Справа № 462/8643/15 Головуючий у 1 інстанції: Ліуш А.І.
Провадження № 22-ц/783/228/17 Доповідач в 2-й інстанції: Павлишин О. Ф.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 лютого 2017 року колегія суддів Судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі :

головуючого - Павлишина О.Ф.,

суддів - Бойко С.М., Копняк С.М.,

секретар Іванова О.О.,

з участю ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Залізничного районного суду м. Львова від 21 червня 2016 року у справі за заявою ОСОБА_2 про встановлення факту, що має юридичне значення,-

ВСТАНОВИЛА:

Оскаржуваним рішенням в задоволенні заяви ОСОБА_2 про встановлення факту, що має юридичне значення відмовлено за безпідставністю.

Рішення суду оскаржила ОСОБА_2

В апеляційній скарзі посилається на те, що рішення суду ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи. Стверджує, що вона з 2004 року проживала разом з ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1, як подружжя без реєстрації шлюбу, вони вели спільне господарство, були пов'язані спільним побутом, мали взаємні права та обов'язки. Зазначає, що нею подано акт ЛКП «Рудик» від 5.10.2015 року, в якому зазначено, що вона з ОСОБА_3 проживала разом в квартирі на АДРЕСА_1, а також подано письмові свідчення сусідів ОСОБА_6 та ОСОБА_7. Вважає безпідставним посилання суду на довідку з місця реєстрації ОСОБА_3 на АДРЕСА_2, оскільки, він хоч і був зареєстрований за даною адресою, однак фактично проживав з нею в квартирі на АДРЕСА_1. Стверджує, що вона здійснила поховання свого чоловіка та отримала свідоцтво про його смерть, чим також підтверджується факт її сумісного проживання з ОСОБА_3 Просить рішення суду скасувати та ухвалити нове про задоволення її заяви.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення ОСОБА_2 на підтримання доводів апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково з наступних підстав.

Матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_2 просила встановити факт спільного її проживання із спадкодавцем ОСОБА_3 з 01 липня 2000 року по ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відмовляючи у задоволенні заяви, суд першої інстанції виходив з того, що заявником не надано жодних належних та допустимих доказів щодо її проживання з померлим ОСОБА_3 протягом вказаного періоду чи протягом останніх п'яти років до дня його смерті.

Однак з таким висновком суду першої інстанції колегія суддів не погоджується у зв»язку з наступним.

Згідно ч. 4 ст. 256 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо із заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, залишає заяву без розгляду.

Згідно роз'яснень п.5 Постанови Пленуму Верховного Суду України N 5 від 31.03.95 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" у кожній справі після її порушення суддя зобов'язаний провести підготовчі дії, передбачені ст.143 ЦПК України, зокрема, з'ясувати, які фізичні особи і організації можуть бути заінтересовані у вирішенні даної справи і підлягають виклику в судове засідання, у необхідних випадках запропонувати заявникові та заінтересованим особам подати додаткові докази на підтвердження заявлених вимог чи заперечень проти них.

Для цього у заяві про встановлення факту, що має юридичне значення відповідно до ст.258 ч.1 п .1 ЦПК України повинно бути зазначено з якою метою заявник просить встановити вказаний факт. Мета встановлення факту повинна бути зазначена у відповідності до ч.1 ст.259 ЦПК і у рішенні суду.

Однак, суд першої інстанції, розглядаючи справу в порядку окремого провадження зазначені вимоги закону проігнорував, мету встановлення зазначеного факту не з'ясував. За таких обставин суд не визначив належних заінтересованих у вирішенні даної справи осіб, які підлягали виклику в судове засідання.

Судом встановлено, що згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 24 серпня 2015 року ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 5).

В якості заінтересованої особи в даній справі за заявою ОСОБА_2 був допущений до участі в справі Приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу Кулиняк І.Я.

Згідно ст. 1277 ЦК України, у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, суд визнає спадщину відумерлою за заявою відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Отже, метою встановлення факту проживання однією сім'єю ОСОБА_2 з ОСОБА_3 було подальше оформлення спадщини після смерті ОСОБА_3

За наведених вище обставин, суд першої інстанції при розгляді вищевказаної справи, повинен був залучити до участі у даній справі відповідний орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Крім того, судом не з»ясовано коло спадкоємців.

Так, під час апеляційного розгляду ОСОБА_2 ствердила, що у ОСОБА_3 є двоюрідний брат.

За таких обставин, враховуючи те, що заявниця вважає, що має право на спадкування, наявний інший спадкоємець, якого може усунути від спадкування заявниця по справі, а також те, що право на спадкове майно може виникнути в органу місцевого самоврядування, колегія суддів вважає, що наявний спір про право.

Відповідно до ч. 6 ст. 235 ЦПК України якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз'яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

У зв»язку з вищенаведеним рішення суду підлягає скасуванню із залишенням заяви про встановлення факту, що має юридичне значення без розгляду на підставі ч. 4 ст. 256 ЦПК України та п. 4 ч. 1 ст. 307 ЦПК України, а отже апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Керуючись п.4 ч.1 ст.307, ст.ст.313-315 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Скасувати рішення Залізничного районного суду м. Львова від 21 червня 2016 року та залишити без розгляду заяву ОСОБА_2 про встановлення факту, що має юридичне значення.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили ухвалою апеляційного суду.

Головуючий : Павлишин О.Ф.

Судді : Бойко С.М.

Копняк С.М.