Провадження № 2-з/202/36/2017
УХВАЛА

10 лютого 2017 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді: Бєсєди Г.В.

при секретарі: Голін Я.О.

розглянувши в приміщенні Індустріального районного суду м. Дніпропетровська заяву представника позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя та за зустрічною позовною заявою ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про поділ спільної сумісної власності, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Індустріального районного суду м. Дніпропетровська знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя та за зустрічною позовною заявою ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про поділ спільної сумісної власності.

Через канцелярію суду представником позивача подано клопотання про забезпечення позову шляхом накладення арешту на нежитлове приміщення за адресою: м. Дніпро, пр. Олександра Поля, буд. 84, прим. 42, та нежитлове приміщення за адресою: м. Дніпро, пр. Слобожанський, буд. 72, прим. 43.

В обґрунтування поданої заяви представником позивача зазначено, що накладення арешту спрямоване на недопущення подальшого порушення майнових прав позивача шляхом продовження відповідачем ланцюгу відчуження спірних об'єктів нерухомого майна.

Згідно ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 151 ЦПК України, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Позов забезпечується накладенням арешту на майно, що є предметом спору із забороною вчиняти певні дії.

Згідно з ч. 3 ст. 152 ЦПК України, види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Як розяснено у п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22 грудня 2006 року № 9, суд, розглядаючи заяву про забезпечення позову, з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчується, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; зясовує обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Враховуючи предмет позовних вимог, інші обставини.

Як вбачається з позову, предметом позовних вимог є поділ спільного майна подружжя, зокрема, нежитлового приміщення за адресою: м. Дніпро, пр. Олександра Поля, буд. 84, прим. 42, та нежитлового приміщення за адресою: м. Дніпро, пр. Слобожанський, буд. 72, прим. 43.

Судом встановлено, що відповідач здійснив дії з відчуження зазначеного майна, спір щодо поділу якого виник між сторонами та вирішується судом.

Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 74253650 від 29.11.2016 року, підставою виникнення права власності у ОСОБА_4 на нежитлове приміщення за адресою: м. Дніпро, пр. Олександра Поля, буд. 84, прим. 42 є договір дарування від 29.11.2016 року за реєстровим номером № 803, посвідчений нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу ОСОБА_5.

Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 74250524 від 29.11.2016 року, підставою виникнення права власності у ОСОБА_4 на нежитлове приміщення за адресою: м. Дніпро, буд. 72, прим. 43 є договір дарування від 29.11.2016 року за реєстровим номером № 796, посвідчений нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу ОСОБА_5.

З огляду на викладене, встановивши наявність дійсного спору між сторонами, враховуючи, що відповідачем здійснено дії з відчуження спірного майна, суд, приходить до висновку про наявність загрози або ускладнення виконання можливого рішення суду при задоволення позову, а відтак, вбачаються підстави для вжиття заходів забезпечення позову у спосіб, визначений п. 2 ч. 1 ст.152 ЦПК України - шляхом арешту спірного майна до розгляду справи по суті, що буде співмірним засобом відносно заявлених вимог.

На підставі викладеного, керуючись 151, 152, 209-210 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Клопотання представника позивача про забезпечення позову задовольнити.

Накласти арешт на нежитлове приміщення за адресою: м. Дніпро, пр. Олександра Поля, буд. 84, прим. 42, яке зареєстроване за ОСОБА_4, реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1, на підставі договору дарування № 803 від 29.11.2016 року, посвідченого нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_5 та на нежитлове приміщення за адресою: м. Дніпро, пр. Слобожанський, буд. 72, прим. 43, яке зареєстроване за ОСОБА_4, реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1, на підставі договору дарування № 796 від 29.11.2016 року, посвідченого нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_5

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Копію ухвали надіслати ОСОБА_4 негайно після її виконання.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подано протягом пяти днів з дня її проголошення до апеляційного суду Дніпропетровської області через Індустріальний районний суд міста Дніпропетровська. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: Г.В. Бєсєда