Справа № 309/3460/16-ц
Провадження № 2/309/79/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 лютого 2017 року м. Хуст

Хустський районний суд Закарпатської області

в складі: головуючого-судді Сідей Я.Я.

при секретарі: Раковці Г.Ю.

з участю позивача: ОСОБА_1

представника позивача: ОСОБА_2

представника відповідача: ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Хуст справу за позовом ОСОБА_1

до

відділу освіти Хустської районної державної адміністрації в особі начальника ОСОБА_4, ОСОБА_5 сільської ради Хустського району

про визнання незаконним наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу та стягнення моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до відповідачів про скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та стягнення моральної шкоди. Посилається на те, що з 20 червня 1995 року працювала завідувачем ОСОБА_5 дошкільного навчального закладу. За період перебування на посаді завідувача ДНЗ до неї жодного разу не застосовувались заходи дисциплінарних стягнень. Наказом начальника відділу освіти, молоді та спорту Хустської районної державної адміністрації № 518-к від 12.09.2016 року її звільнено з посади за одноразове грубе порушення трудових обовязків на підставі п. 1 ст. 41 КзпП України.

Вважає своє звільнення незаконним, оскільки в оскаржуваному наказі не зазначено чому порушення вважається грубим, не зазначено обставини при яких нібито вчинено порушення та не зазначено негативних наслідків, тобто яку шкоду завдано уявним порушенням. При притягненні до дисциплінарної відповідальності відповідач не встановив чи був насправді факт порушення трудової дисципліни з боку позивача, в якій формі вини проявилось порушення трудової дисципліни, причини, що спонукали працівника вчинити дисциплінарний проступок, обставини за яких його вчинено, причинно-наслідковий звязок між діями працівника та настанням негативних наслідків.

Ухвалою суду від 06 грудня 2016 року за клопотанням сторони позивача до участі в справі залучено в якості співвідповідача ОСОБА_5 сільську раду Хустського району.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1, її представник адвокат ОСОБА_2, який діє на підставі угоди про надання юридичної допомоги та представництва № 04/10 від 07.10.2016 року, уточнені позовні вимоги підтримали повністю, посилаючись на наведені обставини. Позивач суду додатково пояснила, що тривалий час перебувала на лікарняному та вийшла на роботу 05.09.2016 р.. Про наявність наказу № 191 від 30.08.2016 р. про тарифікаційні списки працівників закладів освіти, за порушення якого її було звільнено, їй відомо не було, оскільки на той час її обовязки виконувала інша особа ОСОБА_6 08.09.2016 р. вона прийшла у відділ освіти, молоді та спорту Хустської РДА, де її було повідомлено про здачу тарифікаційних списків. 12.09.2016 р. нею вказані тарифікаційні списки були здані до відділу освіти, молоді та спорту Хустської РДА. Прав працівників дошкільного навчального закладу порушено не було. Вважає, що порушення були з боку виконуючої обовязки завідувача дошкільного закладу ОСОБА_6.

Крім того, представник позивача ОСОБА_2 суду пояснив, що звільнення ОСОБА_1 відбулось без погодження з Хустським райкомом профспілки працівників освіти і науки, що суперечить колективній угоді між відділом освіти Хустської РДА та районним комітетом профспілки працівників освіти і науки.

Враховуючи наведене та з урахуванням уточнених позовних вимог позивач, її представник просять суд визнати незаконним наказ відділу освіти, молоді та спорту Хустської районної державної адміністрації № 518-к від 12 вересня 2016 року, яким її звільнено із займаної посади у звязку з одноразовим грубим порушенням трудових обовязків за п. 1 ч. 1 ст. 41 КЗпП України та поновити на посаді завідувача ОСОБА_5 дошкільного навчального закладу, стягнути з відповідача ОСОБА_5 сільської ради на її користь середньомісячний заробіток за час вимушеного прогулу та з ОСОБА_4 10 000 гривень в якості компенсації за завдану моральну шкоду.

Представник відділу освіти, молоді та спорту Хустської районної державної адміністрації ОСОБА_3, діюча на підставі довіреності, в судовому засіданні уточнений позов не визнала повністю, посилаючись на наведені у запереченнях обставини. Крім того суду пояснила, що згідно статті 43-1 КЗпП звільнення за пунктом 1 статті 41 КЗпП керівника підприємства, установи, організації його заступників, головного бухгалтера підприємства, установи, організації, його заступників за одноразове грубе порушення трудових обов'язків допускається без згоди профспілкового органу. Просить суд відмовити у задоволенні позову повністю як безпідставному.

В судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_5 сільської ради в особі голови сільської ради - ОСОБА_7 уточнені позовні вимоги не визнав, посилаючись на надані суду заперечення. Просить суд відмовити у задоволенні позову.

Свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні суду пояснила, що вона працює методистом ОСОБА_5 дошкільного навчального закладу. З 07 квітня 2016 року виконувала обовязки завідувача ОСОБА_5 ДНЗ у звязку з перебуванням ОСОБА_1 на лікарняному. Наказ № 191 від 31.08.2016 року «Про створення комісії по тарифікації працівників закладів освіти Хустського району на 2016 2017 навчальний рік» отримали електронною поштою з графіком здачі, який на ОСОБА_5 ДНЗ припадав на 08 год. 30 хв. 07.09.2016 року. Дані тарифікаційні списки розпочала заповнювати вона як виконувач обов'язків, однак 05.09.2016 р. коли позивач ОСОБА_1 вийшла на роботу вона повідомила про наявність вказаного наказу та дату здачі тарифікаційних списків та ознайомила її. Однак, як їй було згодом повідомлено, позивачем ОСОБА_1 тарифікаційні списки вчасно здані не були та не були вжиті заходи щодо усунення недоліків, що призвело до порушення строків здачі.

Свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні суду пояснив, що він працював спеціалістом відділу освіти, молоді та спорту Хустської РДА. 08 вересня 2016 року ним, ОСОБА_9 та ОСОБА_10 був складений та підписаний акт про не здачу ОСОБА_1 тарифікаційних списків з додатками та матеріалів співбесіди згідно графіка встановленого наказом № 191 від 31.08.2016 року. Позивач ОСОБА_1 була присутньою при цьому, однак причину не здачі не повідомила.

Свідок ОСОБА_10 в судовому засіданні надав покази, аналогічні показам свідка ОСОБА_8

Свідок ОСОБА_9 суду пояснила, що вона працює головним спеціалістом відділу освіти, молоді та спорту Хустської РДА. В кінці серпня місяця кожного року готується наказ про здачу тарифікаційних списків для шкільних та дошкільних навчальних закладів. Даний наказ отримав і ОСОБА_5 ДНЗ, про що під підпис були ознайомлені всі завідувачки ДНЗ. Позивач ОСОБА_1 знаходилася довгий час на лікарняному, однак як завідувач ДНЗ з багаторічним стажем роботи беззаперечно знала про щорічну здачу тарифікаційних списків. Згідно графіку здачі завідувач ОСОБА_5 ДНЗ ОСОБА_1 о 8 годині 30 хвилин 07 вересня 2016 року зобовязана була здати тарифікаційний список ОСОБА_5 ДНЗ на перевірку та затвердження до відділу освіти, молоді та спорту Хустської районної державної адміністрації. Однак, коли ОСОБА_1 08.09.2016 р. прибула до відділу освіти пояснила, що її не було повідомлено про це. Після чого нею, ОСОБА_8 та ОСОБА_10 був складений акт про не здачу тарифікаційних списків з додатками та матеріалів співбесіди.

Заслухавши пояснення учасників процесу, пояснення свідків, вивчивши та дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд приходить до висновку, що позов не підлягає до задоволення виходячи з наступного.

Згідно статей 11, 60 ЦПК України, суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень.

В судовому засіданні судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 згідно наказу по Хустському районному відділу народної освіти від 20 червня 1995 року № 425 була переведена з посади старшої медсестри ОСОБА_5 д/садка № 2 з 01 липня 1995 року на посаду завідуючої. /а.с. 8, 44/.

30 червня 2006 року начальником відділу освіти Хустської районної державної адміністрації Закарпатської області ОСОБА_4 було затверджено посадову інструкцію завідувача ОСОБА_5 дошкільного навчального закладу ОСОБА_1, з якою вона під особистий розпис ознайомлена. /а.с. 45-46/.

Розділом 3 даної посадової інструкції визначено посадові обовязки завідувача дошкільного навчального закладу. Згідно п. 3.5 завідувач вирішує наукові, навчально-методичні, адміністративні, фінансові, господарські та інші питання, що виникають у процесі діяльності закладу. Згідно п.3.9 завідувач встановлює посадові оклади працівників закладу в межах власних фінансових засобів з урахуванням обмежень, визначених державними та місцевими програмами, а п.3.10 визначає надбавки та доплати до ставок і посадових окладів працівників закладу.

31.08.2016 року начальником відділу освіти, молоді та спорту Хустської районної державної адміністрації ОСОБА_4 видано наказ № 191 «Про створення комісії по тарифікації працівників закладів освіти Хустського району на 2016 2017 навчальний рік» з метою належного контролю за проведенням та складанням тарифікаційних списків працівників закладів освіти району та затверджено графік здачі тарифікаційних списків керівниками освітніх установ Хустського району на вересень 2016 року. /а.с. 47-48/.

У звязку з довготривалим перебуванням позивача на лікарняному з даним наказом під розписку була ознайомлена в.о. завідувачки ОСОБА_5 ДНЗ ОСОБА_6 /а.с. 68/.

Згідно даного графіку завідувач ОСОБА_5 ДНЗ ОСОБА_1 о 8 годині 30 хвилин 07 вересня 2016 року зобовязана була здати тарифікаційний список ОСОБА_5 ДНЗ на перевірку та затвердження до відділу освіти, молоді та спорту Хустської районної державної адміністрації.

Як встановлено в судовому засіданні позивач приступила до роботи 05 вересня 2016 року, однак згідно вимоги наказу № 191 від 31.08.2016 року тарифікаційний список та інші документи для перевірки та затвердження до відділу освіти, молоді та спорту Хустської районної державної адміністрації 07.09.2016 року не здала, що було зафіксовано у акті № 1118 від 08.09.2016 року, доповідній записці № 02-1075 від 12.09.2016 року та стверджено показами свідків ОСОБА_6, ОСОБА_9, ОСОБА_8 та ОСОБА_10 в судовому засіданні.

Відповідно до пункту 1.4 Статуту ОСОБА_5 дошкільного навчального закладу (ясла-садок) ОСОБА_5 сільської ради, затвердженого ОСОБА_5 сільською радою від 07.02.2014 року 12 сесії 6-го скликання № 492: Заклад заснований на комунальній формі власності. Засновником дошкільного навчального закладу є ОСОБА_5 сільська рада. /а.с. 61-66/.

Пунктом 1.5 даного Статуту передбачено: Засновник або уповноважений ним орган здійснює фінансування дошкільного навчального закладу, його матеріально-технічне забезпечення, надає необхідні будівлі з обладнанням і матеріали, організовує будівництво і ремонт приміщень, їх господарське обслуговування, харчування та медичне обслуговування дітей.

Згідно пункту 8.2 Статуту - Безпосереднє керівництво роботою дошкільного навчального закладу здійснює його завідувач, який згідно Закону України „Про дошкільну освіту, призначається і звільняється з посади органом управління освітою з дотриманням чинного законодавства.

Завідувач дошкільного навчального закладу:

здійснює керівництво і контроль за діяльністю дошкільного навчального закладу;

розпоряджається в установленому порядку майном і коштами дошкільного закладу і відповідає за дотримання фінансової дисципліни та збереження матеріально-технічної бази закладу;

видає у межах своєї компетенції накази та розпорядження, контролює їх виконання;

затверджує штатний розклад за погодженням із засновником дошкільного навчального закладу.

У відповідності до п. 5.2 посадової інструкції за невиконання чи неналежне виконання без поважних причин Статуту і Правил внутрішнього трудового розпорядку ДНЗ, інших локальних нормативних документів, законних розпоряджень відділу освіти районної державної адміністрації, посадових обовязків, встановлених інструкцією, в тому числі за невикористання наданих прав, завідувач несе дисциплінарну відповідальність у порядку визначеному трудовим законодавством.

За грубе порушення трудової дисципліни як дисциплінарне покарання може бути застосоване звільнення.

Наказом начальника відділу освіти, молоді та спорту Хустської районної державної адміністрації № 518-к від 12.09.2016 року у звязку із недотриманням вимог наказу відділу освіти, молоді та спорту РДА від 31.08.2018 року № 191 «Про створення комісії по тарифікації працівників закладів освіти Хустського району на 2016 2017 навчальний рік» позивача ОСОБА_1 звільнено з посади завідувача ОСОБА_5 дошкільного навчального закладу за одноразове грубе порушення трудових обовязків згідно п. 1 ст. 41 КЗпП України. /а.с. 9/.

Оглянутою в судовому засіданні доповідною запискою головного спеціаліста відділу освіти ОСОБА_9 від 12.09.2016 року № 02-1075 стверджується, що начальника відділу освіти, молоді та спорту доведено до відома про невиконання наказу відділу від 31.08.2016 року № 191 «Про створення комісії по тарифікації працівників закладів освіти Хустського району на 2016 2017 навчальний рік» та недотримання посадової інструкції завідувачем ОСОБА_5 ДНЗ, Статуту дошкільного закладу, а також неповідомлення відділу освіти, молоді та спорту про зазначені факти невиконання вимог наказу, чим позивачем порушено: пункт 3.3 посадової інструкції: визначає структуру закладу та штатний розпис; пункт 3.4: вирішує навчально-методичні, адміністративні та фінансові питання закладу; пункт 3.9: завідувач встановлює посадові оклади працівників закладу в межах власних фінансових засобів з урахуванням обмежень, визначених державними та місцевими програмами; пункт 3.10: завідувач визначає надбавки та доплати до ставок і посадових окладів працівників закладу.

Актами № 1132 від 12.09.2016 року та № 1133 від 12.09.2016 року стверджується, що позивач ОСОБА_1 відмовилась від надання письмових пояснень, ознайомлення з наказом про звільнення та отримання трудової книжки. /а.с. 51, 52/.

Згідно із роз'ясненнями Пленуму Верховного Суду України, викладеними в п.п. 22, 27 постанови «Про практику розгляду судами трудових спорів» від 06 листопада 1992 року №9 у справах про поновлення на роботі осіб, звільнених за порушення трудової дисципліни, судам необхідно з'ясувати, в чому конкретно проявилось порушення, що стало приводом до звільнення, чи могло воно бути підставою для розірвання трудового договору за пунктами 3, 4, 7, 8 ст. 40 п.1 ст.41 КЗпП, чи додержані власником або уповноваженим ним органом, передбачені статтями 147, 148, 149 КЗпП правила і порядок застосування дисциплінарних стягнень, зокрема, чи не закінчився встановлений для цього строк, чи застосовувалось вже за цей проступок дисциплінарне стягнення, чи враховувались при звільненні ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяна ним шкода, обставини, за яких вчинено проступок, і попередня робота працівника.

Вирішуючи питання про те, чи є порушення трудових обов'язків грубим, суд повинен виходити з характеру проступку, обставин, за яких його вчинено, та істотності наслідків порушення трудових обов'язків. При цьому суд повинен установити не тільки факт невиконання працівником обов'язку, який входить до кола його трудових обов'язків, а й можливість виконання ним зазначеного обов'язку за встановлених судом фактичних обставинах справи, тобто встановити вину працівника та наявність причинного зв'язку між невиконанням працівником трудових обов'язків і негативними наслідками, які настали внаслідок такого порушення.

Саме до цього зводяться правові висновки викладені у постанові Верховного Суду України у справі №6-33цс14 від 21.05.2014 року.

Відповідно до вимог ст.147 КЗпП України звільнення є видом стягнення, яке застосовується за порушення працівником трудової дисципліни.

Звільнення за пунктом 1 ст.41 КЗпП є дисциплінарним стягненням і має проводитись із додержанням правил, встановлених для застосування дисциплінарних стягнень згідно з чинним законодавством.

Статтею 149 КЗпП України встановлено, що до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення.

Слід зазначити, що право громадян на працю забезпечується державою, а трудовий договір може бути розірваний лише з підстав і в порядку, передбаченому трудовим законодавством ( ст. ст. 2, 36, 40, 41 КЗпП України).

Таким чином, з урахуванням вимог КЗпП України у справах, в яких оспорюється незаконність звільнення, саме відповідач повинен довести, що звільнення відбулося без порушення законодавства про працю.

Одноразове грубе порушення позивачем своїх посадових обов'язків повністю зайшло своє підтвердження та встановлено матеріалами справи.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.41 КЗпП України трудовий договір з ініціативи власника або уповноваженого ним органу може бути розірваний у разі одноразового грубого порушення трудових обов'язків керівником підприємства, установи, організації (філіалу, представництва, відділення та іншого відокремленого підрозділу) всіх форм власності, його заступниками, головним бухгалтером підприємства, установи, організації, його заступниками, а також службовими особами митних органів, державних податкових інспекцій, яким присвоєно персональні звання, і службовими особами державної контрольно-ревізійної служби та органів державного контролю за цінами.

Постановою Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами трудових спорів» № 9 від 06.11.1992 року визначено, що вирішуючи питання про те, чи є порушення трудових обов'язків грубим, суд має виходити з характеру проступку, обставин, за яких його вчинено, яку завдано ним (могло бути завдано) шкоду.

Суд погоджується із висновками зробленими відповідачем, що не здача тарифікаційних списків з додатками на 2016-2017 рр. згідно графіка, встановленого наказом відділу № 191 від 31.08.2016 року "Про створення комісії по тарифікації працівників закладів Хустського району на 2016/2017 роки" могло призвести до затримки або не виплати заробітної плати,тобто до порушення конституційних прав працівників ОСОБА_5 дошкільного навчального закладу.

Оскільки звільнення за п. 1 ст.41 КЗпП України є видом дисциплінарного стягнення, то при розірванні трудового договору необхідно враховувати правила, передбачені для накладення дисциплінарних стягнень.

Порушенням трудової дисципліни є невиконання або неналежне виконання з вини працівника покладених на нього трудових обов'язків, що проявились в порушенні: правил внутрішнього трудового розпорядку; посадових інструкцій; положень, наказів та розпоряджень власника, якщо вони мають законний характер.

На підставі наведеного судом встановлено, що при звільненні позивачки з підстав п. 1 ч. 1 чт.41 КЗпП України відповідачем був дотриманий порядок і строки застосування до порушника трудової дисципліни такого дисциплінарного стягнення як звільнення з роботи та судом не встановлено, а позивачем не надано доказів, що порушені були її трудові права при звільненні.

Посилання представника позивача на лист голови районної профспілкової організації № 11 від 23.01.2017 р. про те, що ОСОБА_1 члена профспілки ОСОБА_5 ДНЗ, було звільнено без погодження з профспілкою, що суперечить колективній угоді між відділом освіти Хустської державної адміністрації та районним комітетом профспілки працівників освіти і науки, судом не може бути взято до уваги в розумінні ст.ст. 11, 60 ЦПК України, оскільки жодних обгрунтувань у позовній заяві та доказів тогот, що ОСОБА_1 була обрана членом профспілкового комітету ОСОБА_5 ДНЗ (протокол зборів), а також доказів, що ОСОБА_5 ДНЗ входить у склад Хустського райкому профспілки працівників освіти і науки суду не надано.

Оскільки суд не знаходить підстав для визнання незаконним наказу та поновлення ОСОБА_1 на роботі, не підлягають задоволенню і вимоги про стягнення середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу та моральної шкоди.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні уточненого позову ОСОБА_1 до відділу освіти, молоді та спорту Хустської районної державної адміністрації в особі начальника ОСОБА_4, ОСОБА_5 сільської ради Хустського району про визнання незаконним наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу та стягнення моральної шкоди - відмовити.

На рішення може бути подана апеляційна скарга протягом 10 днів з дня проголошення рішення до апеляційного суду Закарпатської області.

Суддя Хустського

районного суду: підпис: ОСОБА_11

З оригіналом вірно:

Суддя Хустського

районного суду: ОСОБА_11