Справа № 375/1350/16-ц
Провадження № 2/375/31/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

09.02.2017 року Рокитнянський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Нечепоренка Л.М., при секретарі Куць А.А., за участю представників позивача ОСОБА_1 та відповідача ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Рокитне цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення боргу,-

УСТАНОВИВ :

Позивач звернувся із вказаним позовом посилаючись на те, що в серпні 2014 року до нього звернувся відповідач з проханням дати гроші в борг для купівлі комбайна. Відповідач запевнив про законність своїх дій, тому передав останньому 300 тис. грн., про що той 20.08.14 дав розписку, написану власноручно. Так як брав гроші на два тижні, тобто до 02.09.14 і до цього часу не повернув, просить стягнути з відповідача вказану суму, 3 % річних та інфляційні витрати, всього 432 970 гривень боргу.

В судовому засіданні позивач підтримав свої позовні вимоги та пояснив, що він мав намір у 2014 році купити комбайн, так як є фермером. До нього звернувся з пропозицією відповідач та повідомив, що він може бути посередником при купівлі комбайну, для чого йому треба в борг 300 тис. грн. і щоб гроші передав наперед. Так як відповідач виглядав солідно, відгуки про нього були позитивні, тому дав вказану суму, про що відповідач 20.08.2014 власноручно написав розписку, в якій робив якісь виправлення і обіцяв повернути через два тижні. Згодом почав телефонувати до відповідача, але той обіцяв незабаром передати комбайн, потім повернути гроші, а потім перестав виходити на контакт. Зрозумів, що відповідач обманув його і просить стягнути з нього суму боргу з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення та 3% річних від простроченої суми.

Представник позивача підтримав позовні вимоги та просить стягнути з відповідача на користь позивача крім основної суми боргу та санкцій за невиконання зобов»язання і судові витрати, а саме судовий збір. Також подав заперечення проти призначення судової технічної експертизи посилаючись на те, що клопотання не відповідає вимогам закону, відповідач не з»являється в судове засідання, незважаючи на те, що слухання справи переносилося з причини неявки відповідача, тобто фактично він визнав, що брав гроші та писав відповідну розписку. Відповідач та його представник не заперечують написання розписки і отримання коштів, тільки представник заперечує суму, яка вказана в розписці.

Відповідач, будучи належним чином неодноразово повідомленим про день, час та місце слухання справи, до суду не з»явився.

Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав та подав заперечення проти позову посилаючись на те, що розписка не має необхідних реквізитів, передбачених договором позики і головне, в наявності в розписці маються незрозумілі виправлення суми «позики», що дає підстави вважати надану розписку переробленою та подав клопотання про призначення технічної експертизи з питаннями чи піддавався зміні первісний вид документа та який зміст первісних документів (розписки).

Суд, заслухавши позивача, представників сторін, дослідивши надані сторонами докази, вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Так як відповідач, будучи належним чином повідомленим, в судове засідання не з»явився і від нього не надійшла заява про слухання справи за його відсутності, суд у відповідності до ст.224 ЦПК України ухвалив постановити заочне рішення.

В судовому засіданні встановлено, що в серпні 2014 року до позивача звернувся відповідач з пропозицією бути посередником при купівлі комбайну, так як позивач займається сільським господарством. Відповідач запевнив про законність своїх дій і сказав, що гроші для купівлі треба наперед, тому позивач передав останньому в борг 300 тис. грн., про що той дав розписку, написану власноручно з умовою повернення коштів через два тижні, тобто до 02.09.14. Так як відповідач гроші не повернув, взяті на себе зобов»язання відповідно до розписки не виконав, гроші позивачу в обумовлений строк не повернув, про що свідчить наявний у позивача оригінал росписки і уникає зустрічей, позивач подав до суду позов про стягнення з відповідача суми основного боргу, санкцій за невиконання зобов»язання та судового збору.

У відповідності до ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, а позичальник зобов»язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики).

Статтею 1047 ЦК України передбачено укладення договору позики у письмовій формі. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми.

Отже письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику.

Відповідно до умов ст.1049 ЦК України позичальник зобов»язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлений договором.

Тому суд вважає, що вимога позивача про стягнення з відповідача, який власноручно посвідчив, що бере в борг гроші на два тижні і на день пред»явлення позову до суду гроші не повернув, основної суми боргу відповідає вимогам цивільного законодавства.

Статтею 202 ЦК України визначено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов»язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори).

Відповідно до ч.1 та 2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному чи кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною.

Договір позики є одностороннім правочином, а також він є одностороннім договором, оскільки після укладення цього договору всі обов»язки за договором позики, у тому числі повернення предмета позики або рівної кількості речей того ж роду та такої ж якості, несе позичальник, а позикодавець набуває за цим договором тільки права.

Відповідно до роз»яснень, викладених у Правовому висновку Верховного суду України про стягнення боргу за договором позики від 18.09.13, за своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної суми або речей. Досліджуючи боргові розписки чи договори позики, суди повинні виявляти справжню правову природу укладеного договору, незалежно від найменування документа і, залежно, від установлених результатів робити відповідні правові висновки.

Відповідно до ст.ст.526, 530 ЦК України зобов»язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу України, інших актів цивільного законодавства. Якщо у зобов»язанні вказаний строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов»язаний сплатить грошову суму відповідно до ст.625 ЦК України (ст.1050 ЦК).

Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК боржник, який прострочив виконання грошового зобов»язання, на вимогу кредитора зобов»язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно з ч.3 ст.545 ЦК України наявність боргового документу у боржника підтверджує виконання ним свого обов»язку. Відповідно наявність розписки у кредитора дану обставину спростовує.

Суд важає, що розписка ОСОБА_4, оригінал якої знаходиться у ОСОБА_3, є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі позичальнику грошової суми позивачем та не повернення їх позикодавцю.

Тому суд не приймає до уваги відзив на позов представника відповідача, що розписка не має необхідних реквізитів, передбачених договором позики, так як розписка є підтвердженням укладення договору позики та отримання боржником від кредитора певної суми коштів.

Також суд не приймає до уваги твердження представника відповідача, що в розписці маються незрозумілі виправлення суми «позики», що дає підстави вважати надану розписку переробленою, так як відповідач та його представник не заперечили факт написання розписки та не навели переконливих доказів внесення змін в розписку в частині суми боргу, так як мета отримання коштів відповідачем в борг є купівля комбайну, вартість якого відповідає сумі отриманих коштів, вказаних в розписці, тим паче, як стверджує позивач, відповідач при написанні розписки робив якісь виправлення в розписці і цього відповідач суду не заперечив чи не спростував.

В зв»язку з чим суд відмовив у призначенні судово-технічної експертизи з питань чи піддавався зміні первісний вид документа та який зміст первісних документів (розписки).

Згідно розписки сума позики складає 300000 грн..

За період з 02.09.14 по 20.10.16 відповідач зобов»язаний сплатити на користь позивача 3 % річних за 780 днів користування грошовими коштами, що складає 19214 грн. :

300000 грн. х 780 днів х 3% : 365 днів = 19214 грн. та 113756 грн. інфляційних втрат

2014 рік серпень - 300000х102,2= 6380 грн.; вересень 306380х102,9=315265грн.; листопад 315365х102,2=322201 грн.; грудень 322201х102,2= 328967 грн.;

2015 рік 328967х124,9= 410880 грн.;

2016 рік 410880х100,7= 413756 грн..

Всього загальна сума до стягнення складає 300000 грн. + 19214 грн. + 113756 грн. = 432970 грн..

Також підлягає до стягнення судовий збір, сплачений позивачем при подачі позовної заяви.

Керуючись ст.ст. 1046, 1047, 1948 та 1049 ЦК України, ст.ст. 10, 14, 57, 88, 209, 215 та 224 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ :

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 432 970 гривень боргу та 4329 грн. 70 коп. судового збору, всього підлягає до стягнення 437299 грн. 70 коп..

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданої протягом десяти днів з дня отримання його копії.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Київської області шляхом подання до Рокитнянського районного суду апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його проголошення чи отримання копії.

Повне рішення виготовлено 13.02.17 .

Суддя