Справа № 450/1591/16 Головуючий у 1 інстанції: Кукса Д.А
Провадження № 22-ц/783/432/17 Доповідач в 2-й інстанції: Мельничук О. Я.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 січня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Львівської області у складі:

головуючого - судді Мельничук О.Я.,

суддів Бойко С.М. і Савуляк Р.В.

при секретарі Фейір К.О.

з участю представника позивача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 10 серпня 2016 року по справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини,-

В С Т А Н О В И Л А:

Рішенням Пустомитівського районного суду Львівської області від 10 серпня 2016 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 відмовлено.

Вищезгадане рішення в апеляційному порядку оскаржив позивач - ОСОБА_4. Вважає рішення суду незаконним оскільки воно порушує її право на спадкування майна після смерті її матері. Стверджує, що спору з відповідачем у неї немає, проте даний позов є єдиним способом успадкувати земельні ділянки після смерті матері. В апеляційній скарзі просить рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 10 серпня 2016 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким визначити їй - ОСОБА_4, проживаючій у АДРЕСА_1 додатковий двомісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_6, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника позивача, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_4 до задоволення не підлягає із наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. ст.11,59, 60 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданих відповідно до вимог цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб які беруть участь у справі. При цьому кожна із сторін зобов"язана довести ті обставини на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, а обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування .

У відповідності до вимог ст.213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обгрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з"ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень.

Колегія суддів вважає що рішення суду першої інстанції таким вимогам відповідає.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_6 (свідоцтво про смерть серія НОМЕР_1 від 03 листопада 2015 року).

Після смерті ОСОБА_6, спадкоємцями першої черги по закону є її діти: позивач - ОСОБА_4 та відповідач - ОСОБА_5

Ухвалюючи оскаржуване рішення про відмову в задоволенні позову ОСОБА_4, суд виходив з тих обставин, що останньою не представлено суду жодних доказів на підтвердження того, що строк для прийняття спадщини пропущений нею з поважних причин.

З таки висновком колегія суддів погоджується з наступних обставин.

На підставі ст.10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Статтею 11 ЦПК України визначено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмету спору на власний розсуд.

Статтею 60 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ст.ст. 1220, 1222, 1270 ЦК України).

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч.1 ст. 1269 ЦК України).

Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов'язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до ч.3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Тобто, поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Оскільки ОСОБА_6 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 і з врахуванням того, що спадкоємці повинні були прийняти спадщину шляхом подання заяви про прийняття такої в шестимісячний строк з дня відкриття спадщини, останнім днем для подачі такої заяви є 02.05.2016 року.

Доказів звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті матері ОСОБА_6, позивачем по справі не представлено ні в суді першої інстанції, ні в суді апеляційної інстанції.

За змістом ч.2 ст.1272 ЦК України поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є ті, які пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Отже, правила цієї статті можуть бути застосовані, якщо у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви та ці обставини визнані судом поважними.

Аналогічна Правова позиція викладена міститься у Постанові Верховного Суду України від 26 вересня 2012 року (справа № 6-85цс12) та від 04 листопада 2015 року (6-1486цс15).

Жодного доказу на підтвердження поважності причин пропуску строку для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_6, позивач по справі- ОСОБА_4 не представила, в зв"язку з чим відсутні будь-які підстави вважати, що нею пропущено строк для прийняття спадщини після її матері з поважних причин.

З врахуванням вищенаведеного, судом першої інстанції вірно з'ясовані фактичні обставини справи та надана їм належна оцінка, а його висновки підтверджуються матеріалами справи і ґрунтуються на нормах діючого законодавства, а тому у задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_4 слід відмовити, а рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 10 серпня 2016 року залишити без змін.

Керуючись ст.ст.303, 304, п.1 ч.1 ст.307, ч.1 ст.308, ст.313, п.1 ч.1 ст.314, ст. ст.315, 317, 319, 325 ЦПК України, колегія суддів -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 - відхилити.

Рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 10 серпня 2016 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набранням ухвалою законної сили.

Головуючий: О.Я. Мельничук

Судді: С.М. Бойко

Р.В. Савуляк