Гайворонський районний суд Кіровоградської області
_____________________________________________________________________________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13.02.2017 року Гайворонський районний суд Кіровоградської області в складі:

головуючого судді - Панасюка І.В.,

при секретарі - Сокольвяк Н.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Гайвороні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ПОСП «Казавчин-Агро» про визнання договору оренди земельної ділянки недійсним, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Гайворонського районного суду з позовом до ПОСП «Казавчин-Агро» про визнання договору оренди земельної ділянки недійсним.

Позов мотивовано тим, що його рідній матері - ОСОБА_2, на підставі рішення сесії Казавчинської сільської ради від 27.12.2001 року №155, було видано державний акт на право приватної власності на земельну ділянку площею в 3,11 га на території Казавчинської сільської ради для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

У 2009 році, між ОСОБА_2 та ПОСП «Казавчин-Агро» було укладено договір оренди земельної частки (паю). Договір укладено на шість років.

Зазначений договір був зареєстрований в книзі №4 Гайворонського відділу КРФ ДП «Центр ДЗК при Держкомзему України» про що в державному реєстрі земель вчинено запис від 16.12.2010 року за №123.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 померла. Після смерті матері, позивач успадкував зазначену земельну ділянку, маючи на даний час свідоцтво про право на спадщину за законом.

У квітні місяці 2016 року, являючись власником зазначеної земельної ділянки, позивач звернувся до ПОСП «Казавчин-Агро», з проханням виплатити орендну плату за 2015 рік у грошовій формі. Зазначеним вище договором, а саме п.4.1 передбачена орендна плата у грошовій або натуральній формі (за згодою сторін).

Ніяких розмов про необхідність підписання з позивачем договору оренди земельної ділянки, не було. Він взагалі не збирався заключати з ПОСП «Казавчин-Агро» договір оренди земельної ділянки. Планував це зробити з ОСОБА_3, керівником ПСП «Перемога», який орендує земельні ділянки на значно вигідніших для орендодавців умовах.

У червні місяці 2016 року, його дружині принесли договір оренди земельної ділянки, який він нібито підписав.

Позивач вказує, що даного договору не підписував, і не збирався цього робити.

В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги, та пояснив, що дійсно він підписував договір оренди земельної ділянки, акт приймання-передачі земельної ділянки та акт визначення та погодження меж земельної ділянки, але бажає на даний час свою земельну ділянку передати в користування іншому орендарю на більш вигідних умовах.

Представник відповідача в судовому засіданні надав суду заперечення в якому вказав, що позовні вимоги не визнає та просив суд відмовити в задоволенні позову. Заслухавши пояснення позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що в задоволенні позову необхідно відмовити з слідуючих підстав.

Відповідно до положень ст. 15 Закону України « Про оренду землі» істотними умовами договору оренди землі є: об'єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки); строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату. За згодою сторін у договорі оренди землі можуть зазначатися інші умови.

Відповідно до положень ч.4 ст. 124 ЗК України передача в оренду земельних ділянок,що перебувають у власності громадян і юридичних осіб здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендодавцем.

Відповідно до положень ч.2 ст. 125 ЗК України право оренди земельної ділянки виникає з моменту державної реєстрації цих прав.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечить цьому Кодексу,іншим актам цивільного законодавства,а також моральним засадам суспільства.

Відповідно до положень ч.2 цієї ж статті ,особа, яка вчиняє правочин,повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності.

Відповідно до положень ч.3 цієї ж статті ,волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Відповідно до положень ч. 5 цієї ж статті правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Відповідно до положень ч.1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Відповідно до положень ч.1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Істотними умовами договору є умови про предмет договору,умови що визначені законом, як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

06 квітня 2016 року позивач ОСОБА_1 уклав з відповідачем ПОСП «Казавчин-Агро» договір оренди землі (а.с. 10-12), згідно з умовами якого він передав у платне користування належну йому на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом (а.с. 8) земельну ділянку загальною площею 3,1110 га терміном на 7 років зі сплатою орендної плати в грошовій формі в розмірі 8 % від нормативно-грошової оцінки земельної ділянки, який було зареєстровано 20.05.2016 року Вільхівською сільською радою, Благовіщенського району Кіровоградської області (а.с. 14-15).

В запереченні ПОСП «Казавчин-Агро» і в судовому засіданні представник відповідача стверджує, що позивач жодних претензій щодо орендної плати до ПОСП «Казавчин-Агро» не заявляв, що жодних заяв, пропозицій чи заперечень під час підписання договору від позивача не надходило, що згода між позивачем і ПОСП «Казавчин-Агро» з усіх істотних умов договору, в тому числі і щодо строку дії договору досягнуто, що договір був підписаний за вільного волевиявлення учасників правочину та відповідає внутрішній волі сторін при укладенні цього правочину.

Дані твердження відповідача в своєму запереченні і представника відповідача в судовому засіданні не знайшли свого спростування в судовому засіданні і підтверджуються зазначеним вище договором оренди землі.

Натомість твердження позивача проте, що він під примусом несплати орендної плати за 2015 рік застосованим щодо нього відповідачем підписав якісь документи, не будучи ознайомленим із ними нічим не підтвердилося в судовому засіданні, а тому суд не приймає таке до уваги. Крім того позивач в судовому засіданні визнав, що власноручно підписував договір оренди земельної ділянки, акт приймання-передачі земельної ділянки та акт визначення та погодження меж земельної ділянки, але бажає на даний час свою земельну ділянку передати в користування іншому орендарю за більшу орендну плату.

Таким чином в судовому засіданні достовірно встановлено, що ПОСП «Казавчин-Агро» обробляє реально передану в оренду позивачем земельну ділянку та виплачує відповідно орендодавцю орендну плату відповідно до умов зазначеного договору оренди землі.

В судовому засіданні також встановлено, що зазначений договір оренди землі пройшов державну реєстрацію.

В судовому засіданні також встановлено, що зазначений договір оренди землі має всі істотні умови договору оренди землі передбачені ст. 15 Закону України «Про оренду землі» та ст. 203 ЦК України, а тому підстави для визнання недійсним договору оренди землі передбачені положеннями ст. 215 ЦК України відсутні.

Одностороння незгода позивача з розміром орендної плати не може бути підставою для визнання договору оренди землі недійсним.

Керуючись: ст.ст. 88, 209, 213-215 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ПОСП «Казавчин-Агро» про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки № 195 від 06.04.2016 року укладеного між ОСОБА_1 та ПОСП «Казавчин-Агро», зареєстрованого 20.05.2016 року Вільхівською сільською радою, Благовіщенського району Кіровоградської області відмовити повністю.

Судові витрати залишити за ОСОБА_1 по фактично понесеним.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Кіровоградської області через Гайворонський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення.

Суддя: І. В. Панасюк

Дата документу 13.02.2017