Справа №601/1883/16
Провадження № 2/601/57/2017
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 лютого 2017 року Кременецький районний суд Тернопільської області

в складі: головуючого судді Білосевич Г.С.,

при секретарі: Васільєвій О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Кременець цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася в суд із позовом про стягнення із відповідача боргу за борговою розпискою. В своїх позовних вимогах позивач посилається на те, що 05.08.2016 року ОСОБА_2 взяв у неї в борг грошову суму у розмірі 8 000 грн. На підтвердження даного факту ОСОБА_2 надав позивачу розписку про отримання грошових коштів та зобовязався повернути даний борг на першу вимогу позивача. 17.08.2016 року позивачем було надіслано на адресу відповідача письмову вимогу з проханням повернути позику у сумі 8 000 грн. протягом тридцяти днів з дня отримання вимоги, однак станом на день подання позову заборговану грошову суму відповідачем не повернуто. За таких обставин позивач просить суд стягнути з ОСОБА_2 борг в сумі 8 000 грн. та судові витрати по справі.

У поданій заяві представник позивача просить справу слухати у їх відсутності, позов підтримують та не заперечують проти винесення заочного рішення.

Відповідач в судове засідання не зявився, хоча про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином через подачу оголошення в газеті. Причини його неявки суду невідомі.

Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Згідно розписки ОСОБА_2 від 05.08.2016 року, останній позичив у ОСОБА_1 8 000 грн. (вісім тисяч) гривень, які зобовязався повернути на першу вимогу, додавши до розписки копію свого паспорта.

ОСОБА_1 надіслано на адресу ОСОБА_2 вимогу про повернення позики, що стверджується вимогою від 17.08.2016 року та рекомендованим повідомленням.

Відповідно до ст. 1046 Цивільного кодексу України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до ст. 1047 ЦК України, договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

На підставі ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред'явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред'явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором.

Судом встановлено, що відповідач по справі позичив у позивача гроші в сумі 8 000 грн.(вісім тисяч) гривень, про що 05.08.2016 року написав розписку та зобовязався повернути даний борг на першу вимогу позивача. Оскільки вказані у розписці кошти до даного часу позивачу не повернуті, то її вимоги про стягнення коштів по зобов'язанню відповідача слід задовольнити.

Із матеріалів справи вбачається, що позивачем сплачено 3500 гривень за надання правової допомоги.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 79 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. До витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, належать витрати на правову допомогу та витрати, пов"язанні з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Крім того, суд вважає, що з відповідача в користь позивача слід стягнути судові витрати понесенні останнім: 3 500 грн. витрати на правову допомогу, 100 грн. за подання оголошення в пресі та судовий збір в сумі 551 грн. 20 коп.

Враховуючи вищенаведене, керуючись ст.ст.1046, 1047, 1049 ЦК України, ст.ст. 10, 60, 79, 88, 212, 215, 218, 224-226 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Ухвалити заочне рішення.

Позов задоволити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) в користь ОСОБА_1, (ідентифікаційний номер НОМЕР_2) заборгованість за договором позики в сумі 8 000 (вісім тисяч) гривень, 3 500 (три тисячі пятсот) гривень витрат на правову допомогу, 551 (пятсот пятдесят одну) гривню судового збору та 100 (сто) гривень витрат, пов"язаних з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Тернопільської області через Кременецький районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий: