Ухвала

іменем україни

01 лютого 2017 рокум. Київ
Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Ізмайлова Т.Л., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2, в інтересах якої діє ОСОБА_3, на рішення апеляційного суду Сумської області від 01 грудня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до виконавчого комітету Сумської міської ради, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, треті особи: управління обліку, розподілу і приватизації житла, відділ державної виконавчої служби Сумського міського управління юстиції, Публічне акціонерне товариство «ПроКредит Банк», Приватне підприємство «Спеціалізоване підприємство Юстиція», Комунальне підприємство «Сумижитло», ОСОБА_7, про визнання недійсним та скасування розпорядження органу влади та свідоцтва про право власності на житло, -

в с т а н о в и в :

У грудні 2013 року ОСОБА_2 звернулася до суду із позовом, у якому просила поновити строк звернення до суду, визнати недійсним та скасувати розпорядження відділу комунального майна Сумського міськвиконкому від 28 березня 1997 року № 978 про передачу у спільну сумісну власність ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 квартири АДРЕСА_1; визнати недійсним та скасувати свідоцтво від 4 квітня 1997 року про право власності на житло, яке зареєстроване обласним бюро технічної інвентаризації за реєстраційним № 162 про передачу у власність ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 спірної квартири та визнати причини пропуску строку на звернення до суду поважними та поновити його.

На обґрунтування заявлених вимог посилалася на те, що вона є дочкою відповідачів: ОСОБА_4 та ОСОБА_5, сестрою ОСОБА_6 З 1991 року їхня родина проживала разом та усі були зареєстровані у квартирі АДРЕСА_1. З вказаної квартири на інше місце проживання вона не виїжджала, місце проживання не змінювала, місце реєстрації також було за вищевказаною адресою, тому вважала, що вона є співвласником квартири разом із батьками та братом, оскільки несла витрати з утримання квартири, робила у ній ремонт, мала свою кімнату, в якій проживала зі своїм чоловіком та дитиною.

У листопаді 2013 року вона дізналася про те, що СП «Юстиція» проводить прилюдні торги з реалізації арештованого майна - спірної квартири. Від відповідачів також дізналась, що вона не має права на квартиру, оскільки не приймала участі в її приватизації, а тому не є співвласником квартири. Посилаючись на вказані обставини позивач просила задовольнити її позовні вимоги.

Рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 25 січня 2016 року позов задоволено. Поновлено ОСОБА_2 строк звернення до суду.

Визнано недійсним та скасовано розпорядження відділу комунального майна міськвиконкому від 28 березня 1997 року № 978 про передачу у спільну сумісну власність ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_8 квартири АДРЕСА_1.

Визнано недійсним та скасовано свідоцтво від 4 квітня 1997 року про право власності на житло, яке зареєстроване обласним бюро технічної інвентаризації за реєстраційним № 162 про передачу у власність ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_8 вказаної квартири.

Рішенням апеляційного суду Сумської області від 01 грудня 2016 року рішення Зарічного районного суду м. Суми від 25 січня 2016 року скасовано та ухвалено нове, яким відмовлено у задоволенні позову.

До Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ надійшла касаційна скарга ОСОБА_2, в інтересах якої діє ОСОБА_3, яка подана з пропущенням установленого ст. 325 ЦПК України процесуального строку.

У касаційній скарзі заявлено клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження рішення апеляційного суду.

Відповідно до вимог статті 325 ЦПК України касаційна скарга може бути подана протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили рішенням (ухвалою) апеляційного суду. У разі пропущення зазначеного строку з причин, визнаних поважними, суддя касаційної інстанції за заявою особи, яка подала скаргу, може поновити цей строк.

Зважаючи на те, що строк на касаційне оскарження пропущено з поважних причин, він підлягає поновленню.

У касаційній скарзі ОСОБА_2, в інтересах якої діє ОСОБА_3, просить скасувати рішення апеляційного суду та залишити в силі рішення суду першої інстанції, мотивуючи свою вимогу порушенням судом норм процесуального права й неправильним застосуванням норм матеріального права.

Відповідно до п. 6 розд. ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VІІІ «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, вважаю, що у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити з таких підстав.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Скасовуючи рішення місцевого суду та ухвалюючи нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, апеляційний суд, обґрунтовано виходив із того, що позивачем пропущено строк звернення до суду, нею не наведено поважні причини пропуску такого строку. Крім того, не заслуговують на увагу її доводи про те, що вона не могла знати про приватизацію житла та його передачу в іпотеку на забезпечення кредитних зобов`язань, про звернення стягнення на іпотечну квартиру, оскільки вона постійно проживає у спірній квартирі, відтак не могла бути не обізнаною з подіями, які торкнулися її сім'ї у зв'язку з тривалими (понад 5 років) процесами стягнення заборгованості за кредитним договором.

З матеріалів касаційної скарги та змісту оскаржуваного судового рішення вбачається, що скарга є необґрунтованою, оскільки викладені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності рішення апеляційного суду. Викладені заявником обставини не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Обставин щодо порушення норм матеріального та процесуального права при розгляді даної справи апеляційним судом не вбачається.

Керуючись ст. 325, п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України, -

у х в а л и в :

Поновити ОСОБА_2, в інтересах якої діє ОСОБА_3, строк на касаційне оскарження рішення апеляційного суду Сумської області від 01 грудня 2016 року.

Відмовити ОСОБА_2, в інтересах якої діє ОСОБА_3, у відкритті касаційного провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до виконавчого комітету Сумської міської ради, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, треті особи: управління обліку, розподілу і приватизації житла, відділ державної виконавчої служби Сумського міського управління юстиції, Публічне акціонерне товариство «ПроКредит Банк», Приватне підприємство «Спеціалізоване підприємство Юстиція», Комунальне підприємство «Сумижитло», ОСОБА_7, про визнання недійсним та скасування розпорядження органу влади та свідоцтва про право власності на житло.

Додані до скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ Т.Л. Ізмайлова