Провадження №6/751/2/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2017 року м.Чернігів

Новозаводський районний суд міста Чернігова

у складі: головуючого-судді Деркача О. Г.

при секретарі Гармаш-Лящинська М. В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Чернігові цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересовані особи: Публічне акціонерне товариство «Альфа-Банк», ОСОБА_2, про скасування рішення Постійно діючого Третейського суду при Всеукраїнській громадській організації «Всеукраїнський фінансовий союз» від 16.08.2011 року, -

В С Т А Н О В И В :

23.12.2016 року (згідно поштового повідомлення) ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про скасування рішення Постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській Громадській організації «Всеукраїнський фінансовий союз» від 16.08.2011 року за позовом ПАТ «Альфа-Банк» до ОСОБА_2, ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 700004970 від 28.03.2008 року. (а.с.2-3) В обґрунтування заявлених вимог зазначає, що оскаржуваним рішенням третейського суду стягнуто солідарно з ОСОБА_2, ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором № 700004970 від 28.03.2008 року в сумі: за кредитом 571 379 грн. 73 коп., по відсотках 128 147 грн. 94 коп., по пені 3 061 620 грн. 70 коп., а також витрати по сплаті третейського збору в сумі 100 грн. 00 коп. Вважає, що рішення третейського суду прийняте з порушенням норм Закону України «Про третейські суди», оскільки не підвідомче третейському суду, тому підлягає скасуванню.

Заявник в судове засідання не з»явився, про день та час розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, з клопотаннями про відкладення розгляду справи до суду не зверталася. Причини її неявки суду не відомі.

Представник заінтересованої особи ПАТ «Альфа-Банк», в судове засідання не зявився, про день та час слухання справи повідомлявся належним чином (а.с.34), з клопотаннями про відкладення розгляду справи до суду не звертався.

Заінтересована особа ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином (а.с.33), з клопотаннями про відкладення розгляду справи до суду не звертався.

Відповідно до ч. 2 ст. 389-4 ЦПК України, суд вважає за можливе слухати справу у відсутність нез»явившихся сторін по справі, на підставі наявних матеріалів в справі, оскільки неявка осіб не перешкоджає розгляду справи.

Дослідивши матеріали справи, оглянувши матеріали справи третейського суду №2704-11/477/11, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що 28.03.2008 року між ЗАТ «Альфа-Банк» (правонаступником є ПАТ «Альфа Банк») та ОСОБА_2 був укладений кредитний договір № 700004970 від 28.03.2008 року (а.с. 9-14 Третейської справи №2704-11/477/11).

В забезпечення виконання зобов'язання за даним кредитним договором, 28.03.2008 року між ЗАТ «Альфа-Банк» (правонаступником є ПАТ «Альфа Банк») та ОСОБА_1 був укладений договір поруки № 700004970 П від 28.03.2008 року (а.с. 22-23 Третейської справи №2704-11/477/11).

16.08.2011 року Постійно діючим Третейським судом при Всеукраїнській громадській організації «Всеукраїнський фінансовий союз» суддею Воронцовою М.В. по справі за позовом ПАТ «Альфа-Банк» до ОСОБА_2, ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 700004970 від 28.03.2008 року було прийнято рішення, згідно якого позовні вимоги ПАТ «Альфа-Банк» були задоволені у повному обсязі, постановлено стягнути солідарно з ОСОБА_2, ОСОБА_1 на користь ПАТ «Альфа-Банк» заборгованість за кредитним договором в сумі 3 761 148 грн. 37 коп., а саме: за кредитом 571 379 грн. 73 коп., по відсотках 128 147 грн. 94 коп., по пені 3 061 620 грн. 70 коп., стягнути солідарно з ОСОБА_2, ОСОБА_1 на користь ПАТ «Альфа-банк» витрати по сплаті третейського збору в сумі 100 грн. 00 коп. (а.с.6-8).

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно з Законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 51 Закону України «Про третейські суди», рішення третейського суду є остаточним і оскарженню не підлягає, окрім випадків, передбачених даним Законом.

Зокрема, рішення третейського суду може бути оскаржено сторонами, третіми особами, а також особами, які не брали участь у справі, у разі якщо третейський суд вирішив питання про їх права і обов'язки, у випадках, передбачених цим Законом, до компетентного суду відповідно до встановлених законом підвідомчості та підсудності справ. Заяву про скасування рішення третейського суду може бути подано до компетентного суду протягом трьох місяців з дня прийняття рішення третейським судом.

В матеріалах справи міститься заява ОСОБА_1, в якій просить поновити строк звернення до суду за заявою, зазначаючи що пропустила його, в звязку з тим, що не знала про існування спірного рішення, яке було отримано нею тільки 02.12.2016 року, тому, виходячи з положень ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ст. 55 Конституції України, суд вважає, що строк звернення до суду пропущений з поважних причин, а тому він підлягає поновленню.

Відповідно до ст. 51 Закону України «Про третейські суди», рішення третейського суду є остаточним і оскарженню не підлягає, окрім випадків, передбачених даним Законом. Згідно із ст. 55 Закону України «Про третейські суди» рішення третейського суду набирає чинності в день оголошення.

Статтею 389-5 ЦПК України, частиною 3 статті 51 Закону України «Про третейські суди» визначено вичерпний перелік підстав для скасування рішення третейського суду, а саме: справа, в якій прийнято рішення третейського суду не підвідомча третейському суду відповідно до Закону; рішення третейського суду прийнято у спорі, не передбаченому третейською угодою, або цим рішенням вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди; третейську угоду визнано судом недійсною; склад третейського суду, яким прийнято рішення, не відповідає вимогам Закону; третейський суд вирішив питання про права і обовязки осіб, які не брали участь у справі.

Згідно ч. 2 ст. 1 Закону України «Про третейські суди», до третейського суду за угодою сторін може бути переданий будь-який спір, що виникає з цивільних та господарських правовідносин, крім випадків, передбачених законом.

Відповідно до пункту 14 частини 1 статті 6 Закону України «Про третейські суди» (із змінами та доповненнями), третейські суди в порядку, передбаченому цим Законом, можуть розглядати будь-які справи, що виникають із цивільних та господарських правовідносин, за винятком, зокрема, справ у спорах щодо захисту прав споживачів, у тому числі споживачів послуг банку (кредитної спілки).

Рішення Постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській громадській організації «Всеукраїнський фінансовий союз», про скасування якого просить заявник ухвалено 16.08.2011 року, тобто після внесення зазначених змін до Закону. Оскільки ОСОБА_2 є споживачем послуг банку і спір виник щодо заборгованості за кредитом, третейському суду, в силу положень пункту 14 частини 1 статті 6 Закону України «Про третейські суди» , така справа не підвідомча. Даний висновок суду узгоджується з правовою позицією, яка висловлена Верховним Судом України в постановах від 04 листопада 2015 року у справі № 6-2074цс15 та від 27.01.2016 року у справі № 6-2712цс15.

Більш того, порядок здійснення на території України розрахунків в іноземній валюті, регулюється Декретом Кабінету Міністрів України «Про систему валютного регулювання і валютного контролю». Цей закон установлює режим здійснення валютних операцій на території України, визначає загальні принципи валютного регулювання, повноваження державних органів і функції банків та інших фінансових установ в регулюванні валютних операцій, права й обовязки субєктів валютних відносин, порядок здійснення валютного контролю, відповідальність за порушення валютного законодавства.

Норми цього закону, спрямовані на регулювання порядку проведення розрахунків іноземною валютою, носять імперативний характер, вони вкрай обмежують свободу резидентів при здійсненні таких розрахунків. Статтею 16 Декрету встановлено фінансові санкції, які застосовуються до резидентів, винних у порушенні правил валютного регулювання. Згідно з ч. 1 ст. 16 Декрету незаконне використання валютних цінностей як засобу платежу тягне за собою адміністративну відповідальність (ст. 162 Кодексу України про адміністративні правопорушення).

Отже, норми закону щодо регулювання обігу іноземної валюти в Україні, зокрема і проведення грошових розрахунків валютними цінностями, мають публічну основу, переслідують публічний інтерес і спрямовані на досягнення результату, необхідного в публічних цілях для задоволення публічних потреб забезпечення стабільності української грошової одиниці гривні.

Наявність в правовідношенні щодо проведення розрахунку за договором кредиту, наданого в іноземній валюті, такої концентрації суспільно-значимих публічних елементів не дозволяє віднести такі спори до спорів суто приватного характеру між приватними особами, які можуть розглядатися в приватному порядку третейськими судами.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного суду України від 21.10.2015 року за № 6-831цс14.

На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що рішення Постійно діючого Третейського суду при Всеукраїнській громадській організації «Всеукраїнський фінансовий союз» від 16.08.2011 року ухвалено з порушенням вимог чинного на день його ухвалення законодавства, а тому заява ОСОБА_1 про скасування рішення Постійно діючого Третейського суду при Всеукраїнській громадській організації «Всеукраїнській фінансовий союз» від 16.08.2011 року у третейській справі № 2704-11/477/11 підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 293, 389-1-389-6 ЦПК України, суд, -

Ухвалив:

Поновити ОСОБА_1 строк подання заяви про скасування рішення третейського суду.

Заяву ОСОБА_1 про скасування рішення Постійно діючого Третейського суду при Всеукраїнській громадській організації «Всеукраїнський фінансовий союз» від 16.08.2011 року задовольнити.

Скасувати рішення Постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській громадській організації «Всеукраїнський фінансовий союз» від 16.08.2011 року у справі № 2704-11/477/11 про стягнення солідарно з ОСОБА_2, ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Альфа Банк» заборгованості за кредитним договором № 700004970 від 28.03.2008 року у сумі 3 761 148 (три мільйони сімсот шістдесят одна тисяча сто сорок вісім) грн. 37 коп. та 100 (сто) грн. витрат по сплаті третейського збору.

Справу третейського суду № 2704-11/477/11 про стягнення заборгованості за кредитним договором повернути до Постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській Громадській Організації «Всеукраїнський фінансовий союз».

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя О. Г. Деркач