Справа № 419/107/17
Провадження № 2/419/186/2017
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 лютого 2017 року Новоайдарський районний суд Луганської області

у складі: головуючого судді Мартинюка В. Б.,

при секретарі Московченко О. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в с.м.т. Новоайдар Луганської області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Денежниківської сільської ради Новоайдарського району Луганської області про визнання права власності на спадкове майно, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до Новоайдарського районного суду з даним позовом до Денежниківської сільської ради Новоайдарського району Луганської області про визнання права власності на спадкове майно.

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 04.04.2016 року помер її батько ОСОБА_2. Після його смерті залишилось спадкове майно, а саме: домоволодіння, яке розташоване за адресою: Луганська область, Новоайдарський район, с. Денежникове, вул. Лугова, буд. 22.

За життя ОСОБА_2 заповіту не залишив, єдиним спадкоємцем померлого першої черги за законом є його донька ОСОБА_1

У встановлений законом строк, ОСОБА_1 спадщину після померлого прийняла, подавши відповідну заяву до нотаріуса, проте свідоцтва про право власності на спадкове майно після ОСОБА_2 позивач не отримала, у зв`язку з тим, що до складу домоволодіння входять самовільно збудовані сараї «И», «О», «М», окрім того житловий будинок та літня кухня переобладнані без відповідного дозволу.

На підставі вищенаведеного, ОСОБА_1 просила суд визнати за нею право власності на спадкове майно після смерті ОСОБА_2

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не зявилась, надала суду письмову заяву, у якій просила розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача Денежниківської сільської ради Новоайдарського району Луганської області ОСОБА_3 у судове засідання не з`явилась, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнала, не заперечувала проти їх задоволення.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі, оскільки вони обґрунтовані і підтверджуються дослідженими у судовому засіданні доказами.

Судом встановлено факти та відповідні їм правовідносини.

Судовим розглядом встановлено, що 04.04.2016 року помер батько позивачки ОСОБА_2, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.6). Після його смерті залишилось спадкове майно, а саме: домоволодіння, яке розташоване за адресою: Луганська область, Новоайдарський район, с. Денежникове, вул. Лугова, буд. 22, що підтверджується копією свідоцтва про право приватної власності на будинок (а.с.7), та копією технічного паспорту (а.с.10).

За життя ОСОБА_2 заповіту не залишив, єдиним спадкоємцем померлого першої черги за законом є його донька ОСОБА_1

У встановлений законом строк, ОСОБА_1 спадщину після померлого прийняла, подавши відповідну заяву до нотаріуса (а.с.14), проте свідоцтва про право власності на спадкове майно після ОСОБА_2 позивач не отримала, у зв`язку з тим, що до складу домоволодіння входять самовільно збудовані сараї «И», «О», «М», окрім того житловий будинок та літня кухня переобладнані без відповідного дозволу, що підтверджується роз`ясненням приватного нотаріуса Новоайдарського районного нотаріального округу ОСОБА_4 від 12.01.2017 р. №6/01-16 (а.с.16).

Факт того, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, дійсно є донькою ОСОБА_2, який помер 04.04.2016 р., підтверджується копією свідоцтва про народження позивачки та копією свідоцтва про укладення шлюбу (а.с.8,9).

Відповідно до ч. 1 ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч. 2 ст. 1220 ЦК України, часом відкриття спадщини є день смерті особи.

Відповідно до ст. 1221 ЦК України, місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). За життя спадкодавець заповіту не залишила, тому спадкування належного їй майна повинно відбуватися за законом, відповідно до вимог ч.2 ст.1223 ЦК України.

Згідно ч. 1 ст. 1222 ЦК України, спадкоємцями за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини.

Згідно ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно ч. 1 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її, згідно ч. 5 цієї статті, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно ч. 3 ст. 1296 ЦК України, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Згідно ч. 1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно ч. 1 ст. 376 ЦК України, житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без необхідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

Право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно.

Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ст. 61 ЦПК України.

Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку може застосовуватись, як спосіб захисту, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, відповідно до Постанови Пленуму ВСУ Про судову практику у справах про спадкування.

Стаття 16 ЦК України також передбачає такий спосіб захисту права особи, як визнання права.

Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що факти, викладені позивачем в позовній заяві в обґрунтування позовних вимог, підтверджені письмовими доказами, сумніву у їх достовірності суд не має, визнання права власності на спадкове майно не порушує прав чи інтересів будь-яких інших осіб, у зв'язку з чим, позовні вимоги підлягають задоволенню шляхом визнання за позивачем права власності на спадкове майно в судовому порядку.

Висновки суду підтверджуються письмовими доказами, дослідженими у судовому засіданні.

На підставі ст. ст. 376, 392, 1218, 1220, 1221, 1222, 1268, 1296 ЦК України, керуючись ст. ст. 10, 11, 56, 60, 174, 209, 212 - 215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Денежниківської сільської ради Новоайдарського району Луганської області про визнання права власності на спадкове майно задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, право власності на спадкове майно у порядку спадкування за законом, після ОСОБА_2, який помер 04.04.2016 року, а саме на:

житловий будинок з надвірними побудовами та спорудами, який розташований за адресою: Луганська область, Новоайдарський район, с. Денежникове, вул. Лугова, буд. 22 (загальною площею 51.0 кв. м., житловою площею 22.5 кв. м.).

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий В. Б. Мартинюк