Справа № 454/1806/16 Головуючий у 1 інстанції: Адамович М.Я.
Провадження № 22-ц/783/626/17 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1 С. М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 лютого 2017 року м.Львів

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого - судді Бойко С.М.,

суддів: Копняк С.М., Ніткевича А.В.,

секретаря Брикайло М.В.,

з участю: представника позивача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Сокальського районного суду Львівської області від 31 серпня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням,

в с т а н о в и л а:

У липні 2016 року позивач ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом, в якому просила визнати відповідача ОСОБА_4 таким, що втратив право на користування належним їй на праві власності житловим будинком №29 по вул.Старомостівській в м. Великі Мости Сокальського району Львівської області.

Свої вимоги позивач обґрунтовувала тим, що шлюб між відповідачем та її дочкою ОСОБА_5 розірвано 02.06.2016 року за рішенням Сокальського районного суду Львівської області, а тому відповідач перестав бути членом її сімї і не має права на користування належним їй на праві власності житловим будинком, який він у добровільному порядку не бажає звільнити та знятись з реєстрації у ньому. Окрім того, зазначала, що відповідач систематично порушує правила співжиття та її душевний спокій.

Заочним рішенням Сокальського районного суду Львівської області від 31.08.2016 року в задоволенні позову відмовлено.

Рішення суду оскаржила позивач ОСОБА_3, просить його скасувати з підстав неповного зясування обставин, які мають значення для справи, невідповідності висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права і ухвалити нове рішення, яким її позов задовольнити.

Свої доводи апелянт обґрунтовує тим, що суд не застосував до спірних правовідносин норми матеріального права, які підлягали застосуванню, не врахував, що вона в такий спосіб звернулась до суду із вказаним позовом для захисту свого права власності. Вважає висновки суду про те, що відповідач є наймачем або членом її сімї помилковими й такими, що не відповідають фактичним обставинам справи, оскільки договору найму з відповідачем укладено не було, він проживає в будинку всупереч її волі та не бере участі у витратах, повязаних з утриманням будинку та оплатою комунальних послуг.

В судове засідання відповідач не зявився, про час і місце розгляду справи був повідомлений у встановленому процесуальним законом порядку (а.с.49), клопотань про відкладення розгляду справи від нього не надходило, а тому справу розглянуто апеляційним судом відповідно до вимог ч.2 ст.305 ЦПК України у його відсутності.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторони позивача в підтримання апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку про відхилення апеляційної скарги з наступних підстав.

З матеріалів справи встановлено, що з 2007 року власником спірного житлового будинку по вул.Старомостівська, 29 в м. Великі Мости Сокальського району Львівської області є позивач ОСОБА_3 (а.с.8).

Відповідач ОСОБА_4 зареєстрований у спірному будинку з 18.08.2011 року як член сімї позивача (а.с.9-11).

У відповідності до ч.1 ст.156 ЖК України, члени сімї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.

Припинення сімейних відносин з власником будинку (квартири) не позбавляє їх права користування займаним приміщенням (ч.4 ст.156 ЖК).

Враховуючи те, що відповідач вселився у будинок позивача, як член її сімї, іншої угоди про користування жилим приміщенням будинку між ним та позивачем, як власником будинку, укладено не було, а тому в силу вимог ч.4 ст.156 ЖК України, після припинення сімейних відносин з власником будинку за відповідачем зберігається право на користування спірним жилим приміщенням, як члена сімї (колишнього члена сімї) власника будинку, оскільки договору найму з ним укладено не було.

Правові підстави для визнання члена сімї власника будинку (квартири) таким, що втратив право на користування жилим приміщенням, передбачені у статті 405 ЦК України, відповідно до частини другої якої, член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Враховуючи те, що позивачем ОСОБА_3 не наведено і не доведено наявності правових підстав для визнання відповідача таким, що втратив право на користування спірним жилим приміщенням будинку, колегія суддів вважає правильним висновок суду першої інстанції про відмову у задоволенні її позову.

Доводи апеляційної скарги не дають апеляційному суду підстав для іншого висновку по суті спору, а тому апеляційну скаргу необхідно відхилити, а рішення суду першої інстанції - залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 307 ч.1 п.1, 308, 313, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Сокальського районного суду Львівської області від 31 серпня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили ухвалою апеляційного суду.

Головуючий: Бойко С.М.

Судді: Копняк С.М.

ОСОБА_6