АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/789/40/17 Доповідач - Щавурська Н.Б.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 січня 2017 р. колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Тернопільської області в складі:

головуючого - Щавурської Н.Б.

суддів - Фащевська Н. Є., Ходоровський М. В.,

при секретарі - Панькевич Т.І.

сторін - представника відповідача ПАТ "СК "Еталон" Кучерявого С.В., представника позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Тернополі цивільну справу за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Еталон" на рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 01 листопада 2016 року в справі за позовом ОСОБА_2 до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Еталон", третя особа - Міністерство закордонних справ України про стягнення страхового відшкодування, пені та відшкодування моральної шкоди,-

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 01 листопада 2016 року вказаний позов задоволено частково. Стягнуто з ПАТ СК "Еталон" в користь ОСОБА_2 271815 грн. 96 коп., що за курсом НБУ станом на 01 листопада 2016 року еквівалентно 10653 доларам США, та 1000 (одну тисячу) гривень невиплаченої суми страхового відшкодування, 5820 грн. 13 коп. пені за прострочення виконання грошового зобов'язання, 3% річних від простроченої суми в розмірі 30996 грн. 31 коп., 754 грн. інфляційних втрат та 3103 грн. 86 коп. судового збору.

В апеляційній скарзі ПАТ СК "Еталон" просить скасувати рішення суду, вважаючи його незаконним, ухваленим з порушенням норм матеріального і процесуального права та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Доводи апеляційної скарги обґрунтовує тим, що всупереч вимогам ст.ст.212-215 ЦПК України судом першої інстанції не було надано належної правової оцінки умовам договору страхування, укладеному між сторонами в частині, що стосується розміру страхової виплати та наявності правових підстав для здійснення такої позивачу. Звертає увагу на те, що згідно договору страхова сума ризику нещасного випадку складає лише 1000 грн., які могли були бути виплачені позивачу за умови надання страховику свідоцтва про право на спадщину. Однак, невиконання позивачем п.13.9.2 Умов страхування щодо представлення необхідних документів позбавило можливості СК "Еталон" переконатися в наявності у ОСОБА_2 правових підстав для отримання страхового відшкодування. Також, стверджує, що спадкоємці ОСОБА_4 не зверталися до страхової компанії з відповідною заявою про виплату страхового відшкодування.

Крім цього, з посиланням на п.4.3.24. Умов страхування, який передбачає відсутність обов'язку страховика на проведення будь-яких виплат за умови, що страховий випадок стався під час занять екстремальними видами спорту (до яких відповідач відносить катання на квадроциклі), вважає безпідставними вимоги позивача про виплату їй страхового відшкодування взагалі.

Звертає увагу на безпідставність застосування до спірних правовідносин правової позиції Верховного Суду України, викладеної у постанові від 18.05.2016 року, що передбачає перерахунок суми боргу з іноземної валюти на національну з урахуванням офіційного курсу гривні до іноземної валюти, встановленого Національним банком України на день ухвалення судового рішення, оскільки така правова позиція не грунтується на вимогах закону - суперечить, як вимогам ст.25 ЗУ "Про страхування", ст.629 ЦК України, так і вимогам п.10.5. Умов комплексного страхування, в якому передбачено що страхова виплата на території України здійснюється у грошовій одиниці України за курсом НБУ на день настання страхового випадку.

Такими, що не відповідають вимогам закону вважає й висновки суду в частині відсутності підстав для задоволення заяви страхової компанії про застосування строків позовної давності з врахуванням вимог, передбачених п.5 ч.1 ст.268 ЦК України (який передбачає, що на вимогу страхувальника (застрахованої особи) до страховика про здійснення страхової виплати (страхового відшкодування) позовна давність не поширюється), оскільки страхувальником за договором була донька позивача, а не позивач ОСОБА_2, а тому на вимогу останньої, як спадкоємця, розповсюджується загальний строк позовної давності, який нею пропущено, що відповідно до ч.4 ст.267 Цивільного кодексу України є підставою для відмови у позові.

У судовому засіданні представник ПАТ СК "Еталон" - Кучерявий С.В. апеляційну скаргу підтримав, зіславшись на доводи, викладені в ній.

Позивач ОСОБА_2 і її представник ОСОБА_3 відносно апеляційної скарги заперечили, вважаючи рішення суду законним і обгрунтованим; таким, що скасуванню не підлягає.

Представник третьої особи - Міністерства закордонних справ України, будучи належним чином повідомленим про час і місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився. У заявах, адресованих апеляційному суду, просив розгляд справи проводити у його відсутності. Відповідно до ч.2 ст.305 ЦПК України неявка представника третьої особи не перешкоджає апеляційному розгляду справи.

Заслухавши пояснення сторін і їх представників, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає, виходячи з таких підстав.

Судом встановлено, що 24 січня 2008 року між донькою позивача ОСОБА_4 та ПАТ "СК "Еталон" укладено договір № 00837-8169212 комплексного страхування подорожуючих за межі країни постійного проживання (т.1 а.с.5, 13-15).

Згідно з Умовами комплексного страхування подорожуючих за межі країни постійного проживання (далі Умови, Умови страхування), страховий випадок - це подія, передбачена договором страхування, яка відбулась під час дії договору страхування і з настанням якої виникає обов'язок Страховика здійснити виплату на умовах договору страхування (т.1 а.с.239-250).

Відповідно до підпункту 3.2.1. пункту 3.2. статті 3 Умов страхування, здійснення спеціалізованою службою страховика (Асистансом)/застрахованою особою непередбачуваних витрат, пов'язаних із наданням допомоги застрахованій особі, в тому числі, й у випадку смерті застрахованої особи, кваліфікується як страховий випадок.

Згідно з пунктом 5.1 статті 5 Умов страхування розмір страхової суми визначається за взаємною згодою між страховиком та страхувальником при укладенні договору страхування. За програмами A, B, C, D страхова сума є єдиною на всі послуги з урахуванням лімітів відповідальності, встановлених програмою страхування.

Відповідно до підпункту 7.7.1. пункту 7.7. статті 7 Умов протягом 2 (двох) робочих днів, як тільки стане відомо про настання страхового випадку, страховик зобов'язаний вжити заходів щодо оформлення всіх необхідних документів для своєчасного здійснення страхової виплати страхувальнику (застрахованій особі).

У пунктах 13.6, 13.7 Умов встановлено, що страхова сума, зазначена на першій сторінці договору страхування, встановлюється за вибором страхувальника, а у випадку смерті застрахованої особи страхова виплата здійснюється її спадкоємцям у розмірі 100 % страхової суми.

Укладеним між сторонами договором передбачено Програму страхування "В" (Базова) із встановленою сумою страхування 15000 доларів США та 1000 гривень при комплексному страховому платежі в розмірі 11,36 грн., сплаченому застрахованою особою ОСОБА_4 24 січня 2008 року.

27 січня 2008 року в м.Шарм Ель Шейх (Єгипет) стався нещасний випадок при катанні на квадроциклі доньки позивача ОСОБА_4, внаслідок чого остання отримала травми, від яких померла (а.с.7).

28 січня 2008 року працівники Департаменту консульської служби посольства України повідомили ОСОБА_2 про нещасний випадок, який трапився з її донькою ОСОБА_4 і призвів до летального наслідку, та інформували про їх звернення до страхових компаній як української так і міжнародної - "Ремед Ассістенс", про страховий випадок та про допомогу у репатріації тіла.

Позивач особисто у телефонному режимі звернулась до ПАТ СК "Еталон" та повідомила про смерть її дочки - застрахованої особи, просила про допомогу у репатріації тіла та про виплату страхового відшкодування.

29 січня 2008 року представниками Департаменту консульської служби посольства України було отримано тіло дочки позивача, та здійснено його репатріацію в Україну за допомогою Асистуючої компанії "Remed Assistance Co. Ltd" (а.с.6).

ПАТ СК "Еталон" виплатила у користь Асистуючої компанії "Remed Assistance Co. Ltd" грошові кошти в розмірі 4347 доларів США, в якості затрат, понесених за репатріацію тіла ОСОБА_4 в Україну згідно умов договору (т.1 а.с.38-40, 43-45).

11.06.2009 року, 18.06.2009 року департаментом консульської служби МЗС України позивача було проінформовано про укладення її донькою договору страхування подорожуючих зі страховою компанією "Еталон" та можливість отримання в останній компенсаційних виплат у зв'язку зі смертю застрахованої особи.

Позивач неодноразово зверталася до відповідача щодо виплати страхового відшкодування, однак відповідачем на її звернення умови Договору не виконано та не виплачено страхового відшкодування за наслідками настання страхового випадку, в зв'язку з чим ОСОБА_2 у листах, адресованих МЗС України 17.11.2011 року, 02.03.2012 року та 06.092013 року просила сприяння останнього у здійсненні їй відповідних виплат (а.с.8-10).

Копія договору страхування разом з умовами була надіслана ПАТ "СК "Еталон" позивачу лише 04.04.2013 року (а.с.11).

24 липня 2013 року позивач повторно зверталася до ПАТ "СК "Еталон" із запитом про надання повної інформації щодо Договору (а.с.16).

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду від 03 лютого 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Тернопільської області від 16 липня 2015 року, позов ОСОБА_2 задоволено частково. Стягнуто з ПАТ СК "Еталон" на користь ОСОБА_2 159729,70 грн. невиплаченої суми страхового відшкодування, 5820,13 грн. пені, 120436,19 грн. інфляційних втрат та 30996,31 грн. трьох відсотків річних. У задоволенні решти позовних вимог - відмовлено.

Ухвалою Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 18 січня 2016 року відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ПАТ "СК "Еталон".

Постановою Верховного Суду України від 18 травня 2016 року вищевказані рішення скасовано, а справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

У відповідності до ст.979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Відповідно до п.п.1, 3 ч.1 ст.988 ЦК України страховик зобов'язаний: ознайомити страхувальника з умовами та правилами страхування; протягом двох робочих днів, як тільки стане відомо про настання страхового випадку, вжити заходів щодо оформлення всіх необхідних документів для своєчасного здійснення страхової виплати страхувальникові; у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором.

Частиною 2 ст.8 Закону України «Про страхування» визначено, що страховий випадок подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася, і з настанням якої виникає обов'язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі.

Відповідно до ст.9 Закону України «Про страхування» страхова сума - грошова сума, в межах якої страховик відповідно до умов страхування зобов'язаний провести виплату при настанні страхового випадку.

Страхова сума може бути встановлена по окремому страховому випадку, групі страхових випадків, договору страхування у цілому.

Згідно зі ст.16 ЗУ «Про страхування» договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов'язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.

Страховик зобов'язаний протягом двох робочих днів, як тільки стане відомо про настання страхового випадку, вжити заходів щодо оформлення всіх необхідних документів для своєчасного здійснення страхової виплати або страхового відшкодування страхувальнику (п. 2 ст. 20 ЗУ "Про страхування").

Згідно ст.25 Закону України «Про страхування» здійснення страхових виплат і виплат страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування.

У відповідності до ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора повинен сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до ст.922 ЦК України в разі несплати страховиком страхувальникові або іншій особі страхової виплати страховик зобов'язаний сплатити неустойку в розмірі, встановленому договором або законом.

Пунктом 7.7.3 Умов страхування передбачено сплату страховиком пені у розмірі 0,01% від простроченого платежу за кожний день прострочення, але не більше подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період прострочення платежу, у разі несвоєчасного здійснення страхової виплати.

Згідно вимог ст.ст.1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодацем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Встановивши, що застрахованою особою ОСОБА_4 було виконано умови договору страхування (contract) № 00837-8169212 комплексного страхування подорожуючих за межі країни постійного проживання шляхом внесення 24 січня 2008 року в повному обсязі оплати страхового платежу; в межах дії договору страхування, а саме, 27.01.2008 року мав місце страховий випадок, що призвів до смерті застрахованої особи, а також те, що страховик - ПАТ "СК "Еталон" ухиляється від виконання умов договору в частині виплати страхового відшкодування, право на яке має спадкоємець застрахованої особи - її мати ОСОБА_2, суд першої інстанції, на думку колегії суддів, прийшов до вірного висновку про порушення відповідачем прав позивача й стягнення в користь останньої невиплаченої суми страхового відшкодування в розмірі 271815 грн. 96 коп., трьох відсотків річних у розмірі 30996 грн. 31 коп. та пені в сумі 5820 грн. 13 коп.

Доводи апеляційної скарги відповідача в частині відсутності правових підстав для здійснення страхової виплати позивачу з посиланням на п.4.3.24. Умов страхування, а саме, що нещасний випадок із застрахованою особою ОСОБА_4 мав місце під час занять екстремальними видами спорту, що виключає обов'язок страховика на проведення будь-яких виплат, на увагу колегії суддів не заслуговують, оскільки доказів того, що катання на квадроциклі відноситься до екстремальних видів спорту, як помилково вважає відповідач, матеріали справи не містять, а факт настання страхового випадку, який є підставою для здійснення страхової виплати страховиком, підтверджується фактом здійснення спеціалізованою службою страховика (Асистансом) - компанією "Remed assistance" витрат на репатріацію тіла ОСОБА_4, що у відповідності до п.п.3.2.1. пункту 3.2. статті 3 Умов страхування, кваліфікується як страховий випадок. Крім цього, вищевказані доводи спростовуються й фактом визнання таких витрат ПАТ "СК "Еталон" внаслідок перерахування відповідної суми в розмірі 4347 дол. США компанії "Remed assistance", що стверджується страховим актом № 155 (т.1 а.с.38-40), розпорядженням № 155 про здійснення бухгалтерією ПАТ "СК "Еталон" перерахунку коштів (т.1 а.с.43), платіжним дорученням № 22 від 03.04.2008 року (т.1 а.с.44), письмовим підтвердженням компанії "Remed assistance" про виконання страховиком ПАТ "СК "Еталон" умов договору страхування, укладеного з ОСОБА_4, в частині сплати витрат за репатріацію (т.1 а.с.45).

Доводи апеляційної скарги в частині відсутності підстав для здійснення страхової виплати позивачу в зв'язку з невиконанням останньою вимог п.13.9.2 Умов страхування щодо надання страховику необхідних документів (відповідної заяви та свідоцтва про право на спадщину) колегія суддів вважає безпідставними, оскільки матеріалами справи підтверджено факт прийняття спадщини позивачем ОСОБА_2 після померлої доньки ОСОБА_4 (т.2 а.с.78), однак при цьому встановлено, що право позивача на отримання страхового відшкодування не визнається відповідачем не лише з підстав відсутності заяви чи свідоцтва про право на спадщину, а таке не визнається й в частині розміру страхового відшкодування та в частині того, що страховий випадок взагалі мав місце; копію договору страхування ОСОБА_2, яка не була стороною цього договору, однак в силу вимог закону наділена правом на отримання страхового відшкодування, відповідачем було надіслано лише в квітні 2013 року (т.1 а.с.11), не зважаючи на неодноразові звернення позивача до МЗС України посприяти в отриманні страхового відшкодування від належних осіб.

Також, не може погодитись колегія суддів і з доводами апеляційної скарги відповідача в частині безпідставності застосування до спірних правовідносин правової позиції Верховного Суду України, викладеної у постанові від 18.05.2016 року за результатами розгляду справи № 6-474цс16, що передбачає перерахунок суми боргу з іноземної валюти на національну з урахуванням офіційного курсу гривні до іноземної валюти, встановленого Національним банком України на день ухвалення судового рішення, з посиланням, що така правова позиція не грунтується на вимогах закону й суперечить, як вимогам ст.25 ЗУ "Про страхування", ст.629 ЦК України, так і вимогам п.10.5 Умов комплексного страхування, в якому передбачено що страхова виплата на території України здійснюється у грошовій одиниці України за курсом НБУ на день настання страхового випадку, оскільки ч.1 ст.360-7 ЦПК України передбачає обов'язковість висновку Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладеного у його постанові за результатами розгляду справи з підстав, передбачених п.п.1,2 ч.1 ст.355 ЦПК для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права та врахування такого висновку іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. При цьому, колегія суддів не вбачає підстав для відступу від правової позиції, викладеної у висновку Верховного Суду України, оскільки постанова, в якій Верховний Суд дійшов вищезгаданого висновку була ухвалена безпосередньо у даній справі й відповідачем з часу настання страхового випадку, визнання його таким і отримання інформації про спадкоємця застрахованої особи, яка не була стороною договору страхування, не вчинялися жодні дії для сприяння останній в отриманні страхового відшкодування. Натомість, копія договору та Умов страхування були надіслані ОСОБА_2 лише 04.04.2013 року.

Доводи апеляційної скарги ПАТ "СК "Еталон" в частині невідповідності висновків суду обставинам справи, що полягає у неврахуванні умов договору страхування, який передбачає здійснення страхової виплати у випадку настання нещасного випадку лише в межах суми 1000 грн., колегія суддів вважає безпідставними, як такі що суперечать вимогам п.п.13.6, 13.7 Умов, що в свою чергу передбачають встановлення страхової суми, зазначеної на першій сторінці договору страхування, за вибором страхувальника, й здійснення виплати такої спадкоємцям застрахованої особи у випадку смерті останньої в розмірі 100 % страхової суми, яка в свою чергу складалася з 15000 дол. США та 1000 грн. при комплексному страховому платежі 11,36 грн. Крім цього, відхиляючи доводи апелянта в цій частині, колегія суддів приймає до уваги зміст постанови Верховного Суду України від 18.05.2016 року (т.1 а.с.199-203), з якого вбачається, що предметом перегляду Верховним Судом України рішень попередніх судів у даній справі та, як наслідок - їх скасування, були питання законності нарахування індексу інфляції на суму боргу, визначену в іноземній валюті; визначення періоду прострочення, на який нараховується пеня та питання застосування передбаченого законом однорічного строку позовної давності в частині нарахування пені. Тому, враховуючи, що питання змісту укладеного між сторонами договору в частині визначення окремих страхових сум за окремими страховими ризиками не були ні предметом перегляду Верховним Судом попередніх рішень у даній справі, ні підставою їх скасування, висновки цього суду, викладені в даній постанові з приводу правильності висновків попередніх судів про стягнення з ПАТ "СК "Еталон" страхового відшкодування в сумі 10653 дол. США та 1000 грн., на думку колегії суддів, не можуть підлягати переоцінці при новому розгляді справи, не зважаючи на скасування Верховним Судом попередніх рішень.

Також, з врахуванням висновку Верховного Суду України, викладеного у постанові від 18.05.2015 року в частині законності висновків судів попередніх інстанцій щодо незастосування річного строку позовної давності до вимог про стягнення з відповідача пені з підстав відсутності в матеріалах справи його заяви про застосування наслідків спливу строку позовної давності, й того, що питання застосування наслідків спливу позовної давності не було предметом скасування Верховним Судом рішень попередніх судів у даній справі, колегія суддів вважає безпідставними й доводи апеляційної скарги відповідача в частині неврахування його заяви про застосування таких строків, поданої вже після винесення Верховним Судом 18.05.2016 року своєї постанови в ході нового розгляду справи.

Як вбачається зі змісту постанови Верховного Суду від 18.05.2016 року в даній справі причиною скасування рішень попередніх судів за заявою ПАТ "СК "Еталон" було невірне застосування судами норм матеріального права - ч.2 ст.625 ЦК України (т.1 а.с.202 на звор., а.с.203), вимоги якої в частині сплати боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції, поширюються лише на випадки прострочення грошового зобов'язання, визначеного у гривнях, в той час як суди дійшли до неправильного висновку, що індексації підлягає невиплачена сума страхового відшкодування згідно договору, визначена в іноземній валюті. У зв'язку з цим, колегія суддів вважає, що беручи до уваги уточнені при новому розгляді вимоги позивача, судом першої інстанції з врахуванням правової позиції Верховного Суду України від 18.05.2016 року, висловленої у тій же справі, ухвалено законне й обгрунтоване рішення, підстави для скасування якого з мотивів, наведених в апеляційній скарзі ПАТ "СК "Еталон", відсутні.

У відповідності до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст.307 ч.1 п.1, 308 ч.1, 313, 314 ч.1 п.1, 315 ч.ч.1, 2; 319 ч.1, 324 ч.1 п.1, 325 ч.1 Цивільного процесуального кодексу України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Еталон" - відхилити.

Рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 01 листопада 2016 року- залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий Н.Б. Щавурська

Судді : Н.Є.Фащевська

М.В.Ходоровський