Провадження № 2/127/737/17
ВІННИЦЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

08 лютого 2017 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області у складі: головуючого судді Жмудя О.О., при секретарі Бедрак М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до відділу державної реєстрації речових прав Департаменту адміністративних послуг Вінницької міської ради та Вінницької міської ради про визнання права власності на нерухоме майно при втраті документа, що засвідчує право власності,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 через представника ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до відділу державної реєстрації речових прав Департаменту адміністративних послуг Вінницької міської ради та Вінницької міської ради про визнання права власності на нерухоме майно при втраті документа, що засвідчує право власності.

Позов мотивований тим, що 20.11.2006 року, згідно рішення Третейського суду утвореного для вирішення конкретного спору в складі правознавця ОСОБА_3, ОСОБА_1 є власником 67/100 частки житлового будинку з відповідною часткою господарських будівель за АДРЕСА_1 Дане рішення було зареєстровано в БТІ належним чином.

На початку 2016 року, з метою державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, позивачу стало відомо, що вказаний вище документ він втратив. Усі зусилля, щоб його знайти чи відновити виявились марними. Так, в КП «Вінницьке міське бюро технічної інвентаризації» усно повідомили, що видати дублікат правовстановлюючого документу на його власність не мають права, оскільки ВМ БТІ не видавала даний документ. Третейський суд в складі правознавця ОСОБА_4 з 2013 року не веде свою діяльність. На особистому прийомі начальник відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно ОСОБА_5 зазначив, що за таких обставин допомогти не може та порадив звернутися до суду.

На підставі викладеного позивач просить визнати право власності на 67/100 частки житлового будинку з відповідною часткою господарських будівель за АДРЕСА_1 за ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1).

До судового засідання представник позивача не з'явився проте подав заяву про розгляд справи у його відсутність, в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

Представник відділу державної реєстрації речових прав Департаменту адміністративних послуг ВМР подав до суду заяву про розгляд справи у відсутність сторони відповідача, в якій зазначив, що при вирішенні вказаної справи покладається на розсуд суду.

Представник Вінницької міської ради до судового також не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, зазначивши, що при вирішенні вказаної справи покладається на розсуд суду.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до рішення Третейського суду від 20 листопада 2006 року, за ОСОБА_1 визнано право власності на 67/100 часток житлового будинку з відповідною часткою господарських будівель за АДРЕСА_1 (а.с.9).

Згідно із ксерокопії газети «Вінниччина» від 27 квітня 2016 року позивачем було подано оголошення про втрату рішення Третейського суду від 20.11.2006 року, згідно з яким за ОСОБА_1 зареєстровано право власності на 67/100 часток будинковолодіння по АДРЕСА_1. Рішення вважати не дійсним (а.с. 11).

Відповідно до довідки від 17.05.2016 року № 23-06-4/124, орієнтовна ринкова вартість 67/100 часток житлового домоволодіння, розташованого по АДРЕСА_1 в «задовільному» технічному стані, станом на 17 травня 2016 року, складає - 12 500 дол. США, що еквівалентно 317 434, 00 грн. (а.с. 12).

Згідно довідки, виданій ОСОБА_1, що проживає за адресою: АДРЕСА_2, позивач є побутовим споживачем Вінницьких міських електромереж і заборгованості по електроенергії станом на 28.04.2016 року не має (а.с. 13).

Відповідно довідки КП «Водоканал» від 26.04.2016 року, ОСОБА_1, проживає: АДРЕСА_3 є абонентом КП "Вінницяоблводоканал", особовий рахунок № НОМЕР_2 з 03.09.2014 року. (а.с.13).

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3 проживає за адресою: АДРЕСА_4 разом із своєю сім'єю, до складу якої входять: ОСОБА_6 -дружина, ОСОБА_7 - син, ОСОБА_8 - донька. (а.с. 14).

Єдиною можливістю захисту свого законного права власності позивач вважає звернення до суду з позовом про визнання права власності на будинок у зв'язку з втратою правовстановлюючого документа.

Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є непорушним.

Згідно зі ст. 328 ЦК України право власності набувається з підстав, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Відповідно до Інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ №24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних прав про спадкування», якщо документи, що засвідчують право власності на нерухоме майно, існували, проте були втрачені власником та не можуть бути відновлені в передбаченому законом порядку, застосуванню підлягає ст. 392 ЦК, відповідно до якої позов про визнання права власності може бути пред'явлений, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати власником документа, який засвідчує його право власності.

Згідно із ст.ст. 11, 58, 60 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

За таких обставин, на переконання суду, позовні вимоги є обґрунтованими і доведеними позивачем та його представником, тому підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України позивач просив залишити судові витрати за ним.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. ст. 4, 10, 11,58-60, 88, 212-215 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) право власності на 67/100 частки житлового будинку з відповідною часткою господарських будівель за АДРЕСА_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня проголошення, а особами відсутніми в судовому засіданні, протягом десяти днів з дня отримання копії рішення суду.

Суддя О.О. Жмудь