УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 лютого 2017 року суддя Солом`янського районного суду м. Києва Кицюк В.С., розглянувши позов Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ПАТ «Всеукраїнський акціонерний Банк» Славкіної Марини Анатоліївни до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИВ:

19.12.2016 позивач звернувся до суду із вищезазначеним позовом.

Ухвалою суду від 16 січня 2017 року позовну заяву було залишено без руху. Так, суд наголошував позивачу, що вимоги Закону України «Про судовий збір» є імперативними, згідно яких при зверненні до суду особа повинна сплатити судовий збір та надати суду оригінал платіжного документа.

Мотиви за якими позивачем було порушено питання про відстрочення від сплати судового збору не підпадали під визначення ст.82 ЦПК України.

Отже, позивачу слід було сплатити за подачу позову до суду судовий збір (виходячи з розміру мінімальної заробітної плати в сумі 1 378,00 грн.) в сумі 1,5 відсотка від ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати, що становить 1 378,00 грн. на наступні реквізити:

- за сплату судового збору: УДКСУ у Солом'янському районі

Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 38050812

Банк отримувача ГУ ДКУ у м. Києві

Код банку отримувача (МФО) 82 00 19

Рахунок отримувача 312 122 067 000 10

Код класифікації доходів бюджету 22030101

Призначення платежу Судовий збір, за позовом ___________ (ПІБ чи назва установи, організації позивача), Солом'янський районний суд міста Києва (назва суду, де розглядається справа), (суду, де розглядається справа) та згідно ч.5 ст.119 ЦПК України надати суду оригінал відповідної квитанції.

Дотримання вимог ст.119 ЦПК України при пред`явленні позову (заяви) в суд є імперативним правилом в тому числі і для суду на предмет перевірки позову (заяви) і долучених до нього матеріалів і недопущення відкриття провадження і призначення непідготовленої справи (позову, заяви) до розгляду.

Право на звернення в суд не є абсолютним і на цьому неодноразово зауважував Європейський суд з прав людини, оскільки певна визначена процедура звернення за захистом свого порушеного, невизнаного або оспрюваного права повинна бути передбачена нормами національного законодавства. І за таких обставин кожна особа, звертаючись до суду із позовом, повинна його (цього порядку) дотримуватися (рішення «Голдер проти Великої Британії» від 21.02.1975 року, «Де Жуффр де ля Прадель проти Франції» від 16.12.1992 року).

Згідно ст. 121 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без дотримання вимог, викладених у ст. ст. 119, 120 ЦПК України постановив ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомив позивача та надав їм строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п?яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

02.02.2017 на адресу суду надійшла заява позивача в якості усунення недоліків по справі, яка була передана безпосередньо судді 06.02.2017.

Однак, фактично викладені в ухвалі суду від 16.01.2017 недоліки станом на 06.02.2017 позивачем усунуті не були.

Суд акцентує увагу позивача на тому, що дотримання вимог Закону України «Про судовий збір» при пред`явленні позову в суд є імперативним правилом в тому числі і для суду на предмет перевірки позову і долучених до нього матеріалів і недопущення відкриття провадження і призначення непідготовленої справи (позову) до розгляду.

Станом на момент звернення позивача із вищевказаним позовом Фонд гарантування вкладів було виключено з числа осіб на яких положеннями ст.5 Закону України «Про судовий збір» поширювались пільги щодо сплати судового збору. А тому, будь-яких підстав прийняття до уваги викладених в заяві від 02.02.2017 тверджень позивача щодо звернення судом уваги на його неплатоспроможність, яка на думку його представника є загальновідомим фактом, до уваги судом не приймається.

На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що вищезазначені судом недоліки, в строк не були усунені, крім того посилання на підстави відстрочення сплати судового збору судом до уваги не беруться, оскільки дане питання по-перше вже вирішувалось судом в ухвалі від 16.01.2017, а по-друге, твердження щодо загальновідомості факту фінансового стану позивача жодним належним чином не підтверджено та не може бути прийнято як належний доказ обставин на які він посилається, а відтак позовна заява вважається неподаною і належить поверненню позивачеві.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.119-121 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ПАТ «Всеукраїнський акціонерний Банк» Славкіної Марини Анатоліївни до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором - визнати неподаним та повернути позивачу.

Роз'яснити позивачеві, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із позовом до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення .

Ухвала можу бути оскаржена через Солом'янський районний суд м. Києва шляхом подачі апеляційної скарги протягом п'яти днів з дня отримання її копії.

Суддя В.С. Кицюк