Справа № 456/539/16 Головуючий у 1 інстанції: Шрамко Р.Т.
Провадження № 22-ц/783/1189/17 Доповідач в 2-й інстанції: Шеремета Н. О.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого - судді: Шеремети Н.О.

суддів: Ванівського О.М., Цяцяка Р.П.

секретаря: Цапа П.М.

з участю: представника ПАТ КБ «ПриватБанк» -

Гнатишака О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» на ухвалу Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 18 листопада 2016 року, -

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_3 звернувся в суд з позовом до Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» про визнання недійсним кредитного договору №LVH2GА00000077 від 24 квітня 2008 року.

Представник ОСОБА_3 - ОСОБА_4 подала заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 та заборони будь-яким особам у будь-який спосіб вчиняти будь-які дії щодо даної квартири до набрання рішенням суду законної сили

Оскаржуваною ухвалою заяву задоволено, накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1, що знаходиться в м. Стрий Львівської області. До вступу рішення суду в законну силу заборонено будь-яким особам вчиняти будь-які дії щодо квартири АДРЕСА_1, що знаходиться в м. Стрий Львівської області.

Ухвалу в апеляційному порядку оскаржило ПАТ КБ «Приватбанк», в апеляційній скарзі, посилаючись на її незаконність, необґрунтованість, на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить ухвалу скасувати та постановити нову ухвалу, якою в задоволенні заяви про забезпечення позову відмовити. Апелянт зазначає, що між сторонами справи 24 квітня 2008 року було укладено кредитний договір №LVH2GА00000077 про надання кредиту у розмірі 38137,00 долари США на термін до 24 квітня 2028 року. З метою забезпечення виконання зобов»язань за кредитним договором між ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_5 було укладено договір іпотеки №LVH2GА00000077 від 24 квітня 2008 року. В іпотеку надано нерухоме майно, а саме, спірну квартиру АДРЕСА_1, що знаходиться в м. Стрий Львівської області. Проте, судом першої інстанції, при ухваленні оскаржуваної ухвали, не враховано, що заява представника ОСОБА_3 про забезпечення позову не стосується предмету спору, оскільки ОСОБА_3 звернувся з позовом про визнання недійсним кредитного договору, а не договору іпотеки та позивач не являється стороною договору іпотеки, який був укладений між ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_5

Заслухавши суддю - доповідача, пояснення представника ПАТ КБ «ПриватБанк» Гнатишака О.В. на підтримання доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що така підлягає до задоволення з огляду на наступне.

Забезпечення позову - це заходи припинення дій, які можуть утруднити виконання майбутнього рішення суду чи зробити його виконання неможливим, і повинні гарантувати можливість реалізації позовних вимог у разі задоволення позову, які направлені на недопущення утруднення чи неможливості виконання рішення суду.

У відповідності до вимог ст. 151 ЦПК України, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно з п. п. 1, 2 ч.1 ст.152 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб; забороною вчиняти певні дії.

Відповідно до роз»яснень п. п. 1, 4 Постанови Пленуму Верховного суду України №9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» забезпечення позову допускається на будь - якій стадії розгляду справи після відкриття провадження у ній (за винятком випадку, передбаченого п.4 ст. 151 ЦПК, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_3 звернувся з позовом до ПАТ КБ «ПриватБанк» про визнання недійсним кредитного договору №LVH2GА00000077 від 24 квітня 2008 року, укладеного між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_3.

З матеріалів справи вбачається, що з метою забезпечення виконання зобов»язань за кредитним договором, між ПАТ КБ «ПриватБанк» і ОСОБА_5 було укладено договір іпотеки, згідно з яким ОСОБА_5 надав в іпотеку нерухоме майно, а саме, квартиру АДРЕСА_1, що належить йому на праві власності.

Задоволення заяви представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4 про забезпечення позову ОСОБА_3 про визнання недійсним кредитного договору, суд першої інстанції мотивував тим, що договір іпотеки був укладений з метою забезпечення виконання зобов»язань за кредитним договором, який позивачем оспорюється, що свідчить про існування спору між сторонами.

Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду з огляду на наступне.

Суд першої інстанції при постановленні оскаржуваної ухвали не врахував те, що ОСОБА_3 звернувся з позовом про визнання недійсним кредитного договору №LVH2GА00000077 від 24 квітня 2008 року, укладеного між ним та ПАТ КБ «ПриватБанк», тобто, предметом позову є визнання недійсним кредитного договору.

Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції не з»ясував, яким чином невжиття заходів забезпечення позову, про які просить заявник, а саме, накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1, заборона будь-яким особам вчиняти будь-які дії щодо квартири АДРЕСА_1 до вступу рішення суду в законну силу, може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду у справі за позовом ОСОБА_3 до ПАТ КБ «ПриватБанк» про визнання недійсним кредитного договору.

У відповідності до вимог ст. 151 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Разом з тим, в оскаржуваній ухвалі взагалі відсутній висновок суду про те, яким чином невжиття заходів забезпечення позову, про які просить заявник, може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду саме у справі за позовом ОСОБА_3 до ПАТ КБ «ПриватБанк» про визнання недійсним кредитного договору.

Постановляючи оскаржувану ухвалу суд першої інстанції не врахував те, що договір іпотеки, згідно з яким ОСОБА_5 надав в іпотеку нерухоме майно, а саме, квартиру АДРЕСА_1, що належить йому на праві власності, укладався між ПАТ КБ «ПриватБанк» і ОСОБА_5, ОСОБА_3 не є стороною договору іпотеки, і предмет іпотеки, яким квартира АДРЕСА_1, йому на праві власності не належить, а відтак він не має будь - якого відношення до квартири АДРЕСА_1,

За таких обставин колегія судів погоджується з доводами апеляційної скарги ПАТ КБ «ПриватБанк» про відсутність підстав для вжиття заходів забезпечення позову ОСОБА_3, а відтак вважає, що оскаржувана ухвала суду є незаконною та необгрунтованою.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.312 ЦПК України, розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд змінює або скасовує ухвалу суду першої інстанції і постановляє ухвалу з цього питання, якщо воно було вирішено судом першої інстанції з порушенням норм процесуального права або при правильному вирішенні було помилково сформульовано суть процесуальної дії чи підстави її застосування.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга ПАТ КБ «ПриватБанк» підлягає до задоволення, ухвалу Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 18 листопада 2016 року слід скасувати та постановити нову ухвалу, якою в задоволенні заяви ОСОБА_3 про забезпечення позову відмовити.

Керуючись ст. 303, п.2 ч.2 ст. 307, п.2 ч.1 ст. 312, ст.ст. 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» - задовольнити.

Ухвалу Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 18 листопада 2016 року - скасувати та постановити нову ухвалу, якою в задоволенні заяви ОСОБА_3 про забезпечення позову - відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий: Шеремета Н.О.

Судді: Ванівський О.М.

Цяцяк Р.П.