Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2017 року Волноваський районний суд Донецької області

в складі головуючого - судді Мохова Є.І.

при секретарі Брідня О.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Волноваха цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа: Докучаєвський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, про встановлення факту смерті,-

ВСТАНОВИВ:

16.02.2017 року заявниця звернулась до суду з даною заявою. Посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер її батько - ОСОБА_2. Відповідно до лікарського свідоцтва про смерть № 3194 від 26.12.2016 року, яке було видане «Республіканським бюро судово-медичної експертизи» Міністерства охорони здоров'я ДНР, ОСОБА_2 помер внаслідок набряку легень, атеросклеротичного коронарокардіосклерозу, місце смерті м. Донецьк, Донецької області.

Згідно ч. 3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян, та правовий режим на тимчасово окупованій території України», будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.

Таким чином, лікарське свідоцтво про смерть № 3194 від 26.12.2016 року є недійсним і не створює правових наслідків.

Тому вона вимушена звернутися до суду для встановлення факту смерті.

У судове засідання заявниця не з'явилась, в заяві просила розглянути справу за її відсутності.

Представник заінтересованої особи Докучаєвського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області в судове засідання не з'явився.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.234 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно п.8 ч.1ст.256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер її батько - ОСОБА_2. Відповідно до лікарського свідоцтва про смерть № 3194 від 26.12.2016 року, яке було видане «Республіканським бюро судово-медичної експертизи» Міністерства охорони здоров'я ДНР, ОСОБА_2 помер внаслідок набряку легень, атеросклеротичного коронарокардіосклерозу, місце смерті м. Донецьк, Донецької області.

Родинні відносини заявниці з померлим ОСОБА_2 підтверджуються копією свідоцтва НОМЕР_1 про народження ОСОБА_3, де в графі батьки вказано: батько ОСОБА_2.

З копії свідоцтва НОМЕР_2 про укладення шлюбу, що є наявною у справі вбачається, що ОСОБА_4 та ОСОБА_3 уклали шлюб 05.01.1991 року, шлюб реєструвався Калінінським відділом РАЦС м. Донецька, про що зроблено запис №13, після укладення шлюбу присвоєні прізвища: чоловікові ОСОБА_4, дружині ОСОБА_4.

15.02.2017 року заявниця звернулась до Докучаєвського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, щодо реєстрації смерті. Але отримала листа, згідно якого їй було роз'яснено, що Законом України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15.04.2014р. № 1207-УІІ визначено, що будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами передбаченими частиною третьою статті 9 зазначеного Закону, є недійсним і не створює правових наслідків.

Згідно ч.3 ст.9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян, та правовий режим на тимчасово окупованій території України», будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.

Таким чином, свідоцтво про смерть видане на території «ДНР» є недійсним і не створює правових наслідків.

Відповідно до ч.1 ст.9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб», внутрішньо переміщена особа має і право, зокрема, на проведення державної реєстрації актів цивільного стану, внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання за місцем перебування.

Відповідно до п.1 Правил державної реєстрації актів громадянського стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України 18 жовтня 2000 року № 52/5, державна реєстрація актів цивільного стану проводиться з меток забезпечення реалізації прав фізичної особи та офіційного визнання і підтвердження державою фактів народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у постанові № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право.

Згідно з ч.2 ст.259 ЦПК України рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів.

На підставі ст. 14 ЦПК України рішення про встановлення факту, що має юридичне значення, яке набрало законної сили, є обов'язковим для органів, які реєструють такі факти або оформляють права, що виникають у зв'язку із встановленим судом фактом. В разі встановлення у судовому порядку факту реєстрації акту громадянського стану орган реєстрації актів громадянського стану провадить відповідний запис на підставі рішення суду.

З метою захисту прав і свобод громадян України, яким є заявник, суд прийшов до висновку про необхідність задоволення заяви ОСОБА_1 про встановлення факту смерті, бо законом не передбачено іншого порядку встановлення цього факту, що надасть можливість отримати громадянці України свідоцтво про смерть, виданого державним органом України.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 212, 214, 215, 223, 234, 256 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1, заінтересована особа: Докучаєвський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області про встановлення факту смерті - задовольнити.

Встановити факт смерті громадянина України - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2, у м. Донецьк, Донецької області, Україна, внаслідок набряку легень, атеросклеротичного коронарокардіосклерозу.

Рішення підлягає негайному виконанню.

Апеляційна скарга на рішення подається до Апеляційного суду Донецької області через Волноваський районний суд протягом 10 днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Оригінал рішення зберігається в цивільній справі № 2-о/221/169/2017, № 221/652/17 в архіві Волноваського районного суду, Донецької області.

Суддя Є.І. Мохов