АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/276/17Головуючий по 1 інстанції
Категорія : 57 Кузьменко В. А.
Доповідач в апеляційній інстанції
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 лютого 2017 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоЮвшина В. І.
суддівГончар Н. І., Сіренка Ю. В.
при секретаріНаконечній М. М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_6 на рішення Соснівського районного суду Черкаської області від 24 листопада 2016 року по справі за позовом ОСОБА_6 до КП «Соснівська служба утримання будинків», третя особа ОСББ «Ярославська, 30» про захист прав споживача,

в с т а н о в и л а :

ОСОБА_6 звернувся до суду з позовом до КП «Соснівська служба утримання будинків», третя особа ОСББ «Ярославська, 30» про захист прав споживача, мотивуючи свої вимоги тим, він є власником квартири АДРЕСА_1 і всі рахунки по квартирі оформлені на його ім'я.

ОСОБА_6 стверджує, що на його особовому рахунку по квартирі залишилася переплата за надані відповідачем комунальні послуги, а КП «Соснівська служба утримання будинків» відмовляється надавати інформацію по залишкам на рахунках.

У зв'язку з чим просив суд зобов'язати КП «Соснівська служба утримання будинків» надати позивачу інформацію про рух коштів за особовим рахунком за період 01.01.2016 року по 17.10.2016 року. Зобов'язати відповідача перерахувати залишок коштів на розрахунковий рахунок ОСББ «Ярославська, 30».

22.11.2016 року ОСОБА_6 подав до суду клопотання про повернення йому помилково сплаченого судового збору.

Рішенням Соснівського районного суду Черкаської області від 24 листопада 2016 року в задоволенні позову відмовлено та в задоволенні клопотання про повернення судового збору.

Не погоджуючись з вказаним рішенням ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, вважаючи, що рішення суду першої інстанції прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права і просить скасувати рішення Соснівського районного суду Черкаської області від 24 листопада 2016 року в частині відмови про повернення судового збору.

Апелянт 23.01.2017 року звернувся до суду з заявою про розгляд його апеляційної скарги без його участі. В подальшому при призначенні справи до слухання на 07 та 21 лютого 2017 року ОСОБА_6 за отриманням судової повістки направлених рекомендованим листом не з'явився, тому колегія суддів вважає його неявку до суду без поважних причин.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення виходячи з наступного.

Відповідно до роз'яснень Пленуму Верховного Суду України, що викладені в п. 2 Постанови від 18.12.2009 року №14 "Про судове рішення у цивільній справі", рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства відповідно до статті 2 ЦПК України, вирішив справу згідно з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин відповідно до статті 8 ЦПК, а також правильно витлумачив ці норми.

Обґрунтованим визнається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність і допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи.

Рішення суду першої інстанції повністю відповідає зазначеним вимогам, оскільки ґрунтується на повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в сукупності.

Відмовляючи в задоволенні клопотання про повернення судового збору, суд першої інстанції прийшов до висновку, що вимоги позивача про інформацію про рух коштів за особовим рахунком за період 01.01.2016 року по 17.10.2016 року та зобов'язання відповідача перерахувати залишок коштів на розрахунковий рахунок ОСББ «Ярославська, 30» не відносяться до вимог закону, які звільняють громадян від сплати судового збору.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції.

Встановлено, що 18.10.2016 року ОСОБА_6 звернувся до суду з позовом до КП «Соснівська служба утримання будинків», третя особа ОСББ «Ярославська, 30» про захист прав споживача.

20.10.2016 року ОСОБА_6 подав до суду оригінал квитанції про сплату судового збору, а 24.10.2016 року суддя Соснівського районного суду Черкаської області відкрив по справі провадження та призначив до розгляду.

Відповідно до преамбули ЗУ «Про судовий збір» цей Закон визначає правові засади справляння судового збору, платників, об'єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору. Відповідно до преамбули ЗУ «Про захист прав споживачів» цей Закон регулює відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності, встановлює права споживачів, а також визначає механізм їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів.

Таким чином безсумнівно норми ЗУ «Про судовий збір» при вирішенні питання про справляння судового збору у справі є спеціальними та, відповідно, мають перевагу перед нормами ЗУ «Про захист прав споживачів» у врегулюванні вказаного питання.

За змістом змін до ст.5 ЗУ «Про судовий збір», які прийняті пізніше, ніж ЗУ «Про захист прав споживачів», убачається, що з 01.09.2015 споживачі за позовами, що пов'язані з порушенням їхніх прав, не відносяться до суб'єктів, які звільняються від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх інстанціях, тому посилання апелянта на положення ЗУ «Про захист прав споживачів» слід оцінити критично.

До того ж, відповідно до ч. 3 ст. 22 ЗУ «Про захист прав споживачів» споживачі звільняються від сплати судового збору саме за позовами, що пов'язані з порушенням їх прав.

Таким чином, оскільки навіть і в ЗУ «Про захист прав споживачів» не передбачено звільнення споживачів від сплати судового збору за подання позовної заяви, що має місце в даному випадку, то і вимога заявника про застосування до цивільно-процесуальних правовідносин щодо справляння судового збору саме правових приписів, закріплених у ч. 3 ст. 22 ЗУ «Про захист прав споживачів», не зумовлює звільнення його від сплати судового збору за подання відповідної позовної заяви.

Зазначені висновки викладено, зокрема, в ухвалі Верховного Суду України від 31.05.2016 у справі №6-987ц16, а також інших судових рішення Верховного Суду України, прийнятих при вирішенні питання про звільнення від сплати судового збору учасників розгляду справ з посиланням на ЗУ «Про захист прав споживачів».

Посилання апелянта в своїй апеляційній скарзі про те, що споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов'язані з порушенням їх прав, є безпідставним та не спростовує висновки суду оскільки ґрунтуються на припущеннях та суперечать чинному законодавству.

А тому суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про відсутність правових підстав для задоволення клопотання про повернення судового збору.

Керуючись ст.ст. 209, 303, 307, 308, 315, ЦПК України, колегія суддів судової палати,

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 на рішення Соснівського районного суду Черкаської області від 24 листопада 2016 року відхилити, а рішення Соснівського районного суду Черкаської області від 24 листопада 2016 року залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає чинності негайно після її проголошення, але може бути оскаржена до суду касаційної інстанції на протязі двадцяти днів, починаючи з дня її проголошення.

Головуючий :

Судді :