Справа № 487/3099/16-ц
Провадження № 2/487/137/17
РІШЕННЯ

Іменем України

07.02.2017 року Заводський районний суд м.Миколаєва, у складі: головуючого - судді Андрощука В.В., при секретарі: Плетенчук О.О., за участю позивача ОСОБА_1, представника позивача ОСОБА_2, відповідача ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди,-

В С Т А Н О В И В :

У червні 2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної шкоди у розмірі 1212 грн. та моральної шкоди у розмірі 2000 грн.

У позовній заяві ОСОБА_1 зазначала, що є власником 21/50 частини домоволодіння 134 по вул.Кузнецькій (Скороходова) у м.Миколаєві. Відповідач проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 (Скороходова) 134-А в м.Миколаєві, та є її сусідом по межі. Рішенням Заводського народного суду м. Миколаєва від 05 лютого 1980 року було визначено порядок користування земельною ділянкою за адресою: м. Миколаїв, вул. Скороходова,134, та нею (позивачем) був побудований камяний паркан на межі з домоволодінням відповідача. 13.06.2015 року ОСОБА_3 протиправно зруйнував належну їй камяну огорожу, яка розділяла їх земельні ділянки, та добровільно відновити її відмовляється. Зазначила, що внаслідок незаконних дій відповідача їй завдано матеріальну шкоду, а також моральну шкоду, оскільки, було порушено її майнові права, внаслідок чого погіршився стан її здоровя, та порушився звичайний уклад життя, що і стало підставою для звернення до суду з вказаним позовом.

У судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали у повному обсязі, підтвердили фактичні обставини, викладені у заяві.

Відповідач позов не визнав. Посилався на те, що позивач побудувала спірний паркан в порушення норм добросусідства та без встановлення в законному порядку меж своєї земельної ділянки. При цьому не заперечував факт зведення спірного паркану, та його вартості, визнавши позовні вимоги в сумі 1212 грн.

Суд, заслухавши пояснення сторін, показання свідків, дослідивши надані письмові докази, приходить до наступного.

Судом встановлено, що згідно договору купівлі-продажу від 19.07.1977 року, посвідченого нотаріусом Третьої Миколаївською держнотконтори ОСОБА_4, ОСОБА_1 є власницею 21/50 частини жилого будинку №134 по вулиці Скороходова в місті Миколаєві .

Рішенням Заводського народного суду м. Миколаєва від 05 лютого 1980 року було проведено поділ земельної ділянки за адресою: м. Миколаїв, вул. Скороходова,134, між співвласниками, та надано в користування ОСОБА_1 земельну ділянку загальною площею 201 кв.м..

Власником суміжної з позивачем земельної ділянки за адресою: м. Миколаїв, вул. Скороходова,134А є відповідач ОСОБА_3, відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 08 квітня 2005 року, виданого державним нотаріусом Третьої миколаївської державної нотаріальної контори ОСОБА_5.

З матеріалів ЖЄО за № 6366 від 13.06.2015 року, протоколу про адміністративне порушення від 07.12.2015 року, досліджених в судовому засіданні, вбачається, що 13.06.2015 року ОСОБА_3 пошкодив камяний паркан, розташований на межі земельних ділянок його та позивача.

Згідно ч.ч.1,2 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Отже, враховуючи викладене, а також те, що відповідачем не надано доказів на підтвердження своїх заперечень, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 в частині завданої матеріальної шкоди у розмірі 1212 грн.

Згідно ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. При цьому, як зазначено у Постанові Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31.03.1995 року №4 «під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Та може полягати, зокрема у моральних переживаннях у звязку з ушкодженням здоровя , у порушенні права власності, інших цивільних прав…»

Стаття 1167 ЦК України, передбачає, що моральна шкода завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовуються особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою зазначеної статті.

З урахуванням викладеного, взявши до уваги тривалість порушених прав позивача, її вік та стан здоровя, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 щодо стягнення моральної шкоди підлягають частковому задоволенню. А саме, на її користь з відповідача слід стягнути 500 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди, виходячи з засад співмірності та розумності.

Одночасно на підставі ст..88 ЦПК України з відповідача в дохід держави підлягає стягненню 640 грн. судового збору.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.. 5, 8, 10, 11, 212-215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 у відшкодування завданої матеріальної шкоди 1212 гривень, у відшкодування завданої моральної шкоди 500 гривень.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави 640 грн. судового збору.

Рішення набирає законної сили через 10 днів з дня його проголошення.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Миколаївської області через Заводський районний суд м. Миколаєва в порядку, передбаченому ст.ст.294-296 ЦПК України.

Суддя: В.В. Андрощук