Справа № 301/251/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"09" лютого 2017 р. м. Іршава Іршавський районний суд Закарпатської області

В особі головуючої судді Даруда І.А.

при секретарі Сатін Н.М.

за участі представника позивача ОСОБА_1

відповідачки ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Іршава цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя та визнання права власності на майно,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_3 звернувся до суду з даним позовом до відповідачки ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя та визнання права власності на майно. Свої вимоги мотивує тим, що з 17 листопада 2007 року він перебуває у шлюбі з відповідачкою ОСОБА_2 Шлюб зареєстровано відділом ДРАЦС реєстраційної служби Іршавського районного управління юстиції у Закарпатській області, про що 17.11.2007 р зроблений відповідний актовий запис №167.

Від сумісного шлюбу у них народились син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та малолітня дочка ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2.

Під час перебування з відповідачкою у шлюбі, за спільні кошти вони почали будувати будинок в с.Білки по вул.Котляревського, буд.36. Вони спільно купували будівельні матеріали, вибирали майстрів, спільно облаштували будинок для майбутнього проживання в ньому. За час проживання подружжям було побудовано будинок загальною площею 200,40 м.кв., який зображений на схематичному плані під літерою «А», гараж, який зображений на схематичному плані літерою «Б», сарай, який зображений на схематичному плані літерою «В».

На підставі рішення виконкому Білківської сільської ради №143 від 29.07.2011 р. вони отримали свідоцтво про право власності на нерухоме майно, видане виконавчим комітетом Білківської сільської ради від 03.08.2011 р. Право власності на вказаний будинок було зареєстовано в КП «Іршавське міське бюро технічної інвентаризації» за відповідачкою 19.09.2011 року, що стверджується Витягом про державну реєстрацію прав № 31347797 від 19.09.2011 року.

Подальше спільне життя подружжя не склалося через різні характери та погляди на життя. Даний шлюб було розірвано 19 квітня 2016 року на підставі рішення Іршавського районного суду (Справа №301/618/16-ц).

Відповідачка не визнає права позивача на спірний будинок і вважає, що він належить лише їй, так як зареєстрований він лише на неї.

Таким чином, відповідачка не тільки категорично відмовляється поділити спірне майно мирним шляхом, а не надає позивачу право повноцінно користуватись належною йому часткою будинку.

Позивач ОСОБА_3 просить поділити між ним та відповідачкою ОСОБА_2 майно, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, а саме:

-будинок з належними до нього надвірними спорудами, розташованого по вул.Котляревського, 36 в с. Білки Іршавського району Закарпатської області.

Визнати за ним ОСОБА_3 право власності на ? частину будинку з належними до нього надвірними спорудами, розташованого по вул.Котляревського,36 в с. Білки Іршавського району Закарпатської області.

В судове засідання позивач ОСОБА_3 не з»явив ся, але надіслав суду заяву в якій просять розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримує та просить такі задовольнити, тому на підставі ст..169 ЦПК України справу розглянуто в його відсутності.

Представник позивача ОСОБА_1 в судовому засіданні позовну заяву підтримала повністю , просить таку задовільнити , посилаючись на обставини викладені у позовній заяві.

Відповідачка ОСОБА_2 в судовому засіданні позов не визнала , однак не заперечує, що спірний будинок будувався під час перебування її у шлюбі з відповідачем.

Заслухавши представника позивача ОСОБА_1 , відповідачки ОСОБА_2, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задовольнити з слідуючих підстав.

В судовому засіданні належними доказами встановлено, що з 17 листопада 2007 року позивач перебуває у шлюбі з відповідачкою ОСОБА_2 Шлюб зареєстровано відділом ДРАЦС реєстраційної служби Іршавського районного управління юстиції у Закарпатській області, про що 17.11.2007 р зроблений відповідний актовий запис №167.

Від сумісного шлюбу у них народились син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та малолітня дочка ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2.

Під час перебування з відповідачкою у шлюбі, за спільні кошти вони почали будувати будинок в с.Білки по вул.Котляревського, буд.36. Вони спільно купували будівельні матеріали, вибирали майстрів, спільно облаштували будинок для майбутнього проживання в ньому. За час проживання подружжям було побудовано будинок загальною площею 200,40 м.кв., який зображений на схематичному плані під літерою «А», гараж, який зображений на схематичному плані літерою «Б», сарай, який зображений на схематичному плані літерою «В».

На підставі рішення виконкому Білківської сільської ради №143 від 29.07.2011 р. вони отримали свідоцтво про право власності на нерухоме майно, видане виконавчим комітетом Білківської сільської ради від 03.08.2011 р. Право власності на вказаний будинок було зареєстовано в КП «Іршавське міське бюро технічної інвентаризації» за відповідачем 19.09.2011 року, що стверджується Витягом про державну реєстрацію прав № 31347797 від 19.09.2011 року.

Подальше спільне життя подружжя не склалося через різні характери та погляди на життя. Даний шлюб було розірвано 19 квітня 2016 року на підставі рішення Іршавського районного суду (Справа №301/618/16-ц).

Відповідачка не визнає права позивача на спірний будинок і вважає, що він належить лише їй, так як зареєстрований він лише на неї.

Відповідачка не тільки категорично відмовляється поділити спірне майно мирним шляхом, а не надає позивачу право повноцінно користуватись належною йому часткою будинку.

Відповідно до ст.60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності. Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є обєктом права спільної сумісної власності подружжя.

Набуття майна за час шлюбу створює презумпцію виникнення права спільної сумісної власності. Ні дружина, ні чоловік не зобовязані доводити наявність права спільної сумісної власності на майно, набуте у шлюбі. Відповідно до вищевказаної норми СК України воно вважається таким, що належить подружжю.

Частина 3 ст.368 ЦК України також вказує на те, що майно набуте подружжям за час шлюбу є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ч.2 ст.372 ЦК України, у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом.

Враховуючи те, що будівництво будинку розпочато та завершено за час шлюбу та спільного проживання, то такий є обєктом права спільної сумісної власності сторін. При цьому, частка кожного становить по 1/2.

Поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69-72 СК України та ст.372 ЦК України. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи.

У відповідності до розяснень даних у п.23 ПП ВСУ від 21 грудня 2007 року №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справи про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільно майна подружжя» спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (статті 60, 69 СК України, ч.3 ст.368 ЦК України) відповідно до частин 2, 3 ст.325 ЦК України можуть бути будь-які види майна, незалежно від того, на імя кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. Сутність поділу полягає в тому, що кожному з подружжя присуджуються в особисту власність конкретні речі, а також здійснюється розподіл майнових прав та обовязків.

При здійсненні поділу в судовому порядку суд виходить з презумпції рівності часток. При винесенні рішення суд керується «обставинами, що мають істотне значення», якими можуть бути, насамперед, ступінь трудової та (або) фінансової участі кожного з подружжя в утриманні спільного майна, зроблених поліпшень, доцільність та обґрунтованість укладених правочинів, спрямованих на розпорядження спільним майном, наявність або відсутність вчинення одним з подружжя дій, що порушують права другого з подружжя, суперечать інтересам сім?ї, матеріальне становище співвласників тощо. Поділ спільного сумісного майна подружжя здійснюється з визначення кола обєктів спільної сумісної власності подружжя і встановлення їхньої вартості. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи. Поділу підлягає усе майно, що є у спільній сумісній власності подружжя.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст.ст 3, 10,11,15, 118,119,120 212-214 ЦПК України, ст.ст.368,372 Цивільного кодексу України, ст.60-72 Сімейного кодексу України, суд,-

Р І Ш И В :

Позов задовольнити. Поділити між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 майно, що є об»єктом права спільної сумісної власності подружжя , а саме :

-будинок - з належними до нього надвірними спорудами, розташованого по вул.Котляревського, 36 в с. Білки Іршавського району Закарпатської області.

Визнати за ОСОБА_3 право власності на ? частину будинку з належними до нього надвірними спорудами, розташованого по вул.Котляревського,36 в с. Білки Іршавського району Закарпатської області.

На рішення може бути подана апеляція протягом 10 днів з дня проголошення рішення до Закарпатського апеляційного суду. Особи. які брали участь у справі , але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя : Даруда І.А.