Справа №718/2239/16-ц
Провадження №2/718/933/16
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.02.2017 року

Кіцманський районний суд Чернівецької області у складі: головуючого - судді Олексюк Т.І.

секретаря - Пітак О.В.

з участю: позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засідання справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Танк Транс», Публічного акціонерного товариства «Брокбізнес», третьої особи ОСОБА_4 про стягнення коштів, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом, в якому просив стягнути з ТзОВ «Танк Транс» 30169 гривень у відшкодування шкоди, завданої пошкодженням транспортного засобу, 31867,75 гривень у відшкодування вартості пошкодженого товару, 18000 гривень у відшкодування витрат на оренду транспортного засобу та заробітну плату водію, а також 5000 гривень у відшкодування моральної шкоди.

Представниками відповідачів заявлено клопотання про закриття провадження у справі як такої, що не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, а підлягає вирішенню у господарському суді.

Згідно ст.16 ЦПК України не допускається об'єднання в одне провадження вимог, які підлягають розгляду за правилами різних видів судочинства, якщо інше не встановлено законом.

Як розяснив Пленум Верховного Суду України у п.2 постанови № 4 від 01.03.2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», оскільки у спорах, що виникають із відносин відшкодування шкоди, сторонами є як юридичні, так і фізичні особи, а також з урахуванням вимог статей 15 - 16, частини другої статті 118 ЦПК при визначенні судової юрисдикції суди мають виходити з того, що такі справи підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства у разі, якщо однією зі сторін є фізична особа. При цьому позов юридичної особи (фізичної особи - підприємця) до юридичної особи (фізичної особи - підприємця) із залученням фізичної особи - водія як третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, з урахуванням положень статей 1, 12 ГПК України не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Як вбачається з п.3 постанови Пленуму ВССУ № 3 від 01.03.2013 року «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ», вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суди повинні виходити з того, що відповідно до статей 15, 16 ЦПК у порядку цивільного судочинства суди розглядають справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ за Кодексом адміністративного судочинства України (стаття 17; далі КАС), Господарським процесуальним кодексом України (статті 1, 12; далі ГПК), Кримінальним процесуальним кодексом України (далі КПК) або Кодексом України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП) віднесено до компетенції адміністративних, господарських судів, до кримінального провадження чи до провадження в справах про адміністративні правопорушення. Законом може бути передбачено розгляд інших справ за правилами цивільного судочинства.

У звязку з наведеним суди мають виходити з того, що критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є, по-перше, наявність у них спору про право цивільне (справи за позовами, що виникають із будь-яких правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства), по-друге, субєктний склад такого спору (однією зі сторін у спорі є, як правило, фізична особа).

Оскільки згідно зі статтею 16 ЦПК не допускається обєднання в одне провадження вимог, які підлягають розгляду за правилами різних видів судочинства, якщо інше не встановлено законом, суд відкриває провадження у справі в частині вимог, які належать до цивільної юрисдикції, і відмовляє у відкритті провадження у справі щодо вимог, коли їх розгляд проводиться за правилами іншого виду судочинства. Разом із тим суд також має врахувати, що в порядку цивільного судочинства підлягають розгляду справи у разі, якщо однією зі сторін є фізична особа, а вимоги взаємоповязані між собою і окремий їх розгляд неможливий.

Як встановлено в судовому засіданні, вбачається із змісту позовної заяви, заяви про зміну позовних вимог, пояснень позивача та його представника, ним понесені збитки у звязку із придбанням товару на підставі договору про надання послуг, договору користування торговельним місцем, договору поставки, укладених ОСОБА_1 як фізичною особою підприємцем.

Згідно п.1 ч.1 ст.205 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

За наведених підстав провадження у справі в частині заявлених вимог про відшкодування матеріальних збитків, завданих пошкодженням товару, витрат на оренду транспортного засобу та заробітну плату водія, підлягає закриттю.

Керуючись ст.ст. 15, 16, 205, 293 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Закрити провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Танк Транс», Публічного акціонерного товариства «Брокбізнес», третьої особи ОСОБА_4 про стягнення коштів в частині заявлених вимог про відшкодування матеріальних збитків, завданих пошкодженням товару, витрат на оренду транспортного засобу та заробітну плату водія, як такої, що не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Ухвала може бути оскаржена протягом п'яти днів до апеляційного суду Чернівецької області через Кіцманський районний суд.

Суддя: