ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОСОБА_1
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 210/101/17
Провадження № 6/210/10/17
У Х В А Л А

"02" лютого 2017 р.

Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Скотар Р.Є.,

за участі секретаря Лейбенко В.В.,

розглянувши в порядку ч. 2 ст. 197 ЦПК України подання, що надійшло з Саксаганського відділу ДВС Криворізького міського управління юстиції про тимчасове обмеження ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України до виконання боргових зобовязань, -

ВСТАНОВИВ:

Державний виконавець Саксаганського ВДВС Криворізького міського управління юстиції ОСОБА_3 12.01.2017 р. звернулася до суду з поданням, погодженим з начальником Саксаганського ВДВС Криворізького МУЮ ОСОБА_4, в якому просить обмежити у праві виїзду за межі України ОСОБА_2

В обґрунтування заявленого подання, державний виконавець посилався на те, що в Саксаганському ВДВС на виконанні перебуває виконавчий лист №1-459 від 13.05.2014 року , виданий Довгинцівським районним судом м.Кривого Рогу про стягнення боргу з ОСОБА_2 на користь ПП «Придніпровська залізниця» заборгованості в сумі 162381,97 грн. Боржник ухиляється від виконання судового рішення, у звязку з чим, державний виконавець просить суд вирішити питання про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України.

У судове засідання державний виконавець не зявився, про дату та місце розгляду повідомлений належним чином. Клопотань про відкладення розгляду справи не надходило.

Суд, вивчивши матеріали подання, приходить до наступного.

Судом встановлено, що в Саксаганському ВДВС на виконанні перебуває виконавчий лист №1-459 від 13.05.2014 року , виданий Довгинцівським районним судом м.Кривого Рогу про стягнення боргу з ОСОБА_2 на користь ПП «Придніпровська залізниця» заборгованості в сумі 162381,97 грн.

У своєму поданні державний виконавець Саксаганського ВДВС Криворізького МУЮ зазначає, що боржник ухиляється від виконання судового рішення.

З матеріалів доданих до подання вбачається, що Довгинцівським районним судом м.Кривого Рогу 17.12.2010 року стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПП «Придніпровська залізниця» заборгованості в сумі 162381,97 грн.

Постановами державного виконавця від 11.08.2016 року та 06.09.2016 року оголошувався привід боржника, однак боржник до ВДВС не зявився.

Державним виконавцем 19.12.2016 року накладено арешт на все майно боржника.

У звязку з тим, що боржник ухиляється від виконання судового рішення, державний виконавець просить суд вирішити питання про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України.

Вирішуючи питання про тимчасове обмеження у праві виїзду боржника, суд зазначає, що право на свободу пересування має первинне закріплення у ст. 33 Конституції України, ст. 13 Загальної декларації прав людини, ст. 2 Протоколу № 4 Конвенції про захист прав і основних свобод людини, ст. 12 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права.

Відповідно до ст. 33 Конституції України, кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Відповідно до положень ст. 11 ЗУ "Про виконавче провадження" державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Державний виконавець: здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

Згідно п.18 ч.3 ст. 11 ЗУ Про виконавче провадження державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатись до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника за межі України - до виконання зобов'язань за рішенням.

При виконанні судових рішень порядок розгляду подання державного виконавця про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи -у праві виїзду за межі України регулюється ст.377-1 ЦПК України.

Порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в'їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України, порядок вирішення спорів у цій сфері регулюється Законом від 21 січня 1994 р. № 3857-XII "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України" (далі - Закон № 3857-XII).

Положеннями ст. 6 цього Закону встановлено, що громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у видачі паспорта, або громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон, зокрема, у таких випадках: якщо діють неврегульовані аліментні, договірні чи інші невиконані зобов'язання до виконання зобов'язань або розв'язання спору за погодженням сторін у передбачених законом випадках, або забезпечення зобов'язань заставою, якщо інше не передбачено міжнародним договором України (п. 2); якщо він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, - до виконання зобов'язань (п. 5); якщо щодо нього подано цивільний позов до суду - до закінчення провадження у справі (п. 8).

Сам факт наявності невиконаного рішення суду боржником не є відповідно до Закону України "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України" підставою для тимчасової заборони виїзду особи за кордон без обов'язкового визначення дій боржника по ухиленню від виконання судового рішення.

Заборона виїзду за кордон є одним з найсуворіших заходів, що сприяє примусовому виконанню судових рішень, так як пов'язаний з обмеженням конституційного права людини на вільне пересування та вибір місця проживання.

Однак, значення словосполучення "ухилення від виконання зобов'язань, покладених судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи)", вжите у п. 5 ч. 1 ст. 6 Закону № 3857-XII та у п. 18 ч. 3 ст. 11 Закону № 606-XIV, означає з об'єктивної сторони такі діяння (дії чи бездіяльність) особи боржника, які полягають у навмисному чи іншому свідомому невиконанні нею зазначених обов'язків.

Особа, яка має невиконані зобов'язання, не може вважатися винною в ухиленні, поки не буде доведено протилежне.

Відповідно до положення ч. 2 ст. 10 ЦПК наявність умислу та обставини, які є предметом посилання суб'єкта подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України як на підставу його вимог, підлягають доведенню. Зокрема, задоволення такого подання можливе лише за умови "доведення факту ухилення боржника від виконання зобов'язання".

На момент звернення до суду з поданням факт ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, повинен вже відбутися і бути об'єктивно наявним та вбачатися з матеріалів виконавчого провадження.

При цьому, факт "ухилення від виконання зобов'язань, покладених на боржника рішенням" варто розуміти як будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов'язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов'язок у нього є всі реальні можливості (наприклад, наявність майна, грошових коштів тощо) і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об'єктивні обставини (непереборної сили, події тощо).

З наданих до суду матеріалів судом не вбачається, що боржник ухиляється від виконання зобовязань, покладених на нього рішенням суду, оскільки до подання не додано копії постанови про відкриття виконавчого провадження та доказів щодо вручення боржнику копії постанови державного виконавця про відкриття провадження, підтвердження зареєстрованої адреси місця проживання боржника. З наданих судові матеріалів виконавчого провадження не вбачається чи здійснювались державним виконавцем заходи щодо виходу за адресою місця проживання, встановлення місця роботи боржника, тощо; не надано інформації , що міститься в державних реєстрах прав власності на нерухоме майно та реєстрі іпотек, Пенсійному фонді України, Державній податковій службі України тощо.

Суд зазначає, що на теперішній час державним виконавцем не доведено належними та допустимими засобами доказування факту ухилення ОСОБА_2 від виконання зобов'язання за рішенням суду.

На підставі викладеного, керуючись ст. 217, 377-1 ЦПК України, ст. 6 Закону України "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України", ст. 11 Закону Про виконавче провадження, суд -

У Х В А Л И В:

У задоволенні подання Саксаганського відділу ДВС Криворізького міського управління юстиції про тимчасове обмеження ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України до виконання боргових зобовязань - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Дніпропетровської області через Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу протягом 5 днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: Р. Є. Скотар