Справа № 310/6461/15-ц
РІШЕННЯ

Іменем України

24 січня 2017 року Бердянський міськрайонний суд

Запорізької області

в складі: головуючого судді Крамаренка А.І.

при секретарі Корнієнко Н.І.

за участі: позивача ОСОБА_1, представника позивача ОСОБА_2, представника відповідача ОСОБА_3

розглянув у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до виконавчого комітету Бердянської міської ради, третя особа ОСОБА_4, про відшкодування майнової та моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 звернувся до суду з вказаним позовом, який уточнив під час розгляду справи та остаточно просив: стягнути з виконавчого комітету Бердянської міської ради на його користь 4414,39 грн. витрат на лікування; 10000,00 грн. у відшкодування вартості товару, який прийшов у негідність, 1218,00 грн. втраченої вигоди, 30000,00 грн. у відшкодування моральної шкоди.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 17.12.2014 року працівником адміністративного відділу виконавчого комітету Бердянської міської ради, ОСОБА_4, було складено протокол №480 про адміністративне правопорушення відносно нього за ч.2 ст. 160 КУпАП. Відповідно до зазначеного протоколу, було встановлено, що 17.12.2014 року о 9 год. 45 хв. ОСОБА_5 за адресою: м. Бердянськ, вул. Ля-Сейнська, 2-а, здійснював торгівлю промисловими товарами («ялинка новорічна» - сосна у кількості 40 штук) у невстановленому місці для торгівлі.

В цей же день сосна у кількості 40 штук у нього була вилучена відповідно до акту від 17.12.2014 року та 18.12.2014 року повернута на зберігання під розписку до завершення розгляду адміністративної справи.

20.02.2015 року Бердянським міськрайонним судом Запорізької області було винесено постанову, якою провадження в справі про адміністративне правопорушення щодо нього за ч.2 ст. 160 КУпАП закрите на підставі п.1 ст. 247 КУпАП за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

За цей час арештований товар прийшов у негідність (сосни засохли), пройшов строк їх реалізації (новорічний товар), чим йому було заподіяно майнову шкоду в розмірі 10000,00 грн.

Також, з приводу всіх цих несправедливих дій відповідача у нього погіршився стан здоровя у звязку з чим він знаходився на амбулаторному та стаціонарному лікуванні та витратив на придбання ліків 4414,39 грн.

Окрім прямої матеріальної шкоди йому була заподіяна ще й шкода у вигляді втраченої вигоди, а саме за місяць, коли він не мав змоги займатися підприємницькою діяльністю в новорічний сезон 2014-2015 років, він міг заробити мінімальну заробітну плату в розмірі 1218 грн.

Крім майнової шкоди в результаті неправомірних дій відповідача, йому була заподіяна також моральна шкода, яка виразилася у заподіянні моральних та фізичних страждань від фізичного болю; втрати всіх коштів на лікування; погіршення відносин з родичами; зміні встановленого порядку та ритму його життя. Завдану йому моральну шкоду він оцінює у 30000,00 грн.

В судовому засіданні ОСОБА_5 та його представник ОСОБА_2 підтримали позовні вимоги, просили позов задовольнити.

Представник виконавчого комітету Бердянської міської ради за довіреністю ОСОБА_3 просила в задоволенні позову відмовити. Зазначила, що позивачем не доведено факт завдання йому матеріальної та моральної шкоди, протиправність дій відповідача та наявність причинного звязку між шкодою та діями відповідача. Крім того, відповідно до матеріалів справи, ОСОБА_5 з 22.12.2014 року по 06.01.2015 року та з 06.01.2015 року по 23.01.2015 року перебував на амбулаторному та стаціонарному лікуванні . Але будь-яких доказів того, що його хвороба повязана саме з протиправними діями відповідача суду не надав. При цьому, згідно виписок з історії хвороби позивача, він впродовж тривалого часу хворіє, адекватно та регулярно не лікувався (з вини хворого), направлений на госпіталізацію для проведення планової ЕІТ. Також вважає необґрунтованими вимоги позивача про стягнення суми упущеної вигоди у розмірі 1218 грн., оскільки не одержаний прибуток (упущена вигода) повинен базуватися на даних бухгалтерського обліку, які беззастережно підтверджують реальну можливість отримання позивачем певних грошових сум, якщо інший учасник відносин не допустив би правопорушення.

Третя особа ОСОБА_4 в судове засідання не зявився. Матеріали справи містять заяву ОСОБА_4 від 09.12.2015 року, відповідно до якої він з 27.04.2015 року не є працівником виконавчого комітету Бердянської міської ради та просить розглядати справу у його відсутність.

Свідок ОСОБА_6 пояснив, що він доводиться кумом позивачу та допомагав останньому 17.12.2014 року продавати сосни на території його магазину. Вони сподівалися реалізувати всі сосни. Сосни були високі та продавалися за ціною від 200 грн. за одну. Проте працівники адміністративного відділу виконкому сосни «конфіскували», погрузили на машину та увезли. На наступний день сосни повернули ОСОБА_1 Сосен було 40 штук висотою від 2 до 3 метрів. Вважає, що внаслідок цих подій ОСОБА_5 перехвилювався та потрапив в кардіологію.

Заслухавши учасників удового засідання, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини громадянина захищаються судом та відповідно до вимог чинного цивільного процесуального законодавства України кожній особі гарантується право звернення безпосередньо до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав.

Судом встановлено, що 17.12.2014 року працівником адміністративного відділу виконавчого комітету Бердянської міської ради ОСОБА_4 був складений протокол №480 про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення. В протоколі зазначено, що 17.12.2014 року о 9 год. 45 хв. ОСОБА_5 за адресою: м. Бердянськ, вул. Ля-Сейнська, 2-а, здійснював торгівлю промисловими товарами («ялинка новорічна» - сосна у кількості 40 штук) у невстановленому місці для торгівлі, що на думку особи, яка склала протокол, необхідно кваліфікувати за ч.2 ст. 160 КУпАП.

В цей же день у ОСОБА_1 було вилучено сосни у кількості 40 штук, але 18.12.2014 року сосни були повернуті на зберігання ОСОБА_1 під розписку до завершення розгляду адміністративної справи.

Постановою Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 20.02.2015 року провадження в справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч.2 ст. 160 КУпАП було закрите на підставі п.1 ст. 247 КУпАП за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення. При розгляд справи судом було встановлено, що ОСОБА_5 вирощує ялинки та реалізовує їх на земельній ділянці за адресою: м. Бердянськ, вул. Ля-Сейнська, 2-а у м. Бердянську.

У звязку із закінченням Новорічних свят, зрубані сосни у кількості 40 штук ОСОБА_1 були не реалізовані та засохли.

У відповідності до ст. 56 Конституції України кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Згідно ст. 1173 ЦК України шкода, завдана фізичній чи юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державною, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів.

За змістом ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушено (упущена вигода).

Стягнення збитків у вигляді упущеної вигоди є одним із видів цивільно-правової відповідальності. Для застосування такої міри відповідальності, з урахуванням вимог ст. 1173 ЦК України, потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків та причинного звязку між протиправною поведінкою та збитками.

З наведених вище приписів законодавства вбачається, що при обрахуванні розміру упущеної вигоди мають враховуватися тільки ті точні дані, які безспірно підтверджують реальну можливість отримання грошових сум або інших цінностей, якби право особи не було порушене.

Складання протоколу про адміністративне правопорушення це дія, що фіксує правопорушення. Якщо в подальшому визнано відсутність правопорушення, то дії щодо складання протоколу є такими, що вчинені безпідставно, та такими, що потягли за собою нанесення певної шкоди особі, щодо якої складено протокол.

Відповідно до ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх позовних вимог, або заперечень.

На підтвердження розміру майнової шкоди позивачем надано суду довідку від 22.02.2016 року про вартість реалізації сосни кримської в грудні 2014 року ФОП ОСОБА_5, довідку Державного підприємства «Бердянське лісове господарство» від 08.11.2016 року №1088 про оптову ціну на новорічні ялинку у 2014 році та фототаблиці.

Відповідачем не надано суду доказів на спростування розрахунку позивача, завданої йому матеріальної шкоди.

Клопотання про витребування додаткових доказів сторонами не заявлялись.

Згідно ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає справу в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

З огляду на викладене, аналіз наданих позивачем та досліджених в судовому засіданні доказів дає підстави для висновку про те, що розмір матеріальної шкоди в сумі 10000,00 грн., завданої позивачу внаслідок зіпсування сосни в кількості 40 штук, є обґрунтованим, а вимоги про стягнення матеріальної шкоди в зазначеній сумі основані на законі та підлягають задоволенню.

Частина 1 ст. 23 ЦК України закріплює, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

У відповідності до ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні.

Згідно з роз'ясненнями, викладеними у п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» у позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому ця шкода полягає, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується.

Твердження позивача щодо заподіяння йому моральних страждань, погіршення відносин з родичами, зміні встановленого порядку та ритму його життя внаслідок протиправних дій відповідача не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що вимоги позивача про відшкодування моральної шкоди є безпідставними, а тому у задоволенні позову в цій частині слід відмовити.

Не підлягає задоволенню позов й в частині вимог про стягнення матеріальної шкоди у вигляді витрат на лікування в розмірі 4414,39 грн. та стягнення упущеної вигоди в розмірі 1218,00 грн., оскільки позивачем не було надано доказів наявності причинного зв'язку між подіями, що відбувалися до 22.12.2014 року , та погіршенням стану його здоровя.

Керуючись ст. ст. 10, 57-61, 88, 212 215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути з виконавчого комітету Бердянської міської ради на користь ОСОБА_1 у відшкодування матеріальної шкоди 10000,00 грн.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржено через суд першої інстанції до апеляційного суду Запорізької області.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя А.І. Крамаренко