Справа № 640/2013/17
УхВаЛа

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" лютого 2017 р. Суддя Київського районного суду м. Харкова Сенаторов В.М., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Харківської міської ради про визнання права користування земельною ділянкою та зобов'язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

09.02.2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом, в якому просить визнати за ним право користування (оренди) земельною ділянкою за адресою: м.Харків, вул. Пушкінська, буд. 61 для розміщення, експлуатації та обслуговування фінансово-офісної будівлі; зобов'язати відповідача переукласти з ним договір оренди землі на зазначену земельну ділянку та зареєструвати речове право на земельну ділянку.

Дослідивши заяву, оглянувши додані до неї докази, вважаю, що її необхідно залишити без руху, оскільки згідно зі ст. 119 ЦПК України, позивачем не сплачено судовий збір.

Відповідно до ст. 4 ЗУ «Про судовий збір» ставка судового збору за подання позовної заяви немайнового характеру встановлюються у розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 640 грн.

Відповідно до ч.3 ст. 6 ЗУ "Про судовий збір" у разі коли в позовній заяві обєднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Враховуючи зазначене, оскільки позивач у своїй заяві ставить дві позовні вимоги немайного характеру, йому необхідно сплати по 640 грн. за кожну із них.

Для підтвердження сплати судового збору позивачу необхідно надати оригінал квитанції.

Суддя акцентує увагу позивача на тому, що право на доступ до правосуддя не є абсолютним, на цьому наголошує і Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях «Голдер проти Великої Британії» від 21.02.1975 року... Відтак в кожному випадку позивач при зверненні до суду із позовом повинен дотримуватися норм процесуального законодавства.

Дотримання вимог ст.119 ЦПК України при пред`явленні позову в суд, в тому числі представлення оригіналу квитанції про сплату судового збору (ч.5 ст.119 ЦПК України) є імперативним правилом в тому числі і для суду.

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право подати до суду будь-який позов, що стосується його цивільних прав і обов'язків. Проте право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави. Разом з тим, такі обмеження не повинні впливати на доступ до суду чи ускладнювати цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди суті цього права, та мають переслідувати законну мету.

Крім того в порушення ст. 119 ЦПК України позивачем у додатках до позовної заяви вказано оригінал заяви про забезпечення позову на 2-ох. аркушах, однак суду його надано не було.

Відповідно до ст. 121 ЦПК України позовна заява, подана без додержання вимог, викладених у статтях 119-121 ЦПК України або не сплачено судовий збір, підлягає залишенню без руху з наданням строку для усунення недоліків.

Керуючись ст. 121 ЦПК України, суддя, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Харківської міської ради про визнання права користування земельною ділянкою та зобов'язання вчинити дії - залишити без руху.

Повідомити позивача про необхідність виправити зазначені недоліки позовної заяви в 5-ти денний строк з дня отримання ухвали.

Роз'яснити, що інакше позовна заява буде вважатися неподаною і повернута позивачам.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя -