Справа № 361/2302/16-ц Головуючий у І інстанції Селезньова Т. В.
Провадження № 22-ц/780/2641/17 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 42 24.05.2017
УХВАЛА

Іменем України

24 травня 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі:

Головуючого судді : Ігнатченко Н.В.,

суддів : Кашперської Т.Ц., Коцюрба О.П.,

за участю секретаря: Волошина В.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Апеляційного суду Київської області цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 20 березня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3 до публічного акціонерного товариства «Броварське АТП-13209», треті особи: Броварська міська рада Київської області, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, про передачу приміщення гуртожитку в комунальну власність територіальної громади,

у с т а н о в и л а:

У квітні 2016 року ОСОБА_2 та ОСОБА_3 звернулися до суду із зазначеним позовом, обґрунтовуючи його тим, що вони на законних підставах постійно проживають у гуртожитку по вул. Оболонська, 45 в м. Бровари Київської області, який перебуває у власності ПАТ «Броварське АТП-13209». На виконання Закону України «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитку» від 4 вересня 2008 року та розпорядження Кабінету Міністрів України № 83 від 13 січня 2010 року Броварської міською радою було затверджено програму передачі гуртожитків у власність громади м. Бровари. Дану програму було затверджено рішенням Київської обласної ради від 16 травня 2013 року, відповідно до якої передача гуртожитку по вул. Оболонська, 45 у м. Бровари була запланована на 2014 рік. Проте 4 квітня 2014 року ПАТ «Броварське АТП-13209» надіслало лист до міської ради з повідомленням про згоду на безоплатну передачу у комунальну власність гуртожитку за умови залишення за ним 22 ліжко-місць. Броварською міською радою 9 жовтня 2014 року було прийнято рішення про безоплатне прийняття у комунальну власність територіальної громади м. Бровари гуртожитку по вул. Оболонська, 45 в м. Бровари Київської області. Дане рішення відповідач не виконав і не вчиняє ніяких дій щодо передачі гуртожитку, а тому позивачі позбавлені можливості реалізувати своє право на безоплатну приватизацію займаних житлових приміщень.

Позивачі вказали, що з державного та місцевого бюджетів виділено достатню кількість коштів, щоб компенсувати відповідачу повну вартість гуртожитку, однак відповідач не бажає приймати рішення про платну або безоплатну передачу гуртожитку в комунальну власність, а тому просили суд ухвалити рішення, яким передати приміщення гуртожитку по вул. Оболонська, 45 в м. Бровари Київської області у комунальну власність територіальної громади м. Бровари з підстав, передбачених ч. 4 ст. 14 Закону України «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків».

Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 20 березня 2017 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, позивач ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати, з мотивів неправильного застосування судом першої інстанції норм матеріального та порушення норм процесуального права, та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення сторін, що зявилися, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід відхилити з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права рішення суду без змін. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з відсутності підстав для безоплатної передачі гуртожитку в комунальну власність за відсутності на це згоди власника, а також за відсутності згоди особи для передачі гуртожитку з компенсацією його вартості, на яку покладатиметься обовязок такої компенсації.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду з огляду на наступне.

Судом встановлено, що місце проживання позивачів ОСОБА_2 і ОСОБА_3 зареєстроване в гуртожитку по вул. Оболонська, 45 в м. Бровари Київської області.

Вказане приміщення гуртожитку перебуває у власності ПАТ «Броварське АТП-13209» згідно даних витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 13813617 від 2 грудня 2013 року.

Рішенням Броварської міської ради № 1222-45-06 від 22 травня 2014 року надано згоду на безоплатне прийняття у комунальну власність територіальної громади м. Бровари гуртожитку по вул. Оболонська, 45, що перебуває на балансі та у власності ПАТ «Броварське АТП-13209»; доручено Управлінню житлово-комунального господарства Броварської міської ради провести обстеження технічного стану гуртожитку, скласти акт виявлених недоліків та перелік робіт по їх усуненню; доручено ПАТ «Броварське АТП-13209» підготувати та передати Управлінню житлово-комунального господарства Броварської міської ради пакет необхідної технічної документації на вказаний гуртожиток.

Броварською міською радою 9 жовтня 2014 року прийнято рішення № 1311-48-06 про прийняття безоплатно у комунальну власність територіальної громади м. Бровари спірного гуртожитку; комісії по передачі вказаного гуртожитку доручено здійснити передачу та оформити акти приймання-передачі у відповідності до чинного законодавства; ПАТ «Броварське АТП-13209» доручено передати з балансу (з відповідною технічною документацією), а КП Броварської міської ради «ЖЕК-4» прийняти на баланс та обслуговування гуртожиток по вул. Оболонська, 45 та внести відповідні зміни в бухгалтерський облік підприємства, ПАТ «Київоблгаз» прийняти на баланс та обслуговування зовнішні мережі газопостачання до гуртожитку; КП БМР «Броваритепловодоенергія» прийняти на баланс та обслуговування як внесок до статутного капіталу підприємства зовнішні мережі теплопостачання, водопостачання та водовідведення до гуртожитку; ПАТ «Київобленерго» прийняти на баланс та обслуговування зовнішні мережі; оформити право власності на гуртожиток по вул. Оболонська, 45 за територіальною громадою м. Бровари в особі Броварської міської ради.

Рішенням Апеляційного суду Київської області від 27 жовтня 2015 року (справа №22-ц/780/5352/15) скасовано рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 23 липня 2015 року та ухвалено нове рішення, яким в задоволенні позову про зобовязання ПАТ «Броварське АТП-13209» передати будівлю даного гуртожитку у комунальну власність територіальної громади м. Бровари відмовлено.

Як вбачається зі змісту цього рішення, відповідач не надавав згоди на безоплатну передачу гуртожитку відповідно до вимог ч. 3 ст. 14 Закону України «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків». Суд встановив, що ПАТ «Броварське АТП 13209» є власником гуртожитку і його згода на передачу гуртожитку у власність територіальній громаді відсутня, що не було взято до уваги судом першої інстанції при ухваленні рішення про передачу гуртожитку в комунальну власність.

Згідно ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Такі обставини є преюдиціальними фактами, їх преюдиціальність заснована на юридичному механізмі набрання судовим рішення законної сили, відповідно до якого виникає заборона оспорювати в іншому процесі встановлені у цьому рішенні факти.

Отже, не потребують доказування обставини, встановлені рішенням суду, тобто ті обставини, щодо яких мав місце спір і які були предметом судового розгляду. Не має преюдиційного значення оцінка судом конкретних обставин справи, які сторонами не оспорювалися, мотиви судового рішення, правова кваліфікація спірних відносин. Крім того, преюдиційне значення можуть мати лише ті факти, щодо наявності або відсутності яких виник спір, і які зазначені у резолютивній частині рішення.

Згідно із ст. 3 Закону України «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитку» від 4 вересня 2008 року забезпечення реалізації конституційного права на житло мешканців гуртожитків, на яких поширюється дія цього Закону, здійснюється з дотриманням таких підходів, зокрема: всі гуртожитки, на які поширюється дія цього Закону, підлягають передачі у власність територіальних громад; передача гуртожитків у власність територіальних громад відповідно до цього Закону має бути здійснена в строки, передбачені державною програмою передачі гуртожитків у власність територіальних громад; гуртожитки, що було включено до статутних капіталів товариств, створених у процесі приватизації (корпоратизації), передаються у власність територіальних громад відповідно до державної програми передачі гуртожитків у власність територіальних громад з урахуванням особливостей, визначених цим Законом; рішення про передачу гуртожитків, на які поширюється дія цього Закону, у власність територіальних громад приймає орган, уповноважений управляти державним майном, інший орган, якому передано в користування державне майно, або суд.

В ст. 14 цього Закону визначені особливості передачі гуртожитків у власність територіальних громад. Частинами 3, 4, 5 встановлено, що гуртожитки, які було включено до статутних капіталів товариств, створених у процесі приватизації (корпоратизації), передаються у власність територіальної громади за умови попередньої повної компенсації вартості гуртожитку або безоплатно, за умови згоди на це власника гуртожитку. Розмір компенсації вартості гуртожитків розраховується відповідно до вартості гуртожитків, за якою їх було включено до статутних капіталів товариств, створених у процесі приватизації (корпоратизації), з урахуванням її зменшення внаслідок нарахованого фізичного зносу і збільшення в результаті фактичних витрат власників на проведення капітального ремонту за час перебування гуртожитків у їх власності. У разі наявності корпоративних прав держави у статутному капіталі таких товариств розмір компенсації визначається пропорційно обсягу таких прав відповідно до закону. За згодою сторін компенсація вартості гуртожитків може здійснюватися грошима або майном (майновими правами). Порядок визначення розміру компенсації встановлюється Кабінетом Міністрів України. Рішення про передачу гуртожитків у власність територіальних громад приймають відповідні органи управління (уповноважені особи) власників гуртожитків або суд.

На суд покладається обовязок розгляду цивільної справи в межах заявлених сторонами вимог на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі (ч. 1 ст. 11 ЦПК України).

Установлено, що відповідач є власником спірного гуртожитку і не погоджується на його безоплатну передачу у власність територіальної громади м. Бровари, при цьому Броварська міська рада, до якої вимоги позивачами не заявлялися, у письмових поясненнях заперечила проти передачі гуртожитку з повною компенсацією його вартості, оскільки такі витрати не були передбачені місцевим бюджетом, і ніяких домовленостей з даного приводу не було.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції, дослідивши докази у справі й давши їм належну оцінку, вірно визначився із характером спірних правовідносин та дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення позову в межах заявлених вимог, оскільки для безоплатної передачі гуртожитку в комунальну власність відсутня згода власника, а для передачі з компенсацією його вартості відсутня згода особи, на яку покладатиметься обовязок такої компенсації.

Крім того, особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом, а передбачена вище зазначеним законом можливість ухвалення судового рішення про передачу гуртожитку у власність територіальної громади не означає безумовного обовязку суду до такої передачі без законних на те підстав.

Відповідно до п. 1 ст. 307 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишення рішення без змін.

За таких обставин, суд першої інстанції повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і надав їм належну оцінку в силу вимог ст. ст. 10, 11, 60, 61, 212 ЦПК України, правильно встановив обставини справи, в результаті чого ухвалив законне й обґрунтоване рішення, яке відповідає вимогам ст. ст. 213, 214 ЦПК України, підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст. ст. 303, 307-308, 313 315, 317 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 20 березня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий Н.В. Ігнатченко

Судді: Т.Ц. Кашперська

ОСОБА_13