Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

07 лютого 2017 року Черкаський районний суд Черкаської області в складі:

головуючої-судді ОСОБА_1

при секретарі Кисленко О.М.

за участю позивача ОСОБА_2

представника позивача ОСОБА_3

відповідача ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про припинення права на частку у спільному майні співвласників,-

в с т а н о в и в :

ОСОБА_2 звернувся до суду з указаним позовом.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що він є власником 3/ 4 частини житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель і споруд по вул. Прокопівська, 7, с. Свидівок, Черкаського району Черкаської області. Співвласником іншої частини домоволодіння є відповідачка, його сестра, якій належить 1/ 4 частина домоволодіння. До 2003 року вони, як співвласники будинку не могли узгодити свої дії щодо утримання будинку та надвірних споруд, однак згодом відповідачка заявила, що вона не має змоги займатися будинком, через брак часу, коштів та відсутність будь-якого інтересу до нього. Оскільки будинок потрібно було утримувати в належному стані, він за власний рахунок здійснив його ремонт та відремонтував господарські будівлі. Починаючи з 2016 року між ними виникли непорозуміння з приводу користування будинком, відповідачка разом із своїм сином заявили свою вимогу щодо сплати ним значної суми коштів за належну їй частину будинку. Реальний поділ будинковолодіння є технічно неможливим, оскільки 1/ 4 частина будинку, яку необхідно виділити відповідачці може становити не більше 11,45 кв.м, з яких житлової площі - 6,4 кв.м. За оцінкою спеціалістів ПП «Інформаційно-консультаційнпй центр», вартість житлового будинку разом з надвірними будівлями станом на 03 листопада 2003 року становив 58 692 грн., а отже вартість 1/ 4 частки відповідачки складає 14 673 грн., тоді як вартість його частки 44 019, таким чином розмір частки відповідачки слід вважати незначною. Просить суд, припинити право відповідачки на частку у спільному майні, а саме 1/ 4 частину житлового будинку по вул. Прокопівська, 7, в с. Свидівок, Черкаського району, Черкаської області та на 1/ 4 частину надвірних будівель і споруд, визнати за ним право власності на житловий будинок з надвірними спорудами по вул. Прокопівська, 7, в с. Свидівок, Черкаського району, Черкаської області. Стягнути з нього на користь відповідачки вартість 1/ 4 частини житловою будинку з надвірними господарськими спорудами, що по вул. Прокопівська, 7, в с. Свидівок, Черкаського району, Черкаської області у розмірі 14 673 грн.

У судовому засіданні позивач та його представник підтримали позовні вимоги з підстав зазначених у позові.

Відповідачка у судовому засіданні позовні вимоги не визнала та пояснила, що на даний час вона разом з сином, невісткою та двома малими дітьми проживає у 2 кімнатній квартирі у м. Черкаси, тому має намір переїхати на постійне місце проживання до спільного з позивачем будинку по вул. Прокопівська, 7, в с. Свидівок, Черкаського району, Черкаської області, який містить чотири кімнати і у одній з яких має намір проживати, також біля вказаного домоволодіння є земельна ділянка 1/ 4 частини якої належить їй. За кошти які пропонує сплатити їй позивач, вона буде позбавлена можливості купити собі інше житло. Тому просить суд відмовити у задоволенні позову.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши наявні матеріали справи, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що сторони по справі є співвласниками домоволодіння по вул. Прокопівська, 7, в с. Свидівок, Черкаського району, Черкаської області, а саме 3/ 4 належить позивачу, 1/ 4 - відповідачці.

Згідно договору дарування від 27 липня 1994 року, посвідченого державним нотаріусом Черкаської державної нотаріальної контори ОСОБА_5, позивач є власником 1/ 2 частини домоволодіння, яка належало його матері ОСОБА_6, на підставі свідоцтва про право власності від 13 липня 1994 року посвідченого державним нотаріусом.

Згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 13 липня 1994 року, ОСОБА_7 - батьку сторін по справі, який помер 25 грудня 1993 року, належала 1/ 2 частина домоволодіння по вул. Прокопівська, 7, в с. Свидівок, Черкаського району, Черкаської області.

Відповідно до заповіту від 17 лютого 1993 року посвідченого секретарем Свидівоцької сільської ради, ОСОБА_7 заповів усе майно, що йому належить ОСОБА_2 та ОСОБА_4 у рівних частинах, тобто по 1/ 4 частині кожному.

За таких обставин, частки домоволодіння по вул. Прокопівська, 7, в с. Свидівок, Черкаського району, Черкаської області належні позивачу та відповідачці становлять, відповідно 3/ 4 та 1/ 4.

Відповідно до ч. 1 ст. 365 ЦК України право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо:

1) частка є незначною і не може бути виділена в натурі;

2) річ є неподільною;

3) спільне володіння і користування майном є неможливим;

4) таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім'ї.

Посилання позивача на те, що виділ частки належної відповідачці внатурі є неможливим, оскільки необхідною умовою розподілу є обовязкове дотримання юридичними та фізичними особами - субєктами підприємницької діяльності на всій території України Державних будівельних норм, за якими відповідно до п. 2.22 « Житлові будинки. Основні положення ДБН В.2.2.-15-2005» встановлено, що нижня межа площі однокімнатної квартири становить 30 кв. м, не можуть бути взяті за основу, оскільки для вирішення указаного питання необхідно володіти спеціальними знаннями, у звязку з чим судом неодноразово розяснювалося право сторін на заявлення клопотання про призначення відповідних експертиз, однак позивачем не було заявлено дане клопотання, а тому суд вважає цей факт не доведеним, так як дане питання на вирішення експертів не ставилося.

Згідно ч. 2 ст. 365 ЦК України суд постановляє рішення про припинення права особи на частку у спільному майні за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду.

Наявність цієї умови дозволяє створити ефективний механізм охорони прав співвласників, право на частку яких припиняється, щодо гарантованого отримання вартості частки в разі ухвалення судового рішення. Адже на підставі цього рішення не тільки припиняється право, але й набувається право на частку іншим співвласником.

Однак, позивачем не внесено коштів на депозитний рахунок і клопотання про оголошення перерви для вирішення цього питання не заявлялося.

Крім того, згідно висновку оцінювача, вартість обєкта - житлового будинку з господарськими будівлями по вул. Прокопівська, 7, в с. Свидівок, Черкаського району, Черкаської області, визначена станом на 2003 рік і становить 58 692 грн., тобто 1/ 4 від указаної вартості складає всього 14673 грн. Визначена вартість станом на 2003 рік не є актуальною для 2017 року, тому не може розглядатися судом, як належна компенсація відповідачці за її частку. Разом з тим, позивач не заявляв клопотання про призначення судово-товарознавчої експертизи, хоча судом розяснювалося таке право.

Оскільки позивачем у судовому засіданні не доведено жодної підстави для припинення права на частку у спільному майні відповідачки, тому суд вважає, що у задоволенні позову необхідно відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 60, 213, 215 ЦПК України,-

в и р і ш и в:

У задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про припинення права на частку у спільному майні співвласників відмовити повністю.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Черкаської області через Черкаський районний суд шляхом подачі в 10 денний строк з дня його проголошення апеляційної скарги.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження, а в разі оскарження після розгляду справи апеляційним судом, якщо воно не буде скасоване.

Суддя: ОСОБА_1