Справа № 225/393/17
Провадження №2/225/622/2017
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 лютого 2017 року м.Торецьк

Дзержинський міський суд Донецької області у складі :

судді - Мигалевича В.В.,

за участю

секретаря Голубової О.О.

позивача - ОСОБА_1

відповідача - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Дзержинського міського суду Донецької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач в січні 2017 року звернувся до суду із вищезазначеним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що відповідач по справі є його матірю, яка за рішенням суду сплачувала аліменти на його утримання до 18 років. Вказує, що 26.01.2017 року йому виповнилося вісімнадцять років, у звязку з чим стягнення аліментів з ОСОБА_2 припинено. Однак, на теперішній час позивач є студентом 3 курсу денної форми навчання Дзержинського гірничого технікуму, строк навчання в якому закінчується 30.06.2018 року. У звязку з цим потребує додаткової матеріальної допомоги. Оскільки відповідач працює, стабільно отримує заробітну плату, вважає, що вона може надавати сину таку допомогу в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку щомісяця.

В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги, уточнив, що наполягає на стягненні аліментів в розмірі 1/5 частини з усіх видів заробітку відповідача щомісяця.

Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнала в повному обсязі, не заперечувала проти їх задоволення.

Дослідивши матеріали справи та надані докази в їх сукупності, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ст. 199 СК України, якщо повнолітні діти продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Судом встановлено, що відповідач по справі ОСОБА_2 є матірю ОСОБА_1 (а.с. 7).

Згідно довідки № 120 від 26.01.2017 року (а.с. 4) ОСОБА_1 є студентом ІІІ курсу денного відділення Дзержинського гірничого технікуму за спеціальністю «ЕО» (бюджет) (а.с.4).

Отже, син відповідача потребує матеріальної допомоги від матері на період навчання.

Відповідно до ст.10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, а відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Виходячи з принципу змагальності сторін, суд не може за власною ініціативою збирати докази або роботи інші процесуальні дії, направлені на збирання доказів, а лише оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

В судовому засіданні встановлено, що відповідач по справі є працездатною людиною, працює ламповщицею ДП «Дзержинськвугілля» «шахта Торецька» та отримує заробітну плату.

Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідач, як мати може надавати сину, який продовжує навчання матеріальну допомогу.

При визначенні розміру аліментів суд відповідно до ст. 182 СК України враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини, вік дитини, стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних членів сімї, батьків, дітей.

Отже, при визначенні розміру цієї допомоги суд враховує, що ОСОБА_2 є працездатною, працює на підприємстві, де отримує заробітну плату.

З урахуванням зазначеного суд вважає, що відповідач може надавати сину допомогу у розмірі 1/5 частини з усіх видів доходу до припинення навчання або досягнення ним 23 років. Сплачуючи аліменти саме в такій частині відповідач, як зможе надавати матеріальну допомогу на утримання повнолітнього сина, так і вирішувати питання матеріального характеру щодо себе.

Відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України однією із засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведеність перед судом їх переконливості. Виходячи із цього принципу, суд не може за власною ініціативою збирати докази або робити інші процесуальні дії, направлені на збирання доказів, а лише оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Таким чином, суд приходить до висновку про повну доведеність заявлених вимог, тому вони підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 212, 224 ЦПК України, ст.ст. 182, 183, 199 СК України, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, аліменти на утримання сина ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1/5 частини з усіх видів доходу щомісяця на період його навчання у навчальному закладі, але не більше ніж до досягнення ним 23 річного віку, починаючи з 30.01.2017 року.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь держави судовий збір у сумі 640 (шістсот сорок) грн. 00 коп.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Донецької області через Дзержинський міський суд протягом десяти днів з дня проголошення рішення суду.

Суддя: