Категорія 39Доповідач Зайцев А. Ю.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 лютого 2017 рокум. Вінниця

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Вінницької області у складі:

Головуючого судді : Зайцева А.Ю.,

суддів: Панасюка О.С., Шемети Т.М.,

при секретарі: Куленко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 20.12.2016 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, Другої вінницької державної нотаріальної контори про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, -

в с т а н о в и л а :

У жовтні 2016 року ОСОБА_4 звернулася у суд з позовом до ОСОБА_3, Другої вінницької державної нотаріальної контори про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Зазначала, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла її бабуся ОСОБА_5. Після смерті ОСОБА_5 відкрилась спадщина на житловий будинок, розташований у АДРЕСА_1. Також зазначає, що її мати ОСОБА_6, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3, була дочкою ОСОБА_5, тому, відповідно до ст.1266 ЦК України, має місце спадкування за правом представлення, у зв'язку з чим вона відноситься до спадкоємців першої черги. Крім неї до спадкоємців першої черги входить також її тітка ОСОБА_3, яка є дочкою ОСОБА_5

Стверджує, вона не змогла у встановлений строк звернутися із заявою до нотаріальної контори про прийняття спадщини, оскільки її тітка ввела її в оману, повідомивши позиваці те, що ОСОБА_5 за життя склала заповіт, яким заповіла все належне їй майно на користь тітки. Проте, на прикінці літа під час спілкування із тіткою позиваці стало відомо, що інформація ОСОБА_3 про існування заповіту є неправдивою, оскільки ОСОБА_5 не складала заповіту. Зазначену обставину ОСОБА_4 вважає поважною причиною пропуску строку звернення із заявою до нотаріальної контори про прийняття спадщини.

Посилаючись на наведене, положення ч.3 ст.1272 ЦК України, ОСОБА_2 просила визначити їй додатковий строк для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті ОСОБА_5

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 20.12.2016 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із рішенням суду, ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просила рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення її позовних вимог.

Судова колегія, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників судового засідання, перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави апеляційної скарги, вважає, що вона задоволенню не підлягає виходячи з наступного.

Відповідно до чч. 1 та 2 ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Перевіряючи законність та обґрунтованість рішення суду відповідно до положень ч.1 ст.303 ЦПК України в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених у суді першої інстанції, судова колегія вважає, що рішення суду відповідає вимогам ст.213 ЦПК України.

Судом першої інстанції встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_5, яка була бабусею ОСОБА_2

Після смерті ОСОБА_5 відкрилася спадщина на житловий будинок розташований у АДРЕСА_1.

Спадкоємцем ОСОБА_5 є ОСОБА_3, яка є донькою померлої та проживала за адресою АДРЕСА_1, разом з спадкодавцем та відповідно прийняла спадщину.

Судом також встановлено, що Другою вінницькою державною нотаріальною конторою спадкова справа до майна ОСОБА_5 померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 не заводилася.

Відмовляючи в задоволення позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивачкою не доведено існування поважних причин, пов'язаних з об'єктивними, непереборними і істотними труднощами для звернення у встановлений законом строк із заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори.

Зазначений висновок суду судова колегія вважає законним і обґрунтованим.

За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України).

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України).

Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов'язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Пленум Верховного Суду України у роз'ясненнях, викладених у п.24 постанови №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» звертає увагу судів на те, що особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

У позовній заяві ОСОБА_2 посилається як на поважну причину пропуску шестимісячного строку звернення із заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори на те, що її тітка ОСОБА_3 ввела її в оману, повідомивши, що ОСОБА_5 за життя склала заповіт, яким заповіла все належне їй майно на користь тітки.

Висновок суду першої інстанції про те, що зазначена обставина не може бути поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини, судова колегія вважає обґрунтованим, оскільки ОСОБА_2 не надано жодного доказу на підтвердження того, що з моменту відкриття спадщини у неї були перешкоди звернутися до нотаріальної контори з відповідною заявою, а також з'ясувати про наявність чи відсутність заповіту, а наведена причини пропуску строку звернення до нотаріальної контори не є такою, що пов'язана з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для подання заяви про прийняття спадщини.

Відповідно до ч.2 ст.214, ст.360-7 ЦПК України судова колегія враховує також правові позиції викладені в постановах Верховного Суду України від 26.09.2012 року у справі №6-85цс12, від 04.11.2015 року у справі №6-1486цс15, згідно яких правила ч.3 ст.1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Якщо ж у спадкоємця перешкод для подання заяви не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини через відсутність інформації про смерть спадкодавця або спадкову масу, то правові підстави для визначення додаткового строку для прийняття спадщини відсутні.

Виходячи з наведеного судова колегія вважає, що позивачкою не доведено відповідно до положень ч.3 ст.10, ч.1 ст.60 ЦПК України, що протягом всього шестимісячного строку, передбаченого ст.1270 ЦК України, в неї були перешкоди, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для подання заяви про прийняття спадщини.

Крім цього, судова колегія звертає увагу, що позивачкою не надано і в матеріалах справи відсутня постанова про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії.

Відповідно до статті 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Враховуючи наведене, судова колегія вважає, що наведені в апеляційній скарзі доводи суттєвими не являються, а відтак не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 308, 313-315, 317, 319, 324, 325 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 20.12.2016 року у даній справі - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, однак може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий: Підпис А. Ю. Зайцев

Судді: Підпис О. С. Панасюк

Підпис Т. М. Шемета

Згідно з оригіналом.

Суддя