Провадження №2/523/977/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" лютого 2017 р. Суворовський районний суд міста Одеси в складі

головуючого судді Сувертак І.В.

при секретарі Мамренко Г.Г., Стецюра О.Г.

розглянув в відкритому судовому засіданні в залі суду №5 в місті Одесі

справу за позовом

ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення матеріальних збитків та моральної шкоди, спричинених внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,

Установив:

Позивач звернувся з позовом до суду про стягнення з відповідача, ОСОБА_2 матеріальних збитків та моральної шкоди, спричинених внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Свої вимоги мотивує тим, що 08 липня 2016 року о 19 год. 20 хв. по вул. Миколаївська дорога, буд. 307-б в м. Одесі сталася ДТП за участю автомобіля НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_2, та автомобіля НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_3, власником котрого є позивач по справі, ОСОБА_1. Автомобілі отримали механічні пошкодження. Причиною ДТП стало порушення вимог п.13.1 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306, ОСОБА_2 Згідно постанови Суворовського районного суду м. Одеси по справі № 520/10170/16-п від 08 серпня 2016 року ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КпАП України. Враховуючи викладене в позовній заяві, позивач просить стягнути на її користь з ОСОБА_2 матеріальну шкоду у розмірі 23559 грн. 38 коп., моральну шкоду у розмірі 10000 гривень, сплачений судовий збір у розмірі 1042 грн. 00 коп., а також 950 грн. 00 коп. витрат за проведення експертизи пошкодженого автомобіля.

В судовому засіданні представник позивача та позивач позовні вимоги підтримали, просили позов задовольнити та стягнути матеріальну та моральну шкоду завдану скоєнням ДТП в повному обсязі, з обставин викладених в позовній заяві.

Представник в відповідача в судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог ОСОБА_1, підтримав наданні заперечення. Доводи заперечення зводяться до того, що визначена матеріальна шкода не відповідає реальній шкоді, котра завдана в наслідок дорожньо-транспортної пригоди, котра сталась 08.07.2016 року.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ст.ст. 10, 60 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. ОСОБА_2 сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

З'ясував обставини справи, вислухав представника позивача, позивача, представника відповідача, дослідив та проаналізував матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає частковому задоволенню.

Суд встановив наступні обставини:

08 липня 2016 року, об 19 годині 20 хвилин, водій ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, керуючи автомобілем НОМЕР_1, рухаючись по вулиці Миколаївська дорога, 307-Б в місті Одесі, не вибрав безпечну швидкість руху, не врахував дистанцію та скоїв зіткнення з автомобілем НОМЕР_3, під керуваанням водія ОСОБА_3 Причиною ДТП стало порушення вимог п. 13.1 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306, ОСОБА_2 Згідно постанови Суворовського районного суду м. Одеси по справі № 520/10170/16-п від 08 серпня 2016 року ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КпАП України. (а.с. 8). Власником пошкодженого автомобіля НОМЕР_2, відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу САА 064201 є ОСОБА_1. (а.с. 20).

Відповідно ж до ч. 2 ст. 61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Тобто враховуючи вищевикладене, факт винуватості ОСОБА_2 у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди від 08 липня 2016 року, є встановленим і доказуванню не підлягає.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до ч. 1 ст. 1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме, зокрема, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Відповідно до ч. 1 ст. 1187 ЦК України, джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.

Крім того відповідно до Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», від 27.03.1992 року № 6, джерелом підвищеної небезпеки належить визнавати будь-яку діяльність, здійснення якої створює підвищену імовірність заподіяння шкоди через неможливість контролю за нею людини, а також діяльність по використанню, транспортуванню, зберіганню предметів, речовин і інших об'єктів виробничого, господарського чи іншого призначення, які мають такі ж властивості. Майнова відповідальність за шкоду, заподіяну діями таких джерел, має наставати як при цілеспрямованому їх використанні, так і при мимовільному прояву їх шкідливих властивостей (наприклад, у випадку заподіяння шкоди внаслідок мимовільного руху автомобіля). Під володільцем джерела підвищеної небезпеки розуміється юридична особа або громадянин, що здійснюють експлуатацію джерела підвищеної небезпеки в силу права власності, повного господарського відання, оперативного управління або з інших підстав (договору оренди, довіреності тощо).

Розмір матеріальної шкоди визначений згідно:

- висновку №1187-07-16 про оцінку колісного транспортного засобу автомобіля НОМЕР_2. Із вказаного висновку вбачається, що сума виконаної роботи по ремонту автомобіля НОМЕР_3, становить 23559 грн. 38 коп. (а.с.10-18).

Таким чином, оскільки автомобіль НОМЕР_4, отримав пошкодження, і йому матеріальна шкода не відшкодована, то його позовні вимоги про стягнення матеріальної шкоди є обґрунтованими.

Суд погоджується з обранням способу відшкодування шкоди, обраним позивачем, що є його правом, і котрий є найбільш доцільним, виходячи з обставин справи, оскільки позивач поніс реальні матеріальні витрати, які потрібні на відновлення автомобіля.

Відповідно до ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній чи юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

У відповідності до положень ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода серед іншого полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди маж визначатися залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин.

В даному випадку, приймаючи до уваги посилання позивача на спричинення йому моральної шкоди та враховуючи те, що у зв'язку із протиправними діями відповідача позивачу довелося докладати значних зусиль для відновлення його порушеного права, що стало причиною моральних страждань, суд погоджується з вимогами позивача про необхідність відшкодування такої моральної шкоди. В той же час суд вважає визначений позивачем розмір відшкодування такої шкоди завищеним та таким, що не відповідає дійсним обставинам справи. Відтак, дана вимога підлягає задоволенню частково, а саме у розмірі 3000,00 грн.

Окрім того також підлягають стягненню витрати повязані з проведення експертного дослідження у розмірі 950 грн. 00 коп., оскільки вказані витрати підтверджені належними доказами (квитанція, а.с.9).

Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Враховуючи вищевикладене, суд задовольняє позовні вимоги частково, стягує з відповідача матеріальні збитки заподіяні в результаті ДТП, в розмірі 23559 грн. 38 коп., моральну шкоду у розмірі 3000 гривень, сплачений судовий збір у розмірі 1042 грн. 00 коп., а також 950 грн. 00 коп. витрат за проведення експертизи пошкодженого автомобіля.

Керуючись ст.ст.3,6,10, 11, 14, 57-64, 77,169, 209, 212- 215, 218, 294 ЦПК України, суд,

Вирішив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення матеріальних збитків та моральної шкоди, спричинених внаслідок дорожньо-транспортної пригоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, працює докером в ТОВ «Олімпікс купе» Одеській морський торгівельний порт, на користь ОСОБА_1 матеріальні збитки в розмірі 23 559, 38 грн. , заподіяні внаслідок дорожньо-транспортної пригоди 08 липня 2016 року.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 3000,00 грн. , заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди 08 липня 2016 року.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь ОСОБА_1, судові витрати : сплачений судовий збір в сумі 1042,00 грн., сплачені витрати в сумі 950,00 грн. за проведення оцінки пошкодженого автомобіля НОМЕР_5.

В іншій частині позовних вимог щодо стягнення моральної шкоди в розмірі 10 000,00 грн. відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду через суд Суворовського району міста Одеси шляхом подачі в 10 денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя