Справа № 645/4019/16-ц
Провадження № 2/645/279/17
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
09 лютого 2017 року Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого судді Горпинич О.В.
за участю секретаря судового засідання Денісенко О.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Харкові в порядку заочного розгляду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Харківської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування за законом,
ОСОБА_1 звернулася до суду із вищевказаним позовом, яким просила визнати за нею право власності на житловий будинок № 14 по вул. Виборній в м. Харкові, загальною площею 65,2 кв.м, житловою 33,2 кв.м, в порядку спадкування за законом після смерті її брата ОСОБА_2. В обґрунтування позову посилалася на те, що у 1955 році її батькам ОСОБА_3 та ОСОБА_4 була виділена земельна ділянка для будівлі житлового будинку. Згідно затвердженого проекту батьки побудували житловий будинок, здали його в експлуатацію, і будинку привласнена поштова адреса: м. Харків, вул. Виборна, 14. В 1968 році її батьки розірвали шлюб і згідно рішення суду від 09.01.1968 року розділили вищевказаний житловий будинок в рівних частках по ? кожному. Мати позивачки, після розірвання шлюбу перейшла на своє дошлюбне прізвище ОСОБА_5. У батьків було троє дітей ОСОБА_2, ОСОБА_6, і позивачка ОСОБА_7. Батько позивачки - ОСОБА_4 помер 13.04.1987 року, мати померла 22.05.2010 року. Після смерті батьків фактично в право спадкування вступив її брат ОСОБА_2, який був зареєстрований і проживав за однією адресою з померлими. 27.01.2014 року помер брат позивачки ОСОБА_6, 28.08.2015 року помер ОСОБА_2. Після смерті брата ОСОБА_2, позивачка у встановлений законом строк звернулася із заявою про прийняття спадщини. На теперішній час єдиним спадкоємцем на житловий будинок за адресою: м. Харків, вул. Виборна, 14 є саме позивачка. Правоустановчий документ, на вищевказаний житловий будинок не зберігся, та після звернення до нотаріальної контори їй було розяснено що їй необхідно звертатися до суду.
На підставі викладеного позивачка звернулася до суду із відповідним позовом.
В судове засіданні позивачка та її представник не зявилися, через канцелярію від представника подано заяву про завершення розгляду справу у її відсутності.
Представник Харківської міської ради в судове засідання не зявився, повідомлялися про час та місце розгляду справи своєчасно та належним чином, причини неявки суду не повідомили, заперечень проти позову не подали.
Відповідно до ст. 224 ЦПК України суд за згодою представника позивача вважає можливим ухвалити заочне рішення.
Суд, вислухавши представника позивача, дослідивши письмові докази по справі, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Згідно з вимогами ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.
Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.
Згідно договору про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального жилого будинку на праві власності від 04.07.1955 року, виконкомом Сталінського ради депутатів трудящих ОСОБА_3 на праві безстроково користування надано земельну ділянку по вул. Виброній, 14 у м. Харкові загальною площею 442 кв.м.
Рішенням № 154 від 24.05.1955 року виконкому Сталінської райради депутатів трудящих ОСОБА_3 відведено земельну ділянку під індивідуальне будівництво будинку з масиву по вул. Виборній, 14 у м. Харкові, загальною площею 442 кв.м.

Рішенням народного суду Московського району м. Харкова від 09.01.1968 року розірвано шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 та визнано за ОСОБА_4 право власності на ? частину домоволодіння № 14 по вул. Виборній, 14, даним рішенням визначено, що друга половина даного будинку належить ОСОБА_3.

Згідно свідоцтва про укладання шлюбу серія І-ВЛ № 350557, копія якого знаходиться в матеріалах справи, 05.07.1974 року, ОСОБА_3 уклала шлюб із ОСОБА_5 та після укладання шлюбу змінила прізвище на ОСОБА_5.

13.04.1987 року помер ОСОБА_4, що підтверджено свідоцтвом про смерть ІІІ-ВЛ № 383039, копія якого знаходиться в матеріалах справи.

22.05.2010 року померла ОСОБА_8, що підтверджено свідоцтвом про смерть серія 1-ВЛ № 265902, копія якого знаходиться в матеріалах справи.

27.01.2014 року помер ОСОБА_6, що підтверджено свідоцтвом про смерть серія І-ВЛ № 431406, копія якого знаходиться в матеріалах справи.

28.08.2015 року помер ОСОБА_2, що підтверджено свідоцтвом про смерть серія І-ВЛ № 510441, копія якого знаходиться в матеріалах справи.

Відповіддю Дванадцята Харківська державна нотаріальна контора повідомила, що після померлої 22.05.2010 року ОСОБА_8 та після померлого 27.01.2014 року ОСОБА_6, спадкові справи не заводились, свідоцтво про право на спадщину не видавались.

Згідно свідоцтва про народження серія ЯК №835369 18.09.1954 року народилася ОСОБА_7, батьками якої записані ОСОБА_4 та ОСОБА_3.

Згідно актового запису про шлюб № 60 від 29.01.1977 року, складеного Фрунзенським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції та повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб, ОСОБА_7 одружилася з ОСОБА_9, та після одруження змінила прізвище на ОСОБА_9.

09.11.1990 року ОСОБА_10 уклала шлюб з ОСОБА_11 та змінила прізвище на ОСОБА_11 (свідоцтво про укладення шлюбу ІІІ-ВЛ № 468616).

18.10.1996 року ОСОБА_12 одружилася з ОСОБА_13 та змінила прізвище на ОСОБА_1 (свідоцтво про одруження І-ВЛ № 033701).

Згідно відповіді Департаменту містобудування, архітектури та генерального плану від 29.04.2016 року встановлено, що право власності на житловий будинок з надвірними будівлями по вул. Виборній, 14 у м. Харкові зареєстровано за ОСОБА_3 ? частина домоволодіння на підставі договору про безстрокове користування земельною ділянкою та будівництва індивідуального житлового будинку, посвідченого 07.02.1956 року 1-ю ХДНК, р.№2-489; рішення народного суду Московського району м. Харкова від 09.01.1968 року. Станом на 31.12.2012 року право власності на ? частину вищевказаного домоволодіння в бюро не зареєстровано.

Згідно довідки КП Харківське міське бюро технічної інвентаризації від 01.08.2016 року ? частина домоволодіння № 14 по вул. Виборній у. Харкові зареєстрована за ОСОБА_14, інша ? частина не зареєстрована за ОСОБА_4. також у довідки зазначалося, згідно акту приймання, затвердженого рішенням виконкому Фрунзенської районної ради № 96/20 від 06.04.1982 року, житлова площа літ. «А-1» складає 33,2 кв.м.

ОСОБА_8 16.07.1987 року склала заповіт згідно якого всю належну їй частину житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель, що знаходиться в м. Харкові вул. Виборна,14, заповідала синові ОСОБА_2, який проживає разом із нею.

Постановою державного нотаріуса Дванадцятої державної нотаріальної контори 12.08.2016 року відмовлено ОСОБА_1 у вчиненні нотаріальної дії видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на нерухоме майно.

Спадкування є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи (ст.ст. 1216, 1217, 1218 1220 ЦК України).

Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини (ст. 1222 ЦК України).

Стаття 1258 ЦК України передбачає, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

У другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері (ст.1262 ЦК України).

Після смерті ОСОБА_4, ОСОБА_3, ОСОБА_6, ОСОБА_2 єдиною спадкоємицею є позивачка ОСОБА_1.

На підставі викладеного суд приходить до висновку про задоволенню позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 10,11,213-215, 224-226 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Харківської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування за законом - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок № 14 по вулиці Виборній в м. Харкові, загальною площею 65,2 кв.м., жилою площею 33,2 кв.м., в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2, померлого 28 серпня 2015 року.

Відповідачем, який не приймав участі у розгляді справи, протягом десяти днів з дня отримання копії заочного рішення може бути подана письмова заява про перегляд заочного рішення, відповідно до вимог ст. 229 ЦПК України.

Заочне рішення може бути оскаржене іншими особами, шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду до апеляційного суду Харківської області через Фрунзенський районний суд м. Харкова протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про перегляд заочного рішення відповідачем, який не приймав участі у розгляді справи, якщо заяву про перегляд заочного рішення не було подано, після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя