Справа № 495/7658/16-ц
рішення

ІМЕНЕМ УКрАЇНи

16 лютого 2017 року м. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області

в складі: головуючої судді Чебан Н.В.

при секретарі Ткаченко О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Білгород-Дністровський Одеської області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням та зняття з реєстрації за місцем проживання , -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 26.09.2016 року звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням та зняття з реєстрації за місцем проживання, свої вимоги обґрунтовує тим, що він є власником житлового будинку № 27 по вул.Крупської у м.Білгород-Дністровський Одеської області.У належному йому житловому будинку зареєстрований, проте не проживає з дня реєстрації та по сьогодняшній день і відповідач по справі ОСОБА_2Оскільки за вищевказаною адресою відповідач не проживає, виникають проблеми зі сплатою надмірних комунальних послуг, які не надаються, але нараховуються, у звязку із чим позивач просить суд: визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме будинком №27 по вул.Крупської у м.Білгород-Дністровський та примусово зняти його з реєстраційного обліку.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав та просив суд їх задовольнити . Суддею Чебан Н.В. в судовому засіданні позивачу було розяснено ст.10,60 ЦПК України, проте ОСОБА_1 наполягав на розгляді справи за наявними в матеріалах справи доказами.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причина неявки суду невідома.

Дослідивши матеріали справи, ретельно дослідивши докази, суд вважає за необхідне в задоволенні позову відмовити, виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, ОСОБА_1 належить 1/8 частини житлового будинку з господарчими спорудами №27, що знаходиться в м.Білгород-Дністровський по вул.Крупської, який в цілому складається з одного житлового будинку, на плані зазначеного під літ.: «А» - житловою площею, 28,1 кв.м., загальною площею 80,1 кв.м. та господарчих споруд під літ.: «Б», «Г» - літніх кухонь, «В», «Д», «Ж», «М» - сараїв, «Н» - навісу, «І» - вбиральні, «1-5» - споруд, розташованих на земельній ділянці, площею 586 кв.м.

Згідно довідки №377, виданої ЖЕО №1 від 23.08.2016 року, ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 сімї: дружина ОСОБА_3, дочка Пушкова ,Н.О., квартирант ОСОБА_2 (а.с.7).

В обгрунтування своїх вимог щодо не проживання ОСОБА_2 у належному позивачу будинку, ОСОБА_1 додає до матеріалів справи заяву сусідів ОСОБА_4 та ОСОБА_3М.(а.с.4-6).

Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Враховуючи вищевикладені норми цивільного законодавства України можливо зробити висновок, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю.

Водночас відповідно до ст. 7 Закону України від 11 грудня 2003 року "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть.

А відтак у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, у даному випадку про позбавлення права користування житловим приміщенням.

Правовий режим який регулює ці правовідносини системно входить до ОСОБА_3 2 ЖК України і регулює порядок визнання наймача, або членів його сімї такими, що втратили право на користування жилим приміщенням внаслідок їх відсутності понад встановлені строки.

За змістом ч. 1 ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців, якщо наймач або члени його сім'ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом.

Ст. 72 цього Кодексу передбачено, що визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Вичерпного переліку таких поважних причин житлове законодавство не встановлює, в зв'язку з чим указане питання вирішується судом у кожному конкретному випадку з урахуванням конкретних обставин справи.

Початок перебігу строку відсутності визначається з дня не проживання особи в займаному приміщенні.

Виходячи з аналізу даної норми для визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщеннями необхідними є дві умови: не проживання особи в жилому приміщенні більше шести місяців та відсутність поважних причин.

Суд ставиться критично до наданої до матеріалів справи довідки №377, виданої ЖЕО №1 від 23.08.2016 року, та заяви ОСОБА_4, ОСОБА_3, оскільки взагалі факт реєстрації відповідача по справі у спірному житловому приміщенні спростовується матеріалами справи, а саме: у відповідності до довідки про реєстрацію місця проживання особи, виданої управлінням з питань надання адмін. послуг Білгород-Дністровської міської ради, ОСОБА_2 зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 з 04.04.2016 року по теперішній час (а.с.28-29).

Позивач у своєму позові стверджує, що реєстрація ОСОБА_2 у належному йому житловому будинку обєктивно порушує права ОСОБА_1, оскільки він змушений сплачувати надмірні комунальні послуги, які не надаються, але нараховуються.

Однак, всупереч положення ст. 60 ЦПК України, позивач не надав суду жодних належних та допустимих доказів, які б підтвердили, що відповідач дійсно зареєстрований у спірному житловому будинку, та своєю реєстрацією порушує його право власності.

Згідно ч.4 ст 60 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Зазначені обставини повинні підтверджуватись належними та допустимими доказами, як це передбачено ст.ст. 58, 59 ЦПК України.

Вимоги позивача, щодо примусового зняття з реєстраційного обліку є похідними від основного позову та можуть бути задоволені лише у разі задоволення позовних вимог про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.

Ураховуючи зміст заявлених позовних вимог відповідно до правових норм та положень ст. 60 ЦПК України, на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які посилався позивач як на підставу своїх вимог, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позову.

Відповідно до частини третьої ст. 212 Цивільного процесуального кодексу України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 209, 212-215, 218 Цивільного процесуального кодексу України, , суд,-

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням та зняття з реєстрації за місцем проживання відмовити.

Рішення суду набирає законної сили через десять днів з моменту його проголошення.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Одеської області через Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: Н.В.Чебан