Справа № 758/492/17
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 лютого 2017 року суддя Подільського районного суду м.Києва Зарицька Ю. Л. , розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

В С Т А Н О В И В :

В провадження Подільського районного суду м. Києва надійшла вищевказана позовна заява.

Ухвалою від 17.01.17 р. позивачці було надано строк для усунення недоліків позовної заяви, однак хоч і заяву про усунення недоліків подано, однак не всі зазначені в ухвалі недоліки усунуто.

Відповідно до ч. 5 ст. 119 ЦПК України, до позовної заяви додається документ, що підтверджує сплату судового збору.

Статтею 4 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що за подання до суду позовної заяви про розірвання шлюбу судовий збір становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 640 грн.

Усуваючи недоліки позовної заяви, позивачкою надано квитанцію № 0.0.701687476.1 від 07.02.2017 на суму 640 грн. з призначенням платежу: Єдиний податок з фізичних осіб; ОСОБА_1.

Постановою Пленуму ВССУ з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17.10.2014 № 10 визначено, що суд перед відкриттям провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України. У зв'язку із цим суд повинен перевірити, щоб платіжне доручення на безготівкове перерахування судового збору, квитанція установи банку про прийняття платежу готівкою, що додаються до позовної заяви (заяви, скарги), містили відомості про те, за яку саме позовну заяву (заяву, скаргу, дію) сплачується судовий збір. При цьому, наприклад, платіжне доручення повинно бути підписано відповідальним виконавцем банку і скріплено печаткою установи банку з відміткою про дату надходження та дату виконання платіжного доручення (пункт 2.14 Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 21 січня 2004 року N 22.

Так, в квитанції № 0.0.701687476.1 від 07.02.2017, яка надана позивачкою на підтвердження оплати судового збору в графі призначення платежу не зазначено, за яку саме позовну заяву сплачено судовий збір.

Крім того, квитанція не підписана відповідальним виконавцем банку і не скріплено печаткою установи банку, а також відсутні відомості про зарахування до спеціального фонду Державного бюджету України.

На виконання вимог ухвали суду від 17.01.2017 позивачкою надано суду заяву. Однак, ухвалою було визначено порядок усунення недоліків - шляхом подання уточненої позовної заяви в новій редакції.

Позивачем же нову редакцію позовної заяви з урахуванням недоліків, зазначених в ухвалі від 17.01.2017 суду - не надано.

Наголошую на тому, що суду надано право визначити, яким саме шляхом необхідно усунути недоліки.

Так, позивачкою не зазначено поштові індекси сторін

Згідно ч. 5 ст. 121 ЦПК України, повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Керуючись, ст. ст. 119, 121 ЦПК України та ст. 7 Закону України «Про судовий збір», суддя

У Х В А Л И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - повернути позивачам.

Роз'яснити позивачам право на звернення до суду з аналогічною заявою після усунення всіх недоліків, зазначених в ухвалі.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва через Подільський районний суд м. Києва протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

СуддяЮ. Л. Зарицька