ухвала

іменем україни

25 січня 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого суддів: Дьоміної О.О., Демяносова М.В., Леванчука А.О., Іваненко Ю.Г., Ступак О.В.,

розглянувши в судовому засіданні цивільну справу за скаргою ОСОБА_6 на дії та бездіяльність головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізької області Юлдашева Андрія Алішеровича, за касаційною скаргою Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізької області на ухвалу Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 06 квітня 2015 року та ухвалу Апеляційного суду Дніпропетровської області від 18 серпня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У лютому 2014 року ОСОБА_6 звернулась до суду з указаною скаргою, посилаючись на те, що 24 лютого 2012 року Центрально-Міським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області було видано виконавчий лист про стягнення з Публічного акціонерного товариства «Дніпробуд» (далі - ПАТ «Дніпробуд») на її користь 5 713 747, 31 грн.

Постановою державного виконавця від 17 лютого 2012 року відкрито виконавче провадження та надано строк до 24 лютого 2012 року для самостійного виконання боржником рішення суду, чого ним зроблено не було.

Вказувала, що протягом тривалого часу вчинених дій, спрямованих на реальне примусове виконання рішення суду з боку державного виконавця вчинено не було, таким чином, бездіяльність головного державного виконавця Юлдашева А.А. призвела до неможливості своєчасного виконання рішення суду від 25 січня 2012 року.

Неправомірні дії державного виконавця унеможливило виконання рішення суду в подальшому у зв'язку з відсутністю на час звернення зі скаргою до суду достатності рухомого та нерухомого майна, коштів для виконання рішення суду на її користь.

Ураховуючи викладене просила визнати, що державний виконавець, у зв'язку з навмисною бездіяльністю, не виконав належним чином обов'язки, які встановлені Законом України «Про виконавче провадження» та Інструкцією з організації примусового виконання рішень, яка затверджена наказом Міністерства юстиції України 02 квітня 2012 року № 512/5, зареєстрована в Міністерстві юстиції України 02 квітня 2012 року за № 489/20802 (далі - Інструкція), що призвело до невиконання рішень суду на її користь; визнати неправомірною бездіяльність державного виконавця під час примусового виконання рішення суду на підставі виконавчого листа Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 25 січня 2012 року; визнати, що бездіяльність та неправомірні дії державного виконавця порушили її право на своєчасне виконання рішення суду на її користь; зобов'язати державного виконавця усунути порушення та виконати рішення суду; зобов'язати державного виконавця повідомити суду та їй про виконання ухвали суду не пізніше ніж у місячній строк з дня її одержання.

Ухвалою Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 06 квітня 2015 року, залишеною без змін ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 18 серпня 2015 року, скаргу задоволено.

Визнано неправомірними дії головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Запорізькій області Юлдашева А.А., що до неупередженого, несвоєчасного вчинення та у неповному обсязі виконавчих дій, що до не вжиття у повному обсязі заходів примусового виконання рішення Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу від 25 січня 2012 року у справі про стягнення з ПАТ «Дніпробуд» на користь ОСОБА_6 суми у розмірі 5 713 747,31 грн, передбачених Законом України «Про виконавче провадження», Інструкцією з організації примусового виконання рішень в зв'язку з бездіяльністю, що стало причиною невиконання рішення суду.

Визнано, що головний державний виконавець відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Запорізькій області Юлдашев А.А. при виконанні судового рішення в зв'язку з навмисною бездіяльністю не виконав належним чином обов'язки, які встановлені Законом України «Про виконавче провадження», Інструкцією з організації примусового виконання рішень, що призвело до невиконання рішення суду на користь ОСОБА_6, а саме: не вносив до Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень відомості одночасно з виготовленням документів, на підставі яких вчинялися виконавчі дії, чим порушив п. 1.12.1 Інструкції; не складав постанови та інші документи виконавчого провадження (крім актів, що складаються за місцем проведення виконавчих дій) за допомогою програмних засобів Єдиного реєстру виконавчих проваджень, чим порушив п. 1.12.3 Інструкції; направив постанови про арешт коштів боржника від 28 серпня 2012 року до банківських установ: ПАТ «КБ «Приватбанк», ПАТ «Укрсоцбанк», ПАТ «Креді Агріколь» без скріплення печаткою, чим порушив п. 1.5.1. Інструкції та ч. 1 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження»; не наклав своєчасно арешт на рахунки боржника, відкриті у ПАТ «КБ «Надра», надав можливість боржнику ПАТ «Дніпробуд» під час виконавчого провадження використовувати кошти на особисті потреби, що призвело до невиконання рішення суду на користь ОСОБА_6, чим порушив ч. 1 ст. 11, ст. ст. 52, 57, 65 Закону України «Про виконавче провадження»; не наклав арешт на кошти боржника ПАТ «Дніпробуд», що перебувають у касі боржника «ПАТ «Дніпробуд» або надходять до неї, порушив ч. 2 ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження», що призвело до невиконання рішення суду на користь ОСОБА_6 при наявності у боржника ПАТ «Дніпробуд» майна для виконання рішення суду на користь ОСОБА_6 у повному обсязі, не здійснив опис та арешт майна боржника на суму стягнення 5 713 747,31 грн, чим порушив ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження»; не звернув стягнення на майно боржника ПАТ «Дніпробуд», яке перебувало та перебуває у інших осіб, а саме: ТОВ СП «Нева», ПП «Центр антикризових технологій», чим порушив ст. 55 Закону України «Про виконавче провадження»; не здійснив продаж описаного та арештованого рухомого майна на комісійних умовах, вартість якого не перевищує сто п'ятдесят неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, чим порушив ч. 2 ст. 62 Закону України «Про виконавче провадження»; не виготовив у строк документи та не виконав виконавчі дії для забезпечення реалізації майна боржника ПАТ «Дніпробуд» для реального виконання рішення суду протягом шести місяців з дня винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, порушуючи ст. 30 Закону України «Про виконавче провадження»; не приступив у встановлений строк до зібрання документів необхідних для проведення виконавчих дій по реалізації майна боржника, не уклав угоди з відповідними особами на проведення експертної оцінки майна боржника, продаж майна боржника, порушив п. 4.5.5. Інструкції, вимоги ч. г п. 1.5.1 Інструкції з організації примусового виконання рішення, п. 3.3. Інструкції про призначення та проведення експертизи, що призвело до позбавлення можливості виконати рішення суду на користь ОСОБА_6 у встановлений строк ст. 30 Закону України «Про виконавче провадження», та надало можливості боржнику ПАТ «Дніпробуд» реалізувати описане та арештоване державним виконавцем майно на користь інших осіб.

Визнано неправомірною бездіяльність головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Запорізькій області ЮлдашеваА.А. під час примусового виконання рішення Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу на підставі виконавчого листа Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу від 25 січня 2012 року.

Визнано, що бездіяльність та неправомірні дії державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Запорізькій області ЮлдашеваА.А. під час примусового виконання рішення Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу на підставі виконавчого листа Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу від 25 січня 2012 року у справі про стягнення з Публічного акціонерного товариства «Дніпробуд» на користь ОСОБА_6 5 713 747,31 грн порушила право останньої на своєчасне виконання рішення суду на її користь, та призвела до невиконання рішення суду.

Зобов'язано державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Запорізькій області Юлдашева А.А. усунути порушення та виконати рішення Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу від 25 січня 2012 року у справі про стягнення з Публічного акціонерного товариства «Дніпробуд» на користь ОСОБА_6 5 713 747,31 грн.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 27 січня 2016 року касаційну скаргу Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізької області задоволено частково.

Ухвалу Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 06 квітня 2015 року та ухвалу Апеляційного суду Дніпропетровської області від 18 серпня 2015 року скасовано, провадження у справі закрито.

Постановою Верховного Суду України від 16 листопада 2016 року ухвалу Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 27 січня 2016 року скасовано, справу передано на розгляд до суду касаційної інстанції.

У касаційній скарзі Відділ примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізької області, посилаючись на те, що даний спір належить до юрисдикції адміністративних судів, просить скасувати постановлені у справі ухвали та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні скарги, посилаючись на порушення судами норм процесуального права.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII«Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Заслухавши доповідь судді Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, дослідивши матеріали цивільної справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційну скаргу слід відхилити, виходячи з наступного.

Згідно із ч. 2 ст. 324 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Задовольняючи скаргу ОСОБА_6 суд першої інстанції, з висновком якого погодився апеляційний суд, виходив із доведеності незаконних дій державного виконавця спрямованих на затягування виконання рішення суду про стягнення з ПАТ «Дніпробуд» на її користь 5 713 747,31 грн, що порушила право останньої на своєчасне виконання рішення суду на її користь, та призвела до невиконання рішення суду до затвердженого плану санації та мирової угоди.

Так, як установлено судами попередніх інстанцій, 24 січня 2012 року Центрально-Міський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області видав виконавчий лист № 2-88/2011 про стягнення з ПАТ «Дніпробуд» на користь ОСОБА_6 5 млн 713 тис.747 грн 31 коп.

17 лютого 2012 року за цимвиконавчим листом відкрито виконавче провадження № 31291786 й надано боржнику строк до 24 лютого 2012 року для самостійного виконання рішення суду, чого боржник нездійснив.

Державний виконавець постановою від 16 березня 2012 року виконавче провадження зупинив на підставі пункту 8 частини першої статті 37 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки ухвалою Господарського суду Запорізької області від 28 вересня 2011 року порушено провадження у справі про банкрутство ПАТ «Дніпробуд» та введено мораторій на виконання вимог кредиторів.

Центрально-Міський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області ухвалою від 06 квітня 2012 року скасував постанову державного виконавця від 16 березня 2012 року.

З метою реального виконання виконавчого листа постановою державного виконавця від 07 серпня 2012 року накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно боржника.

Господарський суд Запорізької області ухвалою від 28 вересня 2012 року скасував арешт майна боржника та заборону на його відчуження, накладений постановою державного виконавця від 07 серпня 2012 року, а також скасував арешт коштів боржника, накладений постановою державного виконавця від 28 серпня 2012 року.

11 жовтня 2012 року постановами державного виконавця накладено арешт на майно боржника та оголошено заборону на його відчуження, а також на кошти боржника, відкриті в банківських установах.

14 січня 2013 року описано й накладено арешт на рухоме й нерухоме майно боржника, а саме - 69 позицій майна.

Господарський суд Запорізької області ухвалою від 16 січня 2013 року скасував арешт рухомого та нерухомого майна боржника та заборону на його відчуження, а також арешт коштів боржника.

04 лютого 2013 року постановами державного виконавця накладено арешт на майно боржника та оголошено заборону на його відчуження, а також на кошти боржника, відкриті в банківських установах.

Господарський суд Запорізької області ухвалою від 05 червня 2013 року скасував арешт рухомого і нерухомого майна боржника та заборону на його відчуження, а також скасував арешт коштів боржника, накладений постановами державного виконавця від 04 лютого 2013 року.

03 липня 2013 року постановами державного виконавця накладено арешт на майно боржника та оголошено заборону на його відчуження, а також на кошти боржника, відкриті в банківських установах.

Господарський суд Запорізької області ухвалою від 06 червня 2013 року затвердив мирову угоду між кредиторами (крім стягувача ОСОБА_6, яка не була включена в реєстр кредиторів) та боржником ПАТ «Дніпробуд».

14 лютого 2014 року на виконання постанови начальника УДВС ГТУЮ у Запорізькій області про передачу матеріалів виконавчого провадження від 08 лютого 2014 року до відділу примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ у Запорізькій області передано з Ленінського відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції 7 виконавчих проваджень, боржником за якими виступає ПАТ «Дніпробуд», які були об'єднані у зведене виконавче провадження.

Крім того, 14 лютого 2014 року до зведеного виконавчого провадження приєднано виконавче провадження, за яким стягувачем є ОСОБА_6, а боржником - ПАТ «Дніпробуд».

Відповідно до ч. 1 ст. 27 Закону України «Про виконавче провадження», у разі ненадання: боржником у строки, встановлені частиною другою ст. 25 цього Закону для самостійного виконання рішення, документального підтвердження повного виконання рішення, державний виконавець на наступний день після закінчення відповідних строків, розпочинає примусове виконання рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчинити виконавчі дії.

Відповідно до п. 1.12 Інструкції основною інформаційною базою про здійснені виконавчі дії є Єдиний державний реєстр виконавчих проваджень (далі - Єдиний реєстр).

Відповідно до п. 1.12.1 Інструкції відомості вносяться до Єдиного реєстру державним виконавцем одночасно з виготовленням документа, на підставі якого вчиняється виконавча дія.

Відповідно до п. 1.12.3 Інструкції постанови державного виконавця, а також інші документи виконавчого провадження (крім актів, що складаються за місцем проведення виконавчих дій) складаються за допомогою програмних засобів Єдиного реєстру. У випадку збоїв роботи системи Єдиного реєстру, документи виконавчого провадження можуть виготовляться без використання програмних засобів Єдиного реєстру, про що обов'язково зазначається в документі. Після відновлення роботи Єдиного реєстру такі документи в електронному вигляді негайно вносяться до нього.

Судами установлено, що як вбачається з Витягу з Єдиного реєстру «Інформація про виконавче провадження» від 25 січня 2014 року, який міститься у матеріалах справи, у розділі: «Відомості про проведення виконавчих дій» лише зазначені наступні дії державного виконавця: відкриття виконавчого провадження 17 січня 2012 року; зупинення виконавчого провадження п. 8 ч. 1 ст. 37 (поруш. господ. судом провадження у справі про банкрутство) 16 березня 2012 року (постанова про зупинення виконавчого провадження); скасовано 07 серпня 2012 року; стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій 21 вересня 2012 року (постанова про стягнення з боржника 464,22 грн витрат на проведення виконавчих дій); стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій; 24 жовтня 2012 року (постанова про стягнення з боржника витрат у сумі 90,39 грн). Будь-які інші відомості відсутні.

Відсутність інформації у Єдиному реєстрі про дії, на які посилається державний виконавець, а також інших доказів, що стосуються призначення експерта у березні 2013 року для визначення вартості майна, отримання експертом постанови, укладення договору на проведення експертної оцінки майна боржника, продаж майна боржника, надання експерту відповідної документації для проведення експертизи, про направлення вимог до боржника про надання доступу до майна, про надання вимог щодо надання переліку майна, його вартості, та відмова боржника надати доступ до майна та інших виконавчих дій, які відповідно до чинних норм Закону України «Про виконавче провадження» та Інструкції зобов'язаний був здійснити державний виконавець протягом встановленого строку для реального виконання рішення суду не користь заявника, дає підстави визнати доводи заявника, що виконавчі дії, які зобов'язаний був здійснити державний виконавець відповідно до вимог Закону України «Про виконавче провадження» на виконання рішення суду, не здійснювалися.

Також, постанови та усі інші документи, які містяться у справі виконавчого провадження № 31291786, були складені без допомоги програмних засобів Єдиного реєстру, та інформація про їх наявність не вносилася до Єдиного реєстру виконавчих проваджень, відповіді державним виконавцем на запити ОСОБА_6 не надавалися, що позбавляло її можливості отримувати інформацію про виконавчі дії та оскаржувати неправомірні дії чи бездіяльність державного виконавця.

З огляду на те, що боржником самостійно рішення суду до 24 лютого 2012 року виконано не було, відповідно до ст. 27 Закону України «Про виконавче провадження», у разі ненадання боржником в строки, встановлені частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного виконання рішення, документального підтвердження повного виконання рішення, державний виконавець зобов'язаний був на наступний день після закінчення відповідних строків, розпочати примусове виконання рішення.

Тобто, 25 лютого 2012 року державний виконавець був зобов'язаним звернути стягнення на кошти та інше майно боржника відповідно до вимог ст. 32 Закону України «Про виконавче провадження».

Проте, на порушення вимог ст. 32 Закону України «Про виконавче провадження», заходів щодо примусового виконання рішення суду до зупинення виконавчого провадження, яке відбулося 16 березня 2012 року, державним виконавцем не здійснювалося, що призвело до порушення вимог ч. 1 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження»: в зв'язку з невжиттям заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі.

Як вбачається з матеріалів справи, невиконання державним виконавцем вимог ст. 27 Закону України «Про виконавче провадження», якою передбачено здійснення примусового виконання рішення на наступний день після закінчення строку для самостійного виконання рішення суду боржником, ч. 4 ст. 39 вказаного Закону України, якою передбачено, накладений державним виконавцем арешт на майно боржника, у тому числі на кошти на рахунках і вкладах боржника у банках та інших фінансових установах, не знімається, призвело до можливості здійснювати боржнику операції з рахунками і вкладами, які були відкриті у ПАТ «КБ «Хрещатик», у той час коли державним виконавцем було зупинено виконавче провадження, про що свідчить наданий лист ПАТ «КБ «Хрещатик» від 10 вересня 2012 року, яким він повідомив про закриття рахунків боржником 05 липня 2012 року.

Суди попередніх інстанцій взяли до уваги, що державним виконавцем було направлено постанови № 340/3 про арешт коштів боржника ПАТ «Дніпробуд» від 28 серпня 2012 року до банківських установ: ПАТ КБ «ПриватБанк», ПАТ «Укрсоцбанк», ПАТ «Креді Агріколь» без дотримання вимог п. 4.1.9 Інструкції, якою встановлено порядок оформлення постанов державного виконавця, у зв'язку з тим, що вони не були засвідчені печаткою, що в результаті призвело до їх невиконання, а також, щодо відсутності відомостей у Єдиному державному реєстрі виконавчих проваджень про вжиття заходів щодо примусового виконання рішення суду, а саме - неодноразового накладення арешту на майно боржника відповідними постановами, які згодом скасовувались Господарським судом Запорізької області.

Крім того, до матеріалів справи скаржником, а також державним виконавцем надані акти опису та арешту майна боржника, які були складені 14 січня 2013 року, 01 березня 2013 року. Опис та арешт відповідно до вказаних актів здійснювався кожний раз на загальну суму 3 318 048,00 грн, перелік майна не змінювався та сума опису та арешту була менша суми, яка підлягала стягненню відповідно до виконавчого листа на користь скаржника - 5 713 747,31 грн. Державним виконавцем надані докази до матеріалів справи про те, що у боржника на час здійснення виконавчих дій: опису та арешту майна боржника 14 січня 2013 року, 01 березня 2013 року було також і інше нерухоме майно, яке не ввійшло до вказаних актів опису та арешту майна боржника, та рухоме майно.

Державним виконавцем порушено вимоги ч. 2 ст. 62 Закону України «Про виконавче провадження» оскільки не дивлячись на складені акти опису та арешту майна від 14 січня 2013 року ним не було вжито заходів щодо реалізації описаного та арештованого майна. При цьому термін від накладення арештів та заборон на відчуження майна державним виконавцем до скасування цих арештів та заборон на відчуження майна Господарським судом Запорізької області складав більше ніж три-чотири місяці, але державний виконавець лише 14 січня 2013 року, після накладання арешту та заборони на відчуження 11 жовтня 2012 року, склав тільки акт опису та арешту майна боржника, ні яких інших дій не проводив. З 01 березня до 03 липня 2013 року склав лише акт опису та арешту майна боржника, ні яких інших дій не проводив.

Таким чином, суди попередніх інстанцій дійшли обґрунтованого висновку про те, що дії державного виконавця є незаконними, а бездіяльність державного виконавця призвела до затягування виконання рішення суду на користь ОСОБА_6 до затвердження Господарським судом Запорізької області плану санації з можливістю реалізувати боржнику описане та арештоване майно державним виконавцем, на користь інших кредиторів, відповідно до затвердженого плану санації та мирової угоди.

Доводи касаційної скарги щодо розгляду даної скарги в порядку адміністративного судочинства є необґрунтованими, оскільки Верховним Судом України в даній справі висловлено правову позицію про те, що згідно зі статтею 383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Скарга на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби подається до суду, який видав виконавчий документ (частина друга статті 384 ЦПК України).

Справи за скаргами на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи посадової особи державної виконавчої служби розглядаються судом за загальними правилами ЦПК України з особливостями, встановленими статтею 386 цього Кодексу, за участю державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби, рішення, дії або бездіяльність якої оскаржуються.

За результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу (частина перша статті 387 ЦПК України).

Отже, якщо законом встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби, то це виключає юрисдикцію адміністративних судів у такій категорії справ.

У даній справі установлено, що заявник оскаржує дії та бездіяльність державного виконавця щодо виконання судового рішення, прийнятого у порядку цивільного судочинства, у період до приєднання її виконавчого провадження до зведеного виконавчого провадження.

Касаційна скарга не містить доводів на спростування вказаних висновків судів попередніх інстанцій, які є обґрунтованими та узгоджуються з матеріалами справи, при встановленні зазначених фактів судами не було порушено норм цивільного процесуального законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 337 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізької області відхилити.

Ухвалу Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 06 квітня 2015 року та ухвалу Апеляційного суду Дніпропетровської області від 18 серпня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий0Головуючий0 Головуючий О.О. Дьоміна
Судді: М.В. Демяносов Ю.Г. Іваненко А.О. Леванчук О.В. Ступак