Справа № 573/93/17
Номер провадження 2/573/121/17
РІШЕННЯ

іменем України

02 лютого 2017 року Білопільський районний суд Сумської області у складі:

головуючої судді Терещенко О. І.,

з участю секретаря Кислої Ю.М.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Білопіллі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Гуринівської сільської ради Білопільського району Сумської, області, треті особи: ОСОБА_2, Білопільська районна державна нотаріальна контора Сумської області, відділ Держгеокадастру в Білопільському районі Сумської області про визнання права власності на 1/2 частину земельної ділянки у порядку спадкування за законом,

ВСТАНОВИВ:

16 січня 2017 року ОСОБА_1 звернувсь до суду з позовом до Гуринівської сільської ради Білопільського району Сумської області про визнання права власності на 1/2 частину земельної ділянки у порядку спадкування за законом, мотивуючи свої вимоги тим, що 10 грудня 2011 року померла його баба по лінії батька ОСОБА_3, після смерті якої залишилась спадщина у вигляді земельної ділянки загальною площею 4,54 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться на території Гуринівської сільської ради Білопільського району та належала померлій на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом. Спадщину після ОСОБА_3 в рівних частинах прийняли її сини, а саме: ОСОБА_4 його батько та ОСОБА_2, його дядько, які постійно проживали та були зареєстровані разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. 08 лютого 2013 року ОСОБА_4 помер. Після його смерті відкрилася спадщина на все його майно, в тому числі на 1/2 частину вказаної земельної ділянки, яку він успадкував після смерті ОСОБА_3, але своїх спадкових прав за життя не оформив. На даний час позивач має намір оформити свої спадкові права на 1/2 частину зазначеної вище земельної ділянки, у звязку з чим звернувся до нотаріальної контори, але нотаріус видати свідоцтво про право на спадщину на земельну ділянку відмовилась у звязку з тим, що його баба, прийнявши у спадщину спірну земельну ділянку, не здійснила реєстрації права власності на цю земельну ділянку на себе. Посилаючись на викладені обставини, ОСОБА_1 просить суд визнати за ним право власності на 1/2 частину спірної земельної ділянки в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_4

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не зявився, його представник ОСОБА_5 направив суду заяву про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Представник відповідача - Гуринівської сільської ради Білопільського району в судове засідання не з'явився, сільський голова ОСОБА_6 направив суду заяву про розгляд справи без участі їх представника, проти задоволення позову не заперечують.

Третя особа ОСОБА_2 та представник третьої особи відділу Держгеокадастру в Білопільському районіу судове засідання не з'явилися, про день, час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином, про причини неприбуття суду не повідомили.

Представник третьої особи - Білопільської державної нотаріальної контори в судове засідання не з'явився, державний нотаріус ОСОБА_7 направила суду заяву про розгляд справи без її участі.

За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін за наявними в справі доказами.

Дослідивши матеріали цивільної справи, повно, всебічно та об'єктивно дослідивши наявні у справі докази та оцінивши їх у сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 04 вересня 1975 року народився ОСОБА_4, 12 квітня 1979 року - ОСОБА_2, матірю яких записана ОСОБА_3, що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження ОСОБА_4, свідоцтвом про народження ОСОБА_2 (а. с. 11-12).

06 липня 1997 року народився позивач ОСОБА_1, батьком якого записаний ОСОБА_4, що підтверджується свідоцтвом про народження позивача (а. с. 17).

10 грудня 2011 року померла ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про її смерть (а. с. 7).

За життя ОСОБА_3 отримала свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті свого чоловіка ОСОБА_8 Спадщина, на яку було видане свідоцтво, складається із земельної ділянки загальною площею 4,54 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться на території Гуринівської сільської ради Білопільського району Сумської області та належала померлому ОСОБА_8 на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії 1-СМ №034225, виданого 22 грудня 2000 року (а. с. 8-9).

Після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина на все її майно, у тому числі на вказану вище земельну ділянку.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно з ч.ч. 1, 3 ст. 1267 ЦК України частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними.

У відповідності до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до довідки виконкому Білопільської міської ради від 14 листопада 2016 року ОСОБА_3 на день смерті 10 грудня 2011 року проживала за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, разом із синами: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 (а. с. 10).

Спадкова справа після смерті ОСОБА_3, яка померла 10 грудня 2011 року, була заведена державним нотаріусом Білопільської районної державної нотаріальної контори 11 січня 2013 року за №8/2013 за заявами ОСОБА_4, батька позивача по справі, та ОСОБА_2, дядька позивача по справі (а. с. 34).

Як вбачається зі свідоцтв про право на спадщину за законом, виданих державним нотаріусом Білопільської районної державної нотаріальної контори ОСОБА_7 11 січня 2013 року, зареєстрованих в реєстрі за №9 та №10, ОСОБА_4 та ОСОБА_2 успадкували в рівних частинах після смерті своєї матері грошові внески з відсотками до них, що знаходилися на зберіганні у банку та належали спадкодавцю (а. с. 13).

Таким чином, судом встановлено, що ОСОБА_4 та ОСОБА_2 прийняли спадщину після смерті своєї матері ОСОБА_3, яка померла 10 грудня 2011 року, а отже їхні права на спадкове майно, що залишилося після померлої є рівними.

Також судом встановлено, що 08 лютого 2013 року помер батько позивача ОСОБА_1М, що підтверджується свідоцтвом про його смерть (а. с. 15).

Після смерті ОСОБА_4 відкрилася спадщина на все його майно, в тому числі на 1/2 частину вказаної вище спірної земельної ділянки, яку він успадкував після смерті своєї матері ОСОБА_3, але юридично за життя не оформив.

Відповідно до листа Білопільської районної державної нотаріальної контори від 24 січня 2017 року №51/01-16 спадкова справа після смерті ОСОБА_4, який помер 08 лютого 2013 року, не заводилася (а. с. 33).

Згідно з ч. 4 ст. 1268 ЦК України малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою - четвертою статті 1273 цього Кодексу.

Оскільки позивач ОСОБА_1 на день смерті батька ОСОБА_4, який помер 08 лютого 2013 року, був неповнолітнім, він вважається таким, що своєчасно прийняв спадщину після смерті батька (а. с. 18).

На даний час ОСОБА_1 має намір оформити свої спадкові права на 1/2 частину вище вказаної земельні ділянки, однак у звязку з тим, що його баба ОСОБА_3, прийнявши у спадщину спірну земельну ділянку, не здійснила реєстрацію права власності на неї на себе та остання залишились значитись за її покійним чоловіком, зробити цього в позасудовому порядку він не може.

Згідно зі ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

У відповідності до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до ч. 3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Статтею 1225 ЦК України встановлено, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Пунктом 10 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30 травня 2008 року передбачено, що відповідно до статті 1225 ЦК право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом.

У відповідності до п. «г» ч. 1 ст. 81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини.

Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. При цьому право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Таким чином, суд вважає за необхідне позовну заяву ОСОБА_1 задовольнити та визнати за ним право власності на 1/2 частину земельної ділянки загальною площею 4,54 га, цільове призначення - ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Гуринівської сільської ради Білопільського району Сумської області.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4, 10, 60, 209, 213, 215 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 у порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину земельної ділянки загальною площею 4,54 га, цільове призначення - ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Гуринівської сільської ради Білопільського району Сумської області, державний акт на право приватної власності на землю серії I-СМ №034225 виданий 22 грудня 2000 року на імя ОСОБА_8, зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №394.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Сумської області через Білопільський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Суддя