Справа № 324/2200/16-ц
Провадження № 2/324/138/2017
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 лютого 2017 року Пологівський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Кацаренко І.О.

при секретарі Божко В.О.,

за участю:

позивача ОСОБА_1,

представника позивача адвоката ОСОБА_2,

відповідачів ОСОБА_3, ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Пологи цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа Пологівська державна нотаріальна контора Запорізької області, про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування,

ВСТАНОВИВ:

12 грудня 2016 року позивач звернувся до суду з зазначеним позовом до відповідачів.

В обґрунтування своїх позовних вимог ОСОБА_1 зазначив, що він є онуком ОСОБА_5, яка померла 24 січня 1994 року. Після смерті ОСОБА_5 залишилося спадкове майно, до складу якого входить 1/5 частина житлового будинку, який розташований у м.Пологи Запорізької області, провул.Франко,8. Своїм заповітом від 22 грудня 1992 року ОСОБА_5 належну їй частину зазначеного житлового будинку заповіла йому, позивачу у справі.

Після смерті ОСОБА_5 спадкоємцем першої черги за законом є відповідач у справі ОСОБА_4, його, позивача, матір.

Позивач зазначив у позові, що він проживав разом із своєю бабусею на день її смерті і проживає у спадковій частині будинку і на даний час. На день смерті бабусі він був неповнолітнім, тому з заявою про прийняття спадщини до нотаріуса зверталася його мати ОСОБА_4 в його інтересах. Але з-за того, що правовстановлюючий документ на 1/5 частину житлового будинку він не зміг надати нотаріусу в оригіналі, державний нотаріус йому відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, порадивши звернутися до суду з відповідним позовом.

Позивач просить визнати за ним право власності в поряду спадкування за заповітом після смерті його бабусі ОСОБА_5 на 1/5 частину житлового будинку №8 по провул.Франко у м.Пологи Запорізької області.

Позивач і його представник за угодою про надання правової допомоги адвокат ОСОБА_2 в судовому засіданні підтримали позовні вимоги, просили задовольнити їх з зазначених у позові підстав.

Відповідачі ОСОБА_3 і ОСОБА_4 у судовому засіданні не заперечували проти задоволення позовних вимог ОСОБА_1 до них.

Державний нотаріус Пологівської державної нотаріальної контори ОСОБА_6 як третя особа у справі надала суду письмову заяву, в якій просить справу розглянути в її відсутність.

Суд, вислухав у судовому засіданні позивача і його представника, відповідачів, свідків, дослідивши письмові докази по справі, вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню, з наступних підстав.

Так, судом встановлено, що 24 січня 1994 року померла бабуся позивача у справі ОСОБА_5 (а.с.19), що підтверджується копіями свідоцтв про смерть, про народження позивача і відповідача ОСОБА_4 (а.с.6,18), а також копією свідоцтва про одруження відповідача ОСОБА_4 (а.с.17).

З копії свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок, виданого 21 січня 1992 року, копії договору купівлі-продажу від 03 грудня 1992 року і даних технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок на а.с.8,9,40 судом встановлено, що 1/5 частина житлового будинку №8 по провул.Франко у м.Пологи Запорізької області належить ОСОБА_5.

З копії заповіту на а.с.7 і інформаційної довідки зі спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) від 20 січня 2017 року на а.с.34 судом встановлено, що належну їй 1/5 частину житлового будинку №8 по провул.Франко у м.Пологи ОСОБА_5 заповіла своєму онуку ОСОБА_1 Згідно інформаційної довідки зазначений заповіт наразі є чинним.

07 жовтня 2016 року державним нотаріусом Пологівської державної нотаріальної контори постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії №1080/02-31 ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після померлої 24 січня 1994 року ОСОБА_5 у звязку з ненаданням спадкоємцем правовстановлюючого документу на частину спадкового житлового будинку (а.с.13).

Свідки ОСОБА_7 і ОСОБА_8 у судовому засіданні пояснили, що на момент смерті ОСОБА_5 її онук ОСОБА_1 постійно проживав і був зареєстрованим у м.Пологи по провул.Франко,8 Запорізької області, тобто, в одному будинку зі своєю бабусею. Своїм заповітом ОСОБА_5 заповіла належну їй частину цього будинку своєму онуку, позивачу у справі ОСОБА_1

Відповідно до п.4 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності, а саме з 01 січня 2004 року.

Отже, враховуючи, що бабуся позивача померла 24 січня 1994 року, тобто до набрання чинності ЦК України, суд вирішує дану справу стосовно виниклих спадкових правовідносин, застосовуючи норми ЦК Української РСР від 18 липня 1963 року.

Згідно із ст.549 ЦК Української РСР від 18 липня 1963 року, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління та володіння спадковим майном.

Відповідно до ст.182 ЦК України, право власності на інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.

Відповідно до положення ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, не заборонених Законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Стаття 334 Цивільного кодексу України визначає, що право власності переходить до набувача з моменту його передачі.

Згідно ст.41 Конституції України, кожен має право володіти і розпоряджатися своєю власністю, право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом і ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності, право приватної власності є непорушним

Статтею 15 Цивільного кодексу України передбачено право кожної особи на захист свого права, при цьому, охоронюваний законом інтерес треба розуміти як прагнення до користування конкретним матеріальним або нематеріальним благом, як зумовлений загальним змістом обєктивного і прямо не опосередкований у субєктивному праві простий легітимний дозвіл, що є самостійним обєктом судового захисту та інших засобів правової охорони з метою задоволення індивідуальних і колективних потреб, які не суперечить Конституції і законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності та іншим загально правовим засадам.

Стаття 16 Цивільного кодексу України визначає способи захисту цивільних прав, одним з яких є визнання відповідного права.

Відповідно до ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, ратифікованих Законом України від 17 липня 1997 року №475/97ВР, кожна фізична особа або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Оскільки судом встановлено, що відповідачі по справі ОСОБА_3 і ОСОБА_4 не мають заперечень проти задоволення позовних вимог ОСОБА_1, відповідач ОСОБА_4, яка є дочкою померлої, у встановлений законом строк до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після померлої її матері не зверталася; факт прийняття позивачем спадщини, який знайшов своє підтвердження свідченнями свідків у судовому засіданні, відповідачі не оспорюють, суд вважає можливим визнати за позивачем право власності в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_5 на 1/5 частину житлового будинку №8 по пров.Франко у м.Пологи Запорізької області, оскільки позивач підтвердив, що він своєчасно звертався до державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті його бабусі і про видачу йому свідоцтва про право на спадщину за заповітом, проте відсутність правовстановлюючого документу в оригіналі на імя спадкодавця призвела до відмови у видачі зазначеного свідоцтва про право на спадщину державним нотаріусом, що знайшло своє підтвердження в судовому засіданні.

Керуючись ст.ст.10,57-66,209,212-215 ЦПК України, ст.ст.525,549 ЦК УРСР в редакції 1963 року, ст.ст.15-16,182,328,334 ЦК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа Пологівська державна нотаріальна контора Запорізької області, про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за заповітом після смерті його бабусі ОСОБА_5, померлої 24 січня 1994 року, право власності на 1/5 (одну пяту) частину житлового будинку №8 (вісім) по провулку Франко у місті Пологи Запорізької області.

На рішення може бути подано апеляційну скаргу до апеляційного суду Запорізької області через Пологівський районний суд Запорізької області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: