Провадження № 2/761/1763/2017
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 січня 2017 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

головуючого - судді: Осаулова А.А.

при секретарі: Вольда М.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної шкоди, -

в с т а н о в и в:

У вересні 2016 року ОСОБА_1 звернулася до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до ОСОБА_2, в якому просила: стягнути з ОСОБА_2 на користь позивача відшкодування завданих затопленням квартири матеріальних збитків в розмірі 50 438 грн. 00 коп., витрати на оплату проведеної експертизи в сумі 2992 грн. 00 коп., всього 53 430 грн 00 коп., а також суму сплаченого судового збору.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовувала тим, що 24 серпня 2016 року в результаті розриву гнучкої підводки до бачка унітазу в квартирі АДРЕСА_1, що належить відповідачу, відбулось залиття квартири позивача № 49 у зазначеному будинку. Факт залиття квартири підтверджується актом від 25 серпня 2016 року, складеним працівниками Товариства з обмеженою відповідальністю «Житло-Сервіс», з яким відповідач ознайомлена. Внаслідок залиття пошкоджено майно позивача, а саме: сліди залиття на стелях та стінах кімнати, кухні, коридору, здуття паркету. Квартира на даний час потребує відновлювального ремонту.

Згідно висновку експерта від 16 вересня 2016 року розмір матеріальної шкоди, завданої внаслідок залиття квартири позивача становить 50 438 грн. 00 коп. Вартість проведеної експертизи становить 2992 грн. 00 коп.

Відповідач відмовляється здійснювати компенсацію понесених позивачем витрат, жодних коштів на рахунки позивача або їй особисто відповідачем не надавались.

Враховуючи вищевикладене, а також те, що відповідач у добровільному порядку не відшкодовує заподіяну шкоду, позивач вимушена була звернутись до суду за захистом своїх порушених прав.

У судовому засіданні представник позивача позов підтримала у повному обсязі та з викладених у ньому підстав просила суд його задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні проти позовних вимог заперечував, просив відмовити в їх задоволенні, підтримавши письмові заперечення проти позову. Зазначив, що власник квартири № 53 є неналежним відповідачем по справі, оскільки з 7 червня 2016 року зазначена квартира була передана у тимчасове користування ОСОБА_4 згідно договору оренди житлового приміщення від 30 травня 2016 року. 24 серпня 2016 року ТОВ «Житло-Сервіс» перекривало водопостачання в будинку № 18, проводились роботи та випробування централізованого водопостачання. Розрив гнучкої підводки до бачка унітазу в квартирі № 53 міг відбутися внаслідок гідроудару води при перепаді тиску в системі водопостачання. Орендар квартири не була належним чином повідомлена про аварійні роботи в будинку, а тому не могла запобігти виникненню можливих пошкоджень в системі водопостання. Вини власника квартири у затопленні немає.

Представник третьої особи проти позовних вимог заперечень не надала. Просила вирішити справу на розсуд суду.

Суд, заслухавши пояснення сторін, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних або юридичних осіб, поданими відповідно до цього кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть у ній участь. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Перевіряючи обставини справи суд встановив, що згідно реєстраційного напису на договорі купівлі-продажу від 5 лютого 2002 року квартира АДРЕСА_2 належить на праві приватної власності ОСОБА_5 (а. с. 8). 30 жовтня 2003 року ОСОБА_6 змінила прізвище з ОСОБА_5, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу (а. с. 7).

Відповідач ОСОБА_2 є власником квартири № 53 у зазначеному вище будинку згідно свідоцтва про право власності на квартиру від 6 березня 2002 року серія НОМЕР_1. Квартира № 53 знаходиться над квартирою відповідача (а. с. 46).

ТОВ «Житло-Сервіс» є обслуговуючою організацією, яка надає житлово-комунальні послуги по будинку АДРЕСА_2.

З акта про залиття від 25 серпня 2016 року, затвердженого директором ТОВ «Житло - Сервіс», комісією у складі управителя житлового будинку ОСОБА_7, інженера сантехніка ОСОБА_8 та слюсаря-сантехніка ОСОБА_9 проведено обстеження квартири АДРЕСА_3. При обстеженні було зафіксовано, що причиною залиття квартири № 49 є розрив гнучкої підводки до бачка унітазу в квартирі № 53, яка знаходиться поверхом вище. Також в акті зазначено про виявлені сліди залиття на стінах, стелі та підлозі в квартирі № 49 (а. с. 9).

5 вересня 2016 року ОСОБА_1 звернулася до судового експерта ТОВ «Судова незалежна експертиза України» із заявою про визначення розміру матеріальної шкоди, завданої внаслідок залиття квартири АДРЕСА_2 (а. с. 10).

Відповідно до проведеного судовим експертом ОСОБА_10 висновку експертного будівельно-технічного дослідження від 16 вересня 2016 року, розмір матеріальної шкоди, завданої внаслідок залиття квартири АДРЕСА_2 становить 50 438 грн. 00 коп. з урахуванням фізичного зносу (а. с. 11 - 15).

Згідно доданого до висновку експертного будівельно-технічного дослідження локального кошторису на ремонтно-будівельні роботи в квартирі № 49 загальна вартість відновлювальних робіт з урахуванням податку на додану вартість становить 54 076 грн. 00 коп. (45 063 грн. 00 коп. без ПДВ) (а. с. 16-17).

Відповідно до рахунку ТОВ «Судова незалежна експертиза України» від 5 вересня 2016 року, вартість проведеного експертного дослідження становить 2992 грн. 00 коп., яка була сплачена позивачем у повному обсязі (а. с. 24).

Оскільки відповідач в добровільному порядку не відшкодувала позивачу завдану матеріальну шкоду, заподіяну внаслідок залиття її квартири, ОСОБА_1 змушена була звернутися до суду з відповідним позовом.

Отже, наявними у справі доказами підтверджується, що квартиру позивача було затоплено з квартири, яка розташована поверхом вище і належить відповідачу. Затоплення сталося в результаті розриву гнучкої підводки до бачка унітазу в квартирі відповідача. В результаті затоплення в кімнатах та санвузлі квартири було пошкоджено стелю, стіни та підлогу, у зв'язку з чим необхідно провести відновлювальний ремонт, витрати на який згідно кошторису складають 54 076 грн. 00 коп. з ПДВ.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

У зазначеній нормі права, яка встановлює загальні підстави відшкодування шкоди в рамках деліктних (позадоговірних) зобов'язань, під шкодою розуміється матеріальна шкода, що виражається в зменшенні майна потерпілого в результаті порушення належного йому майнового права та (або) применшенні немайнового блага (життя, здоров'я тощо). Шкода це не тільки обов'язкова умова, але й міра відповідальності, оскільки завдана шкода (реальна шкода та упущена вигода) відшкодовується в повному обсязі.

Цивільне законодавство в деліктних зобов'язаннях передбачає презумпцію вини; якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди.

Відповідно до вимог ст. 322 ЦК України, власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить , якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 151 Житлового кодексу Української РСР громадяни, які мають у приватній власності жилий будинок (квартиру), зобов'язані забезпечувати його схоронність, провадити за свій рахунок поточний і капітальний ремонт, утримувати в порядку придомову територію.

Згідно вимог ч. 2 ст. 383 ЦК України, власник квартири може на свій розсуд здійснювати ремонт і зміни у квартирі, наданій йому для використання як єдиного цілого, - за умови, що ці зміни не призведуть до порушень прав власників інших квартир у багатоквартирному будинку та не порушать санітарно-технічних вимог і правил експлуатації будинку.

Враховуючи зазначені вимоги закону, так як власником квартири № 53 є ОСОБА_2, то саме вона, як власник несе відповідальність за проведений в квартирі монтаж сантехнічних систем, у тому числі за стан підводки водопостачання до санітарно-технічних пристроїв.

За умовами ч. 1, 2 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

На підтвердження доводів про те, що розрив гнучкої підводки до бачка унітазу в квартирі № 53 міг відбутися внаслідок гідроудару води при перепаді тиску в системі водопостачання під час проведення ТОВ «Житло-Сервіс» робіт та випробувань централізованого водопостачання, а також на підтвердження факту проведення цих випробувань відповідач доказів не надав.

Суд ставиться критично до доводів відповідача про те, що оскільки на момент затоплення вона здавала в оренду свою квартиру третій особі ОСОБА_3, а тому саме ця особа має нести відповідальність за завдану позивачу матеріальну шкоду. Наявність договору оренди квартири в якому можуть бути передбачені умови щодо обов'язку наймача утримувати належний технічний стан квартири та проводити її поточний ремонт не знімає з власника квартири (орендодавця) обов'язки, передбачені вимогами ст.ст. 322, 383 УК України та ст. 151 ЖК УРСР. Наявність таких умов в договорі оренди (найму) можуть бути підставою для звернення власника квартири до наймача з відповідним позовом.

Відповідно до частини третьої ст. 212 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

З урахуванням вищенаведеного, суд приходить до висновку про наявність підстав для стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 у відшкодування матеріальної шкоди, завданої залиттям її квартири, 45 063 грн. 00 коп. (54 076 грн. 00 коп. - ПДВ в сумі 9013 грн.), так як позивачем не надано доказів того, що ремонтні роботи в її квартирі було виконано суб'єктом підприємницької діяльності чи юридичною особою, які є платниками ПДВ, а також вартість сплаченої позивачем суми за проведене експертне будівельно-технічне дослідження в розмірі 2992 грн. 00 коп.

Згідно ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі по 551 грн. 20 коп.

Керуючись ст.ст. 322, 382, 1166 ЦК України, ст. 151 ЖК УРСР, ст.ст. 3, 10, 11, 60, 88, 212, 215, 218 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в :

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 у відшкодування матеріальної шкоди, завданої залиттям квартири в сумі - 45 063 грн. 00 коп., витрати на проведення оцінки вартості збитку, завданого внаслідок залиття квартири, в сумі 2992 грн. 00 коп. та судовий збір в сумі 551 грн. 20 коп., а всього в сумі - 48 606 грн. 20 коп.

В задоволенні іншої частини позовних вимог, - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва через Шевченківський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: