Апеляційний суд Кіровоградської області
№ 22-ц/781/205/17 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Доповідач Суровицька Л. В.
УХВАЛА

Іменем України

15.02.2017 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Кіровоградської області у складі:

головуючої судді Суровицької Л.В.

суддів Авраменко Т.М.,Кіселика С.А.

секретар Яковлєва Ю.Ю.

розглянула у відкритому судовому засіданні у м. Кропивницькому цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2, який діє в інтересах ОСОБА_3 на рішення Долинського районного суду Кіровоградської області від 09 листопада 2016 року у справі за позовом ОСОБА_3 до Пишненської сільської ради Долинського району Кіровоградської області, ОСОБА_4 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення осіб, які прибули в судове засідання, дослідивши матеріали справи, колегія суддів

ВСТАНОВИЛА:

У травні 2016 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до Пишненської сільської ради Долинського району Кіровоградської області, Долинської районної державної адміністрації Кіровоградської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Зазначав, що 28 квітня 2016 року йому стало відомо про те, що 15 липня 2013 року померла ОСОБА_5, що проживала в ІНФОРМАЦІЯ_1. Після її смерті залишилося спадкове майно - земельна ділянка площею 9,16775 га, розташована на території Пишненської сільської ради Долинського району Кіровоградської області. Ще за життя, 29 листопада 2006 року ОСОБА_5 здійснила особисте розпорядження на випадок своєї смерті (заповіт), яким заповіла йому вказану земельну ділянку. Заповіт посвідчено секретарем виконавчого комітету Пишненської сільської ради, зареєстровано в реєстрі за № 43. Заповіт не скасований. 18 травня 2016 року він звернувся до нотаріуса з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом, проте йому було відмовлено у звязку з пропуском строку для прийняття спадщини. Про смерть ОСОБА_5 він не знав і не мав можливості дізнатись, оскільки проживає і працює у м. Кривий Ріг Дніпропетровської області.

Просив суд визначити йому додатковий строк для прийняття спадщини, що відкрилася після смерті ОСОБА_5, яка померла 15 липня 2013 року, терміном на один місяць з часу набрання рішенням суду законної сили (а.с.1).

Ухвалою суду від 18 липня 2016 року замінено неналежного відповідача у справі Долинську районну державну адміністрацію на належного відповідача ОСОБА_4 (а.с.34).

Рішенням Долинського районного суду Кіровоградської області від 09 листопада 2016 року в задоволенні позову відмовлено (а.с.102-103).

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, який діє в інтересах позивача, просить рішення суду першої інстанції скасувати з підстав порушення норм матеріального і процесуального права та ухвалити нове рішення про задоволення позову (а.с.110-116).

В судове засідання апеляційного суду позивач та його представник, а також представник відповідача Пишненської сільської ради Долинського району Кіровоградської області, які належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи, не прибули, про причини неявки суд не повідомили.

Відповідно до ч.2 ст.305 ЦПК України їх неявка не перешкоджає розглядові справи.

Представник відповідача ОСОБА_4 ОСОБА_6 заперечив проти апеляційної скарги та просив рішення суду залишити без змін.

Колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно з ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції (ч.1 ст.303 ЦПК України).

Судом встановлено і матеріалами справи підтверджується, що 15 липня 2013 року померла ОСОБА_5, після смерті якої залишилося спадкове майно, яке складається з земельної ділянки площею 9,16775 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Пишненської сільської ради Долинського району Кіровоградської області (а.с.9,18).

29 листопада 2006 року ОСОБА_5 заповіла належну їй земельну ділянку позивачу ОСОБА_3 (а.с.49). 04 жовтня 2009 року за договором оренди ОСОБА_5 передала цю земельну ділянку в оренду Сельянському (фермерському) господарству «Павел», керівником якого є позивач, строком на 49 років (а.с.85-87).

Копією спадкової справи підтверджується, що 15 липня 2015 року заяву про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_7 подала рідна сестра спадкодавця відповідач ОСОБА_4, яка 17 листопада 2015 року отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку площею 9,1678 га на території Пишненської сільської ради Долинського району Кіровоградської області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с.42-63).

Постановою від 18 травня 2016 року приватний нотаріус Долинського районного нотаріального округу Кіровоградської області відмовив ОСОБА_3 у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку за заповітом, оскільки він не подав заяву про прийняття спадщини на протязі шести місяців з дня смерті спадкодавця та не надав доказів постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини (а.с.3).

Для оформлення права на спадщину необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Право прийняти спадщину або не прийняти її належить виключно спадкоємцеві.

Відповідно до ст.ст.1268,1269,1270 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини протягом шести місяців з часу відкриття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Таким чином, закон зобовязує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Якщо спадкоємець у зазначений строк не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її (ч.1 ст.1272 ЦК України).

Свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством. Право власності на спадкове майно може бути визнано тільки за спадкоємцем, який прийняв спадщину (ст.67 Закону України «Про нотаріат»).

За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини (ч.3 ст.1272 ЦК України).

В пункті 24 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» розяснено, що вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, повязані з обєктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

За змістом вищезазначеної статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є ті, які повязані з обєктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Отже, правила частини третьої статті 1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо:1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними.

Якщо ж у спадкоємця перешкод для подання заяви не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини через відсутність інформації про смерть спадкодавця, то правові підстави для визначення додаткового строку для прийняття спадщини відсутні.

Така правова позиція викладена Верховним Судом України у постанові від 14 вересня 2016 року (справа № 6-1215цс16), від 26 вересня 2012 року (справа №6-85 цс 12), від 04 листопада 2015 року (справа 6-1486 цс 15).

Відповідно до ч.3 ст.10 ЦПК кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог та заперечень, надавши відповідно до вимог статей 57-60 ЦПК належні та допустимі докази.

Разом з тим, матеріали справи не містять доказів того, що позивач до травня 2016 року не знав та не міг знати про смерть спадкодавця.

Хронологічна послідовність обставин, на які посилається представник позивача в апеляційній скарзі, а саме про те, що 01 грудня 2016 року ОСОБА_5 прийняла від позивача грошові кошти, про що надала відповідну розписку, а також не звернення відповідача ОСОБА_4 до позивача, як голови СФГ «Павел» за домовиною і транспортом для поховання ОСОБА_5, не свідчать про наявність обєктивних, непереборних та істотних труднощів для позивача на вчинення дій щодо прийняття спадщини в установлений законом шестимісячний строк.

Отримання ОСОБА_5 грошей в позику, як зазначено у наданій представником позивача до апеляційної скарги розписці (а.с.141 ), не свідчить про припинення між нею та СФГ «Павел», керівником якого є позивач, правовідносин з оренди землі. А звернення за наданням домовини та транспорту для поховання є правом сторони, яка потребує такої допомоги, а не обовязком.

Згідно ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Довідкою Пишненської сільської ради Долинського району Кіровоградської області підтверджується, що ОСОБА_4 постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини (а.с.44).

З заявою про прийняття спадщини ОСОБА_4 звернулась до нотаріуса15 липня 2015 року, а свідоцтво про право на спадщину за законом отримала 17 липня 2015 року (а.с.42,60). На час звернення ОСОБА_4 до нотаріуса, позивач вже пропустив встановлений законом шестимісячний строк для прийняття спадщини, отже не був спадкоємцем, тому у нотаріуса були відсутні підстави для його повідомлення про відкриття спадщини.

Судове рішення, яке заявник просить переглянути, є обґрунтованим, суд правильно застосував норми матеріального права.

Суд першої інстанції керуючись положеннями статей 1222, 1220, 1269, 1270, 1272 ЦК України про порядок прийняття спадщини, установив, що причини, на які позивач посилався як на підставу для визначення йому додаткового строку, є: постійне проживання та робота у іншій області, через що він не міг знати про смерть спадкодавця, а також неповідомлення відповідачкою про смерть спадкодавиці.

Суд дійшов правильного та обґрунтованого висновку, що незнання позивача про факт смерті спадкодавця не є правовою підставою вважати поважною причину пропуску строку для прийняття спадщини та визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Доводи апеляційної скарги цих висновків суду не спростовують, суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи. Крім того, наведені в апеляційній скарзі доводи зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду по їх оцінці. Передбачені законом підстави для переоцінки апеляційним судом доказів відсутні.

Суд повно і всебічно зясував обставини справи, перевірив доводи сторін, наданим доказам дав належну оцінку. Рішення суду відповідає матеріалам справи та вимогам закону. В межах доводів апеляційної скарги підстав для зміни або скасування рішення суду не встановлено.

Керуючись п.1 ч.1 ст.307,ст.308, п.1 ч.1 ст.314, ст.315 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, який діє в інтересах ОСОБА_3 відхилити, а рішення Долинського районного суду Кіровоградської області від 09 листопада 2016 року залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуюча суддя Л.В.Суровицька

Судді Т.М.Авраменко

ОСОБА_8