АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 536/899/16-ц Номер провадження 22-ц/786/394/17Головуючий у 1-й інстанції Колотієвський О.О. Доповідач ап. інст. ОСОБА_1
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 лютого 2017 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області в складі:

головуючого судді : Дряниці Ю.В.,

суддів: Пилипчук Л.І., Чумак О.В.,

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Кременчуцького районного суду Полтавської області від 30 листопада 2016 року по справі за скаргою ОСОБА_2 про визнання неправомірними дій державного виконавця Світловодського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Кіровоградській області ОСОБА_3, зобовязання скасувати постанови державного виконавця про стягнення виконавчого збору та витрат на організацію і проведення виконавчих дій.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, -

в с т а н о в и л а :

07 червня 2016 року ОСОБА_2 звернулася до місцевого суду зі скаргою на дії державного виконавця Світловодського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Кіровоградській області ОСОБА_3.

Свої вимоги обгрнутовувала тим, що 27 травня 2016 року нею отримано постанови:

- про відкриття виконавчого провадження від 23.05.2016 року про стягнення з неї користь держави виконавчого збору в розмірі 42260,45 грн. на підставі постанови, виданої державним виконавцем Світловодського міськрайонного ВДВС від 16.07.2015 року;

- про відкриття виконавчого провадження від 23.05.2016 року про стягнення з неї на користь держави виконавчого збору в розмірі 365,40 грн. на підставі постанови, виданої державним виконавцем Світловодського міськрайонного ВДВС від 16.07.2015 року;

- про відкриття виконавчого провадження від 23.05.2016 року про стягнення з неї витрат на організацію і проведення виконавчих дійна користь держави в розмірі 50 грн. на підставі постанови, виданої державним виконавцем Світловодського міськрайонного ВДВС від 27.04.2016 року;

- про відкриття виконавчого провадження від 23.05.2016 року по стягненню з неї витрат з неї витрат на організацію і проведення виконавчих дійна користь держави в розмірі 50 грн. на підставі постанови, виданої державним виконавцем Світловодського міськрайонного ВДВС від 27.04.2016 року.

Вважає, що дії державного виконавця щодо винесення постанов про стягнення з неї виконавчого збору на загальну суму 42625, 85 грн. та витрат на організацію і проведення виконавчих дійна загальну суму 100 грн. - є неправомірними, оскільки вона не отримувала від державного виконавця жодних повідомлень щодо наявності виконавчого провадження по стягненню з неї грошових коштів в результаті чого, з неї безпідставно стягнуто на користь держави виконавчий збір та витрати на організацію і проведення виконавчих дій.

Про перебування на примусовому виконанні у Світловодському міськрайонному ВДВС виконавчого провадження № ВП 48050425, заведеного на підставі виконавчого листа № 536/490/15, виданого 03.06.2015 року Кременчуцьким районним судом Полтавської області про стягнення з неї ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованості в сумі 422604,49 грн., скаржниця дізналася лише після отримання 27 травня 2016 року постанов державного виконавця про стягнення з неї виконавчого збору та витрат на організацію і проведення виконавчих дій.

Просила суд визнати неправомірними дій державного виконавця Світловодського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Кіровоградській області ОСОБА_3 та зобовязати скасувати постанови державного виконавця про стягнення виконавчого збору та витрат на організацію і проведення виконавчих дій.

Ухвалою Кременчуцького районного суду Полтавської області від 30 листопада 2016 року в задоволенніскарги ОСОБА_2 на дії державного виконавця Світловодського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області ОСОБА_3 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить ухвалу місцевого суду скасувати та постановити нову про задоволення вимог її скарги, посилаючись на порушення місцевим судом норм процесуального права, невідповідність висновків суду фактичним обставинам.

Колегія суддів, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, вважає, що скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п. 2 ст. 312 ЦПК України, розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд змінює або скасовує ухвалу суду першої інстанції і постановляє ухвалу з цього питання, якщо воно було вирішено судом першої інстанції з порушенням норм процесуального права або при правильному вирішенні було помилково сформульовано суть процесуальної дії чи підстави її застосування.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_2 звернулася до суду зі скаргою на неправомірні дії державного виконавця щодо винесення постанов від 16.07.2015 року та 27.04.2016 року про стягнення з неї на користь держави виконавчого збору на загальну суму 42625, 85 грн. та витрат на організацію і проведення виконавчих дійна загальну суму 100 грн. під час примусового виконання виконавчого провадження № ВП 48050425, заведеного на підставі виконавчого листа № 536/490/15, виданого 03.06.2015 року Кременчуцьким районним судом Полтавської області.

Приймаючи дану скаргу до розгляду та розглянувши її по суті суд першої інстанції не врахував, що вказана скарга не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, виходячи з наступного.

Відповідно до статей 28, 41, 89 Закону про виконавче провадження при визначених умовах у разі невиконання боржником рішення самостійно державний виконавець виносить постанови про стягнення виконавчого збору, про накладення штрафу та про стягнення витрат, повязаних із організацією та проведенням виконавчих дій.

За змістом пункту 7 частини другої статті 17 Закону про виконавче провадження постанови державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат на проведення виконавчих дій та накладення штрафу є окремими виконавчими документами.

Постанови державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат на проведення виконавчих дій та накладення штрафу належать до видів відповідальності за невиконання рішення самостійно та за невиконання без поважних причин рішення, що зобовязує боржника вчинити певні дії.

Виконавчий збір це санкція відповідальності майнового характеру, що накладається на боржника за невиконання рішення у строк, встановлений для його самостійного виконання. Для застосування виконавчого збору виконавець приймає постанову, яка, у разі її невиконання самостійно, виконується примусово в установленому Законом України «Про виконавче провадження» порядку.

Якщо виконавче провадження закінчено, а виконавчий збір, витрати на проведення виконавчих дій або штраф не стягнуто, відповідна постанова виділяється в окреме провадження і підлягає виконанню в загальному порядку.

Тому слід враховувати, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи з приводу оскарження постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат, повязаних з організацією та проведенням виконавчих дій і накладенням штрафу, прийнятих у виконавчих провадженнях щодо примусового виконання усіх виконавчих документів незалежно від того, яким органом, у тому числі судом якої юрисдикції, вони видані. Також до юрисдикції адміністративних судів належать справи про оскарження рішень, дій чи бездіяльності державної виконавчої служби, прийнятих (вчинених, допущених) під час примусового виконання постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат, повязаних з організацією та проведенням виконавчих дій і накладенням штрафу, як виконавчих документів в окремому виконавчому провадженні.

Саме такі розяснення надані в пункті 7 Постанови Пленуму ВССУ № 6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» від 07 лютого 2014 року (зі змінами і доповненнями) та пункті 6 Постанови Пленуму ВАСУ № 3 «Про практику застосування адміністративними судами законодавства у справах із приводу оскарження рішень, дій чи бездіяльності державної виконавчої служби» від 13 грудня 2010 року.

Таким чином, справи щодо оскарження постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат, повязаних з організацією та проведенням виконавчих дій і накладенням штрафу, прийнятих у виконавчих провадженнях стосовно примусового виконання судового рішення у цивільній справі, належать до компетенції адміністративних судів.

У звязку із цим у разі подання такої скарги в порядку цивільного судочинства суддя має відмовити у відкритті провадження за скаргою на підставі пункту 1 частини другої статті 122 ЦПК, а, помилково прийнявши скаргу до розгляду, під час судового розгляду суд має закрити провадження у справі з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої статті 205 ЦПК.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку, що суд не мав повноважень розглядати подану скаргу, а тому ухвала підлягає скасуванню із закриттям провадження у справі, в звязку з тим, що справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Керуючись ст.ст. 303, 307 ч.2 п.2, 312 ч.1 п. 2, 205 ч. 1 п.1, 315, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Ухвалу Кременчуцького районного суду Полтавської області від 30 листопада 2016 року скасувати.

Провадження у цивільній справі за скаргою ОСОБА_2 про визнання неправомірними дій державного виконавця Світловодського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Кіровоградській області ОСОБА_3, зобовязання скасувати постанови державного виконавця про стягнення виконавчого збору та витрат на організацію і проведення виконавчих дій закрити, в звязку з тим, що вона не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Розяснити ОСОБА_2 наслідки закриття провадження у справі, передбачені ст. 206 ЦПК України.

Розяснити ОСОБА_2 право звернення зі скаргою в порядку адміністративного судочинства.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції

Головуючий: (підпис) ОСОБА_1

Судді: (підпис) ОСОБА_4

(підпис) ОСОБА_5

Згідно з оригіналом:

Суддя Апеляційного суду

Полтавської області ОСОБА_1