Семенівський районний суд Полтавської області
Справа № 547/922/16-ц
Провадження № 2/547/20/17
14 лютого 2017 року смт Семенівка, Полтавська область
Семенівський районний суд Полтавської області в складі:
головуючого судді В.Ф.Харченка
за участі секретаря судового засідання Т.В.Зінченко,
позивача ОСОБА_1,
представника позивача ОСОБА_2,
представника відповідача ОСОБА_3,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 2 Семенівського районного суду Полтавської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Липнягівської сільської ради Семенівського району Полтавської області, про визнання права власності на земельну частку (пай) в порядку спадкування,
Рішенням Семенівського районного суду Полтавської області від 14.02.2017 відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_1 до Липнягівської сільської ради Семенівського району Полтавської області, про визнання права власності на земельну частку (пай) в порядку спадкування через неприйняття позивачем спадщини своєї матері у встановлений законом строк.

Позивач і його представник посилалися як на доказ прийняття позивачем спадщини матері позивача ОСОБА_4 на свідоцтво про право на спадщину за законом від 18.05.2016, спадкова справа № 116/2016, зареєстровано в реєстрі за № 283, складене приватним нотаріусом Семенівського районного нотаріального округу Полтавської області ОСОБА_5 (а.с. 73).

Частиною першою статті 211 ЦПК України передбачено, що суд, виявивши під час розгляду справи порушення закону і встановивши причини та умови, що сприяли вчиненню порушення, може постановити окрему ухвалу і направити її відповідним особам чи органам для вжиття заходів щодо усунення цих причин та умов. Про вжиті заходи протягом місяця з дня надходження окремої ухвали повинно бути повідомлено суд, який постановив окрему ухвалу.

Так, згідно довідки Липнягівської сільської ради Семенівського району Полтавської області від 16.05.2016 № 219 ОСОБА_4 до дня смерті була зареєстрована і проживала у ІНФОРМАЦІЯ_1, разом із своїм сином ОСОБА_1 (а.с. 57).

Натомість, дані погосподарського обліку вказаного домогосподарства вказують, що ОСОБА_4 10.11.2005 вибула у с. Вишняки Хорольського району (а.с. 77).

Тобто довідка Липнягівської сільської ради від 16.05.2016 № 219 не ґрунтується на первинному документі погосподарському обліку та особовому рахунку домогосподарства ОСОБА_4, головою якого вона була (а.с. 77, 78).

Більш того, виконавчий комітет Липнягівської сільської ради довідкою від 24.11.2015 № 564 ствердив, що ОСОБА_4 дійсно була зареєстрована і до дня смерті проживала у ІНФОРМАЦІЯ_2, одиноко.

Такі відомості не відповідають довідці цього ж органу місцевого самоврядування від 16.05.2016 № 219.

Довідкою від 17.12.2015 № 635 Липнягівська сільська рада уточнила, що із 10.11.2015 ОСОБА_4 була направлена на постійне місце проживання до будинку інвалідів і престарілих в с. Вишняки Хорольського району, де до дня смерті була зареєстрована і проживала.

Виконавчий комітет Вишняківської сільської ради Хорольського району довідкою від 15.10.2015 № 2017 ствердив, що ОСОБА_4 проживала і була зареєстрована по день смерті в с. Вишняки Хорольського району Полтавської області.

Отже Липнягівська сільська рада, складаючи довідку від 16.05.2016 № 219, відобразила у ній, щонайменше, відомості, які не відповідають даним первинного погосподарського обліку, раніше складеними радою довідками, даним паспорта ОСОБА_1.

Надалі нотаріус керувався довідкою від 16.05.2016 № 219, яка обумовила невірне встановлення місця відкриття спадщини та висновку про її належне прийняття позивачем.

ОСОБА_6ОСОБА_1 від 1998 та від 2016 років не містять відміток про його зареєстроване місце проживання у ІНФОРМАЦІЯ_3, вказують, що з 13.11.1987 він зареєстрований у ІНФОРМАЦІЯ_4.

Свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством, на ім'я всіх спадкоємців або за їх бажанням кожному з них окремо (ч. 1 ст. 67 Закону України "Про нотаріат").

Нотаріус при видачі свідоцтва про право на спадщину за законом перевіряє факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства за законом осіб, які подали заяву про видачу свідоцтва, та склад спадкового майна (ч. 1 ст. 68 Закону України "Про нотаріат").

Так, з наданої нотаріусом ОСОБА_5 копії спадкової справи № 116/2016 на майно померлої 11.01.2008 ОСОБА_4 (а.с. 46-74) вбачається, що справа заведена та завершена в один день 18.05.2016 на підставі заяви ОСОБА_2 від 18.05.2016, який діяв як представник ОСОБА_1.

Нотаріус зробив висновок, що фактом прийняття спадщини є реєстрація та проживання ОСОБА_1 разом з померлою в одному будинку за адресою вул. Іванюшина 10, с. Великі Липняги Семенівського району, що перевірено по довідці виконкому Липнягівської сільської ради № 219 від 16.05.2016.

Натомість паспорт ОСОБА_1 містить відмітку, що з 13.11.1987 його зареєстрованим місцем проживання є с. Мала Перещепина, вул. Молодіжна, 5, Новосанжарський район, Полтавська область (а.с. 4, 5).

Надана нотаріусом до суду спадкова справа не містить копії паспорта ОСОБА_1.

ОСОБА_6ОСОБА_1 від 1998 та від 2016 року не містять відміток про його зареєстроване місце проживання у ІНФОРМАЦІЯ_3, паспорти вказують, що з 13.11.1987 він зареєстрований у ІНФОРМАЦІЯ_4.

Здійснюючи дії щодо оформлення спадщини нотаріус керується, зокрема, Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5 (далі Порядок).

Пунктами 1, 2 глави 10 Порядку передбачено, зокрема:

1.1. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

1.2. При зверненні спадкоємця у звязку з відкриттям спадщини нотаріус зясовує відомості стосовно факту смерті спадкодавця, часу і місця відкриття спадщини, кола спадкоємців, наявності заповіту, наявності спадкового майна, його складу та місцезнаходження, необхідність вжиття заходів щодо охорони спадкового майна.

1.12. Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця відповідно до статті 29 Цивільного кодексу України.

Якщо спадкодавець мав декілька місць проживання, місцем відкриття спадщини вважається останнє місце реєстрації спадкодавця.

Після смерті громадянина, який проживав у будинку-інтернаті для інвалідів, ветеранів, самотніх осіб та людей похилого віку, іншому закладі соціального призначення, місцем відкриття спадщини вважається місцезнаходження відповідного закладу.

1.13. Місце відкриття спадщини підтверджується: довідкою житлово-експлуатаційної організації, довідкою правління житлово-будівельного кооперативу про реєстрацію (постійне місце проживання) спадкодавця; записом у будинковій книзі про реєстрацію (постійне місце проживання) спадкодавця, довідкою адресного бюро, довідкою райвійськкомату про те, що спадкодавець до призову на військову службу проживав за відповідною адресою.

Місце відкриття спадщини не може підтверджуватись свідоцтвом про смерть.

1.14. У разі відсутності у спадкоємців документів, що підтверджують місце відкриття спадщини, нотаріус розяснює спадкоємцям їх право на звернення до суду із заявою про встановлення місця відкриття спадщини. У такому випадку місце відкриття спадщини підтверджується копією рішення суду, що набрало законної сили.

2. Заведення спадкової справи

2.1. Спадкова справа заводиться нотаріусом за місцем відкриття спадщини на підставі поданої (або такої, що надійшла поштою) першою заяви (повідомлення, телеграми) про прийняття спадщини, про відмову від прийняття спадщини, про відмову від спадщини, заяви про відкликання заяви про прийняття спадщини або про відмову від спадщини, заяви про видачу свідоцтва про право на спадщину, заяви спадкоємця на одержання частини вкладу спадкодавця у банку (фінансовій установі), заяви про видачу свідоцтва виконавцю заповіту, заяви виконавця заповіту про відмову від здійснення своїх повноважень, заяви другого з подружжя про видачу свідоцтва про право власності на частку в спільному майні подружжя у разі смерті одного з подружжя, заяви про вжиття заходів до охорони спадкового майна, претензії кредиторів.

Тобто Порядок не дозволяє використання як доказу підтвердження місця відкриття спадщини довідки сільської ради (пп. 1.13).

Позивачем надано до суду книгу погосподарського обліку домогосподарства за адресою с. Великі Липняги, вул. Іванюшина, 10, головою якого була ОСОБА_4. Згідно книги остання вибула з домогосподарства 10.11.2005 у с. Вишняки Хорольського району.

Представник позивача не повідомив нотаріуса про такі відомості. У спадковій справі відсутній відповідний документ.

Рішенням Семенівського районного суду Полтавської області від 21.01.2016, справа № 547/1162/15-ц, яке набрало законної сили, відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_1 до Липнягівської сільської ради Семенівського району Полтавської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. ОСОБА_1 просив визначити додатковий строк два місяці для прийняття спадщини земельної ділянки, яка залишилася після його матері ОСОБА_4, яка померла 11.01.2008. Позов обґрунтовано не обізнаністю позивача про існування заповіту матері, який складено 26.12.1996 на його ім'я.

ОСОБА_7ОСОБА_4 у судовому засіданні пояснив, що постійно спілкувався зі своєю матір'ю ОСОБА_4, часто відвідував її після її переїзду за її ж бажанням у с. Вишняки Хорольського району. Після смерті матері здійснив її поховання. Позивач не знав про існування у власності матері земельної ділянки і про заповіт, складений нею на його ім'я. Про існування заповіту і земельної ділянки довідався випадково у жовтні 2015 року під час відвідування Липнягівської сільської ради. Просив ці обставини визнати поважними причинами пропуску 6-місячного строку для прийняття спадщини після смерті його матері ОСОБА_4.

Представник позивача ОСОБА_2 вимоги позову підтримав. Пояснив, що він і позивач довідалися про існування земельної ділянки і заповіту ОСОБА_4 у жовтні 2015 року. Звернутися до суду із цим позовом рекомендували нотаріуси, до яких він звертався для оформлення спадщини.

Суд встановив, що із 10.11.2005 ОСОБА_4 була направлена на постійне місце проживання до будинку інвалідів і престарілих в с. Вишняки Хорольського району Полтавської області, де була зареєстрована і проживала до дня смерті до 11.01.2008. Її співмешканець ОСОБА_8 23.05.2006 також був направлений на постійне місце проживання у зазначений будинок престарілих, де до дня смерті був зареєстрований і проживав (а.с. 6, 28).

Приватний нотаріус Семенівського районного нотаріального округу Полтавської області ОСОБА_5 листом від 21.10.2015 № 509/01-16 повідомив ОСОБА_2 (а.с. 9), що видати свідоцтво неможливо, оскільки не надано доказів прийняття спадщини; рекомендовано звернутися до суду для встановлення строку для прийняття спадщини.

Суд рішенням від 21.01.2016, справа № 547/1162/15-ц, встановив, що зазначені позивачем причини неприйняття ним спадщини у встановлений строк незнання про існування заповіту, не знання про перебування у власності спадкодавця земельної ділянки не є об'єктивними, непереборними, істотними труднощами, внаслідок чого позивач був позбавлений можливості звернутись до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини.

Обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини (ч. 3 ст. 61 ЦПК України).

ОСОБА_2, ОСОБА_1 не повідомили нотаріуса про це судове рішення.

Відтак, у справі встановлено достатні підстави для висновку про помилкове відкриття приватним нотаріусом Семенівського районного нотаріального округу Полтавської області ОСОБА_5 спадкової справи на майно померлої ОСОБА_4, оскільки місцем відкриття її спадщини є с. Вишняки Хорольського району місце знаходження будинку інвалідів і престарілих в с. Вишняки Хорольського району Полтавської області, де вона була зареєстрована і проживала з 10.11.205 і до дня смерті до 11.01.2008. Тобто Хорольський район Полтавської області.

Отже, не надавши, з невідомих причин, нотаріусу відомостей щодо дійсного місця проживання і смерті спадкодавця, позивач/його представник фактично створив умову, за якої спадкова справа була відкрита нотаріусом, а спадщина оформлена не за місцем відкриття спадщини,що є порушенням як ЦК України і Закону України "Про нотаріат", так і Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України.

Саме на таке місце відкриття спадщини вказує, у т.ч. й пункт 1.12 Порядку після смерті громадянина, який проживав у для людей похилого віку, іншому закладі соціального призначення, місцем відкриття спадщини вважається місцезнаходження відповідного закладу.

Отже заведення спадкової справи та усі наступні дії у ній є протиправними.

Свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством, на ім'я всіх спадкоємців або за їх бажанням кожному з них окремо (ч. 1 ст. 67 Закону України "Про нотаріат"). Нотаріус при видачі свідоцтва про право на спадщину за законом перевіряє факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства за законом осіб, які подали заяву про видачу свідоцтва, та склад спадкового майна (ч. 1 ст. 68 Закону України "Про нотаріат").

За змістом до ч.ч. 1, 3 ст. 51 Закону України "Про нотаріат" нотаріус, який вчиняє нотаріальні дії, у разі виявлення під час вчинення нотаріальних дій порушення законодавства негайно повідомляє про це відповідні правоохоронні органи для вжиття необхідних заходів. У разі виявлення нотаріусом, що ним допущено помилку при вчиненні нотаріальної дії або вчинена нотаріальна дія не відповідає законодавству, нотаріус зобов'язаний повідомити про це сторони (осіб), стосовно яких вчинено нотаріальну дію, для вжиття заходів щодо скасування зазначеної нотаріальної дії відповідно до законодавства.

Також нотаріусом на виконання відповідної ухвали суду надано копію спадкової справи № 116/2016. На першому аркуші справи вказано, що вона налічує 35 аркушів, а у супровідному нотаріуса вказано на 29 аркушів (а.с. 45-74).

Не вдаючись до з'ясування питань способу формування фотокопій (односторонні або двосторонні) суд зазначає, що у нотаріуса витребовувалася копія усієї спадкової справи. Одним із документів, який повинен бути у спадковій справі, є внутрішній опис, на що вказує п. 11.5 розділу ХІ Правил ведення нотаріального діловодства, затверджених наказом Міністерства юстиції України 22.12.2010 № 3253/5. Кожна спадкова справа являє собою окремий наряд (справу), має внутрішній опис, нумерується, оформлюється титульним аркушем та прошивається. Справа вважається закінченою за датою видачі свідоцтва про право на спадщину, якщо на підставі поданих заяв про видачу свідоцтва про право на спадщину було видано відповідні свідоцтва всім спадкоємцям, які закликалися до спадкування, та на все майно, заявлене такими спадкоємцями.

Пунктом 11.2 Правил передбачено, що формування спадкової справи передбачає групування документів, на підставі яких було відкрито спадкову справу та видано свідоцтво про право на спадщину.

Опис спадкової справи відсутній.

У спадковій справі відсутня копія паспорта особи, на чиє ім'я складалося свідоцтво про право на спадщину, яке є первинними документами щодо становлення особи спадкоємця. Є копія паспорта представника ОСОБА_2.

На окрему увагу заслуговує складення 17.05.2016 позивачем за своїм паспортом від 11.12.1998, нотаріально посвідченої довіреності на ім'я ОСОБА_2 та відсутність у спадковій справі, яка заведена 18.05.2016 (тобто на наступний день) будь-якого паспорта позивача ОСОБА_1.

Ураховуючи зазначене, керуючись ст.ст. 2, 8, 57-62, 64, 208-210, 211, 212, 223, 291, 292, 294, 296 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Направити окрему ухвалу Липнягівській сільській раді Семенівського району Полтавської області, приватному нотаріусу Семенівського районного нотаріального округу Полтавської області ОСОБА_9 для вжиття заходів щодо усунення зазначених в ухвалі причин і умов, що сприяли порушенню закону.

Повідомити суд про вжиті заходи протягом місяця з дня надходження окремої ухвали.

Ухвала може бути оскаржена особами, інтересів якої вона стосується, шляхом подачі апеляційної скарги до Апеляційного суду Полтавської області через Семенівський районний суд Полтавської області протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя В.Ф.Харченко

Повний текст ухвали складено 17.02.2017.