Справа № 191/5265/16-ц
Провадження № 2-о/191/11/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 лютого 2017 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Прижигалінської Т.В.

за участю секретаря Каліневич Ж.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Синельникове цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа : Синельниківський районний сектор Головного управління державної міграційної служби України в Дніпропетровській області про встановлення факту проживання на території України,-

В С Т А Н О В И В :

Заявник звернувся до суду з заявою в порядку окремого провадження про встановлення факту постійного проживання на території України, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що він народився 07.09.1978 року в м.Хабаровськ Російської Федерації. Ще в ранньому дитинстві він з матірю - ОСОБА_2 переїхали до України, де проживали в ІНФОРМАЦІЯ_1. Рішенням Дніпропетровської обласної медико-педагогічної комісії у 1989 році його було направлено до Котівської спеціальної школи-інтернату Магдалинівського району Дніпропетровської області, де він навчався до 1994 року. Після відрахування зі школи-інтернату він почав працювати, але неофіційно, оскільки не мав ніяких документів, які посвідчують особу. Він не знає де його свідоцтво про народження, та чи було воно взагалі, оскільки мати його народила в місцях позбавлення волі, в Російській Федерації. На запит адвоката, до якого він звертався за юридичною допомогою, було отримано відповідь з КЗО «Котовський навчально-реабілітаційний центр» про те, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, прибув до Котовської школи-інтернату до 3 класу у 1989 році з с.Вишневецьке Синельниківського району. 11.11.1994 року був відрахований у звязку з трудовлаштуванням по місцю проживання. Інші дані та копії документів відсутні.

02.12.2008 року в с.Фрунзе Синельниківського району його мати ОСОБА_2 померла. Зараз заявник проживає в ІНФОРМАЦІЯ_3 із співмешканкою та їх дітьми. На даний час він не має ніяких документів, які підтверджують його особу, у звязку з чим не має можливості працевлаштуватись та повноцінно пересуватися по території України. Відсутність паспорта громадянина України є серйозною перепоною в громадянському суспільстві, крім того позбавляє його можливості офіційно заробляти на життя та зареєструвати себе батьком дітей, які в нього народилися.

У звязку з цим, заявник просить встановити юридичний факт постійного проживання, а саме, що він ОСОБА_1, який народився 07 вересня 1978 року в м. Хабаровськ Російської Федерації, в неповнолітньому віці на території України станом на 24 серпня 1991 року.

В судовому засіданні ОСОБА_1 пояснив, що він проживає в ІНФОРМАЦІЯ_4. Де він народився, а також чи є документи про його народження, він не знає. Мати відвезла його в школу-інтернат в 1989 році, де він знаходився до 1995 року. Рідних він не має, мати померла, а батько йому невідомий. Мати ОСОБА_2 народила його в місцях позбавлення волі. На території Старовишневецької сільської ради він проживає з 1986 року й по цей час. З 1989 року по 1995 рік він навчався в школі - інтернат Магдалинівського району. Після закінчення школи-інтернат він продовжив проживати на території Старовишневецької сільської ради.

Представник заінтересованої особи в судовому засіданні проти задоволення вимог заперечувала, оскільки ОСОБА_1 не має документів, які б підтверджували його особу.

Свідок ОСОБА_3 в судовому засіданні пояснила, що заявника ОСОБА_1 знає з 1990 року з квітня місяця. Він на цей період жив в с. Катражка Старовишневецької сільської ради в гуртожитку з мамою. З квітня 1990 року він постійно живе в с. Катражка. Зараз проживає з жінкою ОСОБА_4 та двома доньками, також вони мають спільного сина ОСОБА_5, який зараз навчається в інтернаті. ОСОБА_1 проживає з цією родиною останніх 13 років.

Свідок ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснила, що ОСОБА_1 є її цивільним чоловіком. Вона познайомилася з ним в с. Катражка Синельниківського району приблизно в 1986-1987 роках. На цей час ОСОБА_1 жив з мамою в гуртожитку на території Старовишневецької сільської ради. До 1995 року він навчався в Котовській школі-інтернат. Після навчання й по цей час він проживає на території сільської ради. Разом з ОСОБА_1 вона проживає останніх 13 років, мають сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_5.

Суд, заслухавши пояснення сторін, свідків, дослідивши матеріали справи, матеріали кримінального провадження № 191/366/15-к та оцінивши їх у сукупності, дійшов такого висновку.

Згідно довідки № 209 від 2003 року ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_6, вступив до Котівської спеціальної школи-інтернату Магдалинівського району Дніпропетровської області у 1989 році до 3-класу і закінчив 9 класів названої школи у 1995 році.

Згідно свідоцтва про смерть серія 1-КИ № 258602, ОСОБА_2 померла 02.12.2008 року.

З довідки КЗ «Котовський навчально-реабілітаційний центр» ДОР»№ 14 від 13.01.2017 року вбачається, що згідно алфавітної книги та книги наказів про рух учнів ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_7, прибув до Котовської допоміжної школи до 3-б класу у 1989 році з с. Вишняки Синельниківського району (наказ про зарахування № 22 від 10.02.1989 року по Котовській допоміжній школі-інтернату). Відрахований зі школи наказ № 3 від 11.11.1994 року у звязку з працевлаштуванням за місцем проживання, інші дані та документи відсутні.

Відповідно до довідки Дніпропетровського обласного методичного психолого-медико-педагогічного центру» № 17 від 26.01.2017 року в базі даних архіву Центру відомостей про ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, не значиться, так як звернення щодо нього відсутні.

Згідно вироку Юріївського районного суду Дніпропетровської області від 04.08.2006 року ОСОБА_1 засуджений за ч.2 ст.15, ч.1 ст.185 КК України до покарання у вигляді штрафу в сумі 510 грн. У вироку зазначені анкетні дані заявника, а саме : ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_8, уродженець ІНФОРМАЦІЯ_9, українець, проживає за адресою : ІНФОРМАЦІЯ_10.

У вироку Синельниківського міськрайонного суду від 06.08.2015 року, яким ОСОБА_1 засуджено за ч.2 ст.185 КК України, зазначено, що ОСОБА_1, який народився 07.09.1978 року в м. Хабаровськ Російської Федерації, українець, проживає за адресою : ІНФОРМАЦІЯ_11.

Постановою Синельниківського районного суду від 2004 року ОСОБА_1 звільнено від кримінальної відповідальності за злочин, передбачений ч.3 ст.185 КК України у звязку із зміною обставин. Також в постанові зазначено, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, проживає за адресою : ІНФОРМАЦІЯ_12.

Згідно характеристики виконкому Старовишневецької сільської ради ОСОБА_1 проживає в ІНФОРМАЦІЯ_13 без реєстрації. Проживає без документів.

Згідно довідки виконкому Старовишневецької сільської ради ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, проживає за адресою : ІНФОРМАЦІЯ_13, та має склад сімї : ОСОБА_4 співмешканка, ОСОБА_5 донька співмешканки, ОСОБА_7 син співмешканки; ОСОБА_8 дочка співмешканки.

Згідно протоколів предявлення особи для впізнання від 27.01.2015 року, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 впізнали серед інших чоловіків ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, який проживає за адресою : ІНФОРМАЦІЯ_11.

Згідно довідки виконкому Старовишневецької сільської ради ОСОБА_1 з 1986 року проживає на території Старовишневецької сільської ради.

Належність та набуття громадянства України встановлюється на підставі Закону України «Про громадянство України» і може повязуватися із фактом постійного проживання на теріторії України в певний час.

Відповідно до ч. 1 п.1 ст. 3 Закону України «Про громадянство України» громадянами України є усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) постійно проживали на території України.

Особи, зазначені у пункті 1 частини першої цієї статті, є

громадянами України з 24 серпня 1991 року ( ч.2 ст.3 Закону «Про громадянство України ).

Відповідно до п.7 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, громадяни колишнього СРСР, які не мають у паспорті громадянина колишнього СРСР відмітки про прописку, що підтверджує факт їхнього постійного проживання на території України станом на 13 листопада 1991 року, проходять процедуру встановлення їхньої належності до громадянства України.

У таких випадках, одним із документів на підтвердження цієї обставини може бути рішення суду, яким підтверджується факт постійного проживання особи на території України станом на 24.08.1991 або 13.11.1991.

У пункті 44 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, затвердженого Указом Президента України від 27 березня 2001 року №215, встановлено, що у разі відсутності документів, що підтверджують факт постійного проживання особи до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України, для оформлення набуття громадянства України подається відповідне рішення суду.

Частиною 1 ст.8 Закону України «Про громадянство України» передбачено, що особа, яка сама чи хоча б один з її батьків, дід чи баба, рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра, син чи дочка, онук чи онука народилися або постійно проживали до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України відповідно до Закону України "Про правонаступництво України", або яка сама чи хоча б один з її батьків, дід чи баба, рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра народилися або постійно проживали на інших територіях, що входили на момент їх народження або під час їх постійного проживання до складу ІНФОРМАЦІЯ_14, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР), і є особою без громадянства або іноземцем, який подав зобовязання припинити іноземне громадянство, та подала заяву про набуття громадянства України, а також її неповнолітні діти реєструються громадянами України.

Відповідно до п.3 ч.2 ст.9 Закону України «Про громадянство України», безперервне проживання на законних підставах на території України протягом останніх пяти років є однією з умов прийняття до громадянства України.

Стаття 1 цього ж Закону дає чітке визначення поняття «безперервне проживання на території України» та «проживання на території України на законних підставах». Безперервне проживання на території України - проживання в Україні особи, якщо її разовий виїзд за кордон у приватних справах не перевищував 90 днів, а в сумі за рік - 180 днів; Проживання на території України на законних підставах - проживання в Україні іноземця чи особи без громадянства, які мають у паспорті громадянина колишнього СРСР зразка 1974 року відмітку про постійну чи тимчасову прописку на території України, або зареєстрували на території України свій національний паспорт, або мають посвідку на постійне чи тимчасове проживання на території України, або їм надано статус біженця чи притулок в Україні. Розширене тлумачення цих понять та переліку умов, за яких можливе встановлення факту безперервного проживання та прийняття до громадянства України, Законом не передбачено.

Згідно п. 5 ч. 2 ст. 234 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючого документу та інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 року передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не повязується з наступним вирішенням спору про право.

Отже, факт постійного проживання ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_15 Федерації, в неповнолітньому віці на території України станом на 24.08.1991 року підтверджується дослідженими судом матеріалами справи та показаннями свідків.

Встановлення факту постійного проживання на території України ОСОБА_1 і є підставою для отримання паспорту громадянина України, тому заявлені вимоги підлягають задоволенню, як законно обґрунтовані та підтверджені документально.

На підставі викладеного та ст.ст.1, 3, 8, 9 Закону України «Про громадянство України», Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, затвердженого Указом Президента України від 27 березня 2001 року №215, Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 року, керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 209, 212, 214, 215, 234, 256, 259 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Вимоги задовольнити повністю.

Встановити юридичний факт постійного проживання ОСОБА_1, який народився 07 вересня 1978 року в м. Хабаровськ Російської Федерації, в неповнолітньому віці на території України станом на 24 серпня 1991 року.

На рішення протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Дніпропетровської області через Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області може бути подано апеляційну скаргу. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не буде скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: ОСОБА_9