У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 лютого 2017 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Рівненської області в складі :

Головуючого судді : Гордійчук С.О.

суддів : Боймиструк С.В., Ковальчук Н.М..

секретар судового засідання :Москалик Т.В.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Рівному апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 19 грудня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про припинення стягнення аліментів на дітей.

в с т а н о в и л а :

Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 19 грудня 2016 року позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про припинення стягнення аліментів на дітей задоволено.

В поданій на рішення апеляційній скарзі відповідач вказує на його незаконність, оскільки припиняючи стягнення аліментів судом не взято до уваги, що вона після досягнення старшою дочкою повноліття не зверталась до суду про перерахунок аліментів, а всі кошти які перераховувались позивачем з липня 2015 року витрачались на утримання доньки ОСОБА_3. Крім того, суд не врахував, що батько не бере участі у виховані неповнолітньої доньки, що стверджується довідкою школи де вона навчається.

Просить рішення скасувати і прийняте нове про відмову у задоволенні позову.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає виходячи з наступного.

Із матеріалів справи вбачається і це встановленго судом першої інстанції сторони є батьками дітей : ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 та неповнолітньої ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2.

Згідно рішення Рівненського міського суду від 26 серпня 2008 року стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання двох дітей аліменти в розмірі 1/3 частки від усіх його видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дітей віком від 6 до 18 років щомісячно, починаючи з 22 травня 2008 року і до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

Відповідно до положень ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

В силу ч.2 ст.181 СК України за домовленістю між батьками дитини той з них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі.

За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той з них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом (ч.3 ст.181 СК України).

Правова природа аліментів у розумінні глави 15 СК України є такою, що, з одного боку, вони є правом, а з іншого обов'язком, і надаються тим із батьків, хто проживає окремо від дитини, на її утримання тому з батьків, з ким проживає дитина.

Отже, з аналізу наведених норм закону вбачається, що необхідною передумовою виникнення права батьків на отримання аліментів на утримання дитини є її проживання з цим із батьків.

З пояснень сторін в судовому засіданні апеляційної інстанції встановлено, що з ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_4 є повнолітньою, продовжує навчання у вищому навчальному закладі, однак аліменти на її утримання до досягнення 23 років не стягувались.

А неповнолітня ОСОБА_3 з липня 2015 року проживає разом з батьком та окремо від матері і з цього часу саме батько її утримує.

Будь - яких доказів на підтвердження того, що неповнолітня ОСОБА_3 проживає із відповідачем і вона приймає участь в утриманні дітей, матеріали справи не містять.

За таких обставин, на думку колегії суддів, відпали обставини, які були підставою для стягнення за рішенням суду від 26 серпня 2008 року аліментів з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання дітей.

Згідно з ч.2 ст.188 СК України батьки можуть бути звільнені від обов'язку утримувати дитину тільки за рішенням суду.

За правилами ч.4 ст.223 ЦПК України передбачено, що якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред'явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них.

Згідно з вимогами статті 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

З огляду на викладене апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції повно і всебічно дослідив обставини справи та ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду необхідно залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 313-315, ЦПК України, колегія суддів, - у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 19 грудня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею чинності.

Головуючий :

Судді :