НОВОМОСКОВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 183/7265/16
№ 2/183/1035/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2017 року м.Новомосковськ

Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Парфьонова Д.О., за участі секретаря судового засідання Соловйової Т.Р., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

встановив:

В провадженні Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 в якій позивач просить розірвати шлюб з відповідачем та визначити місце проживання дітей з позивачем.

В обґрунтування заявленого позову позивач посилається на те, що 06 листопада 2004 року сторони зареєстрували шлюб у Відділі реєстрації актів цивільного стану Індустріального районного управління юстиції м. Дніпропетровська за актовим записом № 709, від якого мають неповнолітніх дітей ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3. Шлюбно-сімейні відносини з відповідачем остаточно припинили з лютого 2016 року через відсутність взаєморозуміння, різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства, несхожість характерів, які привели до втрати почуття любові та поваги один до одного, конфліктів. Позивач вважає, що сімя розпалася остаточно, відновити сімейні відносини не можливо, оскільки це буде суперечити їхнім інтересам. Подружжя проживає окремо, спільне господарство не веде. Спорів щодо майна, що є їхньою сумісною власністю немає. Спір щодо місця проживання дітей буде вирішено в судовому порядку.

В судовому засіданні 17 лютого 2017 року позивач підтримала позов в частині розірвання шлюбу. В подальшому подала заяву про уточнення позовних вимог, а саме: залишення без розгляду позов в частині визначення місця проживання дітей. В судове засідання не зявилася, надавши заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги в частині розірвання шлюбу підтримала, просить задовольнити.

Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково щодо розірвання шлюбу. В подальшому не зявився, надавши заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги в частині розірвання шлюбу визнав в повному обсязі.

При цьому, у зв'язку з неявкою сторін в судове засідання, відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги позивача обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом по справі встановлено факт, що 06 листопада 2004 року сторони зареєстрували шлюб у Відділі реєстрації актів цивільного стану Індустріального районного управління юстиції м. Дніпропетровська за актовим записом № 709 /а.с.7/, від якого мають неповнолітніх дітей ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 /а.с.9,10,11/.

Сторони спільне господарство не ведуть, шлюбні стосунки не підтримують, не проживають разом. Вказана обставина визнана сторонами і відповідно до ч.1 ст.61 ЦПК України не підлягає доказуванню. Головною причиною розпаду їх родини є відсутність взаєморозуміння, різні погляди на сімейне життя, несхожість характерів, які привели до втрати почуття любові та поваги один до одного.

Підстав для надання строку для примирення судом не встановлено.

Таким чином, фактичні взаємини подружжя свідчать, що між сторонами остаточно припинено шлюбні відносини і їх неможливо відновити, отже збереження шлюбу неможливе та суперечило б інтересам подружжя.

Відповідно до вимог статті 112 Сімейного Кодексу України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

За таких обставин, суд прийшов до висновку про те, що вбачаються підстави для розірвання шлюбу.

Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Під час державної реєстрації шлюбу позивач змінила прізвище на «Петрова», яке вона не просить змінити на дошлюбне.

У відповідності до ст. 88 ЦПК України відповідач повинен відшкодувати на користь позивача судовий збір у розмірі 551 гривні 20 коп.

Керуючись ст. ст. 5-8, 10, 212, 224-226 ЦПК України, ст. ст. 105, 110, 112 СК України, суд, -

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Розірвати шлюб, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований 06 листопада 2004 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану Індустріального районного управління юстиції м. Дніпропетровська за актовим записом № 709.

При здійсненні державної реєстрації розірвання шлюбу прізвище ОСОБА_1 залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, РНОКПП НОМЕР_1, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, РНОКПП НОМЕР_2, судовий збір в сумі 551 (пятсот пятдесят одна) гривня 20 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана апеляційному суду Дніпропетровської області через Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Д.О. Парфьонов