Головуючий в 1 інстанції Ступін І.М.
Доповідач: Зайцева С.А.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

„07 лютого 2017 року Апеляційний суд Донецької області у складі:

головуючого: Зайцевої С.А.

суддів: Кочегарової Л.М., Пономарьової О.М.

за участю секретаря : Зал Ю.С. ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Маріуполі Донецької області апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Великоновосілківського районного суду Донецької області від 15 серпня 2016 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до дочірнього підприємства «Ілліч-Агро Донбас» публічного акціонерного товариства «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча» про розірвання договору оренди землі,-

ВСТАНОВИВ:

У березні 2016 року ОСОБА_1 звернулась до суду з вказаним позовом,обґрунтовуючи свої вимоги тим,що 01 січня 2009 року нею укладено договір оренди землі № 39 на належну їй на праві власності земельну ділянку загальною площею 6,670 га,розташовану на території Старомлинівської сільської ради,строком на 13 років з дочірнім підприємством «Ілліч-Агро Донбас» публічного акціонерного товариства «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча» (далі ДП «Ілліч-Агро Донбас» ПАТ «ММК ім. Ілліча»).

Відсутність у відповідача проектів землеустрою, що забезпечує еколого-економічне обґрунтування сівозміни та впорядкування угідь, є недбалістю орендаря та суттєвим порушенням умов договору оренди. При підписанні договору вона сподівалася, що відповідач буде вести сільськогосподарську діяльність із розробленням відповідних проектів землеустрою та із врахуванням нормативів і певних вимог. Проте, відповідач здійснює посівні роботи навмання, що унеможливлює ефективне використання її земельної ділянки та одночасне збереження її родючості. Просила розірвати договір оренди землі та стягнути з відповідача судові витрати.

Рішенням Великоновосілківського районного суду Донецької області від 15 серпня 2016 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ДП «Ілліч-Агро Донбас» ПАТ «ММК ім. Ілліча» про розірвання договору оренди землі відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1,просить рішення суду скасувати та ухвалити нове про задоволення позовних вимог,посилаючись на порушенням норм матеріального та процесуального права. В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає,що відповідач у період з 04.06.2009 року по 12.02.2015 року не виконував обов*язок щодо розробки проекту землеустрою,що забезпечує еколого- економічне обґрунтування сівозміни та впорядкування угідь,передбачений ч.4 ст.22 ЗК України . Крім того,відповідач не використовує проект землеустрою та агрохімічний паспорт земельної ділянки для вжиття заходів з екологічної безпеки землекористування .

У судовому засіданні апеляційного суду представник ДП «Ілліч-Агро Донбас» ПАТ «ММК ім. Ілліча»,що діє за довіреністю ОСОБА_2 просила апеляційну скаргу відхилити,надала заперечення на апеляційну скаргу.

У судове засідання апеляційного суду ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_3не з*явилися,належним чином були повідомлені про час і місце розгляду справи шляхом отримання 17 січня 2017 року телефонограми, зареєстрованої в журналі телефонограм № 1 за № 78 та судових повісток ,про що свідчать повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с.162,164,185,187).

Відповідно ч.2.ст.305 ЦПК України неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи.

Заслухавши суддю-доповідача,пояснення представника ДП « Ілліч-Агро Донбас» ПАТ «ММК ім.Ілліча», дослідивши матеріали цивільної справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що скаргу слід відхилити, а рішення суду першої інстанції - залишити без змін з наступних підстав.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про оренду землі» відносини, пов'язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.

Згідно ст. 13 Закону України «Про оренду землі»,який є спеціальним законом і має пріоритет перед іншими законами в застосуванні щодо правовідносин між сторонами , договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору (ст. 638 ЦК України).

Істотними умовами договору - є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Істотні умови договору оренди земельної ділянки визначені в ст. 15 Закону України «Про оренду землі»: об'єкт оренди (місце розташування та розмір земельної ділянки); строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату; умови використання та цільове призначення земельної ділянки, яка передається в оренду; умови збереження стану об'єкта оренди; умови і строки передачі земельної ділянки орендарю; умови повернення земельної ділянки орендодавцеві; існуючі обмеження (обтяження) щодо використання земельної ділянки; визначення сторони, яка несе ризик випадкового пошкодження або знищення об'єкта оренди чи його частини; відповідальність сторін.

Судом першої інстанції встановлено, що 01 січня 2009 року між ОСОБА_1 та ДП «Ілліч-Агро Донбас» ПАТ «ММК ім. Ілліча» було укладено договір оренди землі № 39,зареєстрований 24 грудня 2010 року у Великоновосілківському районному відділі Донецької регіональної філії ДП «Центр державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельних ресурсах» № 04-10-14900243,за умовами якого позивач передав в оренду підприємству строком на 13 років земельну ділянку ,що належить позивачу на праві власності згідно державного акту на право власності на земельну ділянку ЯГ № 367931 від 22 серпня 2006 року для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 6,670 га , розташовану на території Старомлинівської сільської ради Великоновосілківського району Донецької області.Між сторонами також укладена додаткова угода до вказаного договору.

Згідно п.2.1. договору орендодавець має право вимагати від орендаря :- використання земельної ділянки за цільовим призначенням відповідно договору оренди ;- дотримання екологічної безпеки землекористування і збереження родючості грунтів, державних стандартів,норм і правил,місцевих правил забудови населених пунктів ; - дотримання режиму використання водоохоронних зон,прибережних захисних смуг,зон санітарної охорони; - своєчасного внесення орендної плати .

Пунктом 8.3 договору передбачено,що умови цього договору зберігають свою силу на весь строк його дії і у випадках,коли після набрання чинності цим договором ,законодавством встановлені інші правила,ніж передбачені договором.

Підписавши вказаний договір оренди землі, сторони дійшли згоди щодо істотних його умов.

При укладанні договору оренди сторони дотримались форми, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України «Про затвердження Типового договору оренди землі» від 03 березня 2004 року № 220 і відповідав за своїм змістом нормам Земельного кодексу України, Закону України «Про оренду землі» та іншим нормативним актам України.

Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться ( ч. 1 ст. 526 ЦК України).

Одним з правових наслідків порушення зобов'язання може бути розірвання договору (ст. 611 ЦК України).

Відповідно до ст. 24 Закону України «Про оренду землі» орендодавець має право вимагати від орендаря використання земельної ділянки за цільовим призначенням згідно з договором оренди; дотримання екологічної безпеки землекористування та збереження родючості ґрунтів, додержання державних стандартів, норм і правил; своєчасного внесення орендної плати.

На вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов'язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, а також на підставах, визначених ЗК України та іншими законами України ( ч. 1 ст. 32 Закону України «Про оренду землі»).

Обґрунтовуючи вимоги про розірвання договору оренди землі, з урахуванням змінених підстав позову, позивач посилався на те, що відповідно до ст. 24 Закону України «Про оренду землі» він має право вимагати від орендаря, зокрема, дотримання екологічної безпеки землекористування та збереження родючості ґрунтів, додержання державних стандартів, норм і правил. Одним з обов'язкових заходів із збереження родючості ґрунтів, які має здійснювати землекористувач, є розробка і дотримання проектів землеустрою, що забезпечують еколого-економічне обґрунтування сівозміни та впорядкування угідь. Відповідачем проект землеустрою не розроблений, тому на думку позивача,наслідком такої недбалості відповідача буде загроза збереження стану орендованої земельної ділянки, погіршення родючості ґрунту, що порушує його цивільні права.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд виходив з того, що вимоги позивача не ґрунтуються на законі та не підтверджуються належними, допустимими доказами.

Апеляційний суд погоджується з такими висновками суду,оскільки вони відповідають встановленим судом обставинам та наданим сторонами доказам.

Законом України від 04 червня 2009 року № 1443-VІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо збереження родючості ґрунтів», що набрав чинності 01 серпня 2010 року, ст. 22 ЗК України доповнено частиною четвертою, згідно з якою земельні ділянки сільськогосподарського призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва використовуються відповідно до розроблених та затверджених в установленому порядку проектів землеустрою, що забезпечують еколого-економічне обґрунтування сівозміни та впорядкування угідь і передбачають заходи з охорони земель».

Цим же законом ст. 52 Закону України «Про землеустрій» доповнено частиною третьою, якою визначено, що порядок розробки проектів землеустрою, що забезпечують еколого-економічне обґрунтування сівозміни та впорядкування угідь, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

На виконання вимог ч. 3 ст. 52 вказаного Закону постановою Кабінету Міністрів України від 02 листопада 2011 року № 1134 затверджено Порядок розроблення проектів землеустрою, що забезпечують еколого-економічне обґрунтування сівозміни та впорядкування угідь,який набрав чинності 11 листопада 2011 року .

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення умов ведення бізнесу (дерегуляція)» від 12 лютого 2015 р. № 191-VIII ч.4 ст. 22 ЗК України виключено.

Вказані положення почали діяти вже після укладення сторонами договору оренди землі .

Отже, на час укладання між сторонами договору оренди землі законодавство не вимагало розроблення та затвердження проектів землеустрою, що забезпечують еколого-економічне обґрунтування сівозміни та впорядкування угідь, Порядок розроблення таких проектів затверджений не був,умовами, укладеного між сторонами договору оренди також не передбачено розроблення такого проекту. З огляду на те, що на момент укладання сторонами договору оренди порядок розроблення проектів землеустрою, що забезпечують еколого-економічне обґрунтування сівозміни та впорядкування угідь не існував, апеляційний суд не вважає, що використання земельної ділянки позивача без розроблення такого проекту погіршує екологічний стан земельної ділянки чи родючість ґрунтів. Доводи апеляційної скарги у вказаній частині є безпідставними .

Відповідно до вимог ч.1,2 ст.651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається тільки за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором чи законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї зі сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, установлених договором чи законом.

Істотним є таке порушення стороною договору,коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того,на що вона розраховувала при укладенні договору; а також у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору ст. 652 ЦК.

Згідно п.3.2. договору оренди орендар зобов*язаний не допускати погіршення екологічного стану та родючості земельної ділянки .

Пунктом 8.6 договору ,укладеного між позивачем та відповідачем встановлено,що підставами для припинення дії договору є : -закінчення строку дії договору ; - неможливість використання земельної ділянки внаслідок причин,не залежних від орендодавця та орендаря;-взаємна згода сторін. Сторони погоджуються з тим,що дострокове розірвання договору можливе лише за взаємною згодою сторін за умови письмового попередження зацікавленою стороною іншої сторони не пізніше ніж за один рік до дати розірвання договору; - випадкове знищення чи погіршення орендованої земельної ділянки,які істотно ускладнюють використання земельної ділянки за договором ; - вимога однієї з сторін у випадку невиконання іншою стороною зобов*язань, передбачених договором ; - припинення діяльності орендаря.

Позивачем не було доведено ,що відповідачем не виконуються умови договору. Недбалість орендаря є лише припущенням позивача.

Згідно з ч. 2 ст. 59 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до ч. 3 ст. 10, ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, передбачених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

На порушення цих вимог закону позивачем не надано належних та допустимих доказів (ст.ст.58,59 ЦПК України) на підтвердження доводів про те, що в результаті використання відповідачем земельної ділянки не було дотримано екологічної безпеки землекористування.

Апеляційний суд вважає,що суд дійшов обґрунтованого висновку про те, що позивачем не доведено та не надано документів на підтвердження недотримання відповідачем екологічної безпеки землекористування та незбереження родючості ґрунтів, недодержання державних стандартів, норм і правил орендарем .

Використання відповідачем земельної ділянки позивача без розроблення такого проекту не може бути підставою для розірвання договору оренди землі.

Тобто,належних доказів на підтвердження наявності обставин, передбачених ст. 651 ЦК України та ст. 32 Закону України «Про оренду землі» позивач не надав, а обставини, на які він посилається, не є достатніми для висновку про наявність цивільно-правових підстав для розірвання договору оренди земельної ділянки від 01 січня 2009 року.

Апеляційний суд вважає безпідставними посилання позивача щодо недодержання відповідачем вимог ст.12 Закону України « Про пестициди і агрохімікати» та ст.36 Закону України « Про охорону земель» .

Оскільки,ані зазначені положення, ані Порядок ведення агрохімічного паспорта поля,земельної ділянки ,затверджений наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України 11.10.2011 № 536 ,який регулює процедуру виготовлення,видачі та застосування агрохімічного паспорта поля (земельної ділянки),не містить приписів, які б зобов*язували замовляти такий паспорт,розробляти проекти землеустрою саме землекористувачем .

Умовами договору на відповідача також не покладено обов*язку замовлення /оплати жодного з зазначених документів .

Крім того,відповідно до ст.5 Закону України « Про державний контроль за використанням та охороною земель» агрохімічну паспортизацію земель сільскогосподарського призначення проводить центральний орган виконавчої влади з питань аграрної політики «. Згідно з п.3.1. Порядку агрохімічний паспорт земельної ділянки видається у двох примірниках,один з яких зберігається у землевласника або землекористувача,а інший в центральному органі виконавчої влади з питань формування та забезпечення реалізації державної аграрної політики.

Таким чином,діюче законодавство та договір не містить положень щодо обов*язку відповідача замовляти агрохімічний паспорт або проект землеустрою земельної ділянки. Відповідач не міг використовувати агрохімічний паспорт /проект землеустрою при проведенні агротехнічних та агрохімічних заходів через ненадання їх позивачем ,як власником земельної ділянки .

Докази порушення відповідачем вимог екологічної безпеки відсутні. Крім того,позивачем не зазначено,яке саме положення договору істотно порушено відповідачем ,що може бути підставою для дострокового розірвання договору. Таким чином ,правові підстави для дострокового розірвання договору оренди відсутні .

Суд першої інстанції правильно встановив обставини справи і дійшов обґрунтованого висновку про відсутність передбачених законом підстав для задоволення позову у зв'язку з ненаданням позивачем доказів на підтвердження своїх вимог.

Доводи апеляційної скарги не містять правових підстав для скасування рішення суду.

Відповідно до положень ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Ухвалюючи рішення суд правильно встановив характер правовідносин у справі та застосував до цих правовідносин норми матеріального права, які їх регулюють, вирішив спір з урахуванням меж заявлених позовних вимог та конкретних обставин справи, на підставі наданих сторонами доказів і апеляційний суд не вбачає підстав для його скасування.

Усі доводи апеляційної скарги були предметом дослідження у суді ,на правильність висновків суду вони не впливають ,тому апеляційний суд вважає,що апеляційну скаргу слід відхилити як безпідставну ,рішення суду як таке,що відповідає вимогам закону ,залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 313, 315 ЦПК України, апеляційний суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Великоновосілківського районного суду Донецької області від 15 серпня 2016 року залишити без змін. Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги протягом двадцяти днів безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Судді: