Справа № 140/2966/16-ц
Провадження №2/140/300/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13.02.2017 року Немирівський районний суд

Вінницької області

в складі головуючого: судді Алєксєєнка В.М.

при секретарі Ференець М.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Немирові справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання правочину дійсним, визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та земельну ділянку, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся в суд із позовною заявою до ОСОБА_2 про визнання правочину дійсним, визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та земельну ділянку, зазначивши в позовній заяві, що 12.08.2016 року між ним та відповідачем був укладений договір купівлі-продажу житлового будинку з господарськими будівлями та земельну ділянку 0,50 га, на якій він розташований в с.Мала Бушинка вул.М.Гаврилюка,5а Немирівського району Вінницької області.

Житловий будинок належить відповідачу на підставі рішення Немирівського районного суду від 17.10.2016 р.(справа №140/2065/16-ц), зареєстровано право власності реєстраційною службою Немирівського районного управління юстиції 28.10.2016 р.

В підтвердження того, що договір відбувся, позивачу 12.08.2016 року було надано відповідачем розписку про те, що він отримав від позивача кошти у сумі 25 000 (двадцять пять тисяч) грн. за проданий житловий будинок з господарськими будівлями, розташованого за адресою: с.Мала Бушинка вул.М.Гаврилюка,5а Немирівського району Вінницької області.

Позивач вважав, що став власником будинку, тому за власні кошти здійснив ремонт, хоча розумів, що договір купівлі-продажу потребує нотаріального посвідчення.

Позивач неодноразово звертався до ОСОБА_2 з вимогою посвідчити угоду укладену між ними нотаріально, але він постійно ухиляється від її нотаріального посвідчення, мотивуючи свої відмови відсутністю коштів та браком часу.

Крім того відповідач нотаріально не оформив та не має намірів юридично оформити та здійснити державну реєстрацію земельної ділянки на своє ім'я і у нього відсутні правовстановлюючі документи на неї, тому їхня угода договору купівлі продажу не підлягає нотаріальному посвідченню, тому позивач позбавлений можливості володіти та розпоряджатися придбаним ним нерухомим майном та змушений звернутися до суду з даним позовом.

Представник позивача ОСОБА_3 у судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просить їх задовільнити, так як фактично виконані всі істотні умови договору. Відповідач передав майно та ключі від будинку позивачу, а позивач віддав кошти за дане майно у розмірі 25000 тис.грн., про що свідчить розписка, яка додана до матеріалів справи.

Відповідач ОСОБА_2 у судовому засіданні позовні вимоги визнав, вказав, що претензій до позивача у нього не має, так як він розрахувався з ним за житловий будинок.

Оцінивши зібрані по справі матеріали, суд приходить до висновку, що позов слід задовільнити з наступних підстав:

12 серпня 2016 року позивачем ОСОБА_1 було куплено у відповідача ОСОБА_2 житловий будинку з господарськими будівлями, розташованих за адресою: с.Мала Бушинка вул.М.Гаврилюка,5а Немирівського району Вінницької області, що підтверджується копією розписки (а.с.9).

Житловий будинок з господарськими будівлями, який знаходиться за вказаною вище адресою дійсно належить відповідачу на підставі рішення Немирівського районного суду від 17.10.2016 р.(справа №140/2065/16-ц) (а.с.11), зареєстровано право власності реєстраційною службою Немирівського

районного управління юстиції 28.10.2016 р., що підтверджується інформаційною довідкою (номер інформаційної довідки 71687720 від 28.10.2016 р.) з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с.10), також підтверджується копією технічного паспорту на садибний житловий будинок (а.с.13-16),

Воля позивача та відповідача була направлена на укладення договору купівлі-продажу житлового будинку з господарчими будівлями та з цього приводу сторонами були виконані всі істотні умови договору купівлі-продажу та проведений розрахунок, про що свідчить розписка.

Згідно ч.2 ст. 218 ЦК України, якщо правочин, для якого законом встановлено його недійсність у разі недодержання вимоги щодо письмової форми, укладений усно і одна сторона вчинила дію, а друга сторона підтвердила її вчинення, зокрема шляхом прийняття виконання, такий правочин у разі спору може бути визнаний судом дійсним.

Ст. 220 ЦК України передбачає можливість визнання судом договору, який потребує нотаріального посвідчення дійсним, якщо одна із сторін повністю або частково виконала договір, а друга ухиляється від його нотаріального посвідчення або немає обєктивної можливості його нотаріального посвідчення.

Згідно ст.. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) зобовязується передати майно у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобовязується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно ст.. 638 ЦК України угода вважається укладеною, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Згідно ст.. 328 ЦК право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом, а тому позивач фактично набув право власності на вищевказане нерухоме майно.

Таким чином судом достовірно встановлено, що сторони у справі уклали договір купівлі-продажу житлового будинку, виконали всі істотні умови даного правочину, однак в звязку з неможливістю посвідчення даного договору нотаріально, позивач позбавлений можливості оформлення придбаного майна, тому суд вбачає за можливе задовільнити позов в повному обсязі.

Керуючись ст. ст.. 220, 328, 334, 638, 655, 656 ЦК України, ст.ст. 10, 15, 60, 208,209,212-215 ЦПК УКраїни, суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 задовільнити.

Визнати дійсним договір купівлі продажу, згідно якого ОСОБА_2 продав ОСОБА_1, житловий будинок «А» загальною площею 61,8 м.кв, житловою площею 45,9 м.кв з господарськими будівлями, а саме: вхідний майданчик «а», сарай «Б», погріб «Б/під», сарай «В», огорожа «1-3», та земельну ділянку площею 0,50 га для будівництва та обслуговування житлового будинку та ведення особистого селянського господарства, що розташовані по вул. М. Гаврилюка, буд. № 5а, в с. Мала Бушинка Немирівського району Вінницької області.

2. Визнати за ОСОБА_1, право власності на житловий будинок «А» загальною площею 61,8 м.кв, житловою площею 45,9 м.кв з господарськими будівлями, а саме: вхідний майданчик «а», сарай «Б», погріб «Б/під», сарай «В», огорожа «1-3», що розташований по вул. М. Гаврилюка, буд. № 5а, в с. Мала Бушинка Немирівського району Вінницької області.

3. Визнати за ОСОБА_1, право власності на земельну ділянку загальною площею 0,5000 га, в тому числі:

- 0,2500 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд;

- 0,2500 га для ведення особистого селянського господарства,

що розташована по вул. М. Гаврилюка, № 5а, в с. Мала Бушинка, Немирівського району Вінницької області.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом 10-и днів з дня його проголошення до апеляційного суду Вінницької області.

Головуючий: