Справа № 476/6/17
Провадження № 2/476/34/2017
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10.02.2017 року Єланецький районний суд

Миколаївської області

в складі: головуючого - судді Чернякової Н.В.

при секретарі Козаченко Л.М.

за участю позивачки ОСОБА_1, представника позивачки ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт Єланець цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Єланецької селищної ради Миколаївської області про набуття права власності в порядку набувальної давності

В С Т А Н О В И В :

05.01.2017 року ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до Єланецької селищної ради Миколаївської області про набуття права власності в порядку набувальної давності.

Свої вимоги мотивує тим, що 20.08.1985 року виконавчим комітетом Єланецької районної ради народних депутатів її чоловікові ОСОБА_3 було видано ордер №30 на вселення до квартири АДРЕСА_1 в с.м.т. Єланець Миколаївської області. У вказаній квартирі зареєструвалися вона з чоловіком та доньки ОСОБА_4 та ОСОБА_5 Після смерті чоловіка, як його спадкоємець за законом, вирішила привести документи на квартиру у відповідність законодавству, проте, виявила, що будь-які правовстановлюючі документи на житло відсутні.

Враховуючи вищевикладене, а також те, що вона добросовісно користується вказаним житлом з 1985 року, несе всі витрати щодо його утримання, сплачує усі нарахування за комунальні послуги, просила визнати за нею право власності на вказану квартиру за набувальною давністю.

Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити.

Представник позивачки позовні вимоги підтримав з підстав, вказаних в позовній заяві, просив задовольнити їх повністю.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, направив заяву про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення позову не заперечував.

Вислухавши позивачку, представника позивачки, свідків, дослідивши матеріали справи, встановивши факти та відповідні до них правовідносин, суд приходить до наступного.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ч. 1 ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Як встановлено в судовому засіданні, 20.08.1985 року виконавчим комітетом Єланецької районної ради народних депутатів видано ордер №30 ОСОБА_3 та членам його сім'ї на право зайняття двохкімнатної квартири АДРЕСА_1 в с.м.т. Єланець Миколаївської області (а. с. 8).

З матеріалів справи вбачається, що рішенням виконавчого комітету Єланецької районної ради народних депутатів №243від 17.09.1985 року вирішено питання щодо надання ОСОБА_3 вільної двохкімнатної квартири АДРЕСА_1 в с.м.т. Єланець Миколаївської області (а. с. 9).

01.02.2008 року помер чоловік позивачки - ОСОБА_3 (а. с. 21), так за життя і не набувши право власності на вищевказану квартиру.

Як вбачається з матеріалів справи, крім позивачки, за адресою: вул. ОСОБА_6 (Соборності)АДРЕСА_2 в с.м.т. Єланець Миколаївської області, також зареєстрована та проживає її дочка ОСОБА_4 (а. с. 10-11, 13, 16-20).

З технічного паспорта на квартиру АДРЕСА_1 в с.м.т. Єланець Миколаївської області від 25.05.2010 року, вбачається, що власником вказаного житла є Єланецька селищна рада Миколаївської області, тоді як, позивачка вказана як наймач житла (а. с. 16-20).

Висновком Єланецького РКП БТІ визнано можливим оформити за позивачкою право власності на вказану квартиру з видачею свідоцтва про право власності на житло (а. с. 12).

Як вбачається з матеріалів справи, позивачка неодноразово намагалася приватизувати вищевказане житло (а. с. 14, 15), проте, їй було відмовлено у зв'язку з відсутністю приватизаційного органу в Єланецькому районі.

За змістом ч.1 ст. 344 ЦК України, необхідно, щоб заволодіння майном було добросовісним, тобто володілець не повинен був та не міг знати про те, що він володіє чужою річчю, тобто обставини, у зв'язку з якими виникло володіння чужою річчю, не давали б найменшого сумніву щодо правомірності набуття майна.

Крім того, пунктом 9 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України розгляду цивільних і кримінальних справа від 07 лютого 2014 року № 5 «Про судову практику в правах про захист права власності та інших речових прав», роз'яснено, що при вирішенні спорів, пов'язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке: володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності; володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна; володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності.

Отже, позов про набуття право власності на майно за набувальною даністю не може пред'являти законний володілець майна або особа, яка володіє майном за волею власника і завжди знала, хто є його власником. Наявність у володільця певної правової підстави для володіння майном, тобто певного юридичного титулу, виключає застосування набувальної давності.

Судом встановлено, що позивачка та члени її сім'ї є користувачами квартири АДРЕСА_1 в с.м.т. Єланець Миколаївської області, що надана їм в користування на підставі ордера №30, тобто вселилися у вказане жиле приміщення з дозволу власника майна.

Крім того, позивачці було достовірно відомо, хто є власником вказаного жилого приміщення, оскільки, нею неодноразово здійснювалися спроби приватизувати вказане житло.

Суд вважає, що наявність у позивачки та членів її сім'ї правової підстави для вселення у вказане житло та володіння ним, виключає можливість виникнення права власності на квартиру за набувальною давністю.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про необхідність відмови у задоволенні позовних вимог.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 10, 60, 212, 213, 214, 215 Цивільного процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до Єланецької селищної ради Миколаївської області про набуття права власності в порядку набувальної давності відмовити.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Миколаївської області через Єланецький районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Н.В.Чернякова