Справа № 481/1362/16-ц
Провадж.№ 2/481/84/2017
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

08.02.2017 року Новобузький районний суд Миколаївської області в складі:

головуючої судді Вжещ С.І.,

при секретарі - Юхименко Т.М.,

з участю позивача - ОСОБА_1

відповідача - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Новий Буг Миколаївської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_2, третя особа відділ Держгеокадастру в Новобузькому районі Миколаївської області, про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування, -

ВСТАНОВИВ:

12 грудня 2016 року позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з зазначеним позовом до відповідачів ОСОБА_3 та ОСОБА_2 згідно з яким просила визнати за нею, в порядку спадкування за законом, право власності на земельну ділянку площею 6,83 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Новобузької міської ради Миколаївської області.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивачка вказала, що зазначена земельна ділянка належала її матері ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року. Після її смерті прийняти у спадок вищевказане нерухоме майно в органах нотаріату вона до цього часу не змогла, оскільки спадкодавцем за життя було втраченого оригінал державного акту, що посвідчував її право власності на вказану земельну ділянку. Інші спадкоємці за законом відмовилися від прийняття спадщини. Наголосила, що відновити втрачений правовстановлюючий документ на землю у зв'язку з смертю його власниці неможливо, що і змусило її звернутися до суду з вказаним позовом.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1, посилаючись на обставини викладені нею у своєму позові, заявлені вимоги підтримала і просила їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 при судовому розгляді справи, пред'явлений до нього позов визнав і не заперечував проти його задоволення.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання на розгляд справи не з'явився, про дату, час і місце його проведення був повідомлений належним чином. Про причину своєї неявки суд не повідомив, заяв про розгляд справи до суду не направляв.

Третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - відділ Держгеокадастру у Новобузькому районі Миколаївської області, в судове засідання явку свого представника не забезпечила, втім надала письмову заяву про можливість розгляду справи за відсутності представника відділу. Не має заперечень проти задоволення позовних вимог ОСОБА_1

Вислухавши пояснення позивачки ОСОБА_1 та відповідача ОСОБА_3, дослідивши письмові докази, суд приходе такого висновку.

Судом встановлені наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Як видно з листа відділу Держгеокадастру у Новобузькому районі Миколаївської області від 04.03.2016 року, громадянці ОСОБА_4 11.12.2003 року видавався державний акт про право власності на земельну ділянку, серії НОМЕР_2, який посвідчував право власності останньої на земельну ділянку, площею 6,83 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована в межах території Новобузької міської ради Миколаївської області (а.с.11).

ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_4 померла (а.с. 10) і після її смерті відкрилася спадщина на належне їй майно, в тому числі і на вказану вище земельну ділянку.

Як вбачається з копії матеріалів спадкової справи №126/2016, дочка спадкодавця, позивачка у справі ОСОБА_1, прийняла спадщину у відповідності до приписів ч. 3 ст. 1268 ЦК України. Інші спадкоємці, сини спадкодавця - ОСОБА_3 та ОСОБА_2, на відміну від ОСОБА_1, зі спадкодавцем ОСОБА_5 на день її смерті постійно не проживали, проте з заявою до нотаріуса про прийняття спадщини в установлений законом строк вони не зверталися.

Згідно вимог ч. 1 ст. 126 ЗК України (в редакції 2005 року) право власності на земельну ділянку посвідчується державними актами.

Однак, за життя спадкодавець втратив оригінал вищезгаданого державного акту, про що свідчить відповідне оголошення в районній газеті «Вперед» від 05.04.2016 року (а.с. 13).

Відсутність правовстановлюючого документу на землю перешкоджало позивачці ОСОБА_1 одержати в нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину на цю земельну ділянку, про що також наголосила у своєму листі від 09.12.2016 року і завідувач Новобузької державної Нотаріальної контори Миколаївсткої області Паліюк Л.М. (а.с. 14).

Крім цього, з набранням чинності 01.01.2013 року окремих положень Закону України «Про Державний земельний кадастр» припинено видачу державних актів про право власності на землю, в тому числі і видачу державних актів за заявою спадкоємців в замін тих актів, які втрачені чи зіпсовані.

Таким чином, зважаючи на те, що власниця земельної ділянки, ОСОБА_4, померла, а в силу положень ч. 4 ст. 25 ЦК України, спадкоємці за законом не мають можливості згідно з чинним законодавством, взамін втраченого державного акту на право власності на землю, отримати дублікат вказаного правовстановлюючого документу або провести державну реєстрацію права власності на таке нерухоме майно, суд вважає, що спадкові права спадкоємниці ОСОБА_1 підлягають захисту у судовому порядку.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

При судовому розгляді справи судом достеменно встановлено, що спадкодавцю ОСОБА_4 дійсно належала за життя спірна земельна ділянка, а тому зазначене нерухоме майно може входити до складу спадщини і бути успадковане спадкоємцями після її смерті (а.с. 11).

Зазначені обставини вказують на те, що ОСОБА_1 являючись спадкоємницею за законом першої черги після смерті матері ОСОБА_4 (а.с. 5-7, 9), в силу положень ч. 3 ст. 1268 ЦК України має право на успадкування належної останній вищезазначеної земельної ділянки.

В судовому засіданні з'ясовано, що інші спадкоємці за законом першої черги, сини спадкодавця ОСОБА_4 - ОСОБА_3 та ОСОБА_2, на вищезазначене спадкове майно не претендують і не заперечують проти його успадкування саме позивачкою ОСОБА_1 Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Зважаючи на те, що позовні вимоги ОСОБА_1 ґрунтуються на законі, тому вони підлягають задоволенню в повному обсязі.

Вимоги щодо відшкодування судових витрат, понесених позивачкою на оплату судового збору, остання не заявляла, а тому суд не вирішує питання про їх розподіл між сторонами.

Керуючись ст.ст. 10, 88, 209, 212, 213 - 215, 218 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_2, третя особа відділ Держгеокадастру в Новобузькому районі Миколаївської області, про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування, задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженкою села Новомихайлівка Новобузького району Миколаївської області, інд № НОМЕР_1, право власності в порядку спадкування за законом на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва в межах території Новобузької міської ради Миколаївської області, площею 6.83 га, після смерті ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подачі до судової палати у цивільних справах апеляційного суду Миколаївської області через Новобузький районний суд Миколаївської області протягом десяти днів з дня проголошення рішення апеляційної скарги. У разі, якщо рішення було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

У разі неподання особами, які беруть участь у справі апеляційної скарги, рішення суду набирає законної сили.

Суддя