Провадження № 2/520/6158/17
Київський районний суд м. Одеси в складі:
головуючого судді Калініченко Л.В.
при секретарі Єгоровій Н.Ю.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовом
Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія
«Українська страхова група»
про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,
Представник Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» у судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив суд їх задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечував.
Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не сповістив.
Відповідно до ст.74 ЦПК України, судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Частиною 3 ст. 76 ЦПК України передбачено, що якщо особу, якій адресовано судову повістку, не виявлено в місці проживання, повістку під розписку вручають будь кому з повнолітніх членів сім'ї, які проживають разом з нею.
Згідно з відповіддю відділу адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України в Одеській області (а.с.16) ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, з 02.08.2004 року зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 і Петрова, 2, кв.40, та саме за цією направлялись судові повістки на імя ОСОБА_1.
Частиною 3 ст. 76 ЦПК України передбачено, що якщо особу, якій адресовано судову повістку, не виявлено в місці проживання, повістку під розписку вручають будь кому з повнолітніх членів сім'ї, які проживають разом з нею.
Суд також зазначає, що відповідно до ч. 3 ст. 27 ЦПК України, особи, які беруть участь у справі, зобовязані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обовязки.
Судом, враховано, що в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов'язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.
Обов'язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005р. у справі "Смірнова проти України").
При цьому вжиття заходів для прискорення процедури розгляду справ є обов'язком не тільки держави, а й осіб, які беруть участь у справі. Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 7 липня 1989 року у справі „Юніон Аліментаріа ОСОБА_4 проти Іспанії" зазначив, що заявник зобов'язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов'язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.
Всі ці обставини судам слід враховувати при розгляді кожної справи, оскільки перевищення розумних строків розгляду справ становить порушення прав, гарантованих пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини.
Враховуюче вищевикладене, а також, що відповідно до ч.1 ст. 157 ЦПК України, суд розглядає справи протягом розумного строку, але не більше двох місяців з дня відкриття провадження у справі, та у відповідності до ст.ст. 224, 225 ЦПК України, Київським районним судом м. Одеси була постановлена ухвала про заочний розгляд справи.
Згідно з ч.4 ст.169 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Вислухавши пояснення представника позивача, вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що 10.10.2014 року о 20 годині 55 хвилин, ОСОБА_1 керуючи мопедом «Хонда», без реєстраційного номера, в місті Одесі на перехресті вулиці Левітана та проспекту Маршала Жукова, при зміні напрямку руху та перестроюванні не переконався в безпеці руху, спричинив зіткнення з автомобілем «Ауді А8», реєстраційний номер НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_2, який рухався в попутному напрямку з правого боку від нього, чим порушив вимоги п. 10.1, 10.3 Правил Дорожнього руху.
Згідно з ч. 4 ст. 61 ЦПК України, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обовязкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії, та чи вчинені вони цією особою.
В силу ч.3 ст.61 ЦПК України обставини, які встановлені судовим рішенням, не підлягають доказуванню при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.
Тобто з урахуванням вищевикладеного, наявність вини в діях ОСОБА_1 у скоєній дорожньо-транспортній пригоді, яка мала місце 10 жовтня 2014 року, доказуванню не підлягає.
Судом встановлено, що на момент скоєної дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 10.10.2014 року, водієм пошкодженого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 10 жовтня 2014 року, транспортного засобу марки «Ауді А8», реєстраційний номер НОМЕР_1 є ОСОБА_2.
Цивільно-правова відповідальність водія мопеду «Хонда», без реєстраційного номера, ОСОБА_1 не застраховано.
Також судом встановлено, що транспортний засіб "Ауді А8", реєстраційний номер НОМЕР_1, на момент скоєння дорожньо-транспортної пригоди був застрахований у ПрАТ "СК "Українська страхова група" відповідно до Додатку №28-0199-0157/13/0460 від 05.07.2013 р. до Генерального Договору добровільного страхування наземних транспортних засобів (крім залізничного) №28-2828-0157 від 26.04.2011 р., строк дії якого встановлений з 05.07.2013 року по 04.07.2018 року.
В результаті дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 10.10.2014 року, було пошкоджено забезпечений транспортний засіб "Ауді А8", реєстраційний номер НОМЕР_1.
13 жовтня 2014 р. страхувальник звернувся із заявою про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування.
Відповідно до ст. 33 Закону України Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, учасники дорожньо-транспортної пригоди зобовязані вжити заходів для невідкладного, але не пізніше трьох робочих днів, повідомлення страховика, з яким було укладено договір обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності. Однак, страхувальником не було виконано вимоги цього закону в частині повідомлення страховика про настання страхового випадку.
Відповідно до підпункту г п. 38.1.1, ст. 38 Закону України Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у статті 33 Закону.
Згідно із ст. 27 Закону України Про страхування, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.
Відповідно до ст. 993 Цивільного кодексу України, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.
Відповідно до ч. 1 ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.
Частиною 2 статті 1187 ЦК України, передбачено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Відповідно до ч. 1 ст. 1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.
Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.
Позивачем сплачено за подання позовної заяви до суду судовий збір в сумі 1378 гривень 00 копійок.
З відповідача на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» підлягає стягненню судовий збір в сумі 1378 гривень 00 копійок.
Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 79, 88, 213, 215, 226-228, 294 ЦПК України, ст. ст. 22, 1187, 1191 ЦК України, Законом України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», суд, -
Позовні вимоги Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди задовольнити.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідачів шляхом звернення із заявою про перегляд заочного рішення протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Одеської області шляхом подання до Київського районного суду м. Одеси апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення, а особи, які не приймали участь під час проголошення рішення суду протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Головуючий Калініченко Л. В.