Справа № 2-Н88/08
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 січня 2017 року Подільський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді - Супрун Г. Б. ,

секретаря - Прокопенко М. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві скаргу ПАТ «Родовід Банк» на дії головного державного виконавця Солом»янського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві Пішковцій О.В.,-

В С Т А Н О В И В :

ПАТ «Родовід Банк»05.10.2016 року звернувся до Подільського районного суду м.Києва зі скаргою на дії головного державного виконавця Солом»янського районного ВДВС м. Києва ГТУЮ у м. Києві Пішковцій О.В., в якій просить скасувати постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві від 30.06.2016 року в межах виконавчого провадження №49878354, визнати дії державного виконавця незаконними та відновити виконавче провадження, у зв'язку з тим, що державним виконавцем не здійснено всіх заходів щодо примусового виконання судового наказу Подільського районного суду м. Києва від 08.02.2008 р. передбачених ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження»(зокрема, не звернувся до суду з поданням про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника), і судове рішення суду фактично не виконане.

В судовому засіданні представник заявника ОСОБА_2 скаргу підтримав в повному обсязі, зазначив, що головний державний виконавець повинен був подати до суду подання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника, з метою виявлення майна та коштів належних йому, проте вказані дії не вчинені.

Головний державний виконавець Солом»янського районного ВДВС м. Києва ГТУЮ у м. Києві Пішковцій О.В. в судове засідання не з»явилась, про розгляд справи повідомлялась належним чином, жодної заяви не надала, тому суд вважає можливим розглянути скаргу за її відсутності.

Вислухавши пояснення представника заявника, дослідивши письмові докази, суд приходить до наступних висновків.

Постановою головного державного виконавця Солом»янського районного ВДВС м. Києва ГТУЮ у м. Києві Пішковцій О.В. від 30.06.2016 р. повернуто виконавчий документ: судовий наказ №2-Н-88/08 виданий 08.02.2008 р. Подільським районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_3 боргу в сумі 34163,54 грн., стягувачу на підставі п. 2 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» (а.с. 8).

З вказаної постанови вбачається, що в ході проведення виконавчих дій з метою забезпечення примусового виконання виконавчого документа головним державним виконавцем встановлено, що за боржником транспортні засоби не зареєстровані (відповідь Регіонального сервісного центру МВС України у м. Києві), боржник на обліку в органах ДПС не перебуває, інформація щодо сум доходу, нарахованого (сплаченого) податковим агентом на користь платників податку та сум утриманого з них податку в ДРФО відсутня (відповідь ДПС України), боржник пенсію не отримує, за трудовими та цивільно-правовими договорами не працює (відповідь Пенсійного фонду України).Згідно інформаційної довідки Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за боржником нерухоме майно не зареєстровано. Інше майно, на яке можливо звернути стягнення не виявлено, про що складено акт державним виконавцем. Заходи щодо розшуку майна належного боржникові виявились безрезультатними.

29.07.2016 р. ПАТ «Родовід Банк» отримано постанову про повернення виконавчого документа.

Статті 1, 2 Закону України «Про виконавче провадження» (чинний на день виникнення правовідносин) визначають, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно ст.ст. 6, 11 Закону України «Про виконавче провадження», чинного на день виникнення правовідносин, державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб, вживати заходів необхідних для своєчасного і в повному обсязі примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасного і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до п.3 Постанови Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ №6 від 07.02.2014р. «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» зазначається, що при розгляді скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суди повинні враховувати, що Законом про виконавче провадження передбачено заборону на зловживання процесуальними правами під час здійснення виконавчого провадження. Так, державний виконавець зобов»язаний вживати передбачені Законом про виконавче провадження заходи примусового виконання рішень неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії (частина 1 ст.11), а особи, які беруть участь у виконавчому провадженні, зобов»язані сумлінно користуватися усіма наданими їм правами з метою забезпечення своєчасного та в повному обсязі вчинення виконавчих дій ( ч.7 ст.12).

Згідно п. 2 ч. 2 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження, за яким виконання не здійснювалося або здійснено частково, повертається стягувачу у разі, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернуто стягнення, а здійснені державним виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

Всупереч п. 2 ч. 1 ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження» в постанові не зазначено, які заходи щодо розшуку майна боржника здійснювались державним виконавцем відповідно до цього Закону і вони виявилися безрезультатними.

Крім того, відповідно до п.п. 10, 11, 18 ч. 3 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право звертатися до суду з поданням про розшук боржника-фізичної особи або дитини чи про постановлення вмотивованого рішення про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, або дитина, стосовно якої складено виконавчий документ про її відібрання; викликати фізичних осіб, посадових осіб з приводу виконавчих документів, що знаходяться у виконавчому проваджені, а в разі неявки боржника без поважних причин виносити постанову про його привід через органи внутрішніх справ; у разі ухилення боржника від виконання зобов»язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи за межі України - до виконання зобов»язань за рішенням.

Так, з постанови від 30.06.2016 року не вбачається чи здійснювались державним виконавцем виклики боржника у виконавчому провадженні, чи застосовувався привід через органи внутрішніх справ відносно неї, чи звертався до суду з поданням про розшук боржника-фізичної особи та чи здійснювався державним виконавцем вихід за місцем проживання боржника з метою перевірки майнового стану боржника. Крім того, не реалізувавправа на звернення до судуз поданням про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної особи.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що при прийнятті постанови про повернення виконавчого документа стягувачеві державний виконавець не вжив всіх передбачених ст.ст.11, 47 Закону України «По виконавче провадження» заходів примусового виконання рішення суду в повному обсязі.

Державний виконавець в судове засідання не з»явилась, тверджень викладених у скарзі не спростувала, будь-яких доказів суду не надала.

Частиною 2 ст. 387 ЦПК України передбачено, що у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов»язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи.

Крім того, підлягають поновленню пропущені заявником з поважних причин строки для звернення до суду за захистом порушеного права, оскільки 08.08.2016 року ( в установлений Законом строк) ним вже подавалась скарга на дії державного виконавця, яку повернуто ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 12.08.2016 року.

Керуючись ст. 383-389 ЦПК України, ст.ст. 11, 47 Законом України «Про виконавче провадження», суд,-

У Х В А Л И В :

Скаргу ПАТ «Родовід Банк» на дії головного державного виконавця Солом»янського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві Пішковцій О.В. - задовольнити.

Визнати неправомірними дії головного державного виконавця Солом»янського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві Пішковцій Оксани Вікторівни щодо повернення виконавчого документа стягувачеві від 30.06.2016 року у виконавчому провадженні №49878354.

Скасувати постанову головного державного виконавця Солом»янського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві Пішковцій Оксани Вікторівни від 30.06.2016 р. про повернення виконавчого документу стягувачеві у виконавчому провадженні №49878354.

Зобов»язати головного державного виконавця Солом»янського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві Пішковцій Оксани Вікторівни відновити виконавче провадження №49878354.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду м.Києва через Подільський районний суд м.Києва протягом п»яти днів з дня проголошення ( отримання її копії).

СуддяГ. Б. Супрун