Справа № 445/259/17
У Х В А Л А

"16" лютого 2017 р. Золочівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Кіпчарського О.М.

при секретарі Притула І.В.

розглянувши заяву про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання права власності на майно, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання договору купівлі-продажу автомобіля дійсним та визнання права власності на автомобіль.

Ухвалою судді від 16 лютого 2017 року відкрито провадження у даній справі.

Одночасно з позовною заявою позивач подав до суду заяву про забезпечення позову, якою просить в порядку забезпечення позову заборонити вчиняти будь-які дії щодо автомобіля марки CITROEN JUMPY, 1998 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1, заборонити будь-яким особам виконувати щодо спірного майна, а саме автомобіля марки CITROEN JUMPY, 1998 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 будь-які інші зобовязання (передача, опис, арешт, продаж, реалізація з аукціону, застава та ін.). В обґрунтування заяви про забезпечення позову вказує, що йому відомо, що відповідач має значні грошові зобовязання перед іншими кредиторами, останній ухиляється від вчинення дій по переоформленню спірного майна, а тому у нього є підстави вважати, що відповідач відчужить спірний автомобіль на користь третіх осіб, в свою чергу це утруднить або зробить неможливим виконання рішення суду у даній справі у разі задоволення позову.

В порядку ч. 1 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Проаналізувавши зміст позовних вимог, оцінивши доводи заяви про забезпечення позову, виходячи із повязаності заходів забезпечення позову з його предметом, співмірності таких заходів заявленим позовним вимогам і відповідності виду забезпечення позову позовним вимогам, суд вважає, що вона не підлягає задоволенню, з таких підстав.

Згідно із ч.1, 3 ст.151 ЦПК України, за заявою осіб, що беруть участь у справі, суд може забезпечити позов на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до п.4 Постанови №9 Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; зясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Проте, зі змісту заяви про забезпечення позову не можливо зробити висновок про наявність вищезазначених обставин.

Позивач у своїй заяві не навів жодних фактичних обставин, не представив будь-яких доказів в підтвердження того, що не вжиття заходів забезпечення позову будь-яким чином унеможливить або ускладнить виконання можливого судового рішення у даній справі, навіть у випадку можливого задоволення позову.

Окрім цього, позивачем не надано жодного доказу в підтвердження того, що у відповідача наявні значні грошові зобовязання перед іншими кредиторами, що може призвести до вибуття спірного майна від відповідача до таких кредиторів.

В заяві про забезпечення позову, як і в позовній заяві, позивач не навів жодного доводу та не обґрунтував причин неможливості оформлення та реєстрації права власності на спірний автомобіль за позивачем на підставі наявного письмового договору купівлі-продажу автомобіля, що долучений позивачем до матеріалів справи.

В підтвердження того, що спірний автомобіль марки CITROEN JUMPY, 1998 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1, належить відповідачу, позивачем надано копію свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, з якого вбачається, що автомобіль зареєстрований за відповідачем 30.07.2013 року, тобто понад три роки тому назад.

Доказів, щоб засвічували факт належності транспортного відповідачу на момент подачі позову, заявником не додано та в матеріалах справи такі відсутні. Враховуючи зазначений тривалий інтервал часу, спірний автомобіль міг вибути з власності відповідача та на даний час може належати третім особам, а тому заборона будь-яким іншим особам вчиняти щодо нього будь-які дії може мати наслідком порушення прав інших осіб, що не є учасниками судового провадження.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у звязку із застосуванням відповідних заходів.

Враховуючи наведене, заява про забезпечення позову є необґрунтованою, а тому у суду відсутні підстави для її задоволення.

Водночас, суд вважає за необхідне розяснити позивачу, що він не позбавлений можливості звертатись до суду із заявами про забезпечення позову в процесі подальшого розгляду справи.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.151- 153 ЦПК України, суд -

у х в а л и в :

в задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовити.

Копію ухвали надіслати сторонам у справі.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Львівської області через Золочівський районний суд Львівської області протягом пяти днів з дня отримання її копії.

Суддя О.М. Кіпчарський