КУЙБИШЕВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 319/1623/16-ц
Провадження №2/319/67/2017
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
16 лютого 2017 року смт. Більмак
Куйбишевський районний суд Запорізької області у складі:
головуючого судді Горбачова Ю.М.,
при секретарі судового засідання Понькі Н.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Куйбишевського районного суду Запорізької області цивільну справу за позовною заявою публічного акціонерного товариства "Державний Ощадний банк України" в особі філії Донецького обласного управління АТ "Ощадбанк" (далі - ПАТ "Ощадбанк") до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -
15 грудня 2016 року ПАТ "Ощадбанк звернувся до суду з позовом до відповідачів, в якому заявлена вимога про стягнення заборгованості за кредитним договором. Так, між ПАТ "Ощадбанк" та ОСОБА_1 18 травня 2013 року укладено кредитний договір № 201327, за яким позивач надав останньому у користування кредит у розмірі 25 000,00 гривень зі сплатою 11 % відсотків річних за користування кредитом із кінцевим терміном повернення 17 травня 2016 року.
Як майнові поручителі за виконання ОСОБА_1 договірних зобов'язань перед АТ "Ощадбанк" виступили ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4, згідно до договорів поруки № 201327/1 від 18 травня 2013 року, та № 201327/2 від 18 травня 2013 року відповідно .
Відповідач ОСОБА_1 порушив умови кредитного договору і має прострочену заборгованість. Станом на 12 липня 2016 року сума заборгованості складає 17 054 грн. 37 коп., де 12 139 грн. 38 коп. сума заборгованості за основним боргом, 2172 грн. 97 коп. сума заборгованості по відсоткам за користування кредитом, 2237 грн. 70 коп. - сума заборгованості за інфляційне збільшення заборгованості, 504 грн. 32 коп. - три відсотки річних від суми заборгованості. Відповідач в добровільному порядку не вжив заходів щодо погашення заборгованості, тому ПАТ "Ощадбанк вимушений звернутись до суду із вищевказаним позовом в якому прохає стягнути солідарно з відповідачів вище вказану заборгованість.
Представник позивача у судове засідання не зявився, просить суд розглянути справу за відсутності представника банку, вказуючи на те, що позивач підтримує заявлені вимоги у повному обсязі, не заперечує проти винесення заочного рішення в разі неявки відповідачів в судове засідання.
Виходячи з наведеного, а також положень ч.2 ст.158 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні судового засідання за відсутності представника позивача.
Відповідачі ОСОБА_1,ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4в судове засідання не з'явились, хоча про час і місце його проведення повідомлялись (згідно ч.9 ст.74 ЦПК України), причини своєї неявки судові не повідомили, клопотань про відкладення розгляду справи або про розгляд справи без їх участі не заявили, заперечень проти позову не надали, тому на підставі ст.169, 224 ЦПК України, за письмової згоди представника позивача, суд ухвалює заочне рішення.
У відповідності до вимог ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось через неявку у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі.
Суд, зясувавши позицію сторін у справі, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, надавши їм оцінку, вважає, що позов підлягає задоволенню.
Відповідно до положень статті 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Судом встановлені наступні обставини у справі та відповідні їм правовідносини.
18 травня 2013 року між публічним акціонерним товариством "Державний ощадний банк" в особі філії - Донецького обласного управління АТ "Ощадбанк" та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір №201327 (далі - Кредитний договір), згідно з умовами якого банк надав позичальнику кредит у розмірі 25 000 грн. з остаточним терміном повернення не пізніше 17 травня 2016 року, за умови сплати відсотків за користування кредитом в розмірі 11 % на рік.
Свої зобовязання за Кредитним договором позивач виконав в повному обсязі, надав грошові кошти на рахунок відповідача, а останній отримав вказані кошти.
В забезпечення виконання ОСОБА_1 умов Кредитного договору з ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4Мбуло укладено Договори поруки № 201327/1 (далі - Договір поруки) від 18 травня 2013 року та № 201327/2 від 18 травня 2013 року, згідно умов якого поручителі зобовязались перед банком, солідарно відповідати за своєчасне та повне виконання боржником своїх зобовязань за Кредитним договором (п.1.1 Договору поруки).
В продовж дії Кредитного договору відповідачем було порушено вимоги вказаного договору, щодо своєчасності сплати кредиту, відповідач неналежним чином та не у повному обсязі виконував свої зобовязання за вищезазначеним кредитним договором, у звязку із чим, станом на 12 липня 2016 року сума заборгованості складає 17 054 грн. 37 коп., де 12 139 грн. 38 коп. сума заборгованості за основним боргом, 2172 грн. 97 коп. сума заборгованості по відсоткам за користування кредитом, 2237 грн. 70 коп. - сума заборгованості за інфляційне збільшення заборгованості, 504 грн. 32 коп. - три відсотки річних від суми заборгованості.
За умовами п.1.1, 3.1,3.2 Договорів поруки, поручителі зобовязуються перед кредитором відповідати солідарно в повному обсязі за своєчасне та повне виконання позичальником зобовязань за Кредитним договором, а також додатковими договорами до нього, що укладені та можуть бути укладені в майбутньому. Поручителі відповідають по зобовязаннях за вищезазначеним Кредитним договором перед кредитором в тому ж обсязі, що і позичальник. Поручителі та позичальник залишаються зобовязаними перед кредитором до тих пір, поки всі зобовязання по кредитному договору не будуть виконані повністю.
Відповідно до ст. 526 Цивільного Кодексу України (далі ЦК України) зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України.
Відповідно до ст. 530 ЦК України зобовязання повинні виконуватись в строк, що передбачений умовами Договору.
Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).
Відповідно до ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання.
Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти, (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.
Частиною 2 статті 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми.
Згідно з положеннями пунктів 3.1. та 3.2. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобовязань» від 17 грудня 2013 року №14 інфляційні нарахування на суму боргу, сплата яких передбачена частиною другою статті 625 ЦК України, не є штрафною санкцією, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення коштів внаслідок інфляційних процесів за весь час прострочення в їх сплаті. Зазначені нарахування здійснюються окремо за кожен період часу, протягом якого діяв відповідний індекс інфляції, а одержані таким чином результати підсумовуються за весь час прострочення виконання грошового зобовязання.
Уклавши Кредитний договір та отримавши грошові кошти на умовах повернення, строковості та платності відповідач систематично порушував свої договірні зобовязання, що призвело до виникнення заборгованості за користування кредитними коштами.
Станом на 12 липня 2016 року заборгованість відповідача за кредитним договором становить 17 054 грн. 37 коп., що підтверджено відповідним розрахунком та випискою позичальника.
Відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4, уклавши Договір поруки з позивачем, взяли на себе зобовязання перед кредитором солідарно відповідати за своєчасне та повне виконання позичальником основного зобовязання, яке останній належним чином не виконав та прострочив зобовязання, а тому повинен нести відповідальність, встановлену законом.
За положеннями ч.1 ст.553 ЦК України та ч.1 ст.554 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.
За змістом указаних норм матеріального права поручитель, хоча й пов'язаний із боржником певними зобов'язальними відносинами, є самостійним суб'єктом у відносинах із кредитором.
За правилами ч.4 ст.559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки.
Якщо кредитним договором не визначено інші умови виконання основного зобов'язання, то у разі неналежного виконання позичальником своїх зобов'язань за цим договором строк пред'явлення кредитором до поручителя вимоги про повернення отриманих у кредит коштів має обчислюватися з моменту настання строку погашення зобов'язання згідно з такими умовами, тобто з моменту настання строку виконання зобов'язання у повному обсязі або у зв'язку із застосуванням права на повернення кредиту достроково.
Пред'явленням вимоги до поручителя є як направлення/вручення йому вимоги про погашення боргу (залежно від умов договору), так і пред'явлення до нього позову. При цьому в разі пред'явлення вимоги до поручителя кредитор може звернутися до суду протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання.
Відповідач свої зобовязання не виконує належним чином з грудня 2014 року.
Сума заборгованості за Кредитним договором відповідачами на користь ПАТ Ощадбанк" у добровільному порядку на час розгляду цієї справи у суді не сплачена.
Оскільки позов ПАТ Ощадбанк" задоволено, тому суд в порядку ст.88 ЦПК України має підстави для стягнення з відповідачів на користь позивача понесених останнім судових витрат та витрат повязаних з наданням оголошення до ДП "Редакція газети" Урядовий курєр" за розміщення оголошення про виклик в судове засідання відповідачів ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.526, 530, 546, 549, 554, 610, 612, 625, 1054 ЦК України, ст.ст.79, 88, 212-215, 224-226 ЦПК України, суд,
Позов публічного акціонерного товариства "Державний Ощадний банк України" в особі філії Донецьке обласне управління АТ "Ощадбанк", - задовольнити.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Запорізької області через суд першої інстанції Куйбишевський районний суд Запорізької області шляхом подання в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10-денного строку з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив Куйбишевським районним судом Запорізької області, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя: Ю.М.Горбачов