Роздільнянський районний суд Одеської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 511/2438/16-ц

Номер провадження: 2/511/89/17

15 лютого 2017 року Роздільнянський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді - Іванова О. В., секретаря Кирилової І.В.

за участю:

позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Роздільна Одеської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що спільне життя з відповідачем не склалося, сім'я розпалась, в зв'язку з відсутністю спільних інтересів, розбіжностями характерів та різними поглядами на сімейні взаємовідносини. Від шлюбу мають доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Шлюбні відносини припинені з жовтня 2016 року, спільне господарство не ведуть. Позивачка вважає, що збереження сім'ї неможливо, у зв'язку з чим, просить позов задовольнити та шлюб розірвати.

Ухвалою суду від 15.12.2016 року сторонам був наданий строк для примирення терміном два місяці, тобто до 14.02.2016 року (а.с.21).

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні наполягала на задоволенні позовних вимог та зазначала, що вона категорично заперечує щодо надання додатково терміну для примирення, оскільки вважає, що збереження сімї неможливо т.я. між ними відсутні взаємоповага та взаємопорозуміння, спільні інтереси, проживають вони окремо та спільного господарства не ведуть, шлюбних відносин не підтримують біля роки та проживали останній час як сусіди. Вказувала, що відповідач життям родини не цікавився, робив що хотів самостійно міг до ранку бути в барі або покинути родину в будь-якому місці і піти; спільного бюджету у них ніколи не було кожний заробляє на витрачає на себе, а на сумісні покупки складають спільно кошти. Зазначала, що за час наданого судом строку для примирення, відповідач свого ставлення до родини не змінив, а навіть змусив її подарувати квартиру з обіцянням в подальшому оформити нотаріально договір позики, що, після надання строку для примирення, не виконав. При наданні вказаних пояснень позивач в судовому засіданні постійно плакала та просила суд шлюб розірвати, оскільки вона більш з чоловіком жити не може.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні вимоги не визнав. Вважав, що між ним та позивачкою можливе примирення та збереження сім'ї, оскільки він є хорошим чоловіком та батьком, миє посуд та готовить їжу. Вказував, що вказаний позов вже не перший, позивачка раніше подавала позов про розірвання шлюбу, але її відговорив її батько та вона позов забрала. Підтвердив, що дійсно відповідачка за час перебування вказаної справи в суді подарувала йому квартиру, не заперечував факту окремого проживання. Зазначав, що він намагався зберегти сім`ю. Вказував, що коли він намагався прийти до дитини до позивача додому, то позивачка в пятницю уходила з дому та до понеділка не зявлялася, де вона була йому не відомо. Він знаходив у позивача золоті прикраси та в сумці позивача - документи іншого чоловіка про розірвання шлюбу, тому вважав, що в позивача є іншій чоловік.

Заслухавши думку сторін, дослідивши письмові матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Суд вважає, що між сторонами виникли правовідносини, що випливають із сімейного законодавства, повязані з розірванням шлюбу.

Відповідно до частини 3 статті 105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.

Судом встановлено, що сторони по справі зареєстрували шлюб 23 жовтня 2004 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Роздільнянського районного управління юстиції Одеської області, на підставі актового запису № 148, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії І-ЖД № 129276 від 23.10..2004 року.(а.с.3).

Від вказаного шлюбу мають неповнолітню дитину: дочку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, (що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-ЖД № 011998 зареєстрованого Відділом реєстрації актів цивільного стану Роздільнянського районного управління юстиції Одеської області, на підставі актового запису № 85, від 01.06.2005 року (а.с.4). Батьками дитини являються сторони по справі. Малолітня дитина, на даний час проживає з матірю, позивачем по справі.

Сторони припинили подружні відносини і однією сімєю не проживають з початку 2016 року, спільного господарства не ведуть, проживають окремо. Причиною розпаду сімї є відсутність між ними взаємоповаги та взаємопорозуміння, спільних інтересів.

Наданий судом строк (2 місяця) для примирення позитивного результату не дав, сторони не примирилися, позивач миритися категорично не бажає, наполягає на розірванні шлюбу, не зважаючи на те, що відповідач має бажання зберегти сім'ю, відновлювати відносини з відповідачем не має наміру, вважає, що їхня сімя розпалася остаточно. Відповідач на розірвання шлюбу не згоден.

Згідно зі ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.

Відповідно до частини 3 статті 105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.

За правилами, встановленими ч.2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Суд вважає встановленим, що між сторонами втрачено взаєморозуміння, збереження сімї та поновлення шлюбних відносин неможливо, заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини, після розірвання шлюбу не будуть порушені особисті права подружжя, оскільки примушування жінки до шлюбу не допускається.

Враховуючи вищеназвані обставини, суд приходить до висновку, що наданий термін для примирення позитивного результату не дав, надання додаткового терміну для примирення (в разі категоричної відмови другої сторони) діючим законодавством не передбачено, сформовані в родині відносини виключають можливість збереження родини та спільного проживання чоловіка та жінки й роблять їх спільне життя надалі неможливим, тому збереження родини суперечить інтересам позивача, що є підставою для розірвання шлюбу.

Спору щодо поділу майна подружжя не має.

Суд вирішуючи питання про розірвання шлюбу вважає за необхідне з'ясувати прізвище подружжя після розірвання шлюбу. Позивачка подала заяву про залишення їй шлюбного прізвища, яке вона отримала під час реєстрації шлюбу "Стоянова".

Судовий збір по справі складає 551.20 грн., який повністю сплачено позивачем при зверненні до суду.

На підставі ст.105 ч.3,110,111,112 Сімейного кодексу України, керуючись ст..10,11,209,212,214,215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1, та ОСОБА_2, зареєстрований 23.10.2004 року відділом РАЦС Роздільнянського районного управління юстиції в Одеської області, актовий запис №148- розірвати.

Прізвище після розірвання шлюбу позивачу залишити ОСОБА_2.

Шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Одеської області через Роздільнянський районний суд Одеської області. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя О. В. Іванова