Справа № 415/887/17
Провадження № 2/415/659/17
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

15.02.17 року м. Лисичанськ

Суддя Лисичанського міського суду Луганської області Коваленко Н.В., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання спадкового договору, -

ВСТАНОВИВ:

До Лисичанського міського суду Луганської області звернулись позивачі ОСОБА_1, ОСОБА_2, із позовною заявою до ОСОБА_3 про розірвання спадкового договору.

Дослідивши матеріали позовної заяви, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає залишенню без руху, оскільки поданий без дотримання вимог, встановлених ст. 119 ЦПК України.

Так, приписами ч. 5 ст. 119 України передбачено, що до позовної заяви додається документ, що підтверджує сплату судового збору.

Частиною 1 ст. 3 Закону України "Про судовий збір" встановлено, що судовий збір справляється за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством.

Судом встановлено, що позивачем не сплачено судовий збір у належному розмірі, виходячи з наступного.

З позовної заяви вбачається, що позивачем заявлено дві вимоги немайнового характеру про розірвання спадкового договору та про скасування заборони відчуження обєктів нерухомого майна та виключення запису з реєстру для реєстрації заборони.

Відповідно до п. 13 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільній справі", якщо в позовній заяві об'єднано дві або більше самостійних вимог немайнового характеру, пов'язані між собою, судовий збір сплачується окремо з кожної із таких вимог (або загальною сумою).

Аналогічні вимоги містяться в ч. 3 ст.6 Закону України "Про судовий збір".

Згідно приписів п. 1.2 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою сплачується у розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб .

Відповідно до ч.1 ст.4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Враховуючи, що Законом України "Про Державний бюджет України на 2017 рік" передбачено, що у 2017 році прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2017 року становить 1600 гривень, за подання даного позову, який містить в собі дві позовні вимоги немайнового характеру, розмір судового збору складає 1280,00 грн.

Як вбачається з квитанції про сплату судового збору, наданої до суду з позовом, позивачем сплачено судовий збір за одну вимогу немайнового характеру у сумі 640,00 грн.

Таким чином, судом встановлено, що позивачем не сплачено судовий збір у належному розмірі.

З урахуванням наведеного, усуваючи недоліки позивачу необхідно надати до суду оригінал квитанції про сплату судового збору в належній сумі (640,00 грн.) за другу вимогу немайнового характеру за наступними реквізитами: одержувач коштів УДКСУ у м. Лисичанську Луганської області; код одержувача (код за ЄДРПОУ) 37800278, банк одержувача ГУ ДКСУ у Луганській області; МФО 804013, рахунок одержувача 0051, код класифікації доходів бюджету 22030101; код ЄДРПОУ 05381343.

Разом з тим, суд зазначає про можливість позивача уточнити вимоги залишивши одну позовну вимогу, таким чином не сплачувати судовий збір за другу вимогу.

Крім того, відповідно до пунктів 5 та 6 ч.2 ст.119 ЦПК України позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги та зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування.

Пункт 7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.09 р № 2 "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції" вказує, що суди мають звертати особливу увагу, зокрема, на те, що у позовній заяві повинні не лише міститися позовні вимоги, а й бути викладені обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, і зазначені докази, що підтверджують кожну обставину. Якщо заява не відповідає вимогам статей119,120 ЦПК України, суддя відповідно до вимог статті 121 ЦПК України постановляє ухвалу, в якій повинні бути зазначені конкретні підстави залишення заяви без руху і надає строк для усунення недоліків.

Як вбачається з позовної заяви, позовні вимоги обґрунтовані ухиленням відповідача від виконання обовязків, які передбачені спадковим договором, але доказів, які підтверджують виклад обставин, зазначених в позові щодо невиконання зобов'язань за договором, позивачами не зазначено. Також, не зазначено чи відмовився відповідач добровільно розірвати спадковий договір.

З урахуванням наведеного, позивачу необхідно привести позовну заяву у відповідність до вимог ст. 119 ЦПК України, а саме: надати до суду оригінал квитанції про сплату судового збору в належній сумі або уточнити позовні вимоги; зазначити докази, які підтверджують виклад обставин, зазначених в позові щодо невиконання відповідачем умов спадкового договору, та зазначити чи звертались позивачі до відповідача з вимогою про розірвання спадкового договору у добровільному порядку, або ж наявність підстав для звільнення позивачів від доказування цих обставин. На виконання вимог ч. 1 ст. 120 ЦПК України, подати вказані документи в необхідній кількості примірників відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб.

Суд акцентує увагу позивача на тому, що право на доступ до правосуддя не є абсолютним, на цьому наголошує і Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях «Голдер проти Великої Британії» від 21.02.1975 року... Відтак в кожному випадку позивач при зверненні до суду із позовом повинен дотримуватися норм процесуального законодавства.

Дотримання вимог ст.119 ЦПК України при пред`явленні позову в суд є імперативним правилом в тому числі і для суду.

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право подати до суду будь-який позов, що стосується його цивільних прав і обов'язків. Проте право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави. Разом з тим, такі обмеження не повинні впливати на доступ до суду чи ускладнювати цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди суті цього права, та мають переслідувати законну мету.

Враховуючи зазначене, залишення заяви без руху жодним чином не перешкоджає позивачу у доступі до правосуддя після усунення недоліків позову.

Відповідно до ст. 121 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати пяти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне позовну заяву залишити без руху, а позивачу надати строк для усунення недоліків.

Керуючись ст.ст. 119 -121, 208-210 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання спадкового договору - залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення недоліків поданої позовної заяви протягом п'яти календарних днів з моменту отримання ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Повідомити позивача про необхідність виправити зазначені недоліки у визначений термін.

Розяснити позивачу, що у випадку не усунення зазначених відповідно до цієї ухвали недоліків у встановлений строк, позовна заява буде визнана неподаною та повернута позивачу.

Копію цієї ухвали невідкладно надіслати особі, що звернулася із позовною заявою.

Ухвала в частині сплати суми судового збору може бути оскаржена в апеляційному суді через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення, шляхом подачі апеляційної скарги протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Н.В. Коваленко