Номер провадження: 22-ц/785/1477/17
Головуючий у першій інстанції Палій С. А.
Доповідач Заїкін А. П.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.02.2017 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

- головуючого судді - Заїкіна А.П.,

- суддів: - Гайворонського С.П., Калараш А.А.,

за участю секретаря - Гарбуз В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про захист честі, гідності та відшкодування моральної шкоди, зустрічним позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про захист честі, гідності та відшкодування моральної шкоди, за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на рішення Ширяївського районного суду Одеської області від 08 вересня 2016 року,

встановила:

У вересні 2010 р. ОСОБА_4 звернулася до суду з вищезазначеним позовом, в якому просила: 1) зобов'язати ОСОБА_5 вибачитися у неї при свідках за приниження її гідності та честі і розповсюдження відомостей, які не відповідають дійсності, а саме, що вона отруїла її корову; 2) стягнути з ОСОБА_5 на її користь відшкодування моральної шкоди у розмірі - 10 000,00 грн..

ОСОБА_4 свої вимоги обґрунтовувала тим, що з ОСОБА_5 у неї склалися тривалі неприязні стосунки у зв'язку з неповерненням останньою позики, з приводу чого вона зверталася до суду. Затаївши на неї обіду з приводу цього, ОСОБА_5 20.06.2010 р., під час доїння корів на громадському вигоні, при скупчені жителів с. Маркевичеве Ширяївського району Одеської області, розповсюдила інформацію, що вона начебто отруїла корову останньої, що не відповідає дійсності.

У зв'язку з надзвичайно образливою поведінкою відповідачки, розповсюдженням недостовірної інформації їй було завдано моральну шкоду, яка полягає у душевних стражданнях, приниженні її гідності та честі. Виходячи з глибини душевних страждань, ступеня вини відповідачки, розмір відшкодування моральної шкоди становить - 10 000,0 грн..

У вересні 2010 р. ОСОБА_5, не визнавши первісний позов, звернулася до суду з вищезазначеним зустрічним позовом, в якому просила: 1) зобов'язати ОСОБА_4 вибачитися у неї при колективі вчителів та технічних працівників школи села за приниження її гідності та честі у зв'язку з погрозою доправити її до психіатричної лікарні; 2) стягнути з ОСОБА_4 на її користь відшкодування моральної шкоди у розмірі - 10 000,00 грн..

Зустрічні позовні вимоги ОСОБА_5 обґрунтовувала тим, що вона працює в школі вчителем. ОСОБА_4 постійно здійснює на неї наклепи, погрози в здійсненні каліцтва та втраті майна.

22.02.2007 р., під час зборів мешканців с. Маркевичеве Ширяївського району Одеської області, які були ініційовані ОСОБА_4 як головою профспілки працівників школи, у присутності представників районного відділу освіти та районної державної адміністрації, остання вчинила самосуд над нею. Вказане завдало великої шкоди її здоров'ю та моральному стану.

22.06.2010 р. ОСОБА_4 увірвалася до її кабінету на роботі в школі. Звинуватила її в розповсюдженні слухів про отруєння нею її корови. Погрожувала, що направить її до психіатричної лікарні. Все це чули учні, які були в кабінеті. Вийшовши з кабінету ОСОБА_4 продовжувала кричати на всю школу про те, що вона відправить її до психіатричної лікарні.

Вищевказаним діями ОСОБА_4 завдала їй моральну шкоду, яка полягає у моральних стражданнях та хвилюваннях, які пов'язані з пошуком реалізації свого захисту від незаконних дій останньої.

У судовому засіданні позивачка первісний позов підтримала, просила його задовольнити за викладених у ньому підстав. Зустрічний позов не визнала, просила відмовити в його задоволенні.

Представник відповідача у судовому засіданні зустрічний позов підтримав, просив задовольнити його за викладених в ньому підстав. У задоволенні первісного позову просив відмовити, вважав його необґрунтованим.

Рішенням Ширяївського районного суду Одеської області від 08.09.2016 р. у задоволенні первісного позову ОСОБА_4 та зустрічного позову ОСОБА_5 відмовлено в повному обсязі.

ОСОБА_6 в апеляційній скарзі оскаржує рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні її зустрічного позову. Просить рішення суду в цій частині скасувати. Ухвалити нове рішення про задоволення її зустрічного позову. Посилається на те, що рішення ухвалено в оскарженій частині судом першої інстанції при невідповідності висновків суду обставинам справи, з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Апелянт та її представник у судовому засіданні підтримали викладені в апеляційній скарзі доводи та вимоги.

ОСОБА_4 у письмових запереченнях на апеляційну скаргу вважала необхідним скаргу відхилити. Рішення суду першої інстанції залишити без змін. Посилалася на те, що пропущено строк подання апеляційної скарги. Ніяких дій на зборах жителів села від 22.02.2007 р., профспілкових борах працівників сільської школи від 05.02.2007 р. з приниження гідності, честі ОСОБА_5 вона не вчиняла. Навпаки ОСОБА_5 постійно звертається до прокуратури та міліції Ширяївського районну з безпідставними скаргами на неї.

Відповідно до ст. 303 ЦПК України колегія суддів перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Рішення суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні первісного позову ОСОБА_4 не оскаржено, а тому відповідно до ч. 1 ст. 303 ЦПК України в апеляційному порядку не переглядається.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, вислухавши пояснення осіб, яки прийняли участь у судовому засіданні, обговоривши доводи апеляційної скарги та заперечень на неї, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при ухваленні рішення, колегія суддів зазначає наступне.

Ухвалюючи рішення про відмову в задоволенні зустрічного позову ОСОБА_5, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачка не довела ті обставини, на які вона посилалася у позові (а. с. 156 - 159).

Колегія суддів, вважає, що суд першої інстанції, на підставі наданих сторонами і досліджених судом доказів, дійшов правильного висновку про відмову в задоволенні зустрічного позову. Висновки суду відповідають обставинам справи, нормам матеріального (ст. 10 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, ст. ст. 32, 34 Конституції України, ст. ст. 16, 275, 277, 297 ЦК України) та процесуального (ст. ст. 11, 60, 179, 213 ЦПК України) права. Вказані в апеляційній скарзі доводи не спростовують висновків суду.

Встановлено, що між сторонами тривалий час існують неприязні стосунки. Разом з тим, ні ОСОБА_4, ні ОСОБА_5 у своїх позовах (а. с. 1 - 2, 11 - 13) не вимагають визнання недостовірною інформацію, на розповсюдження якої кожна з них посилається.

Відповідно до ст. ст. 11, 60 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Статтею 10 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини передбачено, що кожен має право на свободу виявлення поглядів. Це право включає свободу дотримуватися своїх поглядів, одержувати і передавати інформацію та ідеї без втручання органів державної влади і незалежно від кордонів.

Здійснення цих свобод, оскільки воно пов'язане з обов'язками і відповідальністю, може підлягати таким формальностям, умовам або санкціям, що встановлені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної безпеки, територіальної цілісності або громадської безпеки, для запобігання заворушенням чи злочинам, для охорони здоров'я чи моралі, для захисту репутації або для підтримання авторитету і безсторонності суду.

За правилами, передбаченими ст. ст. 275, 277, 297 ЦК України фізична особа має право на захист свого особистого немайнового права від протиправних посягань інших осіб. Захист особистого немайнового права здійснюється способами, встановленими главою 3 цього Кодексу.

Фізична особа, при порушенні її особистих немайнових прав внаслідок поширення про неї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації.

Фізична особа має право звернутися до суду з позовом про захист її гідності та честі.

Способи захисту цивільних прав та інтересів передбачені ст. 16 ЦК України, яка крім переліку конкретних способів захисту, містить посилання на те, що суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений законом.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що відповідачка не довела, що розповсюджена інформація не відповідає дійсності. Крім того, колегія суддів звертає увагу на те, що: - по-перше, не заявлено вимог про визнання розповсюдженої інформації недійсною; - по-друге, такий спосіб захисту як «зобов'язання ОСОБА_4 вибачитись при колективі вчителів та технічних працівників школи», про що просить ОСОБА_7 не відповідає нормам чинного законодавства; - по-третє, ОСОБА_5 не обґрунтувала розмір відшкодування моральної шкоди.

Доводи апелянта про помилковість висновку суду першої інстанції про те, що висловлювання ОСОБА_4 не мають яскраво вираженого негативного характеру, не принижують її гідність та честь, колегія суддів не приймає до уваги, виходячи з встановлених по справі обставин.

Таким чином, апеляційна скарга ОСОБА_5 є необґрунтованою, а тому її треба відхилити.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 307, ст. 308 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишення рішення без змін. Апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

За вищевикладених обставин колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим. Судом повно та всебічно досліджені наявні в матеріалах справи докази, їм надана правильна оцінка, порушень норм матеріального та процесуального права не допущено. Підстави для скасування, зміни рішення суду першої інстанції в межах доводів ОСОБА_5, а також для прийняття доводів апеляційної скарги останньої у суду апеляційної інстанції відсутні.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 313, 315, 317, 319 ЦПК України колегія суддів,

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 - відхилити.

Рішення Ширяївського районного суду Одеської області від 08 вересня 2016 року в частині відмови у задоволенні зустрічного позову ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про захист честі, гідності та відшкодування моральної шкоди - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, однак може бути оскаржена до касаційного суду протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий суддя: А. П. Заїкін

Судді: С. П. Гайворонський

А. А. Калараш