У Х В А Л А ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 01 лютого 2017 року м. Київ Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі: головуючогоЧервинської М.Є., суддів: Завгородньої І.М., Коротуна В.М., Мазур Л.М., Писаної Т.О., розглянувши в судовому засіданні справу за заявою ОСОБА_6, заінтересована особа - Львівська міська рада, про встановлення факту проживання однією сім'єю без реєстрації шлюбу, за касаційною скаргою ОСОБА_7 на ухвалу апеляційного суду Львівської області від 27 травня 2016 року, в с т а н о в и л а: У серпні 2015 року ОСОБА_6 звернулася до суду із даною заявою, посилаючись на те, що у 1996 році вона від заводу «ЛОРТА» отримала для проживання приміщення блоку гуртожитку за адресою: АДРЕСА_1 а також спільних вбиральні та ванни. У 1999 році у кімнату № НОМЕР_1 вселився ОСОБА_8 і з того часу вони почали проживати однією сім'єю. Після його смерті (ІНФОРМАЦІЯ_1 року) вона приватизувала кімнату № НОМЕР_2 однак оформити право власності на кімнату № НОМЕР_1 (НОМЕР_1) не має можливості, оскільки у ОСОБА_8 були відсутні правовстановлюючі документи, у зв'язку з чим просила суд встановити факт проживання однією сім'єю з останнім без реєстрації шлюбу у період з 1999 року по ІНФОРМАЦІЯ_1 року з метою подальшого оформлення права власності на спірну кімнату. Заочним рішенням Франківського районного суду м. Львова від 09 жовтня 2015 року заяву задоволено. Ухвалено встановити факт проживання однією сім'єю ОСОБА_6 та ОСОБА_8, як чоловіка та дружини в період з 1999 року по ІНФОРМАЦІЯ_1 року. Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_7 оскаржила його в апеляційному порядку. Ухвалою судді апеляційного суду Львівської області від 27 травня 2016 року відмовлено у відкритті апеляційного провадження на підставі ч. 1 ст. 292, ст. 297 ЦПК України. У касаційній скарзі ОСОБА_7 просить скасувати ухвалу апеляційного суду і направити справу до апеляційного суду для розгляду її апеляційної скарги, мотивуючи свою вимогу порушенням судом норм процесуального права. Відповідно до п. 6 розд. XII«Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом. У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року. Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Статтею129 Конституції України закріплені основні засади судочинства, які є конституційними гарантіями права на судовий захист. Згідно з п. 8 ч. 3 ст.129 Конституції України однією з основних засад судочинства в Україні є забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду, крім випадків, встановлених законом. Конституційний Суд України у Рішенні від 11 грудня 2007 року № 11-рп/2007 зазначив, що реалізацією права особи на судовий захист є можливість оскарження судових рішень у судах апеляційної та касаційної інстанцій. Перегляд судових рішень в апеляційному та касаційному порядку гарантує відновлення порушених прав і охоронюваних законом інтересів людини і громадянина (абзац третій підпункту 3.1 пункту 3 мотивувальної частини). Конституційні гарантії захисту прав і свобод людини і громадянина в апеляційній та касаційній інстанціях конкретизовано в главах 1, 2 розділу V ЦПК України, де врегульовано порядок і підстави для апеляційного та касаційного оскарження рішень і ухвал суду в цивільному судочинстві. Відповідно до ч. 1 ст.292 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їх права та обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково. За змістом цієї статті право на апеляційне оскарження мають особи, які не брали участі у справі, проте ухвалене судове рішення завдає їм шкоди, що виражається в несприятливих для них наслідках. Оскаржуючи рішення суду першої інстанції, ОСОБА_7, яка не брала участі у розгляді справи в суді першої інстанції, вважала, що оскаржуваним рішенням вирішено питання про її права та обов'язки. Зокрема, зазначала, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року помер її рідний брат ОСОБА_8, який проживав та був зареєстрований в кімнаті АДРЕСА_1 що належала йому на праві користування. Після його смерті вона звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, до складу якої увійшла вказана кімната, на підставі якої відкрита спадкова справа № 57495103, інших спадкоємців немає. Посилаючись на те, що за життя ОСОБА_8 звертався із заявою про приватизацію спірної кімнати відповідно до вимог Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», однак не встиг оформити право власності на житло, вона (як спадкоємець) звернулася до суду з позовом про визнання права власності на спадкове майно. Рішенням Франківського районного суду Львівської області від 14 грудня 2015 року за нею визнано право власності в порядку спадкування після смерті рідного брата - ОСОБА_8 - на жиле приміщення - квартиру АДРЕСА_1 Постановляючи ухвалу про відмову у відкритті апеляційного провадження, апеляційний суд виходив з того, що рішення Франківського районного суду Львівської області від 14 грудня 2015 року, на підставі якого за ОСОБА_7 визнано право власності в порядку спадкування на спірне жиле приміщення, скасовано рішенням апеляційного суду Львівської області від 10 травня 2016 року та ухвалено нове про відмову у задоволенні позову, у зв'язку з чим дійшов висновку, що оскаржуване рішення суду першої інстанції не стосується її прав, свобод, обов'язків чи інтересів. Разом з тим ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 12 жовтня 2016 року рішення апеляційного суду Львівської області від 10 травня 2016 року скасовано із залишенням в силі рішення Франківського районного суду Львівської області від 14 грудня 2015 року, а тому висновок апеляційного суду про те, що оскаржуване рішення суду першої інстанції не стосується прав та обов'язків ОСОБА_7, є помилковим. За таких обставин у силу вимог п. 2 ч. 1 ст. 342 ЦПК України ухвала суду апеляційної інстанції підлягає скасуванню з направленням справи до цього ж суду для вирішення питання про відкриття апеляційного провадження. Керуючись ст. ст. 335, 342 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у х в а л и л а: Касаційну скаргу ОСОБА_7 задовольнити. Ухвалу апеляційного суду Львівської області від 27 травня 2016 року скасувати, справу направити до суду апеляційної інстанції для вирішення питання про відкриття апеляційного провадження. Ухвала оскарженню не підлягає. Головуючий М.Є. Червинська Судді: І.М. Завгородня В.М. Коротун Л.М. Мазур Т.О. Писана Судді: О.І. Євтушенко І.М. Завгородня В.І. Мартинюк