Справа № 2-н-351/08
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 січня 2017 року Подільський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді - Супрун Г. Б. ,

секретаря - Прокопенко М. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві скаргу ПАТ «Родовід Банк» на дії державного виконавця Деснянського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві Попової А.О.,-

В С Т А Н О В И В :

ПАТ «Родовід Банк» звернувся до Подільського районного суду м.Києва зі скаргою на дії державного виконавця Деснянського районного ВДВС м. Києва ГТУЮ у м. Києві Попової А.О., в якій просить скасувати постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві від 30.05.2016 року прийняту в межах виконавчого провадження №49265756 та визнати дії державного виконавця незаконними, у зв'язку з тим, що державним виконавцем не здійснено всіх заходів щодо примусового виконання судового наказу Подільського районного суду м. Києва від 10.07.2008 р. передбачених ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» (зокрема, не звернувся до суду з поданням про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника, не здійснив необхідні виконавчі дії щодо розшуку та арешту транспортних засобів), і судове рішення суду фактично не виконане.

В судове засідання представник заявника ОСОБА_2 не з»явилась, подала до суду заяву, в якій скаргу підтримала в повному обсязі та просила розгляд справи проводити за її відсутності.

Державний виконавець Деснянського районного ВДВС м. Києва ГТУЮ у м. Києві Попова А.О. в судове засідання не з»явилась, про розгляд справи повідомлялась належним чином, жодної заяви не надала, тому суд вважає можливим розглянути скаргу за її відсутності.

Дослідивши письмові докази, суд приходить до наступних висновків.

Постановою державного виконавця Деснянського районного ВДВС м. Києва ГТУЮ у м. Києві Попової А.О.від 09.11.2015 р. на виконання виданого 10.07.2008 р. судового наказу Подільського районного суду м. Києві №2-Н-351/08 про стягнення з ОСОБА_3 на користь ПАТ «Родовід Банк» заборгованості за кредитним договором №2006-002546ФО041Ск-П1 від 22.08.2006 року в розмірі 30229,78 грн. та судових витрат в розмірі 166,15 грн., відкрито виконавче провадження №49265756 (а.с. 7).

Постановою державного виконавця від 30.05.2016 р. повернуто виконавчий документ стягувачу на підставі п. 2 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» (а.с. 8). З вказаної постанови вбачається, що з метою забезпечення примусового виконання судового наказу державним виконавцем на майно боржника накладався арешт та було оголошено заборону його відчуження. В ході проведення державним виконавцем виконавчих дій стягнути кошти не виявилось можливим, боржника не розшукано, інформація про джерела доходів відсутня. Так, боржник на обліку в органах ДПС не перебуває (відповідь ДПС України), транспортних засобів за боржником не зареєстровано (згідно витягу з ЄДР МВС України в м. Києві).

28.10.2016 р. ПАТ «Родовід Банк» отримано постанову про повернення виконавчого документа.

Статті 1, 2 Закону України «Про виконавче провадження» ( чинний на день виникнення правовідносин) визначають, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно ст.ст. 6, 11 Закону України «Про виконавче провадження», чинного на день виникнення правовідносин, державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб, вживати заходів необхідних для своєчасного і в повному обсязі примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасного і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до п.3 Постанови Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ №6 від 07.02.2014р. «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» зазначається, що при розгляді скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суди повинні враховувати, що Законом про виконавче провадження передбачено заборону на зловживання процесуальними правами під час здійснення виконавчого провадження. Так, державний виконавець зобов»язаний вживати передбачені Законом про виконавче провадження заходи примусового виконання рішень неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії (частина 1 ст.11), а особи, які беруть участь у виконавчому провадженні, зобов»язані сумлінно користуватися усіма наданими їм правами з метою забезпечення своєчасного та в повному обсязі вчинення виконавчих дій ( ч.7 ст.12).

Згідно п. 2 ч. 2 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження, за яким виконання не здійснювалося або здійснено частково, повертається стягувачу у разі, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернуто стягнення, а здійснені державним виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

Всупереч п. 2 ч. 1 ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження» в постанові не зазначено, які заходи щодо розшуку майна боржника здійснювались державним виконавцем відповідно до цього Закону і вони виявилися безрезультатними.

Крім того, відповідно до п.п. 10, 11, 18 ч. 3 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право звертатися до суду з поданням про розшук боржника-фізичної особи або дитини чи про постановлення вмотивованого рішення про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, або дитина, стосовно якої складено виконавчий документ про її відібрання; викликати фізичних осіб, посадових осіб з приводу виконавчих документів, що знаходяться у виконавчому проваджені, а в разі неявки боржника без поважних причин виносити постанову про його привід через органи внутрішніх справ; у разі ухилення боржника від виконання зобов»язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи за межі України - до виконання зобов»язань за рішенням.

З постанови від 30.05.2016 року не вбачається чи здійснювались державним виконавцем виклики боржника у виконавчому провадженні, чи застосовувався привід через органи внутрішніх справ відносно неї, чи звертався до суду з поданням про розшук боржника-фізичної особи та чи здійснювався державним виконавцем вихід за місцем проживання боржника з метою перевірки майнового стану боржника. Крім того, не реалізувавправа на звернення до судуз поданням про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної особи.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що при прийнятті постанови про повернення виконавчого документа стягувачеві державний виконавець не вжив всіх передбачених ст.ст.11, 47 Закону України «По виконавче провадження» заходів примусового виконання рішення суду в повному обсязі.

Державний виконавець в судове засідання не з»явилась, тверджень викладених у скарзі не спростувала, будь-яких доказів суду не надала.

Частиною 2 ст. 387 ЦПК України передбачено, що у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов»язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи.

Керуючись ст. 383-389 ЦПК України, ст.ст. 11, 47 Законом України «Про виконавче провадження», суд,-

У Х В А Л И В :

Скаргу ПАТ «Родовід Банк» на дії державного виконавця Деснянського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві Попової А.О. - задовольнити.

Визнати неправомірними дії державного виконавця Деснянського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві Попової Алли Олегівни щодо повернення виконавчого документа стягувачеві від 30.05.2016 року у виконавчому провадженні №49265756.

Скасувати постанову державного виконавця Деснянського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві Попової Алли Олегівни від 30.05.2016 р. про повернення виконавчого документу стягувачеві у виконавчому провадженні №49265756.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду м.Києва через Подільський районний суд м.Києва протягом п»яти днів з дня проголошення ( отримання її копії).

СуддяГ. Б. Супрун