Пров. №2/766/2533/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

01.02.2017

Херсонський міський суд Херсонської області у складі:

головуючий суддя Гаврилов Д.В.,

секретар Підгрушко А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди завданої джерелом підвищеної небезпеки,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, в якому з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог, просив стягнути з відповідача 76467,66 грн. - різницю завданих йому збитків під час ДТП, крім того додаткові витрати на евакуацію автомобіля в сумі 2300 грн., витрати на проведення експертизи в сумі 1000 грн., а також судові витрати, які складаються з витрат на правову допомогу в сумі 5000 грн. та судового збору.

Позовні вимоги мотивовано тим, що 04.01.2016 року з вини відповідача сталося ДТП за участю автомобіля позивача, внаслідок чого автомобіль було пошкоджено, а позивачу спричиненні матеріальні збитки в сумі 126467,66 грн. Враховуючи те, що цивільно-правова відповідальність водія ОСОБА_2 була застрахована Страховою компанією «Інтер-Поліс», позивач звернувся із заявою про виплату страхового відшкодування, яку було розглянуто і виплачено останньому встановлений ліміт страхового відшкодування у розмірі 50000 грн. Оскільки сума завданої шкоди відшкодована ОСОБА_1 не в повному обсязі, змушений звернутись до суду з вказаним позовом.

Сторони в судове засідання не зявились, позивачем надано до суду заяву, в якій він просив розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольни. Проти заочного розгляду справи не заперечував.

Причини неявки відповідача суду не відомі, про час та місце розгляду справи належним чином повідомлений.

Враховуючи, що позивач не заперечував проти заочного розгляду справи, суд вважає можливим розглянути справу без участі сторін.

Зясувавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 04.01.2016 року з вини відповідача ОСОБА_2 сталося ДТП за участю автомобіля позивача марки ЗАЗ FORZA, реєстраційний номер НОМЕР_1, внаслідок чого автомобіль було пошкоджено, а позивачу спричиненні матеріальні збитки.

Постановою Комсомольського районного суду м. Херсона від 18.03.2016 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, і накладено адміністративне стягнення у виді штрафу 340 грн.

На замовлення позивача експертною установою ДП УЕЦ «Експерт-Сервіс Авто» проведено дослідження та 19.08.2016 року складено звіт № 30, згідно якого розмір матеріального збитку, спричиненого власникові автомобіля ЗАЗ FORZA, реєстраційний номер НОМЕР_1, становить 126467,66 грн.

Враховуючи те, що цивільно-правова відповідальність водія ОСОБА_2 була застрахована страховою компанією «Інтер-Поліс» (поліс № АЕ/6279387 від 15.12.2015 року), позивач звернувся із заявою про виплату страхового відшкодування, яку було розглянуто і виплачено 08.08.2016 року, в межах встановленого ліміту, в розмірі 50000 грн. Тобто невідшкодованими залишаються збитки розмірі 76467,66 грн.

Як вбачається з матеріалів справи, за проведення експертного дослідження позивачем було сплачено 1000 грн. (квитанція №9 від 17.08.2016 року), витрати на послуги евакуатора склали 2300 грн. (квитанція №496 від 13.01.2016 року, прибутковий касовий ордер № 005 від 04.01.2016 року, чек від 13.01.2016 року).

Отже, загальний розмір матеріальної шкоди завданої позивачу становить 79767,66 грн.

Виходячи з положень ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно до частин 1, 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

У п.п. 14,24 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013 року №4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» судам розяснено, що відповідно до ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобовязана сплатити потерпілому різницю між розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Статтею 6 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоровю та/або майну потерпілого.

Згідно вимог ст. 22.1 цього Закону у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоровю, майну третьої особи.

Положеннями ст. 30 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди. Якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди.

З урахуванням вищезазначених норм права суд вважає, що з відповідача на користь позивача необхідно стягнути різницю завданих збитків в сумі 76417,66 грн. (126467,66 грн. 50000 грн.), витрати за проведення експертного дослідження в сумі 1000 грн., та витрати на послуги евакуатора в сумі 2300 грн., а всього 79767,66 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Згідно розяснень, викладених в п. 36 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17.10.2014 року, вимога пропорційності присудження судових витрат при частковому задоволенні позову (частина перша статті 88 ЦПК) застосовується незалежно від того, за якою ставкою сплачено судовий збір (наприклад, його сплачено за мінімальною ставкою, визначеною Законом).

Загальний розмір вимог, які підлягають задоволенню, складає 79767,66 грн., відповідно пропорційний розмір судового збору, що підлягає відшкодуванню, складає 797,68 грн.

Позивачем заявлено вимоги про відшкодування витрат на правову допомогу в сумі 5000 грн., які суд вважає обґрунтованими та документально підтвердженими.

Таким чином, відповідно до положень ст. 88 ЦПК України з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача підлягають стягненню понесені та документально підтверджені судові витрати в сумі 5797,68 грн., які складається з судового збору в розмірі 797,68 грн. та витрат на правову допомогу в розмірі 5000 грн.

Керуючись ст.ст. 6, 22, 30 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст.ст. 23, 1166, 1187, 1194 ЦК України, ст.ст. 3, 10, 11, 88, 169, 209, 213-218 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, проживає: ІНФОРМАЦІЯ_2) на користь ОСОБА_1 79767,66 грн. в рахунок відшкодування завданої матеріальної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, проживає: ІНФОРМАЦІЯ_2) на користь ОСОБА_1 судові витрати в сумі 5797,68 грн.

Заочне рішення суду може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України. Згідно загального порядку оскарження, дане рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Херсонської області.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення суду набирає законної сили відповідно до загального порядку, встановленого ЦПК України, згідно якого рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

СуддяОСОБА_3