печерський районний суд міста києва
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(ЗАОЧНЕ)

06 лютого 2017 року Печерський районний суд м. Києва у складі:

головуючої судді Бортницької В.В.

при секретарі Кострійчук В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з додатковою Відповідальністю «Альфа-Гарант» про стягнення пені та штрафних санкцій,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся з вказаним позовом до суду та просить стягнути з Товариства з додатковою Відповідальністю «Альфа-Гарант» пені та штрафних санкцій за період з 08.05.2015 року по 16.11.2016 року в сумі 21264,02 грн., внаслідок несвоєчасного страхового відшкодування

Свої позовні вимоги позивач обгрунтовує тим, що відповідач належним чином не виконав умови договору страхування цивільно - правової відповідальності власників транспортних засобів, допустив прострочення виплати страхового відшкодування, ща на у відповідності до п. 36.5 ст. 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» , ч.2 ст. 625 ЦК України є підставою для стягнення пені, 3% річних та інфляційних витрат.

Проте, зобов'язання щодо виплати страхового відшкодування (на підставі полісу страхування) було виконано боржником фактично 16 листопада 2016 року, що є підставою для нарахування пені та покладення на відповідача обов'язку сплатити з урахуванням №% річних та індексу інфляції.

В судове засідання позивач та його представник не з'явилися. В позовній заяві просив справу розглядати за його відсутності. Не заперечував проти ухвалення заочного рішення.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, будучи належним чином повідомленим про час і місце розгляду справи. Заперечень проти позову не надіслав.

Враховуючи клопотання позивача суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних доказів.

Суд, дослідивши та оцінивши письмові докази у справі у їх сукупності, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Судовим розглядом встановлено, що 30.10.2014 року в м. Києві мала місце дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «Хюндай», д.н.з. НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_2 та автомобіля «Міцубісі», д.н.з. НОМЕР_4, власником якого є ОСОБА_1. Внаслідок даної ДТП автомобіль «Міцубісі», д.н.з. НОМЕР_4, зазнав механічних пошкоджень.

Постановою Подільського районного суду м. Києва від 20.01.2015 року, ОСОБА_2 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП. Постановою апеляційного суду м. Києва від 02.03.2015 року постанову Подільського районного суду м. Києва від 20.01.2015 року залишено без змін.

Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 застрахована в ТДВ СК "Альфа гарант" відповідно до Полісу № АІ/0567030. Ліміт відповідальності по даному Полісу за шкоду, заподіяну майну потерпілих, становить 50 тис. грн., франшиза 510 грн.

23 березня 2015 року ОСОБА_1 звернувся до ТДВ «СК «Альфа-Гарант» із заявою про виплату страхового відшкодування.

15 квітня 2015 року ТДВ «СК «Альфа-Гарант» здійснило виплату страхового відшкодування в розмірі 24 595,77 грн.

Не погоджуючись з розміром збитку, визначеним відповідачем, позивач 07.05.2016 року звернувся до Печерського суду з позовом про стягнення страхового відшкодування та пені. Рішенням від 25.12.2015 року в задоволені позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням, позивач подав апеляційну скаргу.

В процесі апеляційного провадження за клопотанням ТДВ «СК «Альфа-Гарант» було призначено судову авто товарознавчу експертизу. Відповідно до висновку № 7916/16-54 від 07.09.2016 року, розмір збитку, завданого Позивачу, складає 71 680,57 грн.

19.10.2016 року рішенням Апеляційного суду м. Києва позов задоволено. Стягнуто з ТДВ «СК «Альфа-Гарант» на користь ОСОБА_1 25 794 грн. 51 коп. страхового відшкодування, пеню в розмірі 900 грн. 28 коп. за період з 16.04.2015 року по 07.05.2015 року.

Проте, зобов'язання щодо виплати страхового відшкодування (на підставі полісу страхування) було виконано боржником фактично 16 листопада 2016 року.

Відповідно до ст. 979 ЦК України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Згідно ст. 36.2. Страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов'язаний у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його.

Судовий розглядом беззаперечно встановлено, що незважаючи на наявність документів, зазначених у статті 35 Закону, належне повідомлення позивачем про дорожньо-транспортну пригоду наявність судових рішень, виплата не була здійснена.

Згідно п. 36.5 ст. 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня.

Суд погоджується з розрахунком позивача за вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача 16556.53 грн. пені.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Отже, з відповідача необхідно стягнути інфляційні витрати та 3% річних за період з 08.05.2015 року по 16.11.2016 року в сумі 4707 грн.98 коп.

Оскільки суд задовольняє позовні вимоги ОСОБА_1, який звільнений від сплати судового збору, то у відповідності до ч. 1 ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір в розмірі 551 грн. 20 коп.

Керуючись ст. ст. 979, 988, 990 ЦК України, ст. ст. 10, 60, 88, 212-215, 223-224, 294 ЦПК України,-

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до Товариства з додатковою Відповідальністю «Альфа-Гарант» про стягнення пені та штрафних санкцій - задовольнити.

Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Альфа-Гарант» ( ЄРПОУ32382598) на користь ОСОБА_1 ( ІПН НОМЕР_3) пеню за період з 08 травня 2015 року по 16 листопада 2016 в розмірі 16556 грн. 53 коп, 3565 грн. 51 коп. інфляційних втрат, 3% річний в сумі 1141 грн. 98 коп., а всього стягнути 21264 грн. 02 коп.

Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Альфа-Гарант» ( ЄРПОУ32382598) на користь держави 551 грн.20 коп. судового збору.

Ззаочне рішення може бути переглянуте судом за заявою відповідача, поданою відповідачем протягом 10 днів з дня отримання копії рішення.

Позивачем на рішення може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду м. Києва протягом 10 днів з дня його проголошення через Печерський районний суд м. Києва, а особою, яка не була присутня при проголошенні рішення - в той же строк з дня отримання копії рішення. В разі подання апеляційної скарги, рішення набирає законної сили після закінчення апеляційного провадження.

Суддя В.В. Бортницька