Ухвала

іменем україни

25 січня 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

ФаловськоїІ.М., Висоцької В.С., ГримичМ.К.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк», третя особа - ОСОБА_5, про визнання кредитного договору та договору іпотеки недійсними; за позовом публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_4, ОСОБА_6, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за договором про надання споживчого кредиту, звернення стягнення на предмет іпотеки, за касаційною скаргою публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» на рішення апеляційного суду Одеської області від 20 жовтня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У грудні 2012 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 27 червня 2007 року між ним та публічним акціонерним товариством «УкрСиббанк» (далі - ПАТ «УкрСиббанк») було укладено договір № 0, відповідно до умов якого останній отримав кредитні кошти у розмірі 34 тис. доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 13,50 % річних, з терміном погашення до 27 червня 2017 року.

На виконання забезпечення зобов'язань за кредитним договором

27 червня 2007 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_5 було укладено договір іпотеки, відповідно до умов якого остання передала банку в іпотеку нерухоме майно - двокімнатну квартиру АДРЕСА_1, що належить їй на праві приватної власності.

Оскільки на день укладання кредитного договору іноземний курс валюти становив 1 долар США за 5 грн 05 коп., а на день звернення до суду з позовом - 1 долар США за 8 грн 17 коп., тобто існує істотна зміна становища щодо виконання боргових зобов'язань, і сума боргу значно зросла, тому ОСОБА_4 просив суд визнати кредитний договір та договір іпотеки недійсними.

Не погоджуючись з вимогами ОСОБА_4, ПАТ «УкрСиббанк» звернулося до суду з позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 27 червня 2007 року ПАТ «УкрСиббанк» надало ОСОБА_4 кредит в іноземній валюті у сумі 34 тис. доларів США строком до 27 червня 2017 року. На виконання забезпечення зобов'язань за кредитним договором 27 липня 2007 року між банком та ОСОБА_5 було укладено іпотечний договір нерухомого майна - двокімнатної квартири АДРЕСА_1. Також 27 червня 2007 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_6 було укладено договір поруки № 124114.

У зв'язку з тим, що ОСОБА_4 свої зобов'язання не виконав, кредит не погасив, ПАТ «УкрСиббанк» просило суд звернути стягнення на предмет іпотеки та стягнути заборгованість за договором про надання споживчого кредиту від 27 червня 2007 року № 0.

Рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 07 серпня 2013 року у задоволенні позову ОСОБА_4 відмовлено. Позов ПАТ «УкрСиббанк» задоволено. Стягнуто з ОСОБА_4, ОСОБА_6 солідарно на користь ПАТ «УкрСиббанк» загальну суму заборгованості за договором про надання споживчого кредиту від 27 червня 2007 року № 0 в сумі 43 755,26 доларів США, що еквівалентно 349 600 грн 12 коп. Звернуто стягнення на предмет іпотеки за іпотечним договором від 27 червня 2007 року, а саме двокімнатну квартиру № 17, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, що належить на праві приватної власності ОСОБА_5 Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішенням апеляційного суду Одеської області від 27 жовтня 2014 року рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 07 серпня 2013 року змінено, доповнено резолютивну частину таким змістом: стягнути з ОСОБА_4, ОСОБА_6 у солідарно на користь ПАТ «УкрСиббанк» на загальну суму заборгованості за договором про надання споживчого кредиту від 27 червня 2007 року

№ 0 в сумі 43 755,26 доларів США, що еквівалентно

349 600 грн 12 коп., з урахуванням вартості майна, на яке звернуто стягнення, а саме двокімнатну квартиру АДРЕСА_1, що належить на праві приватної власності ОСОБА_5

Ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого сулу України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 11 березня 2015 року рішення апеляційного суду Одеської області від 27 жовтня 2014 року скасовано в частині звернення стягнення на майно, а справу у цій частині передано на новий судовий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Рішенням апеляційного суду Одеської області від 20 жовтня 2015 року рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 07 серпня 2013 року змінено, викладено резолютивну частину наступним чином: відстрочити виконання рішення суду на строк дії Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» який набрав чинності 07 червня 2014 року в частині звернення стягнення на предмет іпотеки за іпотечним договором від 27 червня 2007 року, а саме на двохкімнатну квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, що належить на праві приватної власності ОСОБА_5 Вирішено питання про судові витрати.

У касаційній скарзі ПАТ «УкрСиббанк», мотивуючи свою вимогу неправильним застосуванням судом апеляційної інстанції норм матеріального права та порушенням норм процесуального права, просить скасувати ухвалене судове рішення, а справу передати на новий судовий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Судами встановлено, що 27 червня 2007 року між ОСОБА_4 та АКІБ «УкрСиббанк», який змінив назву на ПАТ «УкрСиббанк», було укладено договір про надання споживчого кредиту № 0, згідно з яким ОСОБА_4 отримав кредит у розмірі 34 тис. доларів США.

Відповідно до умов договору ПАТ «УкрСиббанк» зобов'язалося надати ОСОБА_4 кредитні кошти у розмір 34 тис. доларів США з терміном повернення до 27 червня 2017 року.

У забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором 27 червня 2007 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_5, яка є майновим поручителем, був укладений іпотечний договір серії НОМЕР_1, який посвідчений приватним нотаріусом Білгород-Дністровського міського нотаріального округу Одеської області Чухрай Т.Ю. та зареєстрований у реєстрі за № 49, згідно з яким ОСОБА_5 зобов'язалася перед ПАТ «УкрСиббанк» відповідати солідарно з ОСОБА_4 за виконання усіх грошових зобов'язань за договором від 27 червня 2007 року № 0 та передала в іпотеку нерухоме майно, а саме двокімнатну квартиру АДРЕСА_1.

Відповідно до договору поруки від 27 червня 2007 року № 124114, ОСОБА_6 зобов'язалась перед ПАТ «УкрСиббанк» відповідати за невиконання ОСОБА_4 усіх його зобов'язань перед ПАТ «УкрСиббанк», що виникли з договору надання споживчого кредиту від 27 червня 2007 року № 0.

Згідно зі ст. 12 Закону України «Про іпотеку» у разі порушення іпотекодавцем обов'язків, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов'язання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки.

Відповідно до ст. 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

Змінюючи рішення суду першої інстанції, апеляційний суд, відповідно до вимог статей 10, 11, 60 ЦПК України дослідивши всі наявні у справі докази в їх сукупності та надавши їм належну оцінку, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вірно виходив із того, що після ухвалення рішення судом першої інстанції, набрав чинності Закон України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», згідно з яким протягом дії цього Закону не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) нерухоме житлове майно, яке вважається предметом застави та/або предметом іпотеки, якщо таке майно виступає як забезпечення зобов'язань громадянина України (позичальника або майнового поручителя) за споживчими кредитами, наданими йому кредитними установами - резидентами України в іноземній валюті, за умови, що таке нерухоме житлове майно використовується як місце постійного проживання позичальника/майнового поручителя.

Встановлено, що ОСОБА_4 отримав споживчий кредит в іноземній валюті, при цьому майновим поручителем передано в іпотеку належну іпотекодавцю на праві приватної власності двокімнатну квартиру загальною площею 50,1 кв. м., разом з цим іпотекодавець не має у власності інше нерухоме житлове майно. Вказаний висновок не спростовано позивачем за зустрічним позовом належними та допустимими доказами відповідно до положень ст.ст. 58, 59 ЦПК України.

За таких обставин суд апеляційної інстанції дійшов вірного висновку про наявність правових підстав для застосування положень Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті».

Докази та обставини, на які посилається заявник у касаційній скарзі, були предметом дослідження судом апеляційної інстанції та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судом були дотримані норми матеріального і процесуального права.

Доводи касаційної скарги на правильність висновків апеляційного суду не впливають та їх не спростовують.

Керуючись статтями 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» відхилити.

Рішення апеляційного суду Одеської області від 20 жовтня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів: І.М. Фаловська

В.С. Висоцька

М.К.Гримич