СВАЛЯВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 306/2558/16-ц
Провадження № 2/306/111/17
Рядок статзвіту № 1
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20.02.2017 року м. Свалява

Свалявський районний суд Закарпатської області в складі:

головуючої-судді ОСОБА_1,

з участю секретаря Дичка О.І.,

позивача ОСОБА_2,

представника позивача ОСОБА_3,

представника ТОВ «ФК «Вектор Плюс» - ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_2»яни Йосипівни до Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Вектор Плюс» про припинення права власності, скасування державної реєстрації права власності,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулася в суд із зазначеним позовом, мотивуючи його тим, що згідно договору кредиту № 0610/0208/88-027 від 20.02.2008 року їй було надано ПАТ «Сведбанк» кредит в сумі 10700 доларів США. В забезпечення кредитного договору між ВАТ «Сведбанк» та ОСОБА_2 було укладено договір іпотеки № 0610/0208/88-27-Z-1 від 20.02.2008 року, згідно якого іпотекодавець передала в іпотеку іпотекодержателю належне їй на праві власності майно житловий будинок, який знаходиться в м. Свалява, вул. Князя Лаборця, № 47. 05.10.2016 року ОСОБА_2 отримала письмову вимогу ТОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс» від 13.09.2016 року про те, що товариство набуло у порядку, передбаченому ст. 37 ЗУ «Про іпотеку» право власності на вказаний житловий будинок. Згідно інформаційної довідки з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно спірний будинок належить на праві власності ТОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс». Вважає, що переоформлення права власності будинку було здійснено незаконно, оскільки товариство не надсилало письмову вимогу про виконання порушеного зобов»язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки, а також з порушенням ЗУ «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті». Також рішення суду про стягнення заборгованості вже виконано, позивачем виплачено стягнену заборгованість. Тому просить припинити право власності ТОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс» на спірний будинок та зобов»язати державного реєстратора прав приватного нотаріуса ОСОБА_5 внести запис про скасування державної реєстрації права власності відповідача на цей будинок.

Ухвалою суду від 20.02.2017 року провадження у справі в частині вимог ОСОБА_2»яни Йосипівни до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_5 про припинення права власності, скасування державної реєстрації права власності закрито.

У судовому засіданні позивач та її представник позов підтримали повністю, просили його задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні позов не визнав та пояснив, що рішенням суду від 07 червня 2011 року з позивача було стягнуто заборгованість за кредитним договором, яке на даний час виконано. Однак з винесенням рішення суду дія договору не припинилася, з 2011 року нараховану заборгованість позивач не погасила. Позивачу надсилалося повідомлення, яким поінформувало її про свій намір звернути стягнення на предмет іпотеки шляхом набуття права власності на майно або його продажу від власного імені, а також запропонувало погасити заборгованість за кредитним договором протягом 30-ти днів з моменту отримання повідомлення чи скористатися переважним правом на придбання іпотечного майна. Просить у позові відмовити.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи, суд дійшов до такого.

Встановлено, що 20 лютого 2008 року між ВАТ «Сведбанк» та ОСОБА_2 укладено кредитний договір № 0610/0208/88-027, відповідно до якого банк надав позичальнику кредит у розмірі 10700 доларів США до 18 лютого 2018 року /а.с. 77-81/.

В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором 20 лютого 2008 року між ВАТ «Сведбанк» та ОСОБА_2 укладено договір іпотеки № 0610/0208/88-027-Z-1, відповідно до якого іпотекодавець передав Банку в іпотеку нерухоме майно житловий будинок, розташований в м. Свалява, вул. Князя Лаборця, 47 /а.с. 82-84/.

28 листопада 2012 року між ПАТ «Сведбанк» (правонаступник ВАТ «Сведбанк) та ТзОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс» укладено договір Факторингу № 15 та договір відступлення прав вимоги, відповідно до яких ПАТ «Сведбанк» відступило ТзОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс» права вимоги за зобов'язаннями ОСОБА_2 за указаним вище кредитним договором та договором іпотеки /а.с. 85-91/.

25.12.2013 року позивач отримала (а.с. 75) від ТзОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс» повідомлення, яким поінформувало її про свій намір звернути стягнення на предмет іпотеки шляхом набуття права власності на майно або його продажу від власного імені, а також запропонувало погасити заборгованість за кредитним договором протягом 30-ти днів з моменту отримання повідомлення чи скористатися переважним правом на придбання іпотечного майна.

Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно 30.03.2016 року приватним нотаріусом КМНО ОСОБА_5 прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 29010537, згідно з яким проведено державну реєстрацію права власності на житловий будинок № 47 по вул. Князя Лаборця в м. Свалява за ТзОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс» /а.с. 70-71/.

Відповідно до ст. 33 Закону України «Про іпотеку» іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

Згідно ч. 1 ст. 36 Закону України «Про іпотеку», сторони іпотечного договору можуть вирішити питання про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Позасудове врегулювання здійснюється згідно із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя, що міститься в іпотечному договорі, або згідно з окремим договором між іпотекодавцем і іпотекодержателем про задоволення вимог іпотекодержателя, що підлягає нотаріальному посвідченню, який може бути укладений одночасно з іпотечним договором або в будь-який час до набрання законної сили рішенням суду про звернення стягнення на предмет іпотеки.

За змістом ч. 2 ст. 36 Закону України «Про іпотеку» договір про задоволення вимог іпотекодержателя, яким також вважається відповідне застереження в іпотечному договорі, визначає можливий спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього Закону.

Способи звернення стягнення на предмет іпотеки у позасудовому порядку визначені частиною третьою статті 36 Закону України «Про іпотеку».

Так, відповідно до ч. 3 ст. 36 Закону України «Про іпотеку», договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками, може передбачати: передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання у порядку, встановленому статтею 37 цього Закону; право іпотекодержателя від свого імені продати предмет іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу у порядку, встановленому статтею 38 цього Закону.

Згідно ч. 1 ст. 37 Закону України «Про іпотеку», іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання.

Зі змісту договору іпотеки, зокрема, з п. 12.3.1 вбачається, що задоволення вимог здійснюється шляхом передачі іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов»язання у порядку, встановленому статтею 37 ЗУ «Про іпотеку». Відповідно до статті 37 ЗУ «Про іпотеку» у випадку задоволення вимог іпотекодержателя шляхом використання процедури, передбаченої в цьому підпункті п. 12.3 Договору, договір про задоволення вимог Іпотекодержателя на предмет іпотеки, укладений шляхом здійснення цього застереження, є підставою для реєстрації права власності іпотеко- держателя на предмет іпотеки.

Таким чином, оскільки сторонами передбачено можливість передачі предмета іпотеки у власність іпотекодержателя, у зв'язку з неналежним виконанням позичальником основного кредитного зобов'язання, суд вважає, що переоформлення права власності на спірний будинок було здійснено з дотриманням вимог чинного законодавства, зокрема, ст.ст. 36-37 Закону України «Про іпотеку».

Крім того, посилаючись, як на підставу задоволення своїх вимог на Закон України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», суд виходить з того, що примусове стягнення в даному випадку не здійснювалося.

Також посилання позивача про те, що нею погашено всю заборгованість за кредитним договором чим виконано зобов»язання є безпідставне, оскільки після ухвалення зазначеного судового рішення та до його повного виконання пройшов значний проміжок часу (а.с. 53), то кредитор вправі був продовжувати нараховувати відсотки та пеню за даним договором, оскільки зобов'язання між ним та ОСОБА_2 не припинилися. Крім того, зазначеним рішенням було стягнуто частково тіло кредиту.

За таких обставин суд у позові відмовляє.

Керуючись ст. ст. 88, 212-215, 218 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

У позові ОСОБА_2»яни Йосипівни до Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Вектор Плюс» про припинення права власності, скасування державної реєстрації права власності відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Закарпатської області через суд першої інстанції шляхом подачі в десятиденний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуюча Ж.В.Василиха