АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Апеляційне провадження Головуючий в 1 інстанції - Новак Р.В.
№22-ц/796/2672/2017 Доповідач - Українець Л.Д.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 лютого 2017 року колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду міста Києва у складі:

головуючого Українець Л.Д.

суддів Оніщука М.І.,

Шебуєвої В.А.,

за участю секретаря Майданець К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 13 грудня 2016 року в справі за позовом ОСОБА_2 до Державного агентства лісових ресурсів України про поновлення на роботі, оплату вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И Л А

У травні 2016 року позивач звернулася до суду з позовом до Державного агентства лісових ресурсів України про поновлення на роботі, оплату вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 13 грудня 2016 року провадження по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Державного агентства лісових ресурсів України про поновлення на роботі, оплату вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди закрито.

Не погоджуючись з ухвалою, ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду скасувати, а справу направити для продовження розгляду.

Зазначає, що ухвала суду постановлена з порушенням норм процесуального права, з неповним з'ясуванням усіх фактичних обставин справи. При цьому суд першої інстанції не сприяв повному, об'єктивному та неупередженому розгляду справи.

Вказує, що суд в порушення вимог ст. 157 ЦПК України розглядав справу майже сім місяців.

ОСОБА_2 в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи судом повідомлена, що підтверджується зворотніми повідомленнями про вручення їй та її представнику поштового відправлення відповідно 30 та 31 січня 2017 року.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що скарга не підлягає задоволенню.

Закриваючи провадження в справі, суд першої інстанції виходив з того, що позивач звернулася з позовом щодо звільнення з публічної служби, а тому даний спір повинен розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду з огляду на таке.

Сторонами підтверджено, що з 10 січня 2014 року ОСОБА_2 працювала на посаді начальника Економічного управління в Державному агентстві лісових ресурсів України.

Як зазначає відповідач, з 10.01.2014 року ОСОБА_2 присвоєний сьомий ранг державного службовця.

Наказом №77-к від 10.03.2016 року позивача звільнено з посади начальника Економічного управління у Державному агентстві лісових ресурсів України за власним бажанням згідно ст. 38 КЗпП України. (а.с. 14)

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 205 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Згідно із ч. 1 ст. 15 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо: захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин; інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

За положеннями ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на правовідносини, що виникають у зв'язку з здійсненням суб'єктом владних повноважень владних управлінських функцій, а також у зв'язку з публічним формуванням суб'єкта владних повноважень шляхом виборів або референдуму.

Юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема на спори з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби.

У п. 3, 4, пп. 13.1 п. 13 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України «Про окремі питання юрисдикції адміністративних судів» №8 від 20.05.2013 року роз'яснено, що вирішуючи питання про віднесення норми до публічного права, а спору до публічно-правового, суди повинні враховувати загальнотеоретичні та законодавчі критерії. Зокрема, за змістом пункту 1 частини першої статті 3 КАС України у публічно-правовому спорі, як правило, хоча б однією стороною є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень. Суди повинні звертати увагу на те, що спір набуває ознак публічно-правового за умов не лише наявності серед суб'єктів спору публічного органу чи посадової особи, а й здійснення ним (ними) у цих відносинах владних управлінських функцій. Для цілей і завдань адміністративного судочинства владну управлінську функцію необхідно розуміти як діяльність усіх суб'єктів владних повноважень з виконання покладених на них Конституцією чи законами України завдань.

Вирішуючи питання про визначення юрисдикції адміністративних судів щодо вирішення адміністративних справ, суди повинні враховувати, що КАС України встановлює такі правила відмежування адміністративної юрисдикції від інших видів юрисдикції: понятійно-функціональне, тобто визначення адміністративної справи, що наведене у пункті 1 частини першої статті 3 КАС України; визначення видів публічних правовідносин (управлінські правовідносини та правовідносини, пов'язані з публічним формуванням суб'єкта владних повноважень), зазначених у частині першій статті 17 КАС України; встановлення переліку публічно-правових спорів, що підпадають під юрисдикцію адміністративних судів (частина друга статті 17 КАС України); встановлення переліку публічно-правових справ, що не належать до предмета адміністративної юрисдикції (частина третя статті 17 КАС України).

Згідно з пунктом 2 частини другої статті 17 КАС України компетенція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби.

Пунктом 15 частини першої статті 3 КАС України через види публічної служби визначено її поняття.

Так, відповідно до п. 15 ч. 1 ст. 3 КАС України публічна служба - діяльність на державних політичних посадах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, дипломатична служба, інша державна служба, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування.

У п. 1 Положення про Державне агентство лісових ресурсів України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №521 від 08.10.2014 року, визначено, що Державне агентство лісових ресурсів України є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра аграрної політики та продовольства і який реалізує державну політику у сфері лісового та мисливського господарства.

З позовної заяви вбачається, що ОСОБА_2 просить поновити її на публічній службі, а саме, на посаді начальника Економічного управління у Державному агентстві лісових ресурсів України.

Наведене свідчить, що між сторонами виник публічно-правовий спір з приводу звільнення ОСОБА_2 з публічної служби, а відтак суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що даний спір має розглядатися у порядку адміністративного судочинства.

Всі інші доводи апеляційної скарги на правильність висновку суду не впливають та його не спростовують і не є підставою для скасування ухвали.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 312 ЦПК України, розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд відхиляє скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

Оскільки ухвалу постановлено з дотриманням норм процесуального права, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав до її скасування.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 312-315 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 13 грудня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ шляхом подачі касаційної скарги до цього суду.

Головуючий Л.Д. Українець

Судді М.І. Оніщук

В.А. Шебуєва