Справа № 684/30/17
РІШЕННЯ

іменем України

20 лютого 2017 року

Старосинявський районний суд Хмельницької області в складі:

головуючої судді Галиш І.Б.

при секретарі Гонті Н.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у смт. Стара Синява цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 селищної ради про встановлення факту належності правовстановлюючого документа та про визнання права на земельну частку (пай), -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 селищної ради про встановлення фатку належності правовстановлюючого документа та про визнання права на земельну частку (пай). В обґрунтування вимог посилається на те, що 16 лютого 2003 року померла його мати ОСОБА_3. За життя його мати при розпаюванні земель с/с «Промінь» с. Івки Старосинявського району отримала право на земельну частку (пай), але в списках громадян-членів КСП, які мають право на отримання сертифікату на право на земельну частку (пай) с/с «Промінь» та в книзі реєстрації сертифікатів на земельну частку (пай) за №547 від 28 вересня 1996 року по бувшій с/с «Промінь» зазначена помилково як ОСОБА_4. Однак, вона завжди була Феодосіївна, що підтверджується довідкою з місця проживання. До складу спадщини ОСОБА_4 входить право на земельну частку (пай) посвідчену сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії ХМ №0177547, зареєстрований в книзі реєстрації сертифікатів на земельну частку (пай) за №547 від 28 вересня 1996 року по бувшій с/с «Промінь», розміром 3,23 умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості). Після смерті матері спадщину прийняв позивач у встановленому законом порядку, однак отримати свідоцтво про право на спадщину за законом на вказану земельну частку (пай) не може, оскільки нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, у звязку з відсутністю правовстановлюючого документу на спадщину. Тому позивач просить визнати за ним право на земельну частку (пай) розміром 3,23 умовних кадастрових гектарах, яке належало померлій ОСОБА_4 на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ХМ №0177547, зареєстрований в книзі реєстрації сертифікатів на земельну частку (пай) за №547 від 28 вересня 1996 року по бувшій с/с «Промінь».

У судове засідання позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_5 не з`явилися, проте представник ОСОБА_5 подала суду заяву, відповідно до якої просить справу слухати у їх відсутності, позов підтримують про визнання права на земельну частку (пай) повністю.

Представник відповідача ОСОБА_2 селищної ради в судове засідання не з'явився, однак подав суду заяву, відповідно до змісту якої позовні вимоги визнає повністю, просить справу слухати у його відсутності.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази, суд прийшов до переконання, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що 16 лютого 2003 року померла ОСОБА_3, про що свідчить свідоцтво про смерть І-БВ № 196498, видане 18 лютого 2003 року Івківською сільською радою, актовий запис № 3 від 18 лютого 2003 року.

При розпаюванні земель с/с «Промінь» с.Івки Старосинявського району ОСОБА_4 отримала право на земельну частку, однак під час складання списку громадян членів с/с «Промінь» по-батькові її помилково було записано «Федорівна» замість «Феодосіївна». В результаті допущеної описки було видано сертифікат на право на земельну частку (пай) ХМ №0177547 на ім»я ОСОБА_4, який зареєстрований в книзі реєстрації сертифікатів на земельну частку (пай) за №547 від 28 вересня 1996 року.

Довідкою ОСОБА_2 селищної ради №234 від 16 вересня 2016 року стверджується, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4 одна і та ж особа.

Мати позивача працюючи в колгоспі «Радянська Україна» рахувалася як ОСОБА_6, що підтверджується записами книги обліку праці і розрахунків з членами колгоспу «Радянська Україна» за 1970 рік, наданих трудовим архівом ОСОБА_2 селищної ради за №86 від 14 лютого 2017 року.

Згідно довідки відділу Держгеокадастру у ОСОБА_2 районі від 26 грудня 2016 року №97-28-99.6-746/0/9-16 ОСОБА_4 видано сертифікат на право на земельну частку (пай) ХМ №0177547, який зареєстрований в книзі реєстрації сертифікатів на земельну частку (пай) за №547 від 28 вересня 1996 року по бувшій с/с «Промінь».

Відповідно до витягу із книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) ОСОБА_4 отримала сертифікат ХМ №0177547 на право земельну частку (пай) розміром 3,23 в умовно кадастрових гектарах с/с «Промінь» с.Івки Старосинявського району, який зареєстрований в даній книзі за № 547 від 28 вересня 1996 року, про що свідчить її підпис.

У разі відкриття спадщини до 1 січня 2004 року застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР 1963 року.

Відповідно до ч.2 ст.548 ЦК УРСР (в редакції від 18.07.1963 року, що діяв на час відкриття спадщини), прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Відповідно до ст.549 ЦК УРСР від 18.07.1963 р., визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

Так, судом встановлено, що після смерті ОСОБА_4 спадщину прийняв ОСОБА_1І, як спадкоємець за законом, який фактично вступив в управління спадковим майном, що стверджується довідкою ОСОБА_2 селищної ради Старосинявського району №4915 від 09 серпня 2016 року.

Після смерті ОСОБА_4 спадкова справа не відкривалась, про що свідчать витяги зі Спадкового реєстру від 20 вересня 2016 року №45142001 та №45141991.

10 грудня 2016 року позивачу ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну частку (пай) через відсутність правовстановлюючих документів, що підтверджується листом державного нотаріуса ОСОБА_7 №1842/01-16 від 10 грудня 2016 року.

Відповідно до п.2 Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» №720 від 08 серпня 1995 року у разі смерті члена колективного сільськогосподарського підприємства, що набув права на земельну частку (пай) з дня видачі КСП державного акта на право колективної власності на землю, успадкування права на земельний пай здійснюється за загальними правилами спадкування.

Згідно з п.17 Перехідних положень Земельного кодексу України від 25 жовтня 2001 року, сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам таких часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю.

Згідно ст.2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай) є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією.

Таким чином, суд приходить до висновку, що оскільки померла ОСОБА_4 за життя була включена до списків осіб, які мають право на земельну частку (пай) та отримала сертифікат серії ХМ №0177547 на право земельну частку (пай) розміром 3,23 в умовно кадастрових гектарах, яка перебувала у колективній власності с/с «Промінь» с.Івки Старосинявського району Хмельницької області, зареєстрований в книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 547 від 28 вересня 1996 року, тому набула право на земельну частку (пай), яке може бути успадковано спадкоємцями після її смерті.

Відповідно до ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, визнання права.

За таких обставин, аналізуючи зібрані у судовому засіданні докази у їх сукупності, враховуючи визнання відповідачем позову, що не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, приймаючи до уваги, що відповідно до вимог діючого законодавства позивач має право на спадкування за законом на майно, яке належало спадкодавцю, в установленому законом порядку спадщину прийняв, іншого порядку визнати за ним право власності на право на земельну частку (пай) чинним законодавством не передбачено, суд приходить до висновку що права позивача підлягають до захисту шляхом визнання за ним права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3.

Керуючись ст.ст. 3, 10, 11, 60, 174, 212, 215, 223, 294 ЦПК України, ст.ст. 16, 328, 392 ЦК України, ст.ст. 548-549 ЦК УРСР, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 селищної ради про визнання права на земельну частку (пай) - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3, яка померла 16 лютого 2003 року право на земельну частку (пай) в землях колективної власності с/с « Промінь» с. Івки Старосинявського району в розмірі 3,23 умовних кадастрових гектарів, право на яку посвідчувалось виданим на ім»я ОСОБА_3 ОСОБА_2 райдержадміністрацією сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії ХМ №0177547, зареєстрований в книзі реєстрації сертифікатів на земельну частку (пай) за №547 від 28 вересня 1996 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення суду може бути оскаржене до апеляційного суду Хмельницької області через Старосинявський районний суд Хмельницької області шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуюча Галиш І.Б.