Справа № 370/2488/16-ц Головуючий у І інстанції Мазка Н. Б.
Провадження № 22-ц/780/1833/17 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 38 19.05.2017
РІШЕННЯ

Іменем України

19 травня 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі:

Головуючого Лівінського С.В.

суддів: Іванової І.В.

ОСОБА_2

за участю секретаря судового засідання Спеней І.С.

розглянувши справу за позовом ОСОБА_3 до Пашківської сільської ради Макарівського району Київської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, як пропущеного з поважних причин за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Макарівського районного суду Київської області від 11 січня 2017 року,

ВСТАНОВИЛА:

У листопаді 2016 року позивач ОСОБА_3 звернувся до суду із позовом, в якому посилався на те, що він є спадкоємцем першої черги до майна померлого 15 жовтня 2015 року ОСОБА_4, оскільки являється його рідним сином. Окрім нього право на спадкування мав його рідний брат (син померлого), ОСОБА_5

Проте, 20 жовтня 2016 року, ОСОБА_5 склав заяву, посвідчену приватним нотаріусом Макарівського районного нотаріального округу Київської області ОСОБА_6, зареєстровану в реєстрі за № 2396, згідно якої він повідомив про те, що йому відомо про відкриття спадщини після смерті батька ОСОБА_4, строк для прийняття спадщини у шість місяців ним пропущено свідомо, звертатись до суду за продовженням цього строку він не буде та на спадщину не претендує, просить вважати його таким, що спадщину не прийняв.

Інших спадкоємців ні за законом, ні за заповітом не має.

Однак, приватним нотаріусом Макарівського районного нотаріального округу Київської області ОСОБА_6 йому, роз'яснено причину відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину, а саме зазначено, що пропущено визначений ст.1270 ЦК України шестимісячний строк для подачі заяви про прийняття спадщини. Тому просив суд, встановити йому додатковий строк для звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини за законом, що відкрилась після смерті його батька ОСОБА_4.

Рішенням суду в задоволені позову відмовлено.

Позивач з рішенням суду не погодився та подав апеляційну скаргу. Просив рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог, у звязку з порушенням судом норм процесуального права.

Заслухавши доповідь головуючого, пояснення позивача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що вона підлягає задоволенню за такого.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно закону.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Таким вимогам закону, на думку колегії суддів, рішення суду першої інстанції не відповідає.

Суд першої інстанції, відмовляючи у позові, прийшов до висновку, що позивачем не надано суду доказів поважності пропуску строку на подання заяви про прийняття спадщини, а причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, які позивач вважає поважними, такими не являються.

Однак з таким висновком погодитись не можна.

Так, судом встановлено та підтверджено матеріалами справи таке.

15 жовтня 2015року помер ОСОБА_4.

Після його смерті відкрилася спадщина за законом, до якої окрім іншого майна, увійшов будинок, розташований по вулиці Зарічна, 74, що у селі Пашківка, Макарівського району, Київської області.

Окрім нього право на спадкування мав його рідний брат (син померлого), ОСОБА_5, який 20 жовтня 2016 року склав заяву, посвідчену приватним нотаріусом Макарівського районного нотаріального округу Київської області ОСОБА_6, зареєстровану в реєстрі за № 2396, згідно якої він просив вважати його таким, що спадщину не прийняв.

За поясненнями позивача, він не прийняв спадщину у визначений законом строк, оскільки протягом тривалого часу, в тому числі й на час відкриття спадщини, хворіє на цукровий діабет. Крім того, це захворювання, спричинило розвиток гіпертонії, а також глухоту. Наведене підтверджується довідкою та випискою медичної установи.

Згідно з ч. 3 ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які повязані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Отже, правила частини третьої статті 1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними.

Саме така правова позиція викладена у постановах Верховного Суду України від 26 вересня 2012 року (справа № 6-85цс12), 4 листопада 2015 року (справа № 6-1486цс15) та 14 вересня 2016 року (справа 6-1215 цс16) які в силу ст. 360-7 ЦПК України є обовязковою для всіх судів України.

Згідно роз'яснень п. 24 Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

За наведеного, колегія суддів дійшла висновку, що саме стан здоровя позивача та перебування його тривалий час на лікуванні, були причиною пропуску ним строку для прийняття спадщини після смерті батька. Зазначене є підставою для продовження такого строку.

Згідно зі ч. 4 ст. 10 ЦПК України, суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.

У ст. 212 ЦПК України визначено, що суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність та взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Результати оцінки доказів суд відображає в рішенні, в якому наводяться мотиви їх прийняття чи відмови в їх прийнятті.

Разом із тим, районний суд наведене залишив поза увагою, що призвело до неправильного вирішення справи.

Тому, на підставі п.п. 3, 4 ст. 309 ЦПК України, рішення підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позову.

При цьому колегія суддів вважає, що додатковий строк протягом двох місяців з дня набрання рішенням законної сили є достатнім, для подання позивачем заяви про прийняття спадщини.

Керуючись ч. 3 ст. 209, ст. ст. 218, 303-304, п.п. 3, 4 ст. 309, ст. ст. 313-314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Рішення Макарівського районного суду Київської області від 11 січня 2017 року скасувати.

Ухвалити нове рішення.

Позов ОСОБА_3 задовольнити.

Визначити ОСОБА_3 додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини протягом двох місяців з дня набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення. Касаційна скарга може бути подана протягом двадцяти днів із дня набрання законної сили рішенням апеляційного суду безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий суддя С.В. Лівінський

судді: І.В. Іванова

ОСОБА_2