Справа № 365/773/16-ц Головуючий у І інстанції Денисенко Н. О.
Провадження № 22-ц/780/873/17 Доповідач у 2 інстанції Мережко М. В.
Категорія 22 08.02.2017
УХВАЛА

Іменем України

08 лютого 2017 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого судді: Мережко М.В.,

суддів: Сержанюка А.С., Суханової Є.М.,

секретар: Бобко О.В.,

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Згурівського районного суду Київської області від 25 листопада 2016 року про відмову у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до Згурівської селищної ради Київської області, фізичної особи - підприємця ОСОБА_3, Відділу Держгеокадастру у Згурівському районі Київської області про визнання недійсними договору оренди землі, запису про реєстрацію права оренди та дій по внесенню такого запису.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів,

встановила:

У листопаді 2016 року ОСОБА_2 звернувся в суд із вищезазначеним позовом.

В обґрунтування своїх вимог посилався на те, що він на підставі договору оренди № 101 від 29 грудня 2012 року орендує земельну ділянку для ведення фермерського господарства, з кадастровим номером НОМЕР_1, площею 69,9996 га, розташовану на території Середівської сільської ради Згурівського району Київської області, строком на 10 років. Зазначене право оформлено згідно із законодавством, що діяло на момент вчинення цього правочину, а саме, станом на 29 грудня 2012 року, та зареєстровано у Відділі Держкомзему Згурівського району Київської області за № 03797 від 29 грудня 2012 року.

З метою позбавлення позивача цього права оренди було виготовлено Договір оренди на земельну ділянку площею 0,0244 га, з кадастровим номером НОМЕР_2, розташовану в межах Згурівської селищної ради, укладений між Згурівською селищною радою та ОСОБА_3, на якому вчинено запис про нібито реєстрацію в Державному реєстрі земель на підставі нього права оренди № 03797 від 29 грудня 2012 року, що вказувало б на відсутність реєстрації договору позивача.

Позивач зазначає, що цей договір є незаконним, виготовлений значно пізнішими датами, ніж зазначено в ньому та запис про його реєстрацію є незаконним, тому позивач просить визнати недійсним з моменту укладення (підписання) договір оренди землі від 14 серпня 2012 року на земельну ділянку площею 0,0244 га, з кадастровим номером НОМЕР_2, розташовану в межах Згурівської селищної ради Київської області, укладений між Згурівською селищною радою та ФОП ОСОБА_3, та визнати недійсним запис № 03797 від 29 грудня 2012 року про реєстрацію у Відділі Держземагенства (Держкомзему) у Згурівському районі Київської області цього договору із визнаням незаконності дій посадових та службових осіб Відділу Держземагенства (Держкомзему) у Згурівському районі Київської області при вчиненні такого запису та судові витрати стягнути із відповідачів.

Ухвалою Згурівського районного суду Київської області від 25 листопада 2016 року відмовлено у відкритті провадження за вказаним позовом.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу в якій посилаючись на неправильне застосування судом норм процесуального права, просить ухвалу Згурівського районного суду Київської області від 25 листопада 2016 року скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч.2 ст. 122 ЦПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в судах у порядку цивільного судочинства.

Відповідно до постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 24 жовтня 2011 № 10 «Про деякі питання підвідомчості і підсудності справ господарським судам» господарські суди на загальних підставах вирішують усі спори між суб'єктами господарської діяльності, а також усі спори, що виникають з господарських договорів між суб'єктами господарювання і органами державної влади і місцевого самоврядування, включаючи угоди, які укладаються шляхом проведення конкурсу, біржових торгів, аукціонів тощо. До таких договорів відносяться зокрема й договори про передачу державного або комунальному майна в оренду.

Згідно з роз'ясненнями, викладеними у п. 1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17 травня 2011 № 6 «Про деякі питання практики розгляду справ у спорах, що виникають із земельних відносин», господарським судам підвідомчі лише справи у спорах, що виникають із земельних відносин приватноправового характеру, тобто з відносин, врегульованих нормами цивільного або господарського права і пов'язаних із здійсненням сторонами цивільних або інших майнових прав на земельні ділянки на засадах рівності. Справи у спорах за участю державних органів та органів місцевого самоврядування, що виникають з правовідносин, у яких державні органи та органи місцевого самоврядування реалізують повноваження власника землі, а також в інших спорах, які виникають із земельних відносин приватноправового характеру, за відповідності складу сторін спору статті 1 ГПК підвідомчі господарським судам.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про фермерське господарство», фермерське господарство підлягає державній реєстрації у порядку, встановленому законом для державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, за умови набуття громадянином України або кількома громадянами України, які виявили бажання створити фермерське господарство, права власності або користування земельною ділянкою.

Як вбачається з матеріалів справи, 29 грудня 2012 ОСОБА_2 уклав договір оренди землі для ведення фермерського господарства № 101 із Згурівською РДА Київської області (а.с. 29-30).

У позові та в апеляційній скарзі позивач зазначає, що земельна ділянка надавалася в оренду ОСОБА_2 як фізичній особі, а не як керівнику чи представнику фермерського господарства.

Однак, ОСОБА_2 є засновником, власником та керівником ФГ «Паросток 2012», зареєстрованого в Єдиному державному реєстрі про проведення державної реєстрації юридичної особи 10 лютого 2012, номер запису 1 000465, що підтверджується витягом із Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (а.с. 9-17).

Тобто, на момент отримання земельної ділянки позивач вже був засновником, власником та керівником фермерського господарства.

Отже, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що ця земельна ділянка передавалась вже зареєстрованому ФГ «Паросток 2012» для ведення фермерського господарства, а позивач у справі виступає на захист прав та інтересів фермерського господарства.

З урахуванням викладеного, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про непідсудність даної справи Згурівському районному суду.

Відповідно до ст. 312 ЦПК України розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд відхиляє скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

Перевіряючи законність та обґрунтованість ухвали суду, колегія суддів не вбачає підстав для скасування ухвали суду.

Керуючись ст.ст. 209, 218 ЦПК України, колегія суддів,

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Ухвалу Згурівського районного суду Київської області від 25 листопада 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий М.В. Мережко

Судді А.С. Сержанюк

Є.М. Суханова