Справа № 368/149/17
Провадження: № 2/368/180/17
Рішення

Іменем України

"21" лютого 2017 р. Кагарлицький районний суд Київської області

в складі:

Головуючий суддя - Закаблук О.В.

При секретарі судового засідання - Широкоступ К.М.

За участю сторін:

Позивач - ОСОБА_1

Представник позивача - ОСОБА_2

Відповідач - ОСОБА_3

розглянувши в відкритому судовому засіданні в місті Кагарлик Київської області в залі суду справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу, суд, -

В С Т А Н О В И В :

08.02.2017 року на адресу Кагарлицького районного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу, в якій позивач просив суд винести рішення, яким:

- розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_3, що зареєстрований 29.10.1999 року Черняхівською сільською радою Кагарлицького району Київської області, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено запис за № 7.

08.02.2017 року автоматизованою системою документообігу суду на підставі ч. 3 ст. 11 - 1 ЦПК України для слухання даної справи був визначений суддя Кагарлицького районного суду Закаблук О.В.

09.02.2017 року Кагарлицьким районним судом було винесено ухвалу про відкриття провадження у справі та призначено справу до слухання на 21.02.2017 року.

В судовому засіданні, яке відбулося 21.02.2017 року, позивач ОСОБА_1 позов підтримав в повному обсязі, посилаючись на обставини, які викладені в мотивувальній частині позовної заяви.

Окрім того, вважає, що місцем проживання неповнолітніх дітей слід визначити місцем проживання відповідачки, - ОСОБА_3

На пропозицію суду надати термін на примирення, враховуючи наявність двох неповнолітніх дітей, позивач ОСОБА_1 категорично відмовився, так як вважає, що примирення в зв»язку з подружньою зрадою, яка продовжується навіть станом на день слухання справи, не можливе.

В судовому засіданні, яке відбулося 21.02.2017 року, представник позивача ОСОБА_1, - ОСОБА_2 уточнив позов, зокрема подав письмову заяву про збільшення позовних вимог, зокрема, доповнив позовні вимоги щодо того, щоб неповнолітніх дітей залишити на виховання матері, відповідачки по справі, - ОСОБА_3

В решті позовних вимог позов підтримав.

В судовому засіданні, яке відбулося 21.02.2017 року, відповідачка ОСОБА_3 уточнений позов визнала в повному обсязі.

На пропозицію суду надати термін на примирення, враховуючи наявність двох неповнолітніх дітей, відповідачка ОСОБА_3 категорично відмовилася, так як вважає, що примирення не можливе в зв»язку з тим, що вона з березня місяця проживає фактично в шлюбі з іншим чоловіком, відповідно, в неї на сьогоднішній день існує інша сім»я.

Щодо неповнолітніх дітей, то вона не заперечує проти того, щоб діти залишилися проживати з нею.

Пілсля розірвання шлюбу бажає мати дошлюбне прізвище, - ОСОБА_3.

Підсудність.

Відповідно до ст. 109 ЦПК України позови до фізичної особи пред'являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її перебування.

Проте, згідно ч. 2 ст. 110 ЦПК України позови про розірвання шлюбу можуть пред»являтися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача також у разі, якщо на його утриманні є малолітні або неповнолітні діти, або якщо він не може за станом здоров»я чи з інших поважних причин виїхати до місця проживання відповідача. За домовленістю подружжя справа може розглядатися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування будь - кого з них.

Як вбачається з матеріалів справи, зокрема, з паспорту громадянина України серії НОМЕР_3, виданого 3 листопада 1999 року Кагарлицьким РВ ГУ МВС України в Київській області, відповідачка ОСОБА_3 з 23 вересня 1996 року зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1, окрім того, як встановлено в судовому засіданні, відповідачка ОСОБА_3 фактично проживає з двома неповнолітніми дітьми за адресою: АДРЕСА_2, відповідно, дана справа підсудна Кагарлицькому районному суду як суду першої інстанції загальної юрисдикції на підставі ст. 109 ЦПК України.

Фактичні обставини справи, встановлені судом в судовому засіданні.

Позивачем по справі є ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженець село Черняхів Кагарлицького району Київської області, громадянин України, паспорт громадянина України серії НОМЕР_4, виданий 24 лютого 1996 року Кагарлицьким РВ ГУ МВС України в Київській області, ідентифікаційний номер НОМЕР_1.

Відповідачкою по даній справі є ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженка село Черняхів Кагарлицького району Київської області, громадянка України, паспорт громадянина України серії НОМЕР_3, виданий 3 листопада 1999 року Кагарлицьким РВ ГУ МВС України в Київській області, ідентифікаційний номер НОМЕР_2.

29 жовтня 1999 року позивач по справі, - ОСОБА_1 одружився з відповідачкою по справі, - ОСОБА_3.

Даний факт підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_5, яке видане 29 жовтня 1999 року Черняхівською с/радою Кагарлицького району Київської області, в якому зазначено, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженець село Черняхів Кагарлицького району Київської області, громадянин України, та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженка село Черняхів Кагарлицького району Київської області, громадянка України, одружилися, про що 29 жовтня 1999 року складено відповідний актовий запис за № 07.

Прізвище після державної реєстрації шлюбу:

чоловіка - ОСОБА_1.

дружини - ОСОБА_3.

Від спільного шлюбу сторони мають двоє неповнолітніх дітей:

- ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_5, уродженку село Черняхів Кагарлицького району Київської області, свідоцтво про народження серії НОМЕР_6, видане 11 травня 2004 року виконкомом Черняхівської сільської ади Кагарлицького району Київської області.

В графі «батько» зазначений позивач - ОСОБА_1.

В графі «мати» зазначена відповідачка - ОСОБА_3.

- ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_6, уродженку село Черняхів Кагарлицького району Київської області, свідоцтво про народження серії НОМЕР_7, видане 03 листопада 2010 року виконкомом Черняхівської сільської ради Кагарлицького району Київської області;

В графі «батько» зазначений позивач - ОСОБА_1.

В графі «мати» зазначена відповідачка - ОСОБА_3.

Як встановлено судом під час судового засідання, позивач ОСОБА_1 та відповідачка ОСОБА_3 не підтримують шлюбних відносин тривалий час, - з березня місяця 2015 року, проживають хоча і в одному населеному пункті, проте, на різних житлових площах, окрім того, між ними існують тривалі, усталені неприязні відносини, які склалися на грунті подружньої зради відповідачки ОСОБА_3, в той час, коли позивач ОСОБА_1 перебував в АТО, на грунті чого виникали сварки, відповідно, спільного господарства не ведуть, спільного бюджету не мають, майнових спорів у них немає, відповідно, сторони шлюбно - сімейних стосунків взагалі не підтримують.

Крім того, відповідачка ОСОБА_3 в судовому засіданні зазначила, що на даний час вона проживає з іншим чоловіком, з яким проживає фактично як сім»я.

На думку суду, шлюб сторін носить формальний характер, при його фактичному розпаді на протязі тривалого часу.

Примирення між сторонами неможливе, так як судом, з метою збереження сім»ї з урахуванням двох неповнолітніх дітей з»ясовувалося питання щодо надання терміну на примирення, проте, сторони категорично заперечували проти примирення.

Що ж стосується застосування норм матеріального та процесуального права при вирішенні даного спору, то суд при винесенні рішення керувався наступним.

Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» при розгляді справ, які виникають у зв'язку з укладенням, припиненням шлюбу, а також з інших сімейних відносин, необхідно виходити з положень Конституції України, норм Сімейного кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Закону України від 23 червня 2005 р. N 2709-ІУ «Про міжнародне приватне право» та інших нормативно-празових актів, що регулюють сімейні відносини.

Згідно ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов»язки у шлюбі та сім»ї.

Згідно ч. 9 ст. 7 СК України сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства.

В даному випадку суд вважає, що поведінка відповідачки ОСОБА_3 в шлюбі в частині шлюбної зради є прямим порушенням ч. 9 ст. 7 СК України, так як не відповідає моральним засадам суспільства, а тому є однією із підстав для задоволення позову.

Згідно ст. 51 СК України дружина чоловік мають рівне право на повагу до своєї індивідуальності, своїх звичок та уподобань.

Відповідно до ч. 2 ст. 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання.

Відповідно до ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя.

Відповідно до ч. 1 ст. 112 Сімейного кодексу України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя.

Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Підсумовуючи вищевикладене, суд приходить до висновку щодо того, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам як позивача, так і інтересам відповідачки, окрім того, збереження шлюбу, на думку суду, буде суперечити інтересам неповнолітніх дітей, так як споглядання дітьми сварок між сторонами, батьками дітей, може негативно вплинути на психологічний розвиток дітей, нанести їм поральну травму, що може негативно позначитися на психологічному здоров»ї дітей, відповідно, з матеріалів справи та показів сторін вбачається, що шлюб має лише формальний характер, при його фактичному розпаді протягом тривалого часу, а тому має бути розірваний.

Що стосується прізвища, то суд керувався положенням ст. 113 СК України.

Так, дійсно, згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв»язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Так, під час судового засідання відповідачка ОСОБА_3 виявила бажання після розірвання шлюбу мати дошлюбне прізвище, - ОСОБА_3, тому суд приймає рішення про повернення дошлюбного прізвища позивачці після вступу даного рішення про розірвання шлюбу в законну силу, причому, суд зазначає, що це є правом лише позивачки, так як до вирішення даного питання думка позивача при вирішенні спору судом не враховується.

Що стосується встановлення місця проживання дітей, - ОСОБА_5, ОСОБА_6, то спору між сторонами щодо місця проживання дітей між сторонами немає, за обопільною згодою неповнолітні діти залишаються проживати спільно з матір»ю, - відповідачкою по справі ОСОБА_3.

Враховуючи вищевикладене, керуючись п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», ст. 51 Конституції України, ст.ст. 7, 51, 104, ч. 1 ст. 110, ст.ст. 112, 113 Сімейного кодексу України, ч. 1 ст. 3, ст.. 4, 88, 107, 118, 119, 120, 215, 218 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Уточнений позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу, - задовольнити.

Шлюб, зареєстрований 29 жовтня 1999 року Черняхівською сільською радою Кагарлицького району Київської області між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженцем село Черняхів Кагарлицького району Київської області, громадянином України, паспорт громадянина України серії НОМЕР_4, виданий 24 лютого 1996 року Кагарлицьким РВ ГУ МВС України в Київській області, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженкою село Черняхів Кагарлицького району Київської області, громадянкою України, паспорт громадянина України серії НОМЕР_3, виданий 3 листопада 1999 року Кагарлицьким РВ ГУ МВС України в Київській області, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, свідоцтво про одруження серії НОМЕР_5, яке видане 29 жовтня 1999 року Черняхівською сільською радою Кагарлицького району Київської області, актовий запис № 07, - розірвати.

Після вступу рішення в законну силу ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженці село Черняхів Кагарлицького району Київської області, громадянці України, паспорт громадянина України серії НОМЕР_3, виданий 3 листопада 1999 року Кагарлицьким РВ ГУ МВС України в Київській області, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, повернути дошлюбне прізвище, - «ОСОБА_3».

Місцем проживання неповнолітніх дітей:

- ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_5, уродженки село Черняхів Кагарлицького району Київської області, свідоцтво про народження серії НОМЕР_6, видане 11 травня 2004 року виконкомом Черняхівської сільської ади Кагарлицького району Київської області;

- ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_6, уродженки село Черняхів Кагарлицького району Київської області, свідоцтво про народження серії НОМЕР_7, видане 03 листопада 2010 року виконкомом Черняхівської сільської ради Кагарлицького району Київської області;

визначити місцем проживання матері, - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженки село Черняхів Кагарлицького району Київської області, громадянки України, паспорт громадянина України серії НОМЕР_3, виданий 3 листопада 1999 року Кагарлицьким РВ ГУ МВС України в Київській області, ідентифікаційний номер НОМЕР_2.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Київської області через Кагарлицький районний суд протягом десяти днів з дня проголошення, а особами, які брали участь у справі і не були присутніми в судовому засіданні при проголошенні рішення, - протягом 10 днів з дня отримання копії рішення.

Рішення набирає чинності відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України.

Суддя: О.В. Закаблук