УХВАЛА

іменем україни

14 лютого 2017 року суддя Солом`янського районного суду м. Києва Кицюк В.С., розглянувши позовну заяву ОСОБА_2, яка діє в інтересах своєї неповнолітньої доньки ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третя особа: Відділ громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб Солом?янського району м. Києва про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась, яка діє в інтересах своєї неповнолітньої доньки ОСОБА_3 до суду із вищезазначеним позовом, в якому просить суд визнати ОСОБА_4 таким, що втратив право користування житловим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1; зобов?язати Відділ громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб Солом?янського району м. Києва зняти з реєстрації ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1.

Вирішуючи питання про можливість відкриття провадження у справі, суд приходить до наступного висновку.

Позивач стверджує, що вона є власником квартири АДРЕСА_2. Однак, як вбачається з матеріалів позовної заяви ОСОБА_4 є власником спірної квартири і йому належить на праві власності 1/3 її частина.

А тому, позивачу необхідно надати правове обґрунтування визнання одного із власників квартири таким, що втратив право користування, враховуючи, що це переважне право власника бути зареєстрованим в тому жилому приміщенні, яке належить йому на праві власності.

Позивач стверджує, що факт відсутності відповідача за місцем реєстрації підтверджується актами Житлово-експлуатаційної контори №909 та показами сусідів.

Суд звертає увагу позивача на те, що доказом відсутності особи в житловому приміщенні понад встановлені законом строки є відповідні акти складені відповідно до вимог чинного законодавства уповноваженими особами з відтисками мокрих печаток уповноваженої особи.

В свою чергу, суд звертав увагу позивача на те, що при задоволенні вимог про визнання особи такою, що втратила право користування житлом, окремого застереження щодо зняття з реєстраційного обліку за його адресою цієї особи не потребується, оскільки саме рішення суду буде підставою для зняття особи з реєстрації.

Дотримання вимог ст.119 ЦПК України при пред`явленні позову в суд є імперативним правилом в тому числі і для суду на предмет перевірки позову і долучених до нього матеріалів і недопущення відкриття провадження і призначення непідготовленої справи (позову) до розгляду. Позовна заява не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ст. 121 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без дотримання вимог, викладених у ст. ст. 119, 120 ЦПК України постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача та надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Якщо ж позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк не виконає всі вимоги, позовна заява вважатиметься неподаною і буде повернута позивачеві.

Право на доступ до правосуддя не є абсолютним, на цьому наголошує і Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях «Голдер проти Великої Британії» від 21.02.1975 року, «Де Жуффр де ля Прадель проти Франції» від 16.12.1992 року. Відтак в кожному випадку позивач при зверненні до суду із позовом повинен дотримуватися норм процесуального законодавства.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.119-121 ЦПК України, Закону України «Про судовий збір», суд, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третя особа: Відділ громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб Солом?янського району м. Києва про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - залишити без руху.

Роз'яснити позивачеві, що зазначені в ухвалі недоліки ним можуть бути усунені протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали шляхом подачі позовної заяви в новій редакції з урахуванням виправлення зазначеним судом недоліків.

Якщо у встановлений строк виявлені недоліки не будуть усунуті, заява буде вважатись неподаною та буде повернута позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: В.С. Кицюк