Справа № 310/487/13- ц
У Х В А Л А

Іменем України

15 лютого 2017 року м. Бердянськ

Бердянський міськрайонний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Прінь І.П.,

при секретарі Бевз О.А.,

за участі: боржника ОСОБА_1,

державного виконавця Марчевської О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_1 про визнання дій головного державного виконавця Бердянського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області ОСОБА_2 неправомірними, заінтересована особа ОСОБА_3,

ВСТАНОВИВ:

31.01.2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою, в якій просить визнати незаконним та скасувати розрахунок заборгованості боржника від 23.01.2017р., складений головним державним виконавцем Марчевською О.М. та зобовязати головного державного виконавця Марчевську О.М. здійснити перерахунок заборгованості. В обґрунтування скарги посилається на те, що за рішенням суду з нього були стягнуті аліменти на навчання повнолітньої доньки ОСОБА_3 в Київському університеті управління та підприємництва у розмірі 25% від усіх видів заробітку щомісячно до досягнення дитиною 23 років або закінчення навчання, починаючи з 17.01.2013 року. Постановою державного виконавця було відкрито виконавче провадження, яке до цього часу не закінчено. Листом від 23.01.2017 року йому був наданий розрахунок заборгованості боржника по сплаті аліментів станом на 01.01.2017 року, визначена заборгованість у розмірі 24695,80 грн. З цим розрахунком він не згодний і вважає його незаконним, оскільки державним виконавцем нарахована заборгованість по аліментам за місяці літніх і зимових канікул, коли студенти не навчаються.

Заявник ОСОБА_1 скаргу підтримав з підстав, викладених в ній, просить її задовольнити.

Державний виконавець Марчевська О.М. проти задоволення скарги заперечує. В обґрунтування заперечень пояснила, що розрахунок заборгованості був здійснений нею у відповідності до змісту виконавчого листа та вимог ЗУ «Про виконавче провадження» та Інструкції з організації примусового виконання рішень. У виконавчому листі визначено, що аліменти стягуються у розмірі 25% від заробітку відповідача щомісячно на період навчання ОСОБА_3 Просить відмовити у задоволенні скарги.

Заінтересована особа ОСОБА_3 у судове засідання не зьявилася. Про час і місце розгляду справи повідомлялася належним чином. Її неявка не є перешкодою у розгляді цієї скарги.

Вислухавши пояснення заявника та державного виконавця, дослідивши матеріали справ, суд встановив наступне.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 11«Про виконавче провадження» ( Закон №606-XIV) державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

За ч. 3 ст.71 ЗУ «Про виконавче провадження» визначення суми заборгованості із сплати аліментів, присуджених як частка від заробітку (доходу), визначається виконавцем у порядку, встановленому Сімейним кодексом України.

Відповідно до ч.3. ст.195 СК України, якщо платник аліментів не працював на час виникнення заборгованості і не працює на час визначення її розміру, вона обчислюється виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості.

Сторони виконавчого провадження, відповідно до ст. 383 ЦПК України, мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Згідно зі ст. 387 ЦПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи. Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і права чи свободи заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Судом встановлено, що за рішенням Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 26.02.2015 року з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 на її навчання в Київському університеті управління та підприємництва стягнуто аліменти в розмірі 25% всіх видів заробітку щомісячно до досягнення дитиною 23 років або закінчення навчання, починаючи з 17.01.2013р.

30.04.2013 року був виданий виконавчий лист.

08.05.2013 року державним виконавцем ВДВС Бердянського міськрайонного управління юстиції було відкрито виконавче провадження, яке на цей час не закінчено.

Ухвалою суду від 07.05.2015р. ОСОБА_1 було відмовлено у розясненні рішення суду від 26.02.2015 року.

23.01.2017 року державним виконавцем був здійснений розрахунок заборгованості за виконавчим листом. Станом на 01.01.2017р. заборгованість визначена у розмірі 24695,80 грн.

Боржник не оскаржує правильність розрахунку щомісячних платежів, але вважає цей розрахунок незаконним, оскільки на його думку, державний виконавець не повинна була враховувати до заборгованості місяці канікул у навчальному закладі. Нарахована за ці місяці заборгованість має бути вилучена із розрахунку.

Натомість, суд приходить до висновку, що здійснений державним виконавцем помісячний розрахунок заборгованості є правильним і повністю відповідає рішенню суду, яким визначено стягнення аліментів на навчання ОСОБА_3 щомісячно у розмірі 25% всіх видів заробітку ОСОБА_1 до досягнення дитиною 23 років або закінчення навчання.

За таких підстав суд не вбачає в діях державного виконавця порушень вимог ЗУ «Про виконавче провадження» в частині здійснення виконавчих дій з розрахунку заборгованості по аліментам. А тому у задоволенні скарги необхідно відмовити.

Керуючись ст. ст.386,387 ЦПК України, ЗУ «Про виконавче провадження», суд,-

У Х В А Л И В:

Відмовити ОСОБА_1 у задоволенні скарги в повному обсязі.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Запорізької області протягом 5 днів з дня її проголошення, а особою, яка не була присутня при оголошенні ухвали протягом 5 днів з дня її отримання.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя ОСОБА_4