Єдиний унікальний номер 725/5021/16-ц
Номер провадження 2/725/1036/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.02.2017 року Першотравневий районний суд м.Чернівців

в складі:

головуючого судді Піхало Н. В.

при секретарі Томко І.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Чернівці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, правонаступником якої є ОСОБА_3, третя особа: ОСОБА_4, про припинення права на ? частку у спільному майні та визнання права власності,-

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду із вищевказаним позовом, посилаючись на те, що 05 червня 1996 року він разом із своїм батьком, ОСОБА_5 приватизували квартиру АДРЕСА_1 у спільну сумісну власність.

Вказана квартира розташована на другому поверсі у пяти поверховому житловому будинку та складається з трьох житлових кімнат загальною площею 72,20/69,30 кв.м. При цьому, частки вищевказаної квартири кожного із співвласників, а саме: ОСОБА_5 та ОСОБА_1 є рівними і становили по ? частині.

Разом з тим, 30 січня 2012 року його батько ОСОБА_5 помер, після смерті якого відкрилась спадщина на належну батькові ? частину у вищевказаному нерухомому майні, квартири АДРЕСА_2. Спадкоємцями першої черги за законом на спадщину, що відкрилась після смерті ОСОБА_5, є він як син спадкодавця та ОСОБА_2, як дружина спадкодавця. Вони прийняли спадщину, що відкрилась після смерті спадкодавця, а саме на ? частину вищевказаної квартири. Таким чином до них перейшло право власності на ? частину квартири в порядку спадкування за законом в рівних частках, тобто по ? за кожним.

Крім того, з метою оформлення спадкових прав після смерті батька, 02 березня 2012 року він та ОСОБА_2 звернулись до Першої Чернівецької державної нотаріальної контори Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області із заявами для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом й відповідно державним нотаріусом Першої державної нотаріальної контори Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області ОСОБА_6 була відкрита спадкова справа після смерті ОСОБА_5, який помер 30 січня 2012 року за №52491532.

Також зазначав, що згідно технічного паспорту спірна квартира складається із трьох житлових кімнат, однієї кухні, однієї ванної кімнати, однієї вбиральні, коридору, її жила площа складає 38,80 кв.м., отже фактичний розподіл квартири неможливий.

Однак, спільне проживання та володіння даною квартирою з відповідачем є неможливим, оскільки протягом тривалого часу існують неприязні стосунки. Припинення права власності ОСОБА_2 в квартирі АДРЕСА_3 не завдасть істотної шкоди її інтересам.

Крім того, відповідачу на праві власності належить ще 1/3 частини квартири АДРЕСА_4, де вона зареєстрована та проживає.

Відповідно до звіту про оцінку майна №265-ng-10-16, проведеним експертом ОСОБА_7 від 25 жовтня 2016 року, вартість квартири АДРЕСА_5 становить 567889 грн. Таким чином вартість ? частини вищевказаної квартири складає 141973 грн.

Враховуючи те. що спільна квартира є неподільною, в якій частку відповідача виділити в натурі неможливо, спільне володіння і користування майном є неможливим, позивач змушений звертатись до суду з даним позовом щодо припинення права відповідача на частку у спільному майні, при цьому таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам відповідача та членам її сім`ї, оскільки попереднє депонування суми відшкодування належної їй частки у спільному майні виключає настання негативних економічних наслідків для неї.

Посилаючись на вказане та норми матеріального права, просив позов задовольнити та припинити право власності ОСОБА_2 на 1/4 частку у спільному майні, визнати за ним право власності на 1/4 частку квартири №6, що розташована по вулиці Залозецького, 113 в м. Чернівці та виплатити відповідачу кошти, що внесені ним на депозитний рахунок суду.

Представник позивача в судове засідання не з'явилась, в поданій через канцелярію суду заяві просила позов задовольнити та розгляд справи провести у її відсутності.

Залучений в ході судового розгляду правонаступник відповідача ОСОБА_2 ОСОБА_3 в судове засідання не зявилась, через канцелярію суду від неї надійшла заява, в якій вказала що позовні вимоги визнає у повному обсязі, просила розгляд справи провести у її відсутності.

На підставі ч.2 ст. 197 ЦПК України судове засідання проводилось без технічної фіксації.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі з огляду на наступне.

Так, відповідно ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

За положенням ст. 4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Під способами захисту суб'єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів передбачений ст. 16 ЦК України.

Разом з тим особа, право якої порушено, може скористатися не будь-яким, а конкретним способом захисту свого права. Спосіб захисту порушеного права визначається спеціальним законом, який регламентує конкретні цивільні правовідносини.

При цьому, відповідно до положень ст. ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 4 ст. 60 ЦПК України).

Частинами 1-3 ст. 212 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності.

Зокрема, як вставнолено судом та убачається з матеріалів справи, 05 червня 1996 року позивач разом із своїм батьком, ОСОБА_5 приватизували квартиру АДРЕСА_1 у спільну сумісну власність, що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло, виданим Представництвом Фонду державного майна України у м. Чернівці (а.с. 9).

Згідно технічного паспорту на квартиру, вказана квартира розташована на другому поверсі у пяти поверховому житловому будинку та складається з трьох житлових кімнат загальною площею 72,20/69,30 кв.м., в тому числі житловою 38,80 кв.м. (а.с. 11).

При цьому, частки вищевказаної квартири кожного із співвласників, а саме: ОСОБА_5 та ОСОБА_1 є рівними і становили по ? частини й відповідно доказів на спростування вказаного сторонами суду не надано.

30 січня 2012 року батько позивача ОСОБА_5 помер (а.с. 13).

Після смерті ОСОБА_5 відкрилась спадщина на належне йому на праві власності майно, у тому числі й на належну ? частину у вищевказаному нерухомому майні, квартири АДРЕСА_2.

Так, відповідно до ст. 25 ЦК України в зв"язку із смертю фізичної особи припиняється і її правоздатність.

Положеннями ст. 1216 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Спадкування здійснюється за законом або за заповітом (ст.1217 ЦК України).

Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживає разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкодавцеві з часу відкриття спадщини (ст. 1268 ЦК України).

При цьому, як встановлено судом та убачається з матеріалів спадкової справи, спадкоємцями після смерті ОСОБА_5, а саме спадкоємцями першої черги за законом є позивач як син спадкодавця та ОСОБА_2, як дружина спадкодавця, які відповідно прийняли спадщину, яка відкрилась після смерті спадкодавця, а саме ? частину вищевказаної квартири. Таким чином до них перейшло право власності на ? частину квартири в порядку спадкування за законом в рівних частках, тобто по ? за кожним.

Крім того, як встановлено судом, сторони 02 березня 2012 року звернулись до Першої Чернівецької державної нотаріальної контори Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області із заявами для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом й відповідно державним нотаріусом Першої державної нотаріальної контори Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області ОСОБА_6 відкрита спадкова справа спадкодавця ОСОБА_5, який помер 30 січня 2012 року за №52491532.

Також судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2 померла 08.12.2016 року та її правонаступником є ОСОБА_3, яка залучена до участі в справі в якості відповідача. Даних про інших спадкоємців ОСОБА_2 в матеріалах справи відсутні.

Так, звертаючись до суду із вказаним позовом, позивач просив припинити право власності відповідача на ? частку квартири, вказуючи на те, що згідно технічного паспорту спірна квартира складається із трьох житлових кімнат, однієї кухні, однієї ванної кімнати, однієї вбиральні, коридору, її жила площа складає 38,80 кв.м., а отже фактичний розподіл квартири згідно належних сторонам часток є неможливим, як неможливе й спільне користування власністю.

Так, положення статті 365 ЦК України регулюють випадки, коли позивач - співвласник майна, домагається позбавлення права власності на частку майна інших співвласників - відповідачів по справі.

Відповідно до статті 365 ЦК України право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: частка є незначною і не може бути виділена в натурі; річ є неподільною; спільне володіння і користування майном є неможливим; таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім'ї. Суд постановляє рішення про припинення права особи на частку у спільному майні за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду.

Тобто для припинення права особи на частку у спільному майні необхідно встановити наявність будь-якої із обставин, передбачених пунктами 1-3 частини першої статті 365 ЦК України за умови, що таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім'ї та попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду. Саме обставина є визначальною при вирішенні позову про припинення права на частку у спільному майні за вимогою інших співвласників.

При цьому, наявність такої умови як попереднє внесення вартості цієї частки на депозитний рахунок суду дозволяє створити ефективний механізм охорони прав співвласників, право на частку яких припиняється, щодо гарантованого отримання вартості частки в разі ухвалення судового рішення. Адже на підставі цього рішення не тільки припиняється право, але й набувається право на частку іншим співвласником.

Отже, процедура внесення суми відшкодування вартості частини майна на депозит суду, з одного боку, є гарантією справедливої сатисфакції особі у зв'язку з припиненням її права на частку у спільному майні, а з іншого боку, є технічною функцією щодо забезпечення виконання позивачем у справі своїх зобов'язань перед відповідачем.

Як убачається з матеріалів справи, відповідачу належить на праві власності частка у спірному майні в розмірі 1/4 та є незначною й відповідно не може бути виділена в натурі.

Крім того, відповідно до звіту про оцінку майна №265-ng-10-16, проведеним експертом ОСОБА_7 від 25 жовтня 2016 року, вартість квартири АДРЕСА_5 становить 567889 грн. (а.с. 16-22). Таким чином вартість ? частини вищевказаної квартири складає 141973 грн.

Також судом встановлено, що позивачем на депозитний рахунок суду попередньо внесено кошти у розмірі вартості належної відповідачу частки у спільному майні, ураховуючи вартість нерухомого майна, визначену згідно звіту про оцінку майна, що підтверджено відповідними копіями квитанцій (а.с. 25), відповідно до яких позивачем сплачено кошти в розмірі 141973 грн., які внесено на р/р 8745, код отримувача 26311401, МФО отримувача 820172, отримувач ТУ ДСАУ в Чернівецькій області.

За таких обставин, суд ураховуючи характер спірних правовідносин сторін та норми права, які їх регулюють, оцінивши докази в їх сукупності, приходить до висновку про можливість задоволення позову та припинення права на частку у спільному майні відповідача, враховуючи її незначний розмір, неможливість виділення в натурі та відсутність доказів на підтвердження того, що припинення такого права не завдасть істотної шкоди відповідачу, із стягнення на користь відповідача вартості належної їй частки.

При цьому, відповідно до ст. 25 ЦК України в зв"язку із смертю фізичної особи припиняється і її правоздатність.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Таким чином, суд ураховуючи те, що після смерті відповідача ОСОБА_2, яка померла 08.12.2016 року, відкрилася спадщина та її правонаступником є ОСОБА_3, яка залучена до участі в справі в якості відповідача, розмір вартості ? частки спірного майна підлягають стягненню саме на її користь.

Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, так як позивач документально підтвердив понесені ним судові витрати, тому підлягають стягненню з відповідача витрати позивача по зверненню до суду в розмірі 1420,00 грн.

Встановлені судом обставини повністю підтверджуються дослідженими у судовому засіданні доказами.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 11, 15-16, 346, 365 ЦК України, ст. ст. 3-5, 57-60, 64, 88, 169, 208-209, 212-215, 218, 223, 224-228, 233, 294-295 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Припинити право власності ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, правонаступником якої є ОСОБА_3, на 1/4 частки квартири №6, що розташована по вулиці Залозецького, 113 в м. Чернівці.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, право власності на 1/4 частку квартири №6, що розташована по вулиці Залозецького, 113 в м. Чернівці з підстав припинення права власності ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, на цю частку.

Виплатити ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, кошти, внесені ОСОБА_1, в розмірі 141973 грн. в рахунок грошової компенсації вартості ? частки квартири №6 житлового будинку №113 по вул. Залозецького у м. Чернівці, внесених ОСОБА_1 Валентиновичемна депозитний рахунок ТУ ДСА України в Чернівецькій області, які внесено на р/р 8745, код отримувача 26311401, МФО отримувача 820172, отримувач ТУ ДСАУ в Чернівецькій області.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 1420,00 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до апеляційного суду Чернівецької області через Першотравневий районний суд м. Чернівці протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Першотравневого

районного суду м.Чернівці Н. В. Піхало