Справа № 149/3382/16-ц Провадження № 22-ц/772/529/2017Головуючий в суді першої інстанції Войнаревич М. Г.
Категорія 59Доповідач Марчук В. С.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2017 рокум. Вінниця

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Вінницької області у складі:

Головуючої: Марчук B.C.

Суддів: Стадника І.М., Шемети Т.М.

при секретарі: Агеєвій Г.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Хмільницької державної нотаріальної контори Вінницької області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог - ОСОБА_3 та ОСОБА_4, про зобов'язання видати свідоцтва про право на спадщину, за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 12.01.2017 року, -

ВСТАНОВИЛА:

В грудні 2016 року ОСОБА_2 звернувся у Хмільницький міськрайонний суд Вінницької області з даним позовом. Вимоги мотивовані тим, що після смерті його батька - ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_4, залишилась спадщина, яка складається із двох земельних ділянок площею 0,07 гектарів для будівництва та обслуговування житлового будинку, яка знаходиться в АДРЕСА_2 і земельна ділянка площею 1,66 гектарів для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована та території Лозівської сільської ради Хмільницького району Вінницької області.

31 серпня 2016 року позивач через пошту подав до Хмільницької міської державної нотаріальної контори Вінницької області заяву про прийняття спадщини, яка була отримана завідуючою Хмільницької міської державної нотаріальної контори Вінницької області Глуздань C.B.

У відповідь, листом від 13 вересня 2016 року №300/01-16 державний нотаріус Хмільницької міської державної нотаріальної контори Глуздань C.B. відмовила позивачу у прийнятті заяви про прийняття спадщини після смерті батька, оскільки місцем відкриття спадщини є місце реєстрації батька на момент смерті (АДРЕСА_1), а не місце його постійного проживання (АДРЕСА_3).

26 вересня 2016 року позивач повторно звернувся до державного нотаріуса Глуздань C.B. із заявою, в якій просив вчинити нотаріальну дію - видати свідоцтво про право на спадщину або, в разі відмови у її вчиненні, винести відповідну постанову. Однак листом від 01 жовтня 2016 року за № 16/02-17 державний нотаріус Глуздань C.B. відмовила йому у вчиненні нотаріальної дії та у винесенні відповідної постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії.

У зв'язку із вищевикладеним, позивач звернувся до суду з даним позовом та просив зобов'язати державного нотаріуса Хмільницької державної нотаріальної контори Вінницької області Глуздань С.В. видати йому - ОСОБА_2 свідоцтво про право на спадщину за законом на майно, що належало батькові позивача - ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 в м. Хмільнику Вінницької області.

Рішенням Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 12.01.2017 року у задоволенні позову відмовлено за недоведеністю позовних вимог.

Не погодившись з даним рішенням, ОСОБА_2 оскаржив його в апеляційному порядку, як таке, що ухвалене з неправильним застосуванням норм матеріального права, є незаконним та необґрунтованим. Просить скасувати рішення Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 12.01.2017 року та ухвалити нове, яким задовольнити позов в повному обсязі.

Колегія суддів, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, вважає, що апеляційну скаргу слід відхилити, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно з законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Під час розгляду справи та ухвалення оскаржуваного рішення, судом було дотримано вищезазначених вимог закону.

Так, судом було встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_4 в м. Хмільник Вінницької області помер батько позивача - ОСОБА_5, що підтверджується свідоцтвом про його смерть серії НОМЕР_1 від 11.03.2016 року та свідоцтвом про народження ОСОБА_2 серії НОМЕР_2 від 02.06.1969 року (а.с.8, 9)

Спадкодавець ОСОБА_5, на момент смерті був зареєстрований по місцю проживання свого іншого сина - ОСОБА_4 в АДРЕСА_4, однак постійно проживав в АДРЕСА_3 та разом із ним проживав ОСОБА_2, що підтверджується довідками № 07-21/1299 від 02.07.2016 року, № 783 від 21.06.2016 року та № 874 від 20.09.2016 року (а.с.10-12), а також рішенням Хмільницького міськрайонного суду від 15.02.2016 року (а.с.13).

Після смерті ОСОБА_5 залишилась спадщина, яка складається із двох земельних ділянок: площею 0,07 гектарів для будівництва та обслуговування житлового будинку, яка знаходиться в АДРЕСА_2, що підтверджується державним актом на право приватної власності на землю серії НОМЕР_3 від 06.06.2000року (а.с.14) і земельна ділянка площею 1,66 гектарів для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Лозівської сільської ради Хмільницького району Вінницької області, що підтверджується державним актом на право приватної власності на землю НОМЕР_3 від 07.08.2002року (а.с.15).

31.08.2016 року ОСОБА_2 через пошту подав до Хмільницької міської державної нотаріальної контори Вінницької області заяву про прийняття спадщини, що підтверджується копією заяви та рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. У вказаній заяві він зазначив, що крім нього, спадкоємцями першої черги за законом є його брати - ОСОБА_3, проживаючий у АДРЕСА_5 та ОСОБА_4, проживаючий АДРЕСА_6 (а.с. 17,18)

Листом від 13.09.2016 року №300/01-16 державний нотаріус Хмільницької міської державної нотаріальної контори Глуздань C.B., відмовила позивачу у заведенні спадкової справи після смерті батька, оскільки місцем відкриття спадщини є місце реєстрації батька на момент смерті (АДРЕСА_1), а не місце його проживання (АДРЕСА_3), так, як батько на момент смерті був зареєстрований у АДРЕСА_1 і місце відкриття спадщини не може підтверджуватись свідоцтвом про смерть особи. Решенням Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 15.02.2016 року, на яке посилався заявник, встановлено лише факт його проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини (а.с.22).

ОСОБА_2 29.09.2016 року повторно звернувся до державного нотаріуса Глуздань C.B. із заявою, в якій просив вчинити нотаріальну дію - видати свідоцтво про право на спадщину або, в разі відмови у її вчиненні, винести відповідну постанову, що підтверджується заявою від 26.09.2016 року та рекомендованим повідомленням (а.с. 24-27).

Листом від 01 жовтня 2016 року за № 16/02-17 державний нотаріус Глуздань C.B. відмовила заявнику у задоволенні його заяви через відсутність спадкової справи та роз'яснила право на звернення з даним питанням до Другої Вінницької державної нотаріальної контори, за зареєстрованим місцем проживання спадкодавця (а.с 28).

За таких обставин та з огляду на те, що за місцем реєстрації спадкодавця ОСОБА_5 по АДРЕСА_4 на день його смерті - ІНФОРМАЦІЯ_4, проживав та був зареєстрований син ОСОБА_4, який відповідно до ст. 1268 ЦК України є спадкоємцем, що прийняв спадщину так, як протягом шести місяців з дня її відкриття, він не заявив про відмову від спадщини, суд дійшов висновку, що звернення позивача з позовом про зобов'язання видати свідоцтво про право на спадщину є необгрунтованим, не відповідає належному способу захисту та про відмову у задоволенні позову.

Судова колегія погоджується з таким висновком суду, виходячи з наступного.

Як видно зі свідоцтва про смерть спадкодавця ОСОБА_5, він помер ІНФОРМАЦІЯ_4 (а/с8).

Відповідно до довідки квартального комітету «Поділля» м. Вінниця №874 від 20 вересня 2016 року, ОСОБА_5 на день своєї смерті був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_4 (а/с12).

В судовому засіданні встановлено, що за цією ж адресою на час смерті спадкодавця проживав за його зареєстрованим місцем проживання по АДРЕСА_4 проживав та був зареєстрований його ще один син - ОСОБА_4, який відповідно до ст. 1268 ЦК України є спадкоємцем, що прийняв спадщину так, як протягом шести місяців з дня її відкриття, не заявив про відмову від спадщини.

Отже, ОСОБА_4 прийняв спадщину зразу після смерті батька, оскільки відповідно до норми ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи і часом відкриття спадщини є день смерті цієї особи.

Позивач же, лише 15 лютого 2016 року рішенням Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області встановив факт, що він постійно проживав на час відкриття спадщини разом зі спадкодавцем, що відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України є підставою вважати його теж таким, що прийняв спадщину.

З огляду на те, що відповідно до ч. 2 ст. 1220 ЦК України, часом відкриття спадщини є день смерті особи, а ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_4, то оскільки на той час його місце проживання було зареєстроване за адресою: АДРЕСА_4 (а/с12), то місцем відкриття спадщини в силу норми ч.1 ст. 1221 ЦК України є саме зареєстроване його місце проживання на час смерті, як і було роз'яснено ОСОБА_2 державним нотаріусом Хмільницької міської державної нотаріальної контори Глуздань C.B. на його звернення.

Щодо позовних вимог позивача про зобов'язання державного нотаріуса Хмільницької державної нотаріальної контори видати йому свідоцтва про право на спадщину, то вони не відповідають способах захисту, визначеним ст. 16 ЦК України і є неналежним способом захисту, що тягне за собою відмову у задоволенні позову, як і зробив суд.

Апеляційна скарга не спростовує рішення суду, оскільки встанволення факту постійного проживання позивача у справі, спадкоємця першої черги разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини рішенням Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 15.02.2016 року судом було враховано і належно оцінено. Апелянт же даний факт трактує на власний розсуд, всупереч іншим доказам.

За таких обставин, апеляційну скаргу, як безпідставну, слід відхилити, а рішення суду першої інстанції, як ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права - залишити без змін, в силу ст. 308 ЦПК України.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 313-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 12.01.2017 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду Вінницької області набирає законної сили з моменту її проголошення та з цього ж моменту може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Судді/підписи/

З оригіналом вірно

суддя: В.С. Марчук