Провадження №2/748/168/17
Єдиний унікальний № 748/27/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" лютого 2017 р.м. Чернігів

Чернігівський районний суд Чернігівської області у складі головуючого судді Криворученка Д.П., секретарі Сидор А.В., за участю позивача ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_2, представника третьої особи ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Чернігові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод щодо участі у вихованні та вільному спілкуванні з дітьми батьком, який проживає окремо від них; третя особа: орган опіки та піклування в особі Новозаводської районної у місті Чернігові ради, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом в якому просить зобовязати відповідача не перешкоджати йому, як батьку малолітніх дітей: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, брати участь у вихованні та вільному спілкуванні з синами, та визначити способи його участі у вихованні дітей, зокрема: побачення на канікулах, в час який не перешкоджає навчальному процесу; спільний відпочинок один місяць літніх канікул діти проводять з батьком, за його місцем проживання; необмежене спілкування з синами особисто засобами телефонного, поштового, електронного та іншого засобу звязку, що не передбачають безпосереднього фізичного спілкування між батьком та дітьми. Крім того, зобовязати ОСОБА_2 за два дні до дня зустрічі позивача з дітьми, надавати точну інформацію щодо фактичного місця навчання, проживання, перебування дітей, а у разі настання таких змін, повідомити його про це особисто на наступний день з дня настання таких змін.

Свої позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтовує тим, що за час перебування сторін у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Чернігівського районного суду Чернігівської області від 19.05.2015 року був розірваний, у них народилось двоє дітей і після розірвання шлюбу діти залишились проживати з відповідачем та його колишньою тещею ОСОБА_6, яка негативно впливає не лише на колишню дружину, але й на його синів. Відповідач з липня 2016 року перестала виконувати усну домовленість щодо прийняття участі батька у вихованні дітей і рішенням виконавчого комітету Новозаводської районної у м. Чернігові ради від 22 серпня 2016 року позивачу було визначено порядок участі у спілкуванні з дітьми та у їх вихованні один раз на рік, у липні місяці щодня з 09 год. до 21-00 год. Зважаючи на те, що він не згоден з рішенням опікунської комісії, щодо його способу спілкування з дітьми, він вимушений був звернутись з відповідним позовом до суду. Він як батько має дуже велике бажання виховувати своїх дітей, спілкуватись з ними, сприяти їх нормальному розвитку, бачитись на канікулах, у час який не перешкоджає навчальному процесу і мати спільний відпочинок один місяць літніх канікул, за його місцем проживання.

У судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги, наполягав на їх задоволенні, з підстав та обґрунтувань викладених у позовній заяві, крім того додав, що під час літніх канікул має можливість забезпечити синам спільний відпочинок та їх оздоровлення на морі, а також зможе виховувати та утримувати Ніконора, який має тяжке захворювання.

Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги не визнала пояснивши це тим, що вже існує визначений органом опіки та піклування графік спілкування позивача з дітьми, а проживання дітей цілий місяць за місцем фактичного мешкання їх батька, суперечить інтересам дітей, так як ОСОБА_7 має захворювання - ДЦП і до нього з «Центру відродження» постійно приходять викладачі, психологи, психіатри та масажисти, а ОСОБА_5 навчається у школі №35 міста Чернігова та відвідує ще три секції, заняття у яких не передбачає канікул. Крім того, проживання дітей з батьком цілий місяць позбавить її можливості знати з ким діти знаходяться та що з ними відбувається.

Представник третьої особи органу опіки та піклування в особі Новозаводської районної у місті Чернігові ради у судовому засіданні фактично заперечував щодо позовних вимог, просив прийняти рішення з врахуванням вже існуючого рішенням виконавчого комітету Новозаводської районної у м. Чернігові ради від 22 серпня 2016 року, оскільки в судовому засіданні не було заявлено кардинально нових фактів або обставин як змінили ситуацію в родині, крім тих які були враховані при прийнятті даного рішення.

Допитаний у судовому засіданні малолітній ОСОБА_5 пояснив суду, що є сином сторін у цій справі, проживає з мамою, має бажання зростати у повній родині, бажає відпочивати з батьком, але щоб мати була поряд.

Заслухавши пояснення сторін, малолітнього ОСОБА_5, дослідивши письмові докази та вивчивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ст. 158 Сімейного кодексу України за заявою матері, батька дитини орган опіки та піклування визначає способи участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї. Рішення про це орган опіки та піклування постановляє на підставі вивчення умов життя батьків, їхнього ставлення до дитини, інших обставин, що мають істотне значення. Рішення органу опіки та піклування є обовязковим до виконання.

Згідно ст.159 СК України якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутись до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участь одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо) місце та час їхнього спілкування. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обовязків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоровя та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоровя одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами.

Статтею 141 СК України визначено, що мати, батько мають рівні права та обовязки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

Відповідно до ст.142 СК України діти мають рівні права та обов'язки щодо батьків, незалежно від того, чи перебували їхні батьки у шлюбі між собою.

Згідно ст.150 СК України батьки зобовязані виховувати дитину у дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сімї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобовязані піклуватись про здоровя дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобовязані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

За приписами статті 157 СК України той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобовязаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

Під час судового розгляду встановлено наступні обставини.

Сторони у справі - ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі з 14 червня 2003 року, який рішенням Чернігівського районного суду Чернігівської області від 19 травня 2015 року було розірвано. /а.с.8, 9/

22 лютого 2006 року у сторін народився син ОСОБА_4, а 16.10.2008 року народився син ОСОБА_5, підтвердження чого є свідоцтва про народження серії «І-ЕЛ» №017152 та серії «І-ЕЛ» №065582. /а.с.6, 7/

З медичного висновку №4 про дитину-інваліда віком до 16 років від 21.01.2009 року вбачається, що ОСОБА_4 має захворювання на дитячий церебральний параліч. /а.с.10/

Позивач ОСОБА_1 зареєстрований проживаючим у гуртожитку по провулку О.Бакуринського (раніше Папанінців),18-а у м. Чернігові, однак фактично він проживає у житловому будинку прощею 120 кв.м. по вул. Покровській, буд.48 у смт. Широке, Широківського району Дніпропетровської області разом з співмешканкою ОСОБА_8 та її матірю ОСОБА_9. Будинок має чотири окремі житлові кімнати, кухню, ванну та туалет. Умови проживання задовільні. Власник будинку ОСОБА_9 не заперечує спілкуванню у своєму помешканні ОСОБА_1 зі своїми дітьми ОСОБА_5 та ОСОБА_7. /а.с.3, 39/

Характеристика Широківської селищної ради Широківського району Дніпропетровської області свідчить, що ОСОБА_1 з вересня 2015 року разом з цивільною дружиною ОСОБА_8 проживає ІНФОРМАЦІЯ_3. За час проживання зарекомендував себе як зразковий громадянин, підтримує добрі стосунки в сімї і з сусідами. Скарг на його поведінку до селищної ради не надходило. /а.с.15/

Як вбачається з акту обстеження житлово-побутових умов ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_4 від 15.02.2017 року, останній проживає з дружиною ОСОБА_11, ІНФОРМАЦІЯ_5 у 2-х кімнатній квартирі АДРЕСА_1. Стан квартири задовільний. Власник квартири - ОСОБА_10, не заперечує проти спілкування свого сина ОСОБА_1 з дітьми ОСОБА_7 та Прохором в даному приміщенні. /а.с.40/

Рішенням виконавчого комітету Новозаводської районної у місті Чернігові ради №162 від 22 серпня 2016 року дозволено ОСОБА_1 забирати для спілкування малолітніх дітей ОСОБА_4 та ОСОБА_5, які проживають разом з матірю ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_2, у липні місяці щодня з 09 год. до 21 год., за адресою Чернігівська область, Чернігівський район, смт. Гончарівське, вул. Танкістів, буд.86/1, кв.77, за умови задовільного стану здоровя дітей, повідомлення матері дітей про місце перебування, обовязкового повернення дітей матері в обумовлений час та дотримання режиму харчування, відпочинку, правил безпеки, встановлених для дітей даного віку. /а.с.14/

З довідки Обласного центру соціальної реабілітації дітей-інвалідів Департаменту соціального захисту населення Чернігівської обласної державної адміністрації №81 від 09.02.2017 року вбачається, що ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_6 є дитиною з інвалідністю, у період з березня 2007 р. по травень 2011 р. десять разів проходив курс реабілітації у відділенні цілодобового перебування обласного центру соціальної реабілітації дітей-інвалідів у режимі стаціонарного перебування. Упродовж реабілітаційного курсу у відділенні, який триває 21 день, дитину мають супроводжувати батьки з метою оволодіння ними необхідними навичками реабілітації у домашніх умовах. ОСОБА_1 більшість разів супроводжував дитину на реабілітацію, самостійно за ним доглядав, активно і з розумінням етіології хвороби дитини співпрацював зі спеціалістами, проявляв дбайливе ставлення до сина, бажання йому допомогти, покращити фізичний і психічний стан, дотримувався вимог режиму роботи відділення, відповідально виконував рекомендації спеціалістів під час перебування разом із сином у обласному центрі, цікався результатами реабілітації. /а.с.41/

Слід зазначити, що надані позивачем документи свідчать, про можливість ОСОБА_1 самостійно здійснювати догляд за сином ОСОБА_7 у відсутності його матері.

Інформація про діагностичне обстеження ОСОБА_4 та ОСОБА_5 проведене Чернігівським міським центром соціальних служб для сімї, дітей та молоді свідчить, що дітям подобається жити з мамою, вони її люблять. ОСОБА_7 тата не любить, натомість ОСОБА_5 навпаки. Відповідаючи на запитання, які стосуються батька, діти поводили себе спокійно. Стверджували, що сімя має бути хорошою. З метою попередження психотравматичного впливу на дітей процесу окремого проживання батьків та непорозумінь у їх стосунках, вирішення спірних питань, рекомендовано враховувати вікові характерологічні особливості дітей, їх потреби та побажання. /а.с.37/

Розвязуючи виниклий спір, суд ураховує позицію сторін, думку самої дитини ОСОБА_5, яка має переважне значення для суду, стан здоровя ОСОБА_4В і необхідність спеціального догляду, умови проживання батька дітей, інформацію психолога, рішення виконавчого комітету Новозаводської районної у місті Чернігові ради, напруженість стосунків між батьками дітей та неможливість дійти порозуміння між собою, що вкрай негативно впливає на моральний стан малолітніх ОСОБА_4 та ОСОБА_5

Оцінивши усі докази надані сторонами, суд прийшов до переконання про необхідність задоволення вимог позивача ОСОБА_1 частково.

Згідно статті 3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Згідно принципу 6 Декларації прав дитини дитина для повного і гармонійного розвитку її особи потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків і, принаймні в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості;

Так, під час судового розгляду дійсно знайшов своє підтвердження факт наявності спору між батьками дітей з приводу спілкування з ними.

Суд при вирішенні даної справи ураховуючи рівність батьків у їх правах та обовязках щодо виховання та розвитку дітей насамперед виходить з інтересів дітей.

Отже, ураховуючи вік дітей та їх психоемоційний стан у даний час, суд вважає необхідним визначити участь батька у спілкуванні з дітьми та їх вихованні шляхом встановлення днів побачень батька з дітьми за місцем проживання його батьків, АДРЕСА_3 на учбових канікулах, у час який не перешкоджає навчальному процесу, з 10 год. до 19 год., без ночівлі; - на час літніх канікулах з 1 липня по 30 липня включно, кожного року, для сумісного відпочинку, залишивши за ОСОБА_1 обовязок повідомляти ОСОБА_2 про місце проведення цього відпочинку та повертати дітей по закінченню відпочинку за місцем проживання матері; - необмеженого спілкування з синами особисто засобами телефонного, поштового, електронного та іншого засобу звязку, що не передбачають безпосереднього фізичного спілкування, і саме такий спосіб у вихованні дітей, на погляд суду, призведе до стабільності відносин між сторонами, надасть можливість дітям уникнути стресів, емоційних навантажень.

За таких підстав позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають частковому задоволенню.

Керуючись вимогами ст.ст.15, 16 ЦК України, ст.ст.19, 141, 142, 151, 153, 157-159 СК України, ст.ст.11, 15 Закону України «Про охорону дитинства», ст.ст.4, 10, 11, 57-60, 212-215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод щодо участі у вихованні та вільному спілкуванні з дітьми батьком, який проживає окремо від них - задовольнити частково.

Зобовязати ОСОБА_2 не перешкоджати ОСОБА_1 брати участь у вихованні та вільному спілкуванні з синами ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_6, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_7

Визначити способи участі ОСОБА_1 у вихованні дітей ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_6, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_7, шляхом: - встановлення днів побачень батька з дітьми за місцем проживання його батьків, АДРЕСА_3 на учбових канікулах, у час який не перешкоджає навчальному процесу, з 10 год. до 19 год., без ночівлі; - на час літніх канікул з 1 липня по 30 липня включно, кожного року, для сумісного відпочинку, залишивши за ОСОБА_1 обовязок повідомляти ОСОБА_2 про місце проведення цього відпочинку та повертати дітей по закінченню відпочинку за місцем проживання матері; - необмеженого спілкування з синами особисто засобами телефонного, поштового, електронного та іншого засобу звязку, що не передбачають безпосереднього фізичного спілкування.

У задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Чернігівської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення.

Суддя Криворученко Д.П.