ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/945/17
провадження № 4-с/753/114/17
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" лютого 2017 р. Дарницький районний суд м. Києва

в складі: головуючого судді: ЛЕОНТЮК Л.К.

за участю секретаря: КИСІЛЬ Н.В.

сторін:

представника скаржника ПОНОМАРЕНКА О.В.

представника суб"єкта оскарження ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за скаргою ПУБЛІЧНО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА " РОДОВІД БАНК" в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації Куліша Віктора Миколайовича, що діє на підставі Рішень Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на дії державного виконавця РУСАН А.М. Бориспільського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області , заінтересовані особи: боржник ОСОБА_5 , суд

ВСТАНОВИВ:

У січні 2017 року скаржник Публічне акціонерне товариство " Родовід Банк " в особі представника за довіреністю Пономаренко Олександра Володимировича, який звернувся до Дарницького районного суду м.Києва зі скаргою на дії державного виконавця Бориспільського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Русан А. М., скаргу мотивувавши тим, що 21 листопада 2012 року Дарницьким районним судом м. Києва ухвалено Рішення по цивільній справі № 2 - 1630 / 12 за позовом Публічного акціонерного товариства « РОДОВІД БАНК » до ОСОБА_7, ОСОБА_5 про стягнення заборгованої суми за кредитним договором.

Вищезазначене Рішення набрало законної сили 11 липня 2013 року.

18 березня 2014 року на підставі вищезазначеного рішення AT « РОДОВІД БАНК » отримав відповідний Виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_5 на користь Банку 274 гривень 63 коп. сплаченого судового збору, 60 гривень 00 коп. сплачених витрат на інформаційно - технічне забезпечення розгляду справи, а всього 334 гривень 63 коп..

На підставі вищевикладеного, 01 липня 2014 pоку AT « РОДОВІД БАНК » звернувся до Відділу державної виконавчої служби Бориспільського міськрайонного управління юстиції з відповідною Заявою № 21 .3 - 11 - 6. 6 / 3775 про відкриття виконавчого провадження.

27 березня 2015 року Старшим державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби Бориспільського міськрайонного управління юстиції Потерайло Катериною Романівною було відкрито виконавче провадження ВП № 47011711 з примусового виконання Виконавчого листа.

04 січня 2017 року AT « РОДОВІД БАНК » отримав Постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві від 14 грудня 2016 року , яка винесена державним виконавцем Бориспільського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Русан А. М. у виконавчому провадженні ВП № 47011711. Підставою для повернення виконавчого документа стягувачу є те, що в ході проведення виконавчих дій з'ясовано, що майно, на яке можливо звернути стягнення в рахунок погашення боргу у боржника не виявлено.

Враховуючи вищевикладене стягувач вважає, що державним виконавцем Бориспільського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Русан А. М. при винесенні оскаржуваної Постанови від 14 грудня 2016 pоку у виконавчому провадженні ВП № 47011711 порушено норми матеріального права, у зв'язку з чим Постанова від 14 грудня 2016 року має бути скасована

В судовому засіданні представник скаржника Публічне акціонерне товариство " Родовід Банк " в особі представника за довіреністю Пономаренко Олександра Володимировича скаргу в судовому засіданні підтримав в повному обсязі, та просив суд її задовольнити.

Представник суб"єкту оскарження Бориспільського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області , ОСОБА_3 в судовому засіданні просила відмовити в задоволенні скарги.

Боржник ОСОБА_5 в судове засідання не з"явилась про дату та місце розгляду справи повідомлялась належним чином.

Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що вимоги скарги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст. 383 ЦПК України учасники виконавчого провадження та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

У відповідності до ст. 7 Закону України „ Про державну виконавчу службу " працівник органу державної виконавчої служби зобов'язаний сумлінно виконувати службові обов'язки, не допускати в своїй діяльності порушення прав громадян та юридичних осіб, гарантованих Конституцією України,законами України.

Згідно ч. 1 ст. 6 Закону України „ Про виконавче провадження " державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Станом на дату направлення Заяви про відкриття виконавчого провадження діяв Закон України « Про виконавче провадження » , тож заява була подана відповідно до вимог Закону, що діяв до 05 жовтня 2016 року.

За загальновизнаним принципом права закони та інші нормативно - правові акти не мають зворотної дії в часі. Цей принцип закріплений у ч. 1 ст. 58 Конституції України, за якою дію нормативно - правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

У Рішенні від 05 квітня 2001 року Конституційний Суд України зазначив, що Конституція України закріпила принцип незворотності дії в часі законів та інших нормативно - правових актів. Це означає, що дія закону та іншого нормативно - правового акта не може поширюватися на правовідносини, які виникли і закінчилися до набрання чинності цим законом або іншим нормативно - правовим актом.

Відповідно до ст. 69 ЦПК України перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

Згідно із ч. 6 ст. 70 ЦПК України строк не вважається пропущеним, якщо до його закінчення заява, скарга, інші документи чи матеріали або грошові кошти здано на пошту чи передані іншими відповідними засобами зв'язку.

Тож, оскільки Заява про відкриття виконавчого провадження була подана до Відділу державної виконавчої служби Бориспільського міськрайонного управління юстиції під час дії Закону України «Про виконавче провадження» державного виконавця відсутні правові підстави для винесення Постанови про повернення виконавчого документа стягувачеві на підставі ст. ст. 37. 40 нової редакції Закону України « Про виконавче провадження ».

Відповідно до ст. 11 Закону України « Про виконавче провадження », що діяв до 05 жовтня 2016 року державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно з п. 1 ст. 14 Цивільного процесуального кодексу України судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України.

Відповідно до п. 2 ст. 14 вищезазначеного Кодексу невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Отже, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Відповідно до ч. 2 ст. 11 Закону України « Про виконавче провадження », що діяв до

05 жовтня 2016 року, державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення , у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

Згідно з п. З ч. З ст. 11 Закону України « Про виконавче провадження », що діяв до 05 жовтня 2016 року, державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від органів, установ, організацій, посадових осіб, сторін та учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, у тому числі конфіденційну.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Закону України « Про виконавче провадження » Державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Таким чином, державний виконавець Бориспільського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Русан А. М. порушив вимоги ч. І ст. 6, ч. 2 ст. 11 Закону України « Про виконавче провадження », що діяв до 05 жовтня 2016 pоку, чим суттєво перешкодив процесу виконання судового рішення, а саме не здійснив усі необхідні дії, які передбачені Законом України « Про виконавче провадження ».

Так відповідно до ч. 1 - 2 Закону України « Про виконавче провадження » виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно - правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад:

1)верховенства права;

2)обов'язковості виконання рішень;

3)законності;

4)диспозитивності;

5)справедливості, неупередженості та об'єктивності;

6)гласності та відкритості виконавчого провадження;

7)розумності строків виконавчого провадження;

8)співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями;

9)забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців.

Згідно зі ст. 19 Конституції України встановлено, що основними принципами діяльності органів Державної влади, їх посадових осіб є обов'язок діяти лише в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та Законами України.

У відповідності до норми частини п'ятої статті 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України. У пункті 9 частини третьої статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов'язковість рішень суду.

Згідно з ч. 1 - 2 ст. 15 Закону в чинній редакції, Сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник. Стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ.

Боржником є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава, на яких покладається обов'язок щодо виконання рішення.

Законом України « Про виконавче провадження » визначаються умови і порядок виконання рішень судів та інших органів ( посадових осіб ), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку.

Згідно з ч. 1 ст. 18 Закону в чинній редакції, виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Виходячи з вищевикладеного первинним в процесі виконавчого провадження є здійснення функції ефективного та своєчасного здійснення заходів примусового виконання рішень.

Відповідно до п. З ч. З ст. 18 Закону в чинній редакції, виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право з метою захисту інтересів стягувана одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну ( дана норма за своїм юридичним змістом також перекликається з наведеною вище нормою п. З ч. З ст. 11 Закону України « Про виконавче провадження», що діяв до 05 жовтня 2016 року )

Ч. 5 цієї ж статті Закону в чинній редакції, під час виконання рішень виконавець має право на безпосередній доступ до інформації про боржників, їхнє майно, доходи та кошти, у тому числі конфіденційної, яка міститься в державних базах даних і реєстрах, у тому числі електронних. Порядок доступу до такої інформації з баз даних та реєстрів встановлюється Міністерством юстиції України разом із державними органами, які забезпечують їх ведення.

Однак жодних дій, спрямованих на отримання вищезазначеної інформації яка б сприяла ефективному та своєчасному здійсненню заходів примусового виконання рішень державним виконавцем не здійснено.

За правилами ч. 3, ст. 10 та ч. 1, ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 ЦПК України.

Керуючись ст. 10; 11; 60; 209 - 210 ЦПК України, на підставі ст. ст. 383 - 388 ЦПК України Законом України „ Про виконавче провадження ", ч.3 , ст.10, 14, ч. 1, ст. 60 ЦПК України,суд

У Х В А Л И В:

Скаргу ПУБЛІЧНО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА " РОДОВІД БАНК" в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації Куліша Віктора Миколайовича, що діє на підставі Рішень Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на дії державного виконавця РУСАН А.М. Бориспільського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області , заінтересовані особи: боржник ОСОБА_5 , задовольнити.

Визнати дії державного виконавця Бориспільського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області РУСАН А.М. з винесення спірної постанови від 14.12. 2016 року про повернення виконавчого документа стягувачу у виконавчому провадженні ВП № 47011711 неправомірними.

Скасувати постанову державного виконавця Бориспільського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області РУСАН А.М. від 14.12. 2016 року про повернення виконавчого документа стягувачу у виконавчому провадженні ВП № 47011711 та вирішити питання про продовження виконавчих дій в даному виконавчому провадженні.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Апеляційного суду м. Києва через Дарницький районний суд м. Києва протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Повний текст ухвали виготовлено 20 лютого 2017 року.

СУДДЯ Л.К. ЛЕОНТЮК