УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2017 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

Мазур Л.М., ЗавгородньоїІ.М., Коротуна В.М.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до Самарського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції, ОСОБА_5, треті особи: державне підприємство «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України в особі Дніпропетровської філії державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України, Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Дніпропетровській області, ОСОБА_6, про визнання електронних торгів недійсними та за позовом ОСОБА_6 до Самарського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції, ОСОБА_5, треті особи: державне підприємство «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України в особі Дніпропетровської філії державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України, Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Дніпропетровській області, про визнання постанови державного виконавця, заявки на реалізацію арештованого майна, протоколу, акта та електронних торгів недійсними, за касаційними скаргами представника Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Дніпропетровській області Кузьміної Ірини Сергіївни, ОСОБА_5 та Самарського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції на рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 03 жовтня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У березні 2015 року ОСОБА_4 звернулася до суду з указаним позовом, у якому просила визнати недійсними та такими, що не відбулися, електронні торги, закріплені в протоколі проведення електронних торгів № 39613 від 12 січня 2015 року Державним підприємством «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України (далі - ДП «Інформаційний центр» МУЮ), по реалізації нерухомого майна - квартири № АДРЕСА_1.

На обґрунтування позовних вимог ОСОБА_4 посилалася на неправильність здійсненого державним виконавцем опису нерухомого майна, визначення зберігача майна, призначення експерта, ненаправлення копій акта опису майна та постанови про арешт майна боржнику, порушення тридцятиденного строку проведення торгів, затягнення проведення торгів, неправильність визначення винагороди, яка підлягала оплаті переможцем торгів, та відсутність доказів про направлення боржнику інформації про проведення торгів, у зв'язку із чим просила позов задовольнити.

У серпні 2015 року ОСОБА_6 також звернувся до суду з позовом, у якому просив визнати недійсними: постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 41306065 від 19 грудня 2013 року; постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження від 19 грудня

2013 року; постанову про призначення відповідального зберігача майна

від 15 лютого 2014 року; постанову про призначення експерта, суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні від 26 лютого 2014 року; заявки на реалізацію арештованого майна від 17 листопада 2014 року; протоколу № 39613 проведення електронних торгів від 12 січня 2015 року; акта проведення електронних торгів від 29 січня

2015 року; електронні торги, закріплені в протоколі проведення електронних торгів № 39613 від 12 січня 2015 року ДП «Інформаційний центр» МУЮ по реалізації нерухомого майна - квартири АДРЕСА_1.

На обґрунтування позовних вимог ОСОБА_6 посилався на доводи, аналогічні викладеним у позові ОСОБА_4, а також на порушення вказаними торгами його прав у зв'язку із належністю йому на праві власності Ѕ частини спірної квартири на підставі рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 24 листопада 2008 року.

Рішенням Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 22 грудня 2015 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_8 та ОСОБА_4 відмовлено.

Справа розглядалась судами неодноразово.

Рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 03 жовтня

2016 року апеляційні скарги ОСОБА_8 та ОСОБА_4 задоволено частково.

Рішення Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 22 грудня 2015 року скасовано в частині відмови у задоволенні позовних вимог

ОСОБА_4 про визнання недійсними електронних торгів, протоколу про їх проведення та в частині відмови у задоволенні позовних вимог ОСОБА_8 про визнання недійсними електронних торгів, протоколу та акта про їх проведення.

Позовні вимоги ОСОБА_4 та ОСОБА_8 задоволено в частині визнання недійсними електронних торгів та протоколу про їх проведення

Визнано недійсними: проведені ДП «Інформаційний центр» МУЮ 12 січня 2015 року електронні торги щодо реалізації квартири АДРЕСА_1; протокол № 39613 про проведення електронних торгів від 12 січня 2015 року та складений заступником начальника Самарського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції (далі - Самарський ВДВС Дніпропетровського МУЮ) Більчук О.А. акт про проведення електронних торгів від 29 січня 2015 року.

В іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.

У касаційних скаргах ОСОБА_5, представник Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Дніпропетровській області Кузьміна І.С., та Самарський ВДВС Дніпропетровського МУЮ, посилаючись на неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просять скасувати рішення апеляційного суду в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_4 та ОСОБА_8 про визнання недійсними електронних торгів, протоколу та акту про їх проведення, та залишити в силі рішення суду першої інстанції в цій частині.

Таким чином рішення апеляційного суду оскаржується тільки в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_4 та ОСОБА_8, а тому в іншій частині на предмет законності й обґрунтованості судом касаційної інстанції не переглядається.

Відповідно до п. 6 розд. ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Вивчивши матеріали цивільної справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційні скарги підлягають відхиленню з таких підстав.

Згідно із ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

При новому розгляді справи, суд апеляційної інстанції, частково задовольняючи позови ОСОБА_4 та ОСОБА_8 про визнання недійсними електронних торгів, протоколу та акту про їх проведення, відповідно до ч. 4 ст. 338 ЦПК України врахував висновки і мотиви скасування попереднього рішення апеляційного суду, викладені в ухвалі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 13 липня 2016 року, та на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами (ст. ст. 57, 212 ЦПК України), правильно встановив характер правовідносин сторін у справі, застосувавши норми матеріального права, які їх регулюють, виходив з того, що успадкована Ѕ частина спірної квартири фактично належала ОСОБА_6 з дня смерті спадкодавця ОСОБА_10, а тому при реалізації цієї квартири на прилюдних торгах на виконання судового рішення про стягнення заборгованості за кредитним договором з ОСОБА_11 та ОСОБА_4 на користь ПАТ «Державний ощадний банк України», фактично відбулось відчуження майна, належного іншій особі, оскільки ОСОБА_6 не є боржником у виконавчому провадженні, у зв'язку із чим суд дійшов обґрунтованого висновку про наявність правових підстав для визнання незаконними електронних торгів щодо реалізації спірної квартири в цілому, протоколу та акта про проведення цих торгів.

Доводи касаційних скарг не спростовують висновків суду апеляційної інстанції, обґрунтовано викладених в мотивувальній частині оскаржуваного рішення, зводяться до переоцінки доказів та незгоди заявників з висновком суду апеляційної інстанції щодо їх оцінки.

На підставі вищевикладеного та керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційні скарги представника Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Дніпропетровській області Кузьміної Ірини Сергіївни, ОСОБА_5 та Самарського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції відхилити.

Рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 03 жовтня

2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів: Л.М. Мазур

І.М. Завгородня

В.М. Коротун