З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
27 січня 2017 року м. Запоріжжя
Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Воробйова А.В. , при секретарі Барсуковій В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Запоріжжя цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини інваліда та матері дитини інваліда, -
Позивач звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини інваліда та матері дитини інваліда. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що вона з відповідачем ОСОБА_2 знаходилася у цивільному шлюб, від якого мають спільну неповнолітню дитину - дочку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.
На сьогоднішній день сторони спільно не проживають. Дочка проживає разом з позивачем, яка зі свого боку прикладає усі зусилля для забезпечення потреб дитини, але це не дозволяє їй повністю забезпечити та задовольнити потреби неповнолітньої дочки на її повноцінне харчування, купівлю необхідного дитячого одягу та взуття, ліків у разі хвороби, та на інші життєві потреби дитини.
На сьогоднішній день дитина потребує постійного догляду, тому вона позбавлена можливості працювати та забезпечувати себе та свою дитину належним чином. Єдиним доходом є пенсія. Протягом тривалого часу відповідач ОСОБА_2 не виділяє грошових коштів на утримання своєї неповнолітньої дочки. Свої обовязки з утримання дитини відповідач не виконує, при цьому відповідач працездатна особа , інших непрацездатних осіб на своєму утриманні не має.
Позивач просить стягнути з ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 частини від усіх видів доходів щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, починаючи з моменту подачі позову, а також стягнути з ОСОБА_2 грошові кошти на її утримання у розмірі 1/6 від усіх видів доходів відповідача протягом всього часу проживання з дитиною-інвалідом.
В судове засідання позивач не зявилася, надала суду письмову заяву про розгляд справи у її відсутності без проведення фіксації судового процесу, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить задовольнити їх в повному обсязі, проти заочного розгляду не заперечує.
В судове засідання відповідач не зявився, причини неявки суду не повідомив, заперечень не надав, про час та день слухання справи була завчасно сповіщений.
Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється.
У звязку з чим, на підставі ст.ст. 197, 224 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового процесу.
Дослідивши матеріалами справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі, з наступних підстав.
Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження серії 1-ЖС № 059537, виданого Ленінським відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції 27.03.2007 року, батьками ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 є ОСОБА_2 та ОСОБА_1.
Згідно довідки № 904-19/5-9538 від 14.11.2016 року департаменту реєстраційних послуг неповнолітня дитина ОСОБА_3 зареєстрована разом з матірю ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_1 та знаходиться на її утриманні.
При цьому, ОСОБА_3 є дитиною-інвалідом, з діагнозом: органічний емоційно-лабільний розлад із загальним недорозвиненням мовлення II рівня, аутистичними формами поведінки, що призводять до стійкої соціальної дезадаптації, що підтверджується висновком ВКК та що потребує додаткових коштів на лікування
Крім того, згідно медичного висновку № 1878 від 28.09.2016 року ОСОБА_3 страждає на захворювання органічний психічний розгляд F -06.6
Відповідно до ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття.
Одним із способів утримання згідно ч. 3 ст. 181 СК України є стягнення аліментів за рішенням суду.
Стаття 182 Сімейного кодексу України передбачає те, що при визначенні розміру аліментів, суд враховує стан здоровя і матеріальне становище платника аліментів, наявність у нього інших дітей, непрацездатність чоловіка, дружини, дочки, сина й інші обставини, що мають істотне значення.
Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.
Відповідно до ч. 1 ст. 80, ст. 88 СК України, якщо один із подружжя, в тому числі і працездатний, проживає з дитиною-інвалідом, яка не може обходитися без постійного стороннього догляду, і опікується нею, він має право на утримання за умови, що другий з подружжя може надавати матеріальну допомогу.
Право на утримання триває протягом всього часу проживання з дитиною-інвалідом та опікування нею і не залежить від матеріального становища того з батьків, з ким вона проживає.
Розмір аліментів тому з подружжя, з ким проживає дитина-інвалід, визначається за рішенням суду відповідно до частини першої статті 80 цього Кодексу, без урахування можливості одержання аліментів від своїх батьків, повнолітніх дочки або сина.
Аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі.
Відповідно до ч.2 ст.91 СК України жінка та чоловік, які не перебувають у шлюбі між собою, мають право на утримання в разі проживання з нею, ним їхньої дитини, відповідно до частин другої - четвертої статті 84 та статей 86 і 88 цього Кодексу.
За загальним правилом (ч.1 ст.11 ЦПК України) суд розглядає справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін, кожна з яких відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
Враховуючи вищенаведені норми діючого законодавства та те, що відповідач у добровільному порядку на утримання дружини, з якою проживає дитина-інвалід, та на утримання неповнолітньої дитини-інваліда матеріальну допомогу не надає, при цьому відповідачем доказів наявності у нього інших утриманців, стану здоровя, матеріального становища, та інших обставин, що мають істотне значення для визначення розміру аліментів, суду не надано, суд приходить до висновку про можливість стягнення з відповідача на користь позивачки аліментів на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 у розмірі 1/4 частини від усіх видів доходів щомісячно до досягнення повноліття дитиною, починаючи з моменту подачі позову та стягнення з відповідача на користь позивачки грошових коштів на її утримання у розмірі 1/6 частини як дружини протягом всього часу проживання з дитиною та опікування нею, починаючи з моменту подачі позову.
На підставі ст.88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави в суму 551 гривень 20 копійок.
Відповідно до п.1 ч.1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.
На підставі ст.ст. 80, 88, 181, 182, 183, 191 СК України, керуючись ст. 10, 11, 60, 88, 110, 224-226, 367 ЦПК України, суд
ВИРІШИВ:
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини інваліда та матері дитини інваліда - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1/4 частини усіх видів доходів (заробітку) щомісячно, але не менш ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 24.11.2016 року та до досягнення дитиною повноліття.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошові кошти в розмірі 1/6 частини від усіх видів доходів (заробітку) на утримання останньої як дружини, яка проживає з дитиною-інвалідом ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, починаючи з 24.11.2016 року та протягом всього часу проживання з дитиною та опікування нею.
Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір в дохід держави у розмірі 551 гривень 20 копійок.
Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Запорізької області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі , але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя А.В.Воробйов