Справа № 463/4377/16-ц
Провадження № 2/463/453/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 лютого 2017 року Личаківський районний суд м.Львова в складі:

головуючого-судді Грицка Р.Р.,

при секретарі - Кисиличин М.В.,

з участю представника позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,

в с т а н о в и в :

позивач звернулася в суд з позовними вимогами до відповідача, розмір яких уточнила заявою від 05.12.2016 року, в остаточній редакції позовних вимог просить стягувати з відповідача на свою користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у твердій грошовій сумі у розмірі 4 500 гривень щомісячно і до досягнення дитиною повноліття.

Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що у шлюбі з відповідачем у них народився син ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2. З листопада 2012 року відповідач кожного місяця платив 1 000 гривень на утримання дитини. Проте з травня 2016 року перестав регулярно виплачувати кошти на сина. Син ОСОБА_5 навчається у першому класі приватного навчального закладу Школа-ггімназія ім.Святої Софії, займається у технічній студії «Винахідник» на двох курсах, навчання яких є платним. Крім того, вона несе витрати на купівлю навчальних матеріалів, одягу, взуття, забезпечує здоровим харчуванням тощо. За рекомендаціями психолога дитина відвідує заняття «Арт-терапія для дітей» у Психологічній студії «Сенс», крім того, у сина діагностовано далекозорий астигматизм, останній потребує постійного носіння окулярів та регулярного спостереження у лікаря-офтальмолога. Вона працює приватним підприємцем, у неї на утримання є дитина від першого шлюбу ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3. В той же час їй відомо, що відповідач є засновником ТзОВ «Західні покрівельні системи», також є приватним підприємцем. Річний дохід відповідача становить більше 5 000 000 мільйонів гривень на рік. Оскільки відповідач на даний час працює, отримує стабільні доходи, інших осіб на утриманні немає, стан здоровя його нормальний, а тому враховуючи наявність у відповідача обовязку в рівній мірі нести витрати на утримання спільної дитини, просить позов задовольнити.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала, дала аналогічні пояснення викладеним у мотивах позовної заяви, просить суд позов задоволити повністю. Додатково зазначила, що стягуванню з відповідача щомісячно підлягає саме розмір 4 500 гривень, оскільки позивач несе чималі витрати на придбання продуктів харчування, одягу дитині, забезпечення належних умов проживання, навчання, лікування, а розмір отримуваних позивачем доходів не забезпечує потреб дитини. В той же час відповідач працює офіційно, є приватним підприємцем і розмір отримуваних ним доходів в повній мірі дозволяє йому сплачувати аліменти саме у зазначеному розмірі.

Позивач та представник позивача 06.02.2017 року в судове засідання не зявилися, від представника позивача поступила письмова заява про завершення розгляду у їх відсутності. Враховуючи наведене, суд вважає за можливе завершити розгляд справи у відсутності позивача та її представника.

Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково. Пояснив, що він ніколи не ухилявся від виконання своїх батьківських обовязків стосовно малолітньої дитини ОСОБА_4, а навпаки регулярно і добровільно надавав позивачу кошти у розмірі 1 000 гривень на місяць. Лише у 2016 році він оплатив позивачу кошти на утримання сина у розмірі 12315,0 гривень, шляхом переказу коштів на банківську картку. Крім цього, по можливості оплатив плату за садок та гурток у розмірі 1112,50 гривень. Його чистий дохід від підприємницької діяльності за 10 місяців 2016 року склав 68169,67 гривень, тобто, 6816,96 гривень на місяць. Його заробітна плата у ТзОВ «Західні покрівельні системи» за 10 місяців склала 8024,46 гривень. Також зазначив, що він проживає з батьками, які є пенсійного віку, батько є інвалідом 2-ої групи. Крім пенсії інших доходів у них немає, відповідно він змушений їх матеріально підтримувати. Переконаний, що відповідним розміром аліментів, який би відповідав інтересам дитини та матеріальному становищі платника аліментів є 2 500 гривень, а тому просить у такому розмірі стягувати щомісячно з нього на користь позивача аліменти.

Заслухавши пояснення учасників процесу, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, дослідивши та перевіривши усі обставини справи, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, суд позов задовольняє частково з наступних підстав.

Як встановлено судом, у зареєстрованому між сторонами шлюбі, народилася спільна дитина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.3).

Крім того, позивач має на утриманні дитину від першого шлюбу ОСОБА_6, 14.09.1999 року.

Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

З врахуванням положень ст.181 СК України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними.

За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом.

Судом безспірно встановлено, що на даний час неповнолітній ОСОБА_4 проживає з матірю ОСОБА_3 Відповідач з дитиною не проживає, при цьому, не перестає спілкуватися з сином та надає кошти на його утримання.

Позивач вважає, що відповідач, як батько дитини матеріально дитину не забезпечує належним чином, грошові кошти на утримання дитини надає не регулярно та в недостатньому обсязі.

В той же час відповідач не заперечуючи свого обовязку по утриманню дитини вважає, що такий виконує належним чином та в достатньому обсязі регулярно пересилаючи грошові кошти позивачу через систему банківських переказів, які позивач отримує, також оплачує садок та гурток, де навчається дитина.

Наведені сторонами обставини свідчать про відсутність між ними домовленості щодо способу виконання спільного обовязку утримувати дитину, а тому виходячи із встановленого факту, що дитина проживає із матірю, суд приходить до висновку, що вимога позивача про стягнення аліментів з відповідача на утримання неповнолітньої дитини є підставною.

При визначенні розміру аліментів, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача суд виходить з наступного.

За загальним правилом, згідно з ч.3 ст.181 СК України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька.

В той же час, відповідно до ч.1 ст.184 Сімейного кодексу України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Пунктом 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розяснено, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно з поданими уточненнями, позивач просить стягувати з відповідача на утримання неповнолітньої дитини аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 4 500 гривень щомісячно.

Переконана, що її матеріальне становище, потреби дитини у належному вихованні, матеріальному забезпеченні умов проживання та розвитку, лікування, потреб в одязі та харчуванні, відповідають заявленому розмірі аліментів. В підтвердження своєї позиції представила довідку про власні доходи (а.с.5), товарні чеки щодо витрат на навчання, одяг, лікування дитини, копії медичних документів та чеки щодо стану здоровя і витрат на лікування позивача.

Однак, відповідач вказаний розмір аліментів в судовому засіданні категорично заперечив, вважає такий необґрунтовано завищеним, погоджується на стягнення з нього щомісячно аліментів на утримання дитини у розмірі 2 500 гривень.

Представив суду копії документів про заробітну плату, виписки з поточного рахунку ФОП ОСОБА_2 за 2016 рік, виписки з реєстру податкових накладних від ТзОВ «Мілана Вест» за 2016 рік, виписки з реєстру податкових накладних від ТзОВ «Лайк-Сіті» за 2016 рік, копії квитанції про переказ коштів позивачу, копії квитанцій про сплату коштів за дитсадок та гурток (а.с.30-73), згідно яких вбачається, що від підприємницької діяльності дохід відповідача за 10 місяців 2016 року склав 68169,67 гривень та заробітна плата у ТзОВ «Західні покрівельні системи» за 10 місяців 2016 року склала 8024,46 гривень.

Таким чином, належно оцінивши та перевіривши представлені сторонами обґрунтування та докази у сукупності, суд вважає підставними заявлені вимоги про стягнення аліментів в твердій грошовій сумі, оскільки відповідач в Україні офіційно працевлаштований та отримує доходи.

В той же час, при визначенні розміру аліментів, окрім потреб дитини та можливості надання допомоги самою матірю, суд враховує матеріальний стан відповідача, його стан здоровя та вік, наявний обовязок по утриманню своїх батьків, які є особами пенсійного віку, батько інвалід 2-ої групи, а тому суд приходить до висновку про те, що заявлений позивачем розмір аліментів є завищеним та таким, що не відповідає потребам дитини та рівню матеріального забезпечення відповідача. А тому враховуючи, що сторони, як батьки малолітньої дитини, мають рівні обовязки в утриманні дитини, а покладення обовязку на відповідача сплачувати аліменти у завищеному розмірі може призвести до невиправданих фінансових витрат та спричинення матеріальної скрути відповідача, суд приходить до переконання, що достатнім розміром аліментів, який здатний забезпечити дитині належні умови для існування, повноцінного розвитку та належних умов проживання, є сума 2 500 гривень, яку слід стягувати з відповідача на користь позивача щомісячно і до досягнення дитиною повноліття. У звязку із наведеним позовні вимоги слід задовольнити частково. Судові витрати покласти на відповідача.

Одночасно суд не приймає до уваги посилання позивача як на підставу стягнення аліментів у більшому розмірі ті обставини, що дитина відвідує гуртки, хворіє, потребує медичного лікування, оскільки вказані обставини є підставою для виникнення обовязку у відповідача нести додаткові витрати на утримання дитини в порядку визначеному ст.185 СК України.

При цьому, слід розяснити сторонам, що як за позивачем, так і за відповідачем залишається право на звернення до суду з позовом про зміну розміру аліментів у випадку зміни матеріального становища відповідача.

Керуючись ст.ст.10, 11, 60, 88, 209, 212-215, 218, 367 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в :

позов ОСОБА_3 задоволити частково.

Стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4 (і.н.) на користь ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5 (і.н.), аліменти на дитину ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у твердій грошовій сумі у розмірі 2500,0 гривень (дві тисячі пятсот гривень 00 копійки) щомісячно, починаючи з 22 вересня 2016 року до досягнення дитиною повноліття.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити за безпідставністю.

Стягнути з ОСОБА_2 (і.н.) в дохід держави 551,20 гривень судового збору.

Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4 (і.н.) на користь ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5 (і.н.), аліментів на дитину ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у межах суми платежу за один місяць у розмірі 2500,0 гривень.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Львівської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя Грицко Р.Р.