АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Провадження № 22-ц/796/2332/2017 Доповідач: Шебуєва В.А.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 лютого 2017 року Колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду міста Києва

в складі: головуючого-судді Шебуєвої В.А.,

суддів Оніщука М.І., Українець Л.Д.,

секретар Майданець К.В.,

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Подільського районного суду м. Києва від 14 листопада 2016 року в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

в с т а н о в и л а:

Рішенням Подільського районного суду м. Києва від 14 листопада 2016 року задоволено позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Розірвано шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2., зареєстрований 16 жовтня 2009 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Подільського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис №789.

В апеляційній скарзі року ОСОБА_1 просить змінити вказане рішення суду, виключивши з його мотивувальної частини посилання на те, що він не заперечує проти проживання дитини з матір'ю та відсутність у сторін спору про місце проживання малолітньої дитини. Посилається на те, що рішення суду першої інстанції було ухвалене з порушенням норм процесуального права, а зазначені судом обставини не відповідають дійсності. На день розгляду справи їх з відповідачкою син проживав разом із ним. В позовній заяві про розірвання шлюбу він зазначав, що питання щодо утримання та місця проживання сина буде вирішуватися окремо. Справу про розірвання шлюбу суд вирішив у відсутність сторін, пояснень суду він та відповідачка не давали.

В апеляційній інстанції ОСОБА_1 підтримав апеляційну скаргу та просить її задовольнити.

В судове засідання відповідач ОСОБА_2 та її представник не з'явилися, повідомлені про місце і час розгляду справи, а тому судова колегія дійшла висновку про можливість слухання справи у їх відсутність.

Вислухавши пояснення ОСОБА_2, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 16 жовтня 2009 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Подільського районного управління юстиції у м. Києві було зареєстровано шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, актовий запис №789.

Від шлюбу сторони мають малолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

15 серпня 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу. Послався на те, що його відносини з відповідачкою раптово погіршилися. Він вважає, що поведінка дружини суперечить інтересам їх сина, вони не можуть знайти шляхів до порозуміння та примирення. Питання щодо утримання та місця проживання сина він та дружина будуть вирішувати окремо. Спору щодо поділу майна немає.

Суд першої інстанції вирішив позовні вимоги ОСОБА_1 в судовому засіданні на підставі наявних в справі матеріалів справи та за відсутності сторін, які подали відповідні заяви.

Відповідно до положень ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Частиною 1 ст. 24 СК України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно з ст. 56 СК України кожен з подружжя має право на припинення шлюбних відносин.

Встановивши, що ОСОБА_1 і ОСОБА_2 заперечують можливість примирення, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для розірвання шлюбу.

Разом з тим, в описовій частині рішення про розірвання шлюбу зазначив, що до початку судового засідання позивач звернувся до суду з письмовою заявою, в якій зазначив, що не заперечує проти проживання дитини з матір'ю. В мотивувальній частині рішення суд зазначив, що спору про місце проживання малолітньої дитини на час розгляду справи не має, дитина мешкає з матір'ю.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 зазначив, що зазначені в описовій та мотивувальній частині рішення обставини можуть бути використані відповідачкою в подальшому при вирішенні питання про визначення місця проживання їх сина.

Оскільки визначені в описовій та мотивувальній частині рішення як встановлені обставини відсутності між сторонами спору про місце проживання дитини не відносяться до предмету доказування у справі розірвання шлюбу, не відповідають змісту позову ОСОБА_1 та наявним в матеріалах справи письмовим заявам сторін, рішення Подільського районного суду м. Києва від 14 листопада 2016 року підлягає зміні шляхом їх виключення

В іншій частині рішення суду першої інстанції підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 309, 313-315 ЦПК України, судова колегія, -

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Змінити рішення Подільського районного суду м. Києва від 14 листопада 2016 року.

Виключити з описової та мотивувальної частини рішення посилання суду на те, що ОСОБА_1 не заперечує проти проживання дитини з матір'ю, спору про місце проживання малолітньої дитини у сторін на час розгляду справи немає, дитина мешкає з матір'ю.

В іншій частині рішення Подільського районного суду м. Києва від 14 листопада 2016 року залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з часу проголошення та може бути оскаржено протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий

Судді