Справа № 161/2205/17
Провадження № 2/161/1539/17
У Х В А Л А

10 лютого 2017 року місто Луцьк

Луцький міськрайонний суд в складі:

головуючого - судді Гриня О.М.,

при секретарі Муригіній А.І.,

вивчивши заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя.

Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що вона з відповідачем перебувала в шлюбі з 20 грудня 1980 року по 01 липня 2014 року. За час шлюбу ними було придбано за спільні кошти кооперативну квартиру №176 в будинку 20 а по проспекту Соборності в місті Луцьку, пайові внески за квартиру сплачувались поквартально з третього кварталу 1987 року по перший квартал 1992 року включно. Ордер на вказану квартиру був виданий 06 липня 1988 року на імя ОСОБА_2 До складу сімї входили дружина ОСОБА_1, дочка та син.

Зазначає, що без її відому, 17 вересня 2014 року відповідач одноособово приватизував вищевказану квартиру, чим позбавив її права спільної сумісної власності цієї квартири.

Вважає, що пай, внесений подружжям в ЖБК у період сумісного проживання за рахунок спільних коштів, а також за рахунок коштів, подарованих подружжю або одержаних ним у позичку, а після повної сплати пайового внеску квартира, є їх спільним майном і підлягає поділу на загальних підставах.

Просить припинити за ОСОБА_2 право особистої приватної власності на квартиру 176 в будинку 20 а по проспекту Соборності у місті Луцьку Волинської області та скасувати державну реєстрацію речових прав на квартиру 176 в будинку 20 а по проспекту Соборності у місті Луцьку Волинської області згідно свідоцтва про право власності, серія та номер 26935670, виданий 17.09.2014 року, реєстраційною службою Луцького міського управління юстиції Волинської області; визнати за нею, ОСОБА_1, право власності на 1/2 частину квартири 176 в будинку 20 а по проспекту Соборності у місті Луцьку Волинської області у праві спільної сумісної власності подружжя.

Разом з позовною заявою позивачем подано заяву про забезпечення позову, яка обґрунтована тим, що відповідач одноособово, без відому позивача, приватизував на себе квартиру 176 в будинку 20 а по проспекту Соборності у місті Луцьку Волинської області, незважаючи на те, що дана квартира є обєктом спільної сумісної власності подружжя. В заяві позивач зазначає, що відповідач повідомив їхніх дітей, які проживають у спірній квартирі, що їм варто шукати інше житло, оскільки ця квартира продається. Позивач вважає обґрунтованою підозру про намір відповідача відчужити спірну квартиру, а тому невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. Просить забезпечити позов шляхом накладення арешту на квартиру 176 в будинку 20 а по проспекту Соборності у місті Луцьку Волинської області, яка належить ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право власності від 17 вересня 2014 року.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Частиною 3 ст. 152 цього Кодексу передбачено, що види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

При вирішенні заяви про забезпечення позову суд бере до уваги, що предметом спору в даній справі є 1/2 частини квартири 176 в будинку 20 а по проспекту Соборності у місті Луцьку Волинської області, як частка одного з подружжя у спільній сумісні власності подружжя, зважаючи, що станом на час розгляду заяви матеріалами справи документально підтверджено відомості, що вказана квартира належить на праві приватної власності відповідачу, а тому з метою захисту законних прав та інтересів позивача, з метою уникнення будь-яких дій з боку відповідача, що можуть призвести до утруднення виконання рішення суду, в разі задоволення позовної заяви, суд вважає за необхідне заяву про забезпечення позову задовольнити.

Згідно ч.1 ст.152 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб, забороною вчиняти певні дії.

Вжиті заходи мають бути застосовані до розгляду та вирішення судом справи, допоки наявність підстав для забезпечення позову не буде заперечена протилежною стороною. У звязку з цим суд розяснює стороні відповідача право звернутись із заявою про скасування вжитих судом заходів в разі наявності обґрунтованих підстав для таких процесуальних дій.

Це судове рішення не може бути розглянуто в якості оцінки обставин по справі, а постановлено судом в силу наявності обґрунтованих підстав передбачати можливість порушення прав позивачів в разі невжиття таких заходів.

Керуючись ст.ст. 151-153, 209-210 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Заяву про забезпечення позову задовольнити.

Накласти арешт на квартиру 176 в будинку 20 а по проспекту Соборності у місті Луцьку Волинської області, яка належить ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка належить йому на підставі свідоцтва про право власності від 17 вересня 2014 року.

Ухвалу до негайного виконання направити Першому та Другому Відділам Державної виконавчої служби міста Луцька.

Про результати виконання ухвали Відділ Державної виконавчої служби Луцького міського управління юстиції повідомити Луцький міськрайонний суд Волинської області.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Волинської області через Луцький міськрайонний суд шляхом подання заяви про апеляційне оскарження протягом пяти днів з дня проголошення ухвали. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом десяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання.

Суддя Луцького міськрайонного суду О.М. Гринь