Провадження № 2/219/26/2017
15 лютого 2017 року м. Бахмут
Артемівський міськрайонний суд Донецької області в складі:
головуючої судді - Шевченко Л.В.
при секретарі Брагіній М.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Бахмут Донецької області цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Ідея Банк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2про стягнення заборгованості за кредитним договором та звернення стягнення на предмет застави, -
За користування кредитом позичальник сплачує річну змінювану процентну ставку, яка визначається відповідно до умов кредитного договору, а станом на дату укладення кредитного договору становила 21,9 % річних. Додатком №1 до Кредитного договору встановлено графік щомісячних платежів, відповідно до якого відповідач мав сплачувати встановлену договором нараховану суму коштів.
В ході судового розгляду позивач змінив предмет позову та просить суд:
- 50 641,86 грн. - основний борг; - 64 102,88 грн. - прострочений борг;
- 61 875,21 грн. - прострочені проценти; - 149,14 грн. - строкові проценти;
- 14 448,77 грн. - пеня;
Представник позивача, ПАТ «Ідея Банк», ОСОБА_3 в судове засідання не з'явилася, надіслала на адресу суду клопотання, в якому просила справу розглядати у її відсутність, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити.
Відповідачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до судового засідання не з'вилися, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином шляхом направлення судових повісток за адресою їх реєстрації. Про причини неявки суд не повідомили. Відповідно до ст.74 ЦПК України, відповідач вважається належним чином повідомлений про місце і час розгляду справи.
З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що оскільки від відповідача не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, як то передбачає ст. 169 ЦПК України, з причин, які б могли бути визнані судом поважними, у суду відсутні підстави для відкладення розгляду справи, а тому, суд зі згоди представника позивача вирішує справу на підставі наявних у справі доказів у відповідності до ст. 224-228 ЦПК України.
Згідно ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання або за розпорядженням головуючого інший працівник апарату суду. У разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані суду докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Згідно ст. 512 ЦК України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, правонаступництва.
Відповідно змін до статуту ПАТ «Плюс Банк» (дата реєстрації 13.10.2011 року) (п.1.1 загальних положень), Публічне акціонерне товариство «Ідея Банк» виникло внаслідок зміни назви Публічного акціонерного товариства «Плюс Банк» відповідно до рішення Загальних Зборів акціонерів Банку (протокол № 30 від 17.11.2009 року) (арк.с.9).
За умовами п. 1 §1 цього договору Банк надає Позичальнику кредит шляхом відкриття кредитної лінії з можливістю одержання траншів кредиту з лімітом 123 385 грн. на строк 60 місяців. надав ОСОБА_4 кредит в національній валюті на загальну суму 58 100,00 грн. з метою своєчасної оплати позичальником вартості автомобіля, що купується за договором купівлі-продажу № 346 від 28.05.2008 року. Перший транш кредиту надається для наступних потреб: а) фінансування купівлі позичальником транспортного засобу марки ГАЗ, моделі 330202, 2011 року випуску, номер кузова НОМЕР_5 НОМЕР_5 НОМЕР_6, у сумі 116 400 грн.; b) фінансування страхового платежу за страхування життя позичальника в сумі 6 985 грн. Другий транш кредиту надається в строк не пізніше 21.09.2012 року для наступних потреб: а) фінансування страхового платежу за страхування життя позичальника в сумі 6 489,86 грн.; b) фінансування страхового платежу за страхування ТЗ на умовах повного КАСКО в сумі 5 231,45 грн. (п. 6 §1 договору).
Підписи сторін під договорами, графіком погашення кредиту(арк.с.9) свідчать про досягнення сторонами згоди за всіма їх умовами.
Відповідно до статті 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно §3 договору забезпечення виконання зобов'язань за даним договором є : застава транспортного засобу, вказаного в п. 6 §1 договору, згідно з договором застави ТЗ, який укладається сторонами. Крім того, позичальник несе відповідальність за даним договором всім своїм майном.
За умовами статей 526, 527, 530 Цивільного кодексу України зобовязання повинні виконуватись належним чином, в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.
Частиною першою статті 1048, частиною другою статті 1054 та частиною другою статті 1050 Цивільного кодексу України визначені наслідки порушення відповідачем зобов'язання щодо неповернення чергової частини суми кредиту і ними є право кредитора достроково вимагати повернення всієї суми кредиту та одержання від позичальника процентів від суми позики.
Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та Цивільного Кодексу України.
У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 ЦК України). Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України).
Одним із видів порушення зобов'язання є прострочення - невиконання зобов'язання в обумовлений сторонами строк.
У разі порушення боржником строків сплати чергових платежів, передбачених договором, відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, кредитор протягом всього часу - до закінчення строку виконання останнього зобов'язання вправі заявити вимоги про дострокове повернення тієї частини позики, що підлягає сплаті разом з нарахованими процентами, а також стягнути несплачені до моменту звернення кредитора до суду з позовом, щомісячні платежі (з процентами) в межах позовної давності щодо кожного із цих платежів (правова позиція ВСУ№ 6-116 цс 13 від 06.11.2013 року).
Позивач свої зобов'язання за кредитним договором виконав в повному обсязі відповідно до умов кредитного договору, що підтверджується меморіальними ордерами.
Відповідач ОСОБА_1 не виконує зобов'язання за кредитним договором у встановлені строки, в зв'язку з чим станом на 02.07.2015 року відповідно до довідки розрахунку (арк.с.22) виникла заборгованість у розмірі 191 217,86 грн., яка складається з :
- 50 641,86 грн. - основний борг; - 64 102,88 грн. - прострочений борг;
- 61 875,21 грн. - прострочені проценти; - 149,14 грн. - строкові проценти;
- 14 448,77 грн. - пеня.
Згідно з ст. 572 ЦК України в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави).
Відповідно до ст. 1 Закону України «Про заставу» та ст. 572 ЦК України,застава є способом забезпечення зобов'язань; у силу застави кредитор (заставодержатель) має право в разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави).
Відповідно до ст. 589 ЦК України та ст. 20 Закону України «Про заставу», в разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває права звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов'язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв'язку із пред'явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором.
Згідно з ст. 27 Закону України «Про заставу» застава зберігає силу, якщо за однією з підстав, зазначених в законі, майно або майнові права, що складають предмет застави, переходять у власність іншої особи; застава зберігає силу і у випадках, коли у встановленому законом порядку відбувається уступка заставодержателем забезпеченої заставою вимоги іншій особі або переведення боржником боргу, який виник із забезпеченої заставою вимоги.
Зазначені норми застосовуються з урахуванням положень Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», який визначає правовий режим регулювання обтяжень рухомого майна, встановлених з метою забезпечення виконання зобов'язань, оприлюднення та реалізації інших прав юридичних і фізичних осіб стосовно рухомого майна.
В матеріалах справи міститься Витяг про реєстрацію в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна № 34633387 від 19.01.2012 року, з якого вбачається, що 19.01.2012 року Львівською філією державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України зареєстровано приватне обтяження за заявою ПАТ «Ідея Банк» на підставі договору застави транспортного засобу, зареєстрованого в реєстрі за № 7921 та посвідченого приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Лаврик Т.Я. (арк.с.19). Як вбачається із даного витягу об'єктом обтяження визначено автомобіль легковий, ГАЗ 330202, номер об'єкта: НОМЕР_5, номер державної реєстрації НОМЕР_1, бортовий тентова ний вантажний, колір білий, НОМЕР_8, 2011 року, НОМЕР_6, боржник - ОСОБА_1, строк виконання зобов'язання: 21.09.2016 року, термін дії: 19.01.2017 року, звернення стягнення - не зареєстровано.
16.12.2016 року на адресу суду за запитом надійшов лист з Територіального сервісного центру № 1442 Регіонального сервісного центру МВС в Донецькій області (вих.. № 3862 від 14.12.2016 року), згідно якого станом на 14.12.2016 року транспортний засіб ГАЗ 330202 ЗНГ, 2011 року випуску, номерний знак НОМЕР_4, кузов НОМЕР_6, VIN НОМЕР_5, колір - білий, зареєстрований за громадянином ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4 ІПН НОМЕР_3, адреса: АДРЕСА_3, 121/79 (арк.с.145).
17.01.2016 року (вх. № 1063) з Територіального сервісного центру № 6341 Регіонального сервісного центру МВС в Харківській області надійшли документи, що стали підставою для реєстрації автомобіля «ГАЗ-330202», 2011 року випуску, номерний знак НОМЕР_4 на ім'я ОСОБА_2 (арк.с.185-198).
Ухвалою суду від 20 грудня 2016 року до участі у справі був залучений як співвідповідач ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, оскільки предмет спору, а саме автомобіль марки ГАЗ 330202, 2011 року випуску, належить йому.
Відповідно до ч. 3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», якщо інше не встановлено законом, зареєстроване обтяження зберігає силу для нового власника (покупця) рухомого майна, що є предметом обтяження, за винятком таких випадків: 1) обтяжувач надав згоду на відчуження рухомого майна боржником без збереження обтяження; 2) відчуження належного боржнику на праві власності рухомого майна здійснюється в ході проведення господарської діяльності, предметом якої є систематичні операції з купівлі-продажу або інші способи відчуження цього виду рухомого майна.
За змістом ст. 23 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» відповідно до забезпечувального обтяження обтяжувач має право в разі порушення боржником забезпеченого обтяженням зобов'язання або договору, на підставі якого виникло забезпечувальне обтяження, одержати задоволення своєї вимоги за рахунок предмета обтяження в черговості згідно із встановленим пріоритетом.
Обтяжувач набуває права вимагати виконання забезпеченої обтяженням вимоги незалежно від настання строку виконання в разі, якщо порушено провадження у справі про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом.
Згідно з ст. 590 ЦК України звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до договору застави звернення стягнення на предмет застави за вибором заставодержателя може здійснюватися шляхом продажу предмета застави із укладанням договору купівлі-продажу з іншою особою.
Відповідно до ст. 12 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», взаємні права та обов'язки за правочином, на підставі якого виникло обтяження, виникають у відносинах між обтяжувачем і боржником з моменту набрання чинності цим правочином, якщо інше не встановлено законом.
Реєстрація обтяження надає відповідному обтяженню чинності у відносинах з третіми особами, якщо інше не встановлено цим Законом. У разі відсутності реєстрації обтяження таке обтяження зберігає чинність у відносинах між боржником і обтяжувачем, проте воно є не чинним у відносинах з третіми особами, якщо інше не встановлено цим Законом.
Відповідно до ст. 25 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет застави в рішенні суду зазначаються і спосіб реалізації предмета застави шляхом проведення публічних торгів або із застосуванням однієї із процедур, передбачених ст. 26 цього Закону, яка передбачає і продаж предмета застави шляхом укладення договору купівлі-продажу з іншою особою-покупцем.
Відповідно до статті 627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Відповідно до ст. 10 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», у разі відчуження рухомого майна боржником, який не мав права його відчужувати, особа, що придбала це майно за відплатним договором, вважається його добросовісним набувачем згідно зі ст. 388 ЦК України за умови відсутності в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна відомостей про обтяження цього рухомого майна. Добросовісний набувач набуває право власності на таке рухоме майно без обтяжень. У разі передачі рухомого майна в забезпечення боржником, який не мав на це права, таке забезпечення є чинним, якщо в Державному реєстрі немає відомостей про попереднє обтяження відповідного рухомого майна. Обтяжувач, права якого порушені внаслідок дій боржника, визначених цією статтею, вправі вимагати від боржника відшкодування завданих збитків.
Відповідно до ч. 1 ст. 27 Закону України «Про заставу», ч. 3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», реалізація майна, що є предметом застави, без припинення обтяжень, не припиняє заставу, тому застава зберігає чинність при переході права власності на предмет застави до іншої особи, отже, на неї може бути звернено стягнення з підстав, передбачених ст. ст. 25, 26 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», що узгоджується з правовою позицією, викладеною у постановах Верховного Суду України від 03 квітня 2013 року (справа № 6-7цс13) та від 19 листопада 2014 року (справа № 6-168 цс14).
Встановивши, що на час відчуження спірного автомобіля боржником в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна наявні відомості про обтяження, що підтверджується витягом про реєстрацію в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна № 34633387, в якому зазначено термін дії обтяження до 19.01.2017 року, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для звернення стягнення на предмет застави в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором з витребуванням майна у нового власника транспортного засобу - ОСОБА_2 для забезпечення вимог за рахунок цього майна відповідно до ст. 23 Закону.
Відповідно до ч.2 ст.16 ЦК України суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.
Згідно п.3 ч.2 ст.25 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» в рішенні суду зазначаються заходи щодо забезпечення збереження предмета забезпечувального обтяження або передачі його в управління на період до його реалізації, якщо такі необхідні.
Розглядаючи позовні вимоги про надання повноважень проводити всі необхідні дії в органах ДАІ МВС України та всіх інших державних та недержавних органах/установах (отримувати дублікати документів на транспортний засіб, отримувати/виготовляти ключі/їх дублікати, отримувати відомості про транспортний засіб/особу-власника, які пов'язані з продажем автомобіля тощо) суд виходить з наступного. При набранні чинності рішенням суду про звернення стягнення на заставне майно позивач отримує на підставі цього рішення всі повноваження, щодо розпорядження автомобілем. В тому числі позивач отримує на підставі рішення суду повноваження здійснювати дії щодо проведення всіх необхідний дій в органах ДАІ МВС України та всіх інших державних та недержавних органах/установах. Такі повноваження випливатимуть з самого рішення і є порядком його виконання. Тому такі позовні вимоги є обґрунтованими і підлягають задоволенню.
Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, в зв'язку з чим суд вважає за необхідне стягнути солідарно з відповідачів на користь позивачаПАТ «Ідея Банк» понесені судові витрати в розмірі 1 912,18 гривень (арк.с.105).
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 15, 16, 525, 526, 546, 550, 572, 575, 589, 590, 1049, 1050 ,1054 ЦК України, ст.ст. 3, 19, 20 Закону України «Про заставу», ст. ст. 23-25 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», ст.ст. 8, 10, 11, 88, 208, 212, 214, 215, 224-229 ЦПК України, суд -
Позов Публічного акціонерного товариства «Ідея Банк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором та звернення стягнення на предмет застави - задовольнити.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.
На рішення може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Донецької області через Артемівський міськрайонний суд Донецької області протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Рішення ухвалено, оформлено та підписано суддею одноособово в нарадчій кімнаті.

Суддя Л.В.Шевченко