20.02.2017 Єдиний унікальний номер 205/624/17
УХВАЛА

Справа № 205/624/17/2з/205/23/17

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2017 року м. Дніпропетровськ

Суддя Ленінського районного суду м. Дніпропетровська Н.В.Басова розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову ,

,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 в лютому 2017 року звернулася до суду з позовом до приватного підприємця ОСОБА_2, ПрАТ « УСК « Княжа Вієнна ОСОБА_3» , треті особи ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення суми збитків.

Позивач звернулася до суду з заявою про забезпечення позову, шляхом забезпечити позов , а саме , вжити заходи забезпечення позову шляхом заборони ОСОБА_2 ( ІНН НОМЕР_1) та будь-яким іншим особам вчиняти дії, спрямовані на відчуження автомобіля марки «Какмаз» , Державний номер НОМЕР_2, 2001 року випуску , номер кузова ХТС532120L00647514 та напівпричена бортового марки ГКБ» номер НОМЕР_3 , 1988 року випуску, номер кузова НОМЕР_4.

Суддя, вивчивши доводи заяви про забезпечення позову, матеріали справи, вважає, що заява про забезпечення позову не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 151 ЦПК України, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову. У заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов; вид забезпечення позову, який належить застосувати, обґрунтуванням його необхідності; інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Відповідно до п. 3 Постанови № 9 Пленуму ВСУ від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», згідно з п. 1 ч. 1 ст. 152 ЦПК позов майнового характеру дозволяється забезпечувати шляхом накладення арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб.

Згідно з п. 4 зазначеної Постанови, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; зясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Відповідно до п.1, 2 ч. 1 ст. 152 ЦПК України позов може бути забезпечений накладенням арешту, забороною вчиняти певні дії.

Сформульоване у такий спосіб забезпечення позову, не маючи певної прив»язки до предмету спору є надто широким і може нанести істотну шкоду інтересам відповідача.

Суд, обираючи вид забезпечення позову у кожному випадку повинен обирати такий спосіб, який у найбільшій мірі спрямований на забезпечення предмета спору.

Згідно зі ст.. 152 ч. 3 ЦПК України види забезпечення позову мають бути спів мірними із заявленими позивачем вимогами.

Таким чином, жодних причин, у зв»язку з якими потрібно забезпечити позов та будь-яких сумнівів, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду позивачем не наведено .

Крім того, позивачем на надано доказів кому саме і на якій підставі належать автомобіль та напівпричеп,варті вказаного майна.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 151-153 ЦПК України, суддя,

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовити.

Ухвалу може бути оскаржено в апеляційний суд Дніпропетровської області через Ленінський районний суд м. Дніпропетровська шляхом подачі апеляційної скарги протягом 5 днів з дня отримання її копії.

Суддя Н.В. Басова