Справа № 758/9088/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 лютого 2017 року Подільський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді - Супрун Г. Б.,

секретаря - Прокопенко М. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві цивільну справу за заявою ОСОБА_1, ОСОБА_2, заінтересована особа: Орган опіки та піклування Управління праці та соціального захисту населення Подільської районної в м. Києві державної адміністрації, про визнання особи недієздатною та призначення опікунів,-

В С Т А Н О В И В :

В липні 2016 року заявники звернулись до суду з вищевказаною заявою, в якій просять визнати свою дочку ОСОБА_3 недієздатною. Заяву обґрунтовували тим, що дочка є інвалідом дитинства, якій перша група інвалідності встановлена з серпня 2010 р. безстроково, страждає на захворювання з діагнозом: «важка розумова відсталість внаслідок вродженої патології головного мозку; хромосомні захворювання делеція 5 ХР; ретроцеребральна кіста». Не може повною мірою усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, потребує як медичного нагляду та лікування, так і постійної сторонньої допомоги і контролю, не може здійснювати потреби своєї життєдіяльності.

У судовому засіданні заявники заяву підтримали.

Представник Управління праці та соціального захисту населення Подільської районної в м. Києві державної адміністрації як органу опіки та піклування ОСОБА_4 в судовому засіданні на підставі висновку Київського міського центру судово-психіатричної експертизи №48 від 24.01.2017 року просив визнати ОСОБА_3 недієздатною. Проти задоволення вимог заяви про призначення заявників опікунами заперечував, оскільки у відповідності до ст. 241 ЦПК України суд за поданням органу опіки та піклування призначає їй опікуна.

Суд, заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши письмові докази, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 13).

ОСОБА_1 та ОСОБА_2, являються батьками ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с. 12). Шлюб між ними розірвано.

У період з 22.06.2010 р. по 05.07.2010 р. та з 19.07.2010 р. по 09.08.2010 р. ОСОБА_3 знаходилася на лікуванні у Київській міській клінічній психоневрологічній лікарні №1, що підтверджується витягами №4203, №4839 з історії хвороби із медичної картки амбулаторного хворого КМКПЛ №1. Встановлений клінічний діагноз: важка розумова відсталість внаслідок вродженої патології головного мозку; хромосомні захворювання делеція 5 ХР; ретроцеребральна кіста.

З висновку судово-психіатричного експерта Київського міського центру судово-психіатричної експертизи №48 від 24.01.2017 року, який проводився на підставі ухвали Подільського райсуду м.Києва від 18.11.2016 року вбачається, що у 2010 році ОСОБА_3 двічі знаходилась на лікуванні в Київському міській психоневрологічній лікарні №1, є інвалідом І групи з дитинства, вдома себе не обслуговує, потребує постійної допомоги батьків. За своїм психічним станом ОСОБА_3 страждає на тяжку розумову відсталість (F 72), не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними (а.с. 62-63).

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 234 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання фізичної особи недієздатною.

Відповідно до ч. 1 ст. 39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними.

За правилами ч. 3 ст. 237 ЦПК України заява про визнання фізичної особи недієздатною може бути подана членами її сім'ї, близькими родичами, незалежно від їх спільного проживання, органом опіки та піклування, психіатричним закладом.

Таким чином, з урахуванням встановлених в судовому засіданні обставин, беручи до уваги висновок судово-психіатричного експерта Київського міського центру судово-психіатричної експертизи №48 від 24.01.2017 року, суд приходить до висновку, що вимоги заявника про визнання особи недієздатною повністю доведені, ґрунтуються на вимогах закону, а тому підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 241 ЦПК України суд, ухвалюючи рішення про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи (у тому числі обмеження або позбавлення права неповнолітньої особи самостійно розпоряджатися своїми доходами) чи визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею відповідно піклування або опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй піклувальника чи опікуна.

Оскільки призначення опікуна над недієздатною особою вирішується за рішенням суду на підставі подання органу опіки та піклування, яке на час розгляду справи учасниками судового процесу не надано, в цій частині вимог заяви слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст. 39 ЦК України, ст. ст. 212-215, 234, 241 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Заяву ОСОБА_1, ОСОБА_2, заінтересована особа: Орган опіки та піклування Управління праці та соціального захисту населення Подільської районної в м. Києві державної адміністрації, про визнання особи недієздатною та призначення опікунів - задовольнити частково.

Визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 - недієздатною.

В решті вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду м. Києва через Подільський районний суд м. Києва протягом 10 днів з моменту його проголошення (або отримання копіїї).

Суддя Г. Б. Супрун