Справа № 159/4288/16-ц
Провадження № 2/159/105/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2017 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд під головуванням

судді Логвинюк І.М.,

при секретарі судового засідання Щесюк Н.Й.,

з участю представника відповідача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ковелі Волинської області цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з вказаним вище позовом, мотивуючи тим, що 22.05.07 р. сторонами у справі було укладено кредитний договір № VOKVGК00001389 (далі кредитний договір). Згідно з кредитним договором, він надав відповідачеві кредит у розмірі 20 000 доларів на термін до 22.05.37 р.. Відповідач зобов»язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами у строки та у порядку, встановленими кредитним договором. Згідно з кредитним договором, погашення заборгованості здійснюється щомісячно у період сплати, Відповідач повинен надавати йому грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, що складається із: заборгованості за кредитом та за відсотками, комісії, а також - інші витрати згідно з кредитним договором. За умовами кредитного договору, у випадку порушення зобов»язань за ним, відповідач сплачує йому відсотки за користування кредитом у подвійному розмірі на місяць, нараховані від суми непогашеної у строк заборгованості за кредитом. Покликаючись на ст. 1 054 ЦК України, зазначає, що він свої зобов»язання за кредитним договором виконав у повному обсязі, надавши відповідачеві кредит у розмірі, передбаченому кредитним договором. У порушення умов кредитного договору, вимог чинного законодавства відповідач свої зобов»язання не виконав, а саме: не надавав йому кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, комісією, іншими витратами у встановленому кредитним договором порядку та строки. У зв»язку з цим за станом на 26.10.16 р. існує заборгованість в сумі 41 561, 05 долара США, що складається із: заборгованості за кредитом (тілом кредиту) в сумі 23 405, 94 доларів США; заборгованості по відсотках за користування кредитом в сумі 9 010, 41 доларів США; заборгованості по комісії за користування кредитом в сумі 1 573, 44 долари США; 150, 77 доларів США пені за несвоєчасність виконання зобов»язань за договором. Зазначає, що він у своїх позовних вимогах не враховує суми боргу, що за станом на 21.05.09 р. складала 21 541, 94 долари США, з яких 19 933, 91 долари США заборгованість за кредитом (тілом кредиту)№ 503,07 долари США - заборгованість по відсотках за користування кредитом; 40,33 заборгованість по комісії по відсотках за користування кредитом; 7,54 долари пеня за несвоєчасність виконання зобов»язань за договором, що була стягнута з відповідача на його користь за рішенням Жовтневого райсуду Дніпропетровської області від 26.01.11 р.. Різниця сум складає 13 655, 71 доларів. Він має намір вимагати від відповідача як боржника сплатити частину суми боргу 3 472 грн., що є заборгованістю за кредитом (тіло кредиту). Покликаючись на ст. ст. 525, 526, 530 ЦК України, просить позов задовольнити та стягнути на його користь з відповідача заборгованість в сумі 3 472,03 долари США, що за курсом 25,59 відповідно до службового розпорядження Нацбанку України від 26.10.16 р. складає 88 849 грн. 25 коп., згідно з кредит ним договором, що складається з суми заборгованості за кредитом (тілом кредиту). Просить також стягнути з відповідача на його користь судові витрати у справі.

В судове засідання представник позивача не з»явився, хоча позивач належно оповіщений. Про причини неявки свого представника суду не повідомив. Попередньо представником позивача подано до суду заяву з проханням справу розглядати у його відсутності, з вказівкою, що позов підтримується повністю.

Відповідач в судове засідання також не з»явився, хоча належно оповіщений. Причини неявки суду не повідомив, попередньо подав до суду письмове заперечення проти позову, де зазначив, що позов не визнає у повному обсязі та просить у задоволенні позову відмовити (а. с. 39, 40). Проти позову заперечує з тих підстав, що він отримав у позивача лише 20 000 доларів кредиту. За рішенням Жовтневого райсуду м. Дніпропетровська від 26.01.11 р. з нього на користь позивача було стягнуто заборгованість за кредитним договором, що виникла за станом на 21.05.09 р. і складала за тілом кредиту 19 933, 81 доларів США. Після цього він у позивача жодних коштів готівкою не отримував, а тому вважає, що вся заборгованість за кредитом з нього вже стягнута за попереднім судовим рішенням.

Представник відповідача в судовому засіданні позову не визнав у повному обсязі, надав суду пояснення, аналогічні доводам, викладеним у письмовому запереченні відповідача проти позову. Суду додатково пояснив, що сторони 16.04.13 р. узгодили між собою умови додаткової угоди до кредитного договору та відповідач вносив плату на погашення боргу перед позивачем за кредитним договором до 28.02.14 р., як про це зазначено у розрахунку боргу. Просить у задоволенні позову відмовити.

На думку суду, розгляд справи можливий у відсутності осіб, які не з»явились.

Суд, заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши письмові докази, зібрані у справі, приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підставні та підлягають до повного задоволення.

Із змісту ст. ст. 1 054, 1 055 ЦК України слідує, що за кредитним договором, укладеним у письмовій формі, банк зобовязується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязаний повернути кредит та сплатити проценти.

За змістом ст. 1 050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобовязаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 ЦК України. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобовязаний сплатити неустойку, відповідно до ст. ст. 549 - 552 ЦК України, що нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1 048 ЦК України.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Як вбачається з матеріалів справи, а саме: копії кредитного договору (а. с. 11 13), між банком як кредитором та відповідачем як позичальником склались зобовязальні правовідносини, за якими банк надав відповідачу кредит в сумі 20 000 доларів США до 22.05.37 р., умови повернення кредиту та сплати відсотків, пені тощо, вказані позивачем, сторонами, дійсно, погоджено. Із копії кредитного договору також слідує, що відповідач зобов»язувався сплачувати відсотки по кредитному договору, інші платежі. У кредитному договорі погоджено сторонами кредитного договору всі його істотні умови.

При цьому суд враховує, що за станом на 22.05.07 р. п. 7.1 кредитного договору був викладений сторонами таким, зокрема, чином: банк зобов»язувався надати відповідачеві як позичальникові кредитні кошти шляхом: надання готівкою через касу на строк з 22.05.07 р. по 22.05.37 р. включно, у вигляді неповновлюваної кредитної лінії у розмірі 20 000, 00 доларів США, на споживчі цілі, а також у розмірі 6 000 доларів США на сплату страхових платежів у випадках та порядку, передбачених п. п. 2.1.3, 2.2.7 кредитного договору, зі сплатою за користування кредитом відсотків у розмірі 1 % на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом, щомісячно в період сплати в розмірі 0,20 % від суми виданого кредиту, відсотки на дострокове погашення кредиту, відповідно до п. 3.11 договору та винагороди за проведення додаткового моніторингу згідно з п. 6.2 договору. Періодом сплати вважати період з 25 по 31 число кожного місяця. Погашення заборгованості за цим договором за винятком винагороди, що сплачуться в момент надання кредиту, здійснюється в наступному порядку: щомісячно у сумі 246, 29 доларів США для погашення заборгованості за кредитним договором, що складається із заборгованості по кредиту, винагороди, комісії. У разі порушення зобов»язання як у повному обсязі, так і на 120 кал. днів позичальник зобов»язаний повернути суму кредиту (залишок заборгованості по кредиту), відсотків, винагороди, пені у повному обсязі в останній день місяця, у якому відбувалося порушення термінів оплати на 120 кал. днів.

Як вбачається з копії видаткового ордеру від 22.05.07 р. (а. с. 58), позичальникові банком надавались за вказаним вище документом готівкою грошові кошти в сумі 20 000 доларів США, що цілком відповідає положенням, викладеним у п. п. 1.1, 2.1.1, 7.1 кредитного договору, не суперечить доводам позивача.

Як слідує із змісту ч. 2 ст. 61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

За рішенням Жовтневого райсуду м. Дніпропетровська від 26.01.11 р. у цивільній справі № 2 3 908/2011 р. за позовом ПАТ КБ «Приватбанк» до ТОВ «Уфа «ОСОБА_1»», ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, що набрало законної сили 17.02.11 р., позовні вимоги було задоволено частково і стягнуто з ОСОБА_2 суму боргу за кредитним договором, що виникла за станом на 21.05.09 р., в розмірі 24 954, 57 доларів США, що еквівалентно сумі 163 936 грн. 34 коп.; у задоволенні ж позовних вимог, закладених до юридичної особи було відмовлено у повному обсязі. При цьому судом було встановлено і у вищезазначеному судовому рішенні -відображено (а. с. 3), що 22.05.07 р. між банком та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір, відповідно до якого останній отримав кредит у розмірі 26 000 доларів США на придбання нерухомості та сплату страхових платежів, з терміном повернення до 22.05.37 р. та зі сплатою згідно графіка погашення щомісячно та відсотків у розмірі 12 % на рік за користування кредитом. Відповідач не виконував свої зобов»язання за кредитним договором, у зв»язку з чим за станом на 21.05.09 р. виникла заборгованість у розмірі 21 541, 94 долар США, що складалась із, зокрема,: 19 933, 81 доларів США заборгованості за кредитом.

Вищенаведеним спростовано доводи відповідача, наведені у його письмовому запереченні проти позову, та його представника - у судовому засіданні, у тій їх частині, що сума кредиту складала лише 20 000 доларів США, отриманих відповідачем за згаданим вище видатковим ордером від 22.05.07 р..

Крім того, відповідно до копії додаткової угоди від 16.04.13 р. до кредитного договору; копії додатка до додаткової угоди (а. с. 14 17), сторони уклали таку, погодивши, зокрема, що сума заборгованості, що складається із певних сум: відсотків, комісії, пені, і виникла в період з дати надання кредиту до дати укладення додаткової угоди, зменшується на 1 504, 32 долари США; погодили суми щомісячного платежу як щомісячну сплату відповідачем сум на погашення заборгованості за кредитним договором за графіком (додаток додаткової угоди). За графіком, перший щомісячний платіж мав бути здійснений відповідачем не пізніше 30.04.13 р. із залишку за кредитом, сума якого складає 23 722, 35 доларів США.

При цьому суд враховує, що за станом на 16.04.13 р. п. 7.1 кредитного договору був викладений сторонами наступним чином: банк зобов»язався надати відповідачеві як позичальникові грошові кошти шляхом: надання готівкою через касу на строк по 22.05.37 р. включно, у вигляді неповновлюваної кредитної лінії у розмірі 20 000, 00 доларів США, на споживчі цілі, а також у розмірі 9 810,82 доларів США на сплату страхових платежів, зі сплатою за користування кредитом відсотків у розмірі 13, 54 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, щомісячної комісії в розмірі 0,20 % від суми виданого кредиту, комісії за дострокове погашення кредиту, відповідно до п. 3.11 даного договору. Періодом сплати вважати період з 25 по 31 число кожного місяця. Погашення заборгованості за цим договором за винятковим винагороди, що сплачуться в момент надання кредиту, здійснюється в наступному порядку: погашення кредиту провадиться у строки, відповідно до графіка погашення кредиту (дод. № 1).

Тобто, пояснення представника відповідача у тій їх частині, що відповідач отримав від банку лише 20 000 доларів кредиту, спростовуються копіями: рішення Жовтневого райсуду м. Дніпропетровська від 26.01.11 р., вищенаведеної додаткової угоди та додатка до неї графіка.

Згідно з розрахунком заборгованості за кредитним договором, загальна сума заборгованості за кредитом за станом на 26.10.16 р. становить 3 472, 03 долари США, що є еквівалентним сумі 88 849 грн. 25 коп. (а. с. 4 - 9). При цьому суд враховує, що після укладення додаткової угоди відповідачем було внесено певну суму проплати на погашення заборгованості за кредитним договором відповідно до графіка погашення боргу і залишок заборгованості в період з 29.04.13 р. по 07.05.13 р. дещо зменшився. У подальшому мали місце лише епізодичні проплати відповідачем грошових сум на погашення заборгованості за кредитним договором і остання така проплата була здійснена відповідачем 28.02.14 р.. Тобто, спостерігається часткове виконання відповідачем як позичальником умов додаткової угоди від 16.04.13 р., укладеної між сторонами і порушення умов такої.

В судовому засіданні встановлено, що відповідач порушив умови кредитного договору зі змінами, внесеними до нього додатковою угодою, що укладено між ним як позичальником та позивачем як кредитором; сума заборгованості нарахована позивачем вірно та відповідно до умов кредитного договору з врахуванням умов додаткової угоди.

Ст. 638 ЦК України визначено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір вважається укладеним, якщо між сторонами у передбачених законом порядку та формі досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов. Істотними є умови, визнані такими за законом чи необхідні для договорів даного виду, а також умови, щодо яких на вимогу однієї із сторін повинна бути досягнута згода.

Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до положень ст. 598 ЦК України, зобов'язання припиняються частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Припинення зобов'язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом.

Згідно положень ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно з нормою ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України).

Одним із видів порушення зобов'язання є прострочення - невиконання зобов'язання в обумовлений сторонами строк.

Згідно положень ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Позовні вимоги позивача, на думку суду, стверджені у повному обсязі.

Разом з тим, відповідач та його представник - не навели суду переконливих доказів того, що сума заборгованості за кредитним договором після ухвалення вказаного вище судового рішення, не збільшилась.

Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача доведені у повному обсязі, є підставними, сума заборгованості підлягає стягненню у повному розмірі з відповідача на користь позивача.

Обговорюючи питання розподілу судових витрат, суд вважає, що вони підлягають стягненню з відповідача на доход держави у повному обсязі.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 10, 11, 14, 32, 60, 61, 79, 88, 174, 212 218, ч. 3 ст. 209 ЦПК України, ст. ст. 14, 526, 625, 1 049, 1 050, 1 054, 1 055, 15, 16, 202, 598, ч. 1 ст. 599 ЦК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_2, 04.09.70 р. н., уродженця ІНФОРМАЦІЯ_1, і. н. НОМЕР_1, на користь публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором, що виникла за станом на 26.10.16 р., в сумі 3 472, 03 (три тисячі чотириста сімдесят два долари США 03 центи), що еквівалентно сумі 88 849 (вісімдесят вісім тисяч вісімсот сорок дв»ять) грн. 25 коп. з врахуванням офіційно встановленого розпорядженням Нацбанку України курсу валют за станом на 26.10.16 р., що є заборгованістю за кредитним договором (тілом кредиту).

Стягнути ОСОБА_2 на користь публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» 1 378 (одну тисячу триста сімдесят вісім) грн. судових витрат.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Волинської обл. через Ковельський міськрайсуд Волинської обл. у слідуючому порядку: апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 10 днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу подано не було.

У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий:ОСОБА_3