РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 лютого 2017 року Київський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді Бородіна Н.М.,

за участю секретаря Вітковської О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові цивільну справу за заявою ОСОБА_1, зацікавлені особи Відділ реєстрації місця проживання у ІНФОРМАЦІЯ_1 ведення Реєстру територіальної громади Департаменту реєстрації ХМР, Київський відділ поліції ГУ НПУ в Харківській області про визнання особи безвісно відсутньою, -

встановив:

ОСОБА_1 звернувся у суд із заявою про встановлення безвісно відсутньою його матір ОСОБА_2, 27.09.1953р.н. для зняття її реєстрації та зменшення комунальних платежів. В обгнунтування поданої заяви зазначає що його матір, яка проживала ІНФОРМАЦІЯ_2 у 2004 році вийшла з дому і до теперішнього часу не поверталась.

Зацікавлені особи УВідділ реєстрації місця проживання у ІНФОРМАЦІЯ_1 ведення Реєстру територіальної громади Департаменту реєстрації ХМР, Київський відділ поліції ГУ НПУ в Харківській області, в судове засідання не зявились, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином.

Суд зазначає, що відповідно до п.3 ч.2 ст.234 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання фізичної особи безвісно відсутньою.

За ч.4 ст. 234 ЦПК України у випадках, встановлених пунктами 1, 3, 4, 9, 10 частини другої цієї статті, розгляд справ проводиться судом у складі одного судді і двох народних засідателів.

Відповідно до ч.1 ст. 2 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу та Закону України "Про міжнародне приватне право".

Згідно із ЗУ Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя) від 02.06.2016р. із КУ виключена участь народу у здійсненні правосуддя через народних засідателів. На теперішній час за ст. 124 КУ народ безпосередньо бере участь у здійсненні правосуддя через присяжних.

Враховуючи, що КУ є нормою прямої дії, суд при розгляді даної заяви керується саме нормами КУ та вважає за необхідне розглянути дану справу одноособово без участі народних засідателей, інститут яких не передбачений нормами прямої дії

Матеріали справи свідчать, що матірю ОСОБА_1 є ОСОБА_2, 27.09.1953р.н., яка зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3.

Як зазначено заявником та підтверджено допитаними у судовому засіданні свідками - ОСОБА_3 (сусідка) та ОСОБА_4 (друг) в літку 2004р. мати заявника ОСОБА_2, пішла з дому: АДРЕСА_1, та зникла, більше не зявлялась, її шукали, однак результатів це не дало.

Заявник письмово звертався до Київського відділу поліції ГУ Національної поліції в Харківській області з приводу пошуку безвісно зниклої матері ОСОБА_2, однак згідно відповіді встановити її місце перебування не вдалося .

За персоніфікованими даними УПФУ в Київському районі м.Харкова ОСОБА_2, 1953р.н. станом на 17.11.2016р. пенсію не отримувала, доходу не має. За обліковими даними Київського районного ум.Харкові відділу Державної реєстрації актів цивільного стану - актовий запис про смерть ОСОБА_2 відсутній.

Згідно із ч.1 ст. 43 Цивільного кодексу України фізична особа може бути визнана судом безвісно відсутньою, якщо протягом одного року у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування.

Враховуючи наявність доказів того, що більше року за місцем проживання ОСОБА_2 про неї відсутні відомості про її місце перебування, суд вважає вимоги заявника обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню та враховуючи обставини справи та положення ч.2 ст..43 ЦК України, суд визнає ОСОБА_2 безвісно відсутньою з 01.01.2005 року, оскільки не можливо встановити точний день та місяць одержання останніх відомостей про місце перебування ОСОБА_2

Суд зазначає, що у відповідності до ст.. 45 ЦК України якщо фізична особа, яка була визнана безвісно відсутньою, з'явилася або якщо одержано відомості про місце її перебування, суд за місцем її перебування або суд, що постановив рішення про визнання цієї особи безвісно відсутньою, за заявою цієї особи або іншої заінтересованої особи скасовує рішення про визнання фізичної особи безвісно відсутньою.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 209, 212-215, 234, 246-250 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

вирішив:

Заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, безвісно відсутньою з 01 січня 2005 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом

десяти днів з дня його проголошення, через суд першої інстанції. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строків для подачі апеляційної скарги.

Суддя Бородіна Н.М.