Справа № 138/1588/15-ц Провадження № 22-ц/772/135/2017Головуючий в суді першої інстанції ОСОБА_1
Категорія 39 Доповідач Сопрун В. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 лютого 2017 рокум. Вінниця

Колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду Вінницької області в складі :

головуючого: Сопруна В.В.,

суддів: Медяного В.М., Матківської М.В.,

за участю секретаря: Сніжко О.А.,

за участю сторін: представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3, представника ОСОБА_4 - ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_6, ОСОБА_4 про визнання права власності в порядку спадкування та виділ майна в натурі,

за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на заочне рішення Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 15 вересня 2016 року,

в с т а н о в и л а :

У червні 2015 року ОСОБА_2 звернувся в суд з зазначеним позовом.

Заочним рішенням Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 15 вересня 2016 року, визнано за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, в порядку спадкування за законом після померлого 30 грудня 2000 року батька, ОСОБА_7, право власності на 1/2 частку житлового будинку з відповідною часткою господарських будівель та споруд, який розташований по вулиці О.Пчілки, 38 в м. Могилеві-Подільському Вінницької області та складається з житлового будинку літ. «А», прибудови літ. «а», підвалу літ. «а1», ганку літ. «а2», веранди літ. «а3», ганку літ. «а4», гаражу літ. «Б», гаражу літ. «В», сараю-прибудови літ. «б», сараю літ. «Г», воріт 1, хвіртки 2, відмостки І.

Виділено ОСОБА_2 в натурі 1/2 частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по вул. О. Пчілки, 38 в м. Могилеві-Подільському, Вінницької області за першим варіантом, зазначеним у висновку проведеної по справі судової будівельно-технічної, оціночно-будівельної та оціночно-земельної експертизи №1991/1992/1993/15-21 від 15 липня 2016 року, а саме приміщення в житловому будинку літ. «А»: коридор 1-1, комору 1-4, ванну 1-5, житлову 1-6, житлову 1-7; веранду літ. «а3»; ганок літ. «а4»; господарські будівлі: гараж літ. «Б» (частина 12,97 кв.м), гараж літ. «В», загальною вартістю 132285 грн.

Виділено ОСОБА_6 та ОСОБА_4 в натурі 1/2 частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по вул. О. Пчілки, 38 в м. Могилеві-Подільському Вінницької області за першим варіантом, зазначеним у висновку проведеної по справі судової будівельно-технічної, оціночно-будівельної та оціночно-земельної експертизи № 1991/1992/1992/1993/15-21 від 15 липня 2016 року, а саме приміщення в житловому будинку літ. «А»: житлову 1-2, житлову 1-3; приміщення в прибудові літ. «а»: коридор 1-8, вбиральню 1-9, ванну 1-10, кухню 1-11; підвал літ. «а1», ганок літ. «а2»; господарські будівлі: гараж літ. «Б» (частина 14,42 кв.м), сарай-прибудову літ. «б», сарай літ. «Г», загальною вартістю 234717 грн.

Залишено у спільному користуванні ОСОБА_2, ОСОБА_6 та ОСОБА_4 ворота 1, хвіртку 2, відмостку І, що розташовані по вулиці О. Пчілки, 38 в м. Могилеві-Подільському Вінницької області.

Стягнуто з ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1, АДРЕСА_1) на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2, АДРЕСА_2) грошову компенсацію за зменшену частку у праві власності в розмірі 34144 грн.

Стягнуто з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3 (ідентифікаційний номер НОМЕР_3, вул. О.Пчілки, 38, м. Могилів-Подільський Вінницької області) на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2, АДРЕСА_2) грошову компенсацію за зменшену частку у праві власності в розмірі 17072 грн.

Стягнуто в рівних частках з ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1, АДРЕСА_1) та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3 (ідентифікаційний номер НОМЕР_3, вул. О.Пчілки, 38, м. Могилів-Подільський Вінницької області) на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2, АДРЕСА_2) судові витрати у виді судового збору у розмірі 558,77 грн. та у виді витрат, повязаних з проведенням експертизи, у розмірі 4300,80 грн.

Не погодившись з вказаним рішенням суду, ОСОБА_4 подала апеляційну скаргу, в якій посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просила рішення суду першої інстанції скасувати, ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволені позовних вимог.

Колегія суддів, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, заслухавши осіб, які зявилися в судове засідання, дослідивши матеріали справи, прийшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення за таких підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішенням, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Статтею 214 ЦПК України передбачено, що під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції, виходив з того, що позивачу належить ? оспорюваного житлового будинку, а перший варіант до судової будівельно-технічної, оціночно-будівельної та оціночно-земельної експертизи є найбільш оптимальним для сторін щодо розміру та вартості їх часток, а також щодо розміру компенсації за відхилення від ідеальної частки.

Стаття 10 ЦПК України зобов'язує кожну сторону довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених законом. Доказами являються будь-які фактичні дані, які встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів (ст. 57 ЦПК України).

Відповідно до ст. ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого права.

Згідно зі ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 ЦПК України.

Судом першої інстанції встановлено, що 30 грудня 2000 року помер ОСОБА_7, що підтверджується копією Свідоцтва про смерть серії І-АМ № 113622 (т.1 а.с.6).

Відповідно до копії Свідоцтва про право на спадщину за законом від 15 грудня 2001 року сини ОСОБА_2 та ОСОБА_8 є власниками в рівних частках спадкового майна після померлого батька, зокрема, житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходиться в м. Могилеві-Подільському по вулиці О.Пчілки 38 та розташований на земельній ділянці, що належала спадкодавцю на підставі договору про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку на праві особистої власності, з числом кімнат від однієї до пяти включно, посвідченого нотаріальною конторою Могилів-Подільського району 05 вересня 1956 року за реєстровим №4682 та зареєстрованого в Могилів-Подільському міжміському бюро технічної інвентаризації 11 березня 1964 року за реєстровим №1969. На земельній ділянці розташовані: один житловий будинок, жилою площею 40,96 кв.м, позначений в плані літ. «А», підвал під верандою літ. «а», ганок літ. «а2», ганок літ. «а4», гараж «Б», гараж «В». Самовільно зведені сіни «а» та веранда «а3» до цього свідоцтва не включаються (т.1 а.с.7).

Згідно копії свідоцтва про смерть серії 1-АМ №194971 від 31 січня 2011 року, ОСОБА_8 помер 30 січня 2011 року (т.1 а.с.96).

Згідно копії Свідоцтва про право на спадщину за законом від 28.05.2015 року ОСОБА_6 успадкувала 2/3 часток спадщини після померлого ОСОБА_8, а його дружина ОСОБА_4 успадкувала 1/3 частку спадщини (т.1 а.с.115).

З копії рішення виконкому Могилів-Подільської міської ради депутатів трудящих від 14 серпня 1956 року вбачається, що ОСОБА_9 відведено земельну ділянку під індивідуальне будівництво житлових будинків площею 600 кв. м по вулиці Піонерській 20 «б» (стара назва вулиці та старий номер будинку) в м. Могилеві-Подільському, Вінницької області (т.1 а.с.11).

Відділом комунального господарства Могилів-Подільської міської ради був наданий дозвіл №49 від 20.05.1969 року на перебудову існуючої веранди з розширенням під будівництво цегляного тамбуру та кухні, що на даний час позначені на плані земельної ділянки № 38 по вулиці О.Пчілки, як прибудова «а» (т.1 а.с.12,8).

Судом також встановлено, що згідно декларації про готовність обєкта до експлуатації від 21.01.2012 року, дата будівництва даної прибудови вказана 05.08.1969 року, дата закінчення будівництва 08.10.1990 року, однак зміни до технічної документації на будинок ОСОБА_9 не вніс. ( інвентарна справа а.с.60-63).

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_9 побудував спірну прибудову на земельній ділянці, що належала йому та була відведена для будівництва індивідуального будинку. На будівництво прибудови йому надано дозвіл Відділу комунального господарства Могилів-Подільської міської ради на підставі проекту та технічної документації, затвердженої архітектором міста.

Згідно п. 3.8 ДБН.А.3.1-3-94 «Прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом обєктів» рішення про введення в експлуатацію видається на закінчені будівництвом обєкти, які підготовлені до експлуатації, та по яких повністю виконанні будівельно-монтажні роботи в обсязі, передбаченому проектом.

З листа державного комітету України з будівництва та архітектури від 23.03.1999 № 12/5-126 «Щодо оформлення права власності на обєкти нерухомого майна, на які відсутні акти прийняття їх в експлуатацію» вбачається, що по обєктах, що збудовані до 05 серпня 1992 року, при їх реєстрації для оформлення права власності одним з документів є висновок про технічний стан будинку (будівлі), що складається бюро технічної інвентаризації.

Висновком Могилів-Подільського комунального підприємства «Міжміське бюро технічної інвентаризації» про технічний стан зазначеної прибудови встановлено, що побудована в 1990 році і відсоток її зносу станом на 05.01.2012 року становить лише 25 % (т.1 а.с.13), тобто технічний стан прибудови є задовільним.

Згідно п. 3.2 Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації обєктів нерухомого майна, затвердженої наказом Держбуду України № 127 від 24.05.2001, не належать до самочинного будівництва зведення на земельній ділянці тимчасових господарських будівель та споруд, навісів, альтанок, тамбурів, терас, веранд, наметів, накриття, сходів, естакад, літніх душових, теплиць, свердловин, криниць, люфтклозетів, вбиралень, вигрібних ям, замощень, парканів, воріт, хвірток, відкритих басейнів та із накриттям полегшеної конструкції,погребів, ганків тощо.

Таким чином, з аналізу вказаних норм закону та матеріалів справи, вказана прибудова «а» до будинку № 38 по вулиці О.Пчілки в м. Могилеві-Подільському збудована на земельній ділянці, що була відведена для цієї мети, при наявності дозволу, який дає право виконувати будівельні роботи, без істотних порушень будівельних норм і правил, а тому не є самочинним будівництвом, доводи апеляційної скарги в цій частині не обґрунтовані. Також не є самочинним будівництвом, веранда літ. «а3» (3,5 кв.м.), оскільки відповідно до оціночного акту від 02.06.1963р, вона входить у вартість даного домоволодіння, що свідчить про її будівництво до 05 серпня 1992 року.

Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Тобто спадкоємці ОСОБА_7, зокрема, позивач ОСОБА_2, після смерті батька успадкували право на прибудову «а» відповідно до часток у спадщині.

Відповідно до п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 № 7 у разі відкриття спадщини до 01 січня 2004 року застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом.

Так, ст. 562 ЦК УРСР передбачає, що поділ спадкового майна проводиться за згодою спадкоємців, що прийняли спадщину. При недосягненні згоди поділ провадиться судовим порядком відповідно до часток, належних кожному з спадкоємців за законом.

За змістом ст. 1278 ЦК України кожен із спадкоємців має право на виділ його частки в натурі.

Колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції прийшов помилкового висновку про задоволення позовної вимоги позивача ОСОБА_2 про визнання за ним в порядку спадкування за законом після померлого 30 грудня 2000 року батька ОСОБА_7 право власності на 1/2 частку житлового будинку з відповідною часткою господарських будівель та споруд, оскільки як вбачається зокрема з свідоцтва про спадщину за законом від 15.12.2001 року (т.1 а.с.7), витягів з реєстру прав власності на нерухоме майно (т.1 а.с.76, 77) ОСОБА_2 є власником ? частки зазначеного майна та цей факт ніким не оспорюється, тобто його права не порушені, а тому у цій частині позовних вимог слід відмовити.

Крім цього, виділяючи ОСОБА_6 та ОСОБА_4 в натурі ? частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, а саме приміщення в житловому будинку літ. «А»: житлову 1-2, житлову 1-3; приміщення в прибудові літ. «а»: коридор 1-8, вбиральню 1-9, ванну 1-10, кухню 1-11; підвал літ. «а1», ганок літ. «а2»; господарські будівлі: гараж літ. «Б» (частина 14,42 кв.м), сарай-прибудову літ. «б», сарай літ. «Г», суд першої інстанції вийшов за межі позовних вимог, оскільки такої вимоги позивач ОСОБА_2 не ставив, що також є підставою для скасування рішення суду першої інстанції.

Згідно рішення Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 10 грудня 2016 року (т.1 а.с.94-95), за ОСОБА_6 рахується 2/3 частини, а за ОСОБА_4 1/3 частини половини домоволодіння по ОСОБА_10, 38 в м. Могилів-Подільському, Вінницької області, 2/3 і 1/3 частини складає ? у праві спільної часткової власності даного домоволодіння.

Однак, підлягає до задоволення вимога про виділення в натурі позивачу частини оспорюваного будинку з господарськими будівелями та спорудами виходячи з наступного.

Відповідно до частин 1, 2, 3 ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.

За правилами статті 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності.

Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою. Право на частку у праві спільної часткової власності у співвласника, який отримав таку компенсацію, припиняється з дня її отримання.

У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і таке право підлягає державній реєстрації.

Верховний Суд України у пункті 6 постанови "Про практику застосування судами законодавства, що регулює право власності громадян на жилий будинок" від 4 жовтня 1991 р. № 7, розяснив, що судам при вирішенні справ про виділ у натурі часток жилого будинку, що є спільною частковою власністю, слід мати на увазі, що це можливо, якщо кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку з самостійним виходом (квартиру). Виділ також може мати місце при наявності технічної можливості переобладнати приміщення в ізольовані квартири.

Виходячи з аналізу статей 183, 358, 364, 379, 380, 382 ЦК України, слідує висновок, що виділ часток жилого будинку, що перебуває у спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку із самостійним виходом (квартиру) або у разі, коли є технічна можливість переобладнання будинку в ізольовані квартири, які за розміром відповідають розміру часток співвласників у праві власності.

Якщо виділ технічно можливий, але з відхиленням від розміру ідеальних часток співвласників з урахуванням конкретних обставин виділ може бути проведений зі зміною ідеальних часток і присудженням грошової компенсації співвласнику, частка якого зменшилась.

З висновку експерта за результатами проведення судової будівельно-технічної, оціночно-будівельної та оціночно-земельної експертизи №1991/1992/1993/15-21 від 15.07.2016 року (т.1 а.с.161-177), вбачається, що запропоновано три варіанти виділу в натурі 1/2 частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по вулиці О.Пчілки, 38 в м. Могилеві-Подільському.

Представник позивача у заяві від 15.09.2016 року (т.1 а.с.226), просила суд задовольнити позов по першому варіанту судової експертизи, оскільки відповідає фактичному користуванню між співвласниками.

По першому варіанту судової експертизи позивачу належить виділити в натурі частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по вул. О. Пчілки, 38 в м. Могилеві-Подільському Вінницької області, а саме приміщення в житловому будинку літ. «А»: коридор 1-1 (5,97 кв.м.); комора 1-4 (2,86 кв.м.); ванна 1-5 (3,90 кв.м.); житлова 1-6 (11,60 кв.м.); житлова 1-7 (12,75 кв.м.); веранда літ. «а3»; ганок літ. «а4» та господарські будівлі: гараж літ. «Б» (частина 12,97 кв.м); гараж літ. «В», що становить 36/100 частин житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами. І припинити право спільної часткової власності ОСОБА_2 у зазначеному житловому будинку з господарськими будівлями та спорудами.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що перший варіант судової будівельно-технічної, оціночно-будівельної та оціночно-земельної експертизи є найбільш оптимальним для сторін щодо розміру та вартості їх часток, а також щодо розміру компенсації за відхилення від ідеальної частки, оскільки відповідає фактичному порядку користування спірним нерухомим майном між співвласниками та не потребує будь-якого переобладнання чи перепланування та отримання відповідних дозвільних документів.

При цьому також врахована правова позиція Верховного Суду України за наслідками розгляду цивільної справи № 6-286цс15, викладена у постанові від 30.09.2015 року, зокрема, що частиною першою статті 364 ЦК України передбачено право співвласника на виділ у натурі частки з майна, що є у спільній частковій власності. Оскільки після виділу частки зі спільного нерухомого майна в порядку статті 364 ЦК України право спільної часткової власності припиняється, то при виділі частки зі спільного нерухомого майна власнику, що виділяється, та власнику (власникам), що залишаються, має бути виділена окрема площа, яка повинна бути ізольованою від приміщення іншого (інших) співвласників, мати окремий вихід, окрему систему життєзабезпечення (водопостачання, водовідведення, опалення тощо), тобто складати окремий об'єкт нерухомого майна в розумінні статті 181 цього Кодексу та пункту 10 Порядку присвоєння об'єкту нерухомого майна реєстраційного номера, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8.12.2010 року №1117 "Про ідентифікацію об'єктів нерухомого майна для державної реєстрації прав на них".

Як вбачається з вище зазначеного висновку експерта (по першому варіанту), компенсація першому співвласнику ? частки, частка якого після поділу стала меншою за ? частку у праві власності житлового будинку, господарських будівель та споруд, складає 51216 грн. (т.1 а.с.174). Враховуючи частки відповідачів колегія суддів приходить до висновку, що з відповідачів слід стягнути на користь позивача грошову компенсацію за відхилення від ідеальної частки.

Зокрема, з відповідача ОСОБА_6 слід стягнути на користь позивача ОСОБА_2 34144 грн. грошову компенсації за зменшену частку у праві власності, оскільки ОСОБА_6 належить 2/3 частки у спадщині після померлого ОСОБА_8, а з відповідача ОСОБА_4 на користь позивача 17072 грн. грошової компенсації за зменшену частку у праві власності, оскільки ОСОБА_4 належить 1/3 частки у спадщині після померлого ОСОБА_8

Також слід зазначити, що колегія суддів визначившись з першим варіантом експертизи врахувала, що другий варіант судової експертизи позбавить можливості відповідачів взагалі користуватись гаражем літ. «Б», а по третьому варіанту необхідно буде провести ремонтно-будівельні роботи, розробити проектну документацію у встановленому законом порядку та погодити з дозвільними установами в порядку ст..152 ЖК УРСР. Враховуючи, що позивач є інвалідом третьої групи, а відповідач ОСОБА_4 є інвалідом першої групи, проведення ремонтно будівельних робіт є для них обох непосильним.

Згідно ст..152 ЖК УРСР виконання власниками робіт з переобладнання та перепланування жилого будинку і жилого приміщення приватного житлового фонду, які не передбачають втручання в несучі конструкції та/або інженерні

системи загального користування, не потребує отримання документів, що дають право на їх виконання. Після завершення зазначених робіт введення обєкта в експлуатацію не потребується.

Таким чином, доводи апеляційної скарги відносно того, що судом першої інстанції поділено гараж, в якому потрібно здійснювати переобладнання, а дозволу на це у уповноваженого органу не отримано є безпідставними, оскільки гараж не є жилим приміщенням та не потребує отримання відповідного дозволу на переобладнання.

Пунктом 3.4. Інструкції щодо проведення поділу, виділу та розрахунку часток об'єктів нерухомого майна №774/14041 від 06.07.2007 року, затвердженої наказом Міністерством з питань житлово-комунального господарства України від 18.06.2007 року №55, передбачено, що при розрахунку частки кожного співвласника в будинку необхідно визначити всю внутрішню площу будинку, а також площу, яка належить кожному співвласнику окремо відповідно до Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об'єктів нерухомого майна, затвердженої наказом Держбуду України від 24.05.2001 №127, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 10.07.2001 за № 582/5773 (із змінами

Таким чином, спростовуються доводи, що загальна площа будинку у технічному паспорті (т.1 а.с.8-10), свідоцтві про право на спадщину за законом (т.1 а.с.87) в розмірі 89,58 кв.м. менша ніж зазначена у висновку експерта 86,08 кв.м., так як не враховано веранду літ. «а3» (3,5 кв.м.), але врахована у вартість житлового будинку, оскільки згідно абз.3 Прикладу розрахунку часток житлового (садибного чи дачного) будинку садибного типу наведено в додатку 3 до Інструкції.

для визначення у відсотковому відношенні частки кожного співвласника в основній частині житлового будинку необхідно встановити всю внутрішню площу основної частини будинку, а також площу, яка належить кожному співвласнику, без урахування площ прибудов, надбудов, веранд, тамбурів тощо.

Визначена для першого співвласника площа ділиться на всю

площу основної частини будинку. Одержана величина перемножується на вартість основної частини будинку, після чого до отриманого результату додається вартість тамбура. У результаті одержуємо вартість належної власнику частини будинку.

Також, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції невірно стягнув судові витрати, оскільки стягуючи з відповідача ОСОБА_4 на користь позивача судові витрати, суд першої інстанції не врахував, що згідно з копії довідки до акту огляду медико-соціальною експертною комісією ОСОБА_4 є інвалідом Першої «А» групи довічно (т.2 а.с.5), а також невірно стягнуто з відповідача ОСОБА_6 частину судових витрат.

Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Відповідно до абзацу 2 пункту 35 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 10 від 17.10.2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від оплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Зазначене стосується й випадку, коли рішення ухвалено на користь позивача, а відповідач звільнений від сплати судового збору.

Позивач ОСОБА_2 сплатив судовий збір в сумі 558,77 грн. (т.1 а.с.1,2) та сплатив 4300,80 грн. витрат за судову експертизу (т.1 а.с.227а), а всього в розмірі 4859,57 грн., а тому зазначені судові витрати слід стягнути пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Таким чином, з відповідача ОСОБА_6 слід стягнути на користь позивача ОСОБА_2 судові витрати відповідно до її частки у майні (2/3), а саме в розмірі 3239,71 грн., а частину судових витрат в розмір 1619,86 грн. мають бути компенсовані позивачу ОСОБА_2 за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, оскільки відповідач ОСОБА_4 звільнена від сплати судових витрат.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції підлягає до скасування з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позовних вимог.

Відповідно до статті 309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

Відповідно до ч. 2 ст. 314 ЦПК України апеляційний суд ухвалює рішення у випадках скасування судового рішення і ухвалення нового або зміни рішення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 88, 303, 304, 307, 309, 313, 314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити частково.

Заочне рішення Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 15 вересня 2016 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_6, ОСОБА_4 про визнання права власності в порядку спадкування та виділ майна в натурі задовольнити частково.

Виділити в натурі та визнати право власності за ОСОБА_2, в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_7, померлого 30 грудня 2000 року, частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, який розташований по вулиці О.Пчілки, 38 в м. Могилів-Подільському, Вінницької області, по першому варіанту судової будівельно-технічної, оціночно-будівельної та оціночно-земельної експертизи №1991/1992/1993/15-21 від 15 липня 2016 року, а саме приміщення в житловому будинку літ. «А»: коридор 1-1 (5,97 кв.м.); комора 1-4 (2,86 кв.м.); ванна 1-5 (3,90 кв.м.); житлова 1-6 (11,60 кв.м.); житлова 1-7 (12,75 кв.м.); веранда літ. «а3»; ганок літ. «а4» та господарські будівлі: гараж літ. «Б» (частина 12,97 кв.м); гараж літ. «В», що становить 36/100 частин житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами.

Стягнути з ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1, АДРЕСА_1) на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2, АДРЕСА_2) грошову компенсацію за зменшену частку у праві власності в розмірі 34144 грн.

Стягнути з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3 (ідентифікаційний номер НОМЕР_3, вул. О.Пчілки, 38, м. Могилів-Подільський Вінницької області) на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2, АДРЕСА_2) грошову компенсацію за зменшену частку у праві власності в розмірі 17072 грн.

Припинити право спільної часткової власності ОСОБА_2 на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по вул. О. Пчілки, 38 в м. Могилів-Подільському, Вінницької області.

Стягнути з ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1, АДРЕСА_1) на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2, АДРЕСА_2) судові витрати в сумі 3239 гривень 71 копійок.

Компенсувати ОСОБА_2 частину судових витрат в сумі 1619 гривень 86 копійок за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення.

На рішення може бути подана касаційна скарга до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий: підпис ОСОБА_11

Судді: підписи ОСОБА_12

ОСОБА_13

Згідно з оригіналом: ОСОБА_11