Справа № 301/2145/16-ц
У Х В А Л А

Іменем України

15 лютого 2017 року м. Ужгород

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Закарпатської області в складі:

головуючого-судді: Мацунича М.В.,

суддів: Куштана Б.П., Кондора Р.Ю.

з участю секретаря: Волощук В.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ужгород цивільну справу за апеляційною скаргою Малого колективного підприємства «Сервіз» на ухвалу Іршавського районного суду від 02 грудня 2016 року про залишення заяви без розгляду за позовом Малого колективного підприємства «Сервіз» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 і ОСОБА_4 про витребування майна із чужого незаконного володіння,

встановила:

МКП «Сервіз» звернулось у суд із вищенаведеним позовом у звязку з тим, що відповідачі незаконно володіють майном підприємства.

Та ухвалою Іршавського районного суду від 02.12.2016 року позовну заяву МКП «Сервіз», яку подану директором підприємства ОСОБА_5, залишено без розгляду на підставі п. 2 ч. 1 ст. 207 ЦПК України.

МКП «Сервіз» в апеляційній скарзі просить скасувати ухвалу як таку, що постановлена з порушенням норм процесуального права, а справу направити до суду першої інстанції.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави апеляційної скарги, вважає що вона підлягає задоволенню з наступних підстав.

Залишаючи позов без розгляду, суд першої інстанції виходив із того, що позов від імені МКП «Севріз» подано особою яка не має повноважень на це, оскільки, судовим рішенням скасовано рішення загальних зборів, яким призначено ОСОБА_5 директором підприємства.

Однак із даним висновком суду першої інстанції не може погодитись колегія суддів, виходячи з наступного.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 207 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду, якщо заяву від імені заінтересованої особи подано особою, яка не має повноважень на ведення справи.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 42 ЦПК України повноваження представників сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, мають бути посвідчені довіреністю юридичної особи або документами, що посвідчують службове становище, і повноваження її керівника.

Частиною 2 ст. 9 ЗУ «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» (далі по тексту - Закон) передбачено, що в Єдиному державному реєстрі містяться такі відомості про юридичну особу, крім державних органів і органів місцевого самоврядування як юридичних осіб - відомості про керівника юридичної особи, а за бажанням юридичної особи - також про інших осіб, які можуть вчиняти дії від імені юридичної особи, у тому числі підписувати договори, подавати документи для державної реєстрації тощо: прізвище, ім'я, по батькові, дата народження, реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків, повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті про право здійснювати платежі за серією та номером паспорта), дані про наявність обмежень щодо представництва юридичної особи.

Тобто, відповідний витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань є належним доказом щодо відомостей про керівника юридичної особи.

Згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань від 06.04.2016 року керівником МКП «Севріз» є ОСОБА_5, а.с. 43, 43. Така ж інформація міститься на офіційному сайті Міністерства юстиції України в розділі Безкоштовний пошук відомостей у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом на момент розгляду справи (адреса веб-ресурсу https://usr.minjust.gov.ua/ua/freesearch).

Тобто, згідно даних Єдиного державного реєстру ОСОБА_5 вважається керівником МКП «Сервіз», а відтак у неї наявні повноваження на предявлення позову від імені підприємства, на що суд першої інстанції не звернув уваги.

Стосовно рішення господарського суду Закарпатської області від 10.12.2014 року, а.с. 123-125, яким визнано недійсним рішення загальних зборів засновників МКП «Сервіз», оформленого протоколом №2 від 03.03.2011 року, згідно якого ОСОБА_5 і було обрано директором підприємства колегія суддів, констатує наступне.

Згідно ст. 25 Закону - державна реєстрація та інші реєстраційні дії проводяться на підставі судових рішень, що набрали законної сили та тягнуть за собою зміну відомостей у Єдиному державному реєстрі, а також що надійшли в електронній формі від суду або державної виконавчої служби відповідно до Закону України "Про виконавче провадження" щодо: визнання повністю або частково недійсними рішень засновників (учасників) юридичної особи або уповноваженого ними органу.

Тобто судове рішення про визнання недійсним рішення загальних зборів підприємства може бути підставою для внесення відповідних змін до реєстру, в тому числі й щодо керівника підприємства.

У той же час, на момент предявлення позову відповідні зміни щодо керівника підприємства до реєстру не внесенні, таким вважається ОСОБА_5, а відтак наявність вищевказаного рішення господарського суду не свідчить про відсутність у ОСОБА_5І, повноважень на предявлення позову від імені МКП «Сервіз».

Таким чином, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку щодо наявні підстав для залишення позов у без розгляду згідно п. 2 ч. 1 ст. 207 ЦПК України, у звязку із чим ухвала судді Іршавського районного суду від 02 грудня 2016 року, відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 311 ЦПК України, підлягає скасуванню, як така, що постановлена з порушенням норм процесуального права, з направленням справи до суду першої інстанції.

Ураховую наведене та керуючись статтями 307, 311, 314, 315 і 319 ЦПК України, колегія суддів,

ухвалила:

апеляційну скаргу Малого колективного підприємства «Сервіз», задоволити.

Ухвалу Іршавського районного суду від 02 грудня 2016 року про залишення заяви без розгляду, скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду по суті позовних вимог.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів із дня набрання нею законної сили.

Суддя-доповідач

Судді