Номер провадження: 22-ц/785/693/17
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Таварткіладзе О. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 лютого 2017 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого Таварткіладзе О.М.

суддів: Гірняк Л.А., Сєвєрової Є.С.

при секретарі: Поліхрановій Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 ОСОБА_3 на рішення Іллічівського міського суду Одеської області від 09 грудня 2016 року по цивільній справі за позовом КП Фірма „Райдуга до ОСОБА_2, третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача ОСОБА_4 обласної ради про визнання недостовірної інформації її спростування та стягнення моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И Л А:

У червні 2016 року директор КП Фірми „Райдуга ОСОБА_5 звернувся до Іллічівського міського суду Одеської області з позовом до ОСОБА_2 про визнання недостовірної інформації її спростування та стягнення моральної шкоди в розмірі 100 000 гривень. Свої вимоги позивач обгрунтовує тим, що поширена відповідачем інформація на засіданні постійної комісії з фінансово-економічних питань, бюджету, інвестицій та комунальної власності Чорноморської міської ради порушує його ділову репутацію, у звязку з чим позивачу завдано моральну шкоду, яку він оцінює в 100 000 грн.

Ухвалою Іллічівського міського суду Одеської області від 06 вересня 2016 року залучено до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги на стороні відповідача ОСОБА_4 обласну раду (а.с.104).

Рішенням Іллічівського міського суду Одеської області від 09 грудня 2016 року позовні вимоги КП Фірма „Райдуга задоволено частково. Визнано недостовірною інформацію відносно посадових осіб комунального підприємства - фірми «Райдуга», поширену ОСОБА_2 01 червня 2016 року на засіданні постійної комісії з фінансово-економічних питань, бюджету, інвестицій та комунальної власності Чорноморської міської ради, а саме: «половину орендної плати комунального підприємства - фірми «Райдуга» клали собі в кишеню посадові особи підприємства» та інші звинувачення у зловживаннях службовим становищем посадовими особами комунального підприємства - фірми «Райдуга».

Зобовязано ОСОБА_2 не пізніше наступного дня від набрання рішенням у даній справі законної сили, спростувати інформацію, вказану в попередньому пункті, шляхом направлення листів до голови постійної комісії з фінансово-економічних питань, бюджету, інвестицій та комунальної власності Чорноморського міської ради ОСОБА_6 та комунального підприємства - фірми «Райдуга» із зазначенням у них такого тексту: «всі викладені мною - ОСОБА_2 факти на засіданні постійної комісії з фінансово-економічних питань, бюджету, інвестицій та комунальної власності Чорноморської міської ради від 01 червня 2016 року щодо зловживань з боку посадових осіб комунального підприємства - фірми «Райдуга» не відповідають дійсності».

В іншій частині відмовлено, як необгрунтованій.

Стягнуто з ОСОБА_2 судові витрати: судовий збір у сумі 2 551 грн. 20 коп. (а.с. 1,2) та згідно п.2 ч.3 ст.79 ЦПК України витрати на правову допомогу комунальному підприємству - фірмі «Райдуга» у сумі 2 500 грн. (а.с. 12).

Не погоджуючись із таким рішенням суду, представник ОСОБА_2 ОСОБА_3 звернувся до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою, в якій просить рішення Іллічівського міського суду Одеської області від 09 грудня 2016 року в частині задоволених вимог скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення, яким відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційної скарги та заперечень на неї, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення в межах позовної заяви та доводів апеляційної скарги, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає - частковому задоволенню на таких підставах.

Відповідно до ст. 303 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції.

Відповідно до ст. 309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є:

1) неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими;

3) невідповідність висновків суду обставинам справи;

4) порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права, а також розгляд і вирішення справи неповноважним судом; участь в ухваленні рішення судді, якому було заявлено відвід на підставі обставин, що викликали сумнів у неупередженості судді, і заяву про його відвід визнано судом апеляційної інстанції обґрунтованою; ухвалення чи підписання постанови не тим суддею, який розглядав справу.

Норми матеріального права вважаються порушеними або неправильно застосованими, якщо застосовано закон, який не поширюється на ці правовідносини, або не застосовано закон, який підлягав застосуванню.

Порушення норм процесуального права можуть бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

Згідно ст. 213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із Законом. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог або заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні.

Рішення суду у повному обсязі зазначеним вимгам не відповідає.

За положеннями ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати; 7) чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; 8) чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову.

Задовольняючи вимоги КП Фірма „Райдуга до ОСОБА_2 про визнання недостовірної інформації та про її спростування, суд першої інстанції виходив з того, що своїми незаконними діями - поширенням інформації, що не відповідає дійсності, тобто недостовірної інформації, Відповідач принизив ділову репутацію Позивача. Інформація поширена відповідачем, який є публічною особою депутатом ОСОБА_4 обласної ради, заслуженим журналістом України, представником місцевих засобів місцевої інформації має широку аудиторію, авторитет органу засобів масової інформації, яких Відповідач представляє, підсвідомо діє на громадян, про те, що він говорить правду тому що його вважають представником (речником) цих органів. Спростування недостовірної інформації здійснюється особою, яка поширила інформацію незалежно від її вини у такий же спосіб, у який вона була поширена.

Проте погодитися з такими висновками суду першої інстанції у повній мірі, не можна.

Судом встановлено, що:

-01 червня 2016 року депутат ОСОБА_4 обласної ради ОСОБА_2 на засіданні постійної комісії з фінансово-економічних питань, бюджету, інвестицій та комунальної власності Чорноморської міської ради у присутності голови комісії інших депутатів міської ради та директора КП-фірма «Райдуга» ОСОБА_5 заявив дослівно: «половину орендної плати комунального підприємства - фірми «Райдуга» клали собі в кишеню посадові особи підприємства».

- У своїх письмових запереченнях та поясненнях Відповідач зазначив, що вказану інформацію він поширив на засіданні постійної комісії з фінансово-економічних питань, бюджету, інвестицій та комунальної власності Чорноморської міської ради, тому що він отримав її від колишнього головного бухгалтера КП-фірма «Райдуга» ОСОБА_7

Конституція України визнає честь і гідність людини найвищою соціальною цінністю та що кожен має право на повагу до його гідності (ст. ст. 3, 28).

Разом із цим Конституцією України гарантується право на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань.

Кожен має право вільно збирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію усно, письмово або в інший спосіб на свій вибір.

Здійснення цих прав може бути обмежене законом в інтересах національної безпеки, територіальної цілісності або громадського порядку з метою запобігання заворушенням чи злочинам, для охорони здоровя населення, для захисту репутації або прав інших людей, для запобігання розголошенню інформації, одержаної конфіденційно, або для підтримання авторитету і неупередженості правосуддя (ст. 34 Конституції України).

Як розяснено Постановою Пленуму Верховного Суду України № 1 від 27.02.2009 року «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» під діловою репутацією юридичної особи, у тому числі підприємницьких товариств, фізичних осіб - підприємців, адвокатів, нотаріусів та інших осіб, розуміється оцінка їх підприємницької, громадської, професійної чи іншої діяльності, яку здійснює така особа як учасник суспільних відносин.

Відповідно до ст. 277 ЦК України спростування недостовірної інформації здійснюється особою, яка поширила інформацію .

Фізична особа, особисті немайнові права якої порушено у друкованих або інших засобах масової інформації, має право на відповідь, а також на спростування недостовірної інформації у тому ж засобі масової інформації в порядку, встановленому законом.

Спростування недостовірної інформації здійснюється незалежно від вини особи, яка її поширила.

Спростування недостовірної інформації здійснюється у такий же спосіб, у який вона була поширена.

Частина 3 статті 277 Цивільного кодексу України встановлює презумпцію недостовірності негативної інформації: „Негативна інформація, поширена про особу, вважається недостовірною, якщо особа, яка її поширила, не доведе протилежного.

Тобто, будь-яка негативна інформація буде розглядатися судом як недостовірна, якщо поширювач інформації не доведе, що ця негативна інформація відповідає дійсності.

Слід зазначити, що визнання інформації негативною чи позитивною - це скоріше результат оцінки інформації людиною, аніж характеристика інформації як такої. Сама по собі інформація (якщо не включати оціночні судження) є нейтральною, а її „негативність чи „позитивність наслідок людського сприйняття.

З урахуванням аналізу цивільного законодаства України недостовірну інформацію можна визначити як інформацію, що належить до однієї з двох таких категорій:

1) інформація про субєкта, яка була поширена і сприймається негативно принаймні певною групою членів суспільства, що може спричинити порушення немайнових прав відповідної особи, при цьому відсутнє чинне рішення суду щодо достовірності/недостовірності такої інформації (презюмовано недостовірна);

2) будь-яку інформація, недостовірність якої встановлена судом (доведено недостовірна).

Таке розділення недостовірної інформації на дві категорії зумовлене суттєвою різницею в правовому статусі цих категорій інформації. У першу категорію інформація потрапляє відповідно до юридичної презумпції, а це означає, що далеко не вся інформація в цьому масиві фактично є недостовірною і її достовірність потенційно може бути доведена. Друга категорія інформації перевірена судом на предмет її достовірності та недостовірність такої інформації є юридичним фактом.

Синонімом до терміну «приниження честі, гідності та ділової репутації є дифамація латинською diffamatio обмова, ганьблення від латинської diffamare = поширювати плітки.

Твердження про який-небудь факт є дифамацією лише за умови, якщо воно: а)недостовірне; б) принижує честь та гідність, або завдає збитків репутації конкретної особи; в)поширене тобто донесене принаймні до однієї людини, окрім тієї, про яку поширюється інформація.

Дифамація стосується конкретних фактів, які слід відрізняти від оціночних суджень.

Сторонами не заперечувалося, що Комунальне унітарне підприємство фірма «Райдуга» створене для повнішого забезпечення портреб населення та народногосподарського комплексу України в продукції та послугах. Власником підприємства є Чорноморська міська рада Одеської області. Для виконання мети Засновником делегуються Підприємству власні повноваження у сфері надання побутових послуг населенню, оренди та утримання цілісного майнового комплексу (п. 2.2. Статуту підприємства).

При таких обставинах Комунальне упітарне підприємство фірма «Райдуга» є юридичною особою публічного права.

Матеріалами справи підтверджено і сторонами не заперечувалося, що ОСОБА_2 є професійним журналістом, з листопада 2015 року також є депутатом ОСОБА_4 обласної ради (фракція «Відродження»), постійно проживає у м. Чорноморськ (колишній - Іллічівськ) Одеської області.

Відповідно до Закону України «Про статус депутатів місцевих рад» :

- у виборчому окрузі депутат місцевої ради має право офіційно представляти виборців свого виборчого округу та інтереси територіальної громади в місцевих органах виконавчої

влади, відповідних органах місцевого самоврядування, підприємствах, установах і організаціях незалежно від форми власності з питань, що належать до відання органів місцевого самоврядування відповідного рівня (п.1 ч.1 ст. 11);

Депутат місцевої ради як представник інтересів територіальної громади, виборців свого виборчого округу зобов'язаний виражати і захищати інтереси відповідної територіальної громади та її частини - виборців свого виборчого округу, виконувати їх доручення в межах своїх повноважень, наданих законом, брати активну участь у здійсненні місцевого самоврядування (ч. 2 ст. 2);

-порушувати перед органами і організаціями, передбаченими пунктом 1 частини першої цієї статті, та їх посадовими особами, а також керівниками правоохоронних та контролюючих органів питання, що зачіпають інтереси виборців, та вимагати їх вирішення (п. 3 ч. 1 ст. 11);

Відповідно до ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається в обгрунтування своїх або заперечень. Доказування не може грунтутватися на припущеннях.

Заперечуючи проти вимог про визнання поширеної інформації недостовірною та зобовязання її спростувати, ОСОБА_2 зазначив, що те, що позивачем у позові наведено заяву, яка нібито здійснена відповідачем, але зміст та слова в якій перекручені, чим фактично було створено заяву, яку в редакції вказаній у позовній заяві КП фірма «Райдуга», відповідач 01 червня 2016 року на засіданні постійної комісії з фінансово-економічних питань, бюджету, інвестицій та комунальної власності Чорноморської міської ради в дійсності не вимовляв. Він дійсно був присутнім на вказаному засіданні постійної комісії і намагався довести до відома голови та членів комісії інформацію, яка йому стала відома від колишнього бухгалтера КП фірма «Райдуга», яка стосувалася повноти оприбуткування грошових коштів від оренди обєктів комунальної власності.

На підтвердження наведених обставин, відповідачем до суду першої інстанції представлено диск з відеофіксацією засідання постійної комісії з фінансово-економічних питань, бюджету, інвестицій та комунальної власності Чорноморської міської ради від 01.06.2016 року (а. с. 49).

В засіданні судової колегії представник відповідача ОСОБА_2 ОСОБА_3 підтвердив, що відповідач був присутній на засіданні комісії з фінансово-економічних питань, реалізуючи своє право, як депутат ОСОБА_4 обласної ради, звернувся до голови комісії з пропозицією запросити на комісію колишнього бухгалтера КП фірма «Райдуга» з метою, щоб остання повідомила інформацію про відомі їй обставини, про які вона до цього повідомила ОСОБА_2, як депутата. Дана інформація є важливою та суспівльно-значимою для територіальної громади міста Чорноморськ.

В засіданні судової колегії директор КП фірма «Райдуга» та представник цього підприємства ОСОБА_8 підтвердили, що представлений відповідачем диск з відеофіксацією дійсно відображає події, що мали місце 01.06.2016 року на засіданні постійної комісії з фінансово-економічних питань, бюджету, інвестицій та комунальної власності Чорноморської міської ради, зокрема коли відповідач висловив недостовірну інформацію відносно КП-фрма «Райдуга».

Сторони не заперечували, що 01.06.2016 року відбулося засідання постійної комісії з фінансово-економічних питань, бюджету, інвестицій та комунальної власності Чорноморської міської ради, на якому зокрема звітував директор КП фірма «Райдуга» ОСОБА_5

Як вбачається з відеозапису засідання постійної комісії з фінансово-економічних питань, бюджету, інвестицій та комунальної власності Чорноморської міської ради від 01.06.2016 року відповідач отримавши дозвіл головуючого на комісії ОСОБА_6 задати питання, промовив наступне мовою оригіналу: «ОСОБА_1 на комиссию следующую, пригласите вот, бывшего главного бухгалетра, значит Радуги. Волосы дыбом поднимаются. Больше половины, которые денег собираются ложится в карман. Ну значит от аренды. Вы пригласите, она Вам такое расскажет, что.. Пусть пригласит! Она расскажет».

На цю репліку відповідача, директор КП фірма «Райдуга» ОСОБА_5 на 06 хвилині 49 секунді відеозапису двічі голосно повторив: «Поддерживаю! Я поддерживаю!».

Таким чином, ОСОБА_2 будучи присутнім на засіданні комісії реалізовував своє право, як депутат і виступив з пропозицією, яку обгрунтовано вважав суспільно-значимою і просив викликати колишнього головного бухгалтера КП фірма «Райдуга» для повідомлення нею фактів про відомі їй обставини про неповноту оприбуткування грошових коштів отриманих від оренди обєктів нерухомості, що перебувають у комунальній власності. При цьому він повідомив голову комісії і присутніх на її засіданні інших осіб з приводу чого слід заслухати колишнього головного бухгалтера КП фірма «Райдуга», надаючи таким чином комісії право оцінити та вирішити чи є актуальною інформація, яка може бути повідомлена колишнім працівником комунального підприємства, якому Чорноморська міська рада Одеської області делегувала власні повноваження у сфері надання побутових послуг населенню, оренди та утримання цілісного майнового комплексу.

Дана пропозиція відповідача, як вбачається з відеофіксації засідання комісії від 01.06.2016 року, достовірність якої не заперечувалася учасниками процесу, знайшла підтримку з боку керівника КП фірма «Райдуга» ОСОБА_5, який двічі підтвердив це вголос, що зафісовано у віеозапису, який відповідачем було надано до суду першої інстанції в обгрунтування своїх заперечень проти заявлених вимог.

У пункті 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 1 від 27.02.2009 року «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» розяснено, ща відповідно до ст. 40 Конституції України усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов'язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.

Суди повинні мати на увазі, що у випадку, коли особа звертається до зазначених органів із заявою, в якій міститься та чи інша інформація, і в разі, якщо цей орган компетентний перевірити таку інформацію та надати відповідь, проте в ході перевірки інформація не знайшла свого підтвердження, вказана обставина не може сама по собі бути підставою для задоволення позову, оскільки у такому випадку мала місце реалізація особою конституційного права, передбаченого статтею 40 Конституції , а не поширення недостовірної інформації.

Зі змісту звернення відповідача до голови комісії не вбачається наявність у такому зверненні завідомо неправдивих відомостей.

Крім того відсутні будь-які підстави ввважати , що для звернення особи до вказаних органів не було жодних підстав і що звернення було викликано не наміром виконати свій в даному випадку депутатський або принаймні громадський обовязок.

Відповідач доводив отриману ним інформацію і просив викликати особу, яка її повідомила для отримання більш повної інформації від особи, яка мала безпосереднє відношення до роботи комунального підприємства і до чиїх посадових обовязків входило ведення бухгалтерського обліку підприємства.

Аналіз змісту інформації повідомленої відповідачем 01.06.2016 року на засіданні постійної комісії з фінансово-економічних питань, бюджету, інвестицій та комунальної власності Чорноморської міської ради, на думку колегії суддів, свідчить, що у відповідача були наявні законні наміри повідомити голову комісії та присутніх на її засіданні осіб інформацію з питань, які представляють суспільний та громадський інтерес.

Право на недоторканність ділової репутації юридичної особи публічного права підлягають захисту лише у випадку, коли така особа доведе, що інформація поширена з явним злим умислом, тобто з нехтуванням питання про їх правдивість чи неправдивість, а не з метою доведення до органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів супільно-значимої інформації для її перевірки.

Повідомлення депутата ОСОБА_4 обласної ради посадових осіб виконавчого органу місцевого самоврядування з посиланням на відповідне джерело інформації та пропозицією заслуховування про діяльність утвореного органом місцевого самоврядування унітарного комунального підприємства відносин, в даному випадку не може бути підставою для втручання держави в особі її судових органів в обмеження діяльності депутата, який діяв в інтересах виборців, піднімаючи суспільно-значимі питання.

Враховуючи викладене, відсутні підстави вважати інформацію повідомлену відповідачем 01.06.2016 року на засіданні постійної комісії з фінансово-економічних питань, бюджету, інвестицій та комунальної власності Чорноморської міської ради недостовірною та покладати на відповідача зобовязання її спростувати.

Крім того, судова колегія зауважує, що навіть у тому разі, коли поширювач негативної інформації не зміг довести її достовірності, до нього не може автоматично застосовуватися судом якась санкція, наприклад покладення обовязку спростувати поширену інформацію.

Як випливає з Конвенції про захист прав людини й основоположних свобод та практики її застосування Європейським судом, застосування санкції в таких випадках має бути необхідним в демократичному суспільстві, зокрема інтерес позивача спростувати інформацію має переважати інтерес відповідача її поширити та інтерес суспільства отримати цю інформацію; має існувати нагальна суспільна потреба застосувати санкцію до поширювача інформації.

За таких обставин у суду першої інстанції не було підстав для задоволення позовних вимог про визнання недостовірною та зобовязання спростувати інформацію, а тому в цій частині судове рішення підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в позові в цій частині.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 303, 307, 309, 313, 317 ЦПК України, судова колегія

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 ОСОБА_9 ОСОБА_10 - задовольнити частково.

Рішення Іллічівського міського суду Одеської області від 09 грудня 2016 року в частині задоволення вимог Комунального підприємства Фірма „Райдуга до ОСОБА_2 про визнання недостовірною та зобовязання спростувати інформацію - скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення.

Відмовити у задоволенні вимог Комунального підприємства Фірма „Райдуга до ОСОБА_2 про визнання недостовірною та зобовязання спростувати інформацію.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення, проте може бути оскаржено у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 20 днів з дня набрання законної сили рішенням суду.

Головуючий О.М. Таварткіладзе

Судді: Л.А. Гірняк

ОСОБА_11

16.02.2017 року м. Одеса