Справа № 754/1940/17
У Х В А Л А

Іменем України

14 лютого 2017 року суддя Деснянського районного суду м. Києва Грегуль О.В.

розглянувши заяву ОСОБА_1, заінтересована особа: п'ятнадцята київська державна нотаріальна контора, про встановлення факту, що має юридичне значення,

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернувшись до суду з вищевказаною заявою, просить встановити факт постійного його проживання з ОСОБА_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2.

Вважаю, що заява не відповідає вимогам ст. 119 ЦПК України.

Згідно зі ст. 258 ЦПК України, у заяві повинно бути зазначено: 1) який факт заявник просить встановити та з якою метою; 2) причини неможливості одержання або відновлення документів, що підтверджують цей факт; 3) докази, що підтверджують факт. До заяви додаються докази, що підтверджують викладені в заяві обставини, і довідка про неможливість відновлення втрачених документів.

Відповідно до абзацу першого п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року, вирішуючи питання про прийняття заяв про встановлення фактів, що мають юридичне значення, судам необхідно враховувати, що ці заяви повинні відповідати як загальним правилам щодо змісту і форми позовної заяви, так і вимогам щодо її змісту. Якщо в заяві не зазначено, який конкретно факт просить встановити заявник, з яких причин неможливо одержати або відновити документ, що посвідчує даний факт, якими доказами цей факт підтверджується або до заяви не приєднано довідки про неможливість одержання чи відновлення необхідних документів, суддя постановляє ухвалу про залишення заяви без руху і надає заявникові строк для виправлення недоліків. У разі невиконання цих вказівок заява вважається неподаною і повертається заявникові, про що суддя постановляє мотивовану ухвалу.

Як зазначається в заяві про встановлення факту, що має юридичне значення, а також це вбачається з доданої до заяви, копії паспорта заявника, останній з 28.04.2012 року офіційно зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1, тобто, за межами Деснянського району м. Києва.

Згідно з ч. 1 ст. 257 ЦПК України, 1. Заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання.

Згідно з ч. 1 ст. 6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» від 01.12.2003 року № 1382-IV, громадянин України, а також іноземець чи особа без громадянства, які постійно або тимчасово проживають в Україні, зобов'язані протягом тридцяти календарних днів після зняття з реєстрації місця проживання та прибуття до нового місця проживання зареєструвати своє місце проживання. Батьки або інші законні представники зобов'язані зареєструвати місце проживання новонародженої дитини протягом трьох місяців з дня державної реєстрації її народження. Реєстрація місця проживання особи здійснюється в день подання особою документів. Реєстрація місця проживання за заявою особи може бути здійснена органом реєстрації з одночасним зняттям з попереднього місця проживання.

У порушення п. 5 і п. 6 ч. 2 ст. 119, ст. 258 ЦПК України, в заяві про встановлення факту, що має юридичне значення, не викладено обставин і не зазначено доказів того, що дана заява подана за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання заявника та чим конкретно це підтверджується, оскільки від правильності вирішення даного питання залежить правильність визначення підсудності справи.

У додатках до заяви також відсутні докази про те, що заяву про встановлення факту, що має юридичне значення, подано за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання заявника.

За таких обставин, заява про встановлення родинних відносин, підлягає залишенню без руху з наданням строку для усунення її недоліків.

Керуючись ст. 121 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1, заінтересована особа: п'ятнадцята київська державна нотаріальна контора, про встановлення факту, що має юридичне значення, залишити без руху та надати строк для усунення її недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання заявником, даної ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СУДДЯ: