АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И [1]

16 лютого 2017 року Колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва

в складі: головуючого - Немировської О.В.

суддів - Соколової В.В., Чобіток А.О.

при секретарі - Казанник М.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за заявою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про забезпечення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про повернення безпідставно набутого майна, за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 19 вересня 2016 року,

встановила:

у серпні 2016 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом та просив його забезпечити шляхом накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 та машиномісце, гараж НОМЕР_1 за вказаною адресою, посилаючись на те, що відповідач може відчужити вказане майно, що призведе до утруднення або унеможливлення виконання рішення суду.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 19 вересня 2016 року заяву було задоволено.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою представник відповідача подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу, посилаючись на порушення норм процесуального права.

Заслухавши доповідь судді Немировської О.В., пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Звертаючись до суду із заявою про забезпечення позову шляхом накладення арешту на спірну квартиру та машиномісце, представник позивача посилався на те, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду, оскільки предметом позову є повернення у власність позивача спірного майна.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 19 вересня 2016 року заяву було задоволено.

Задовольняючи заяву, суд першої інстанції виходив з того, що невжиття вказаних заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. Такий висновок суду є законним та обґрунтованим, відповідає встановленим у справі обставинам.

В своїй апеляційній скарзі апелянт посилається на те, що судом першої інстанції було задоволено заяву про забезпечення позову та накладено арешт на спірне майно із порушенням норм матеріального та процесуального права, зокрема зазначав, що позивачем не надано доказів на підтвердження того, що відповідач може відчужити майно та зазначав, що це є припущенням. Однак, такі доводи апелянта є необґрунтованими та не можуть бути підставою для скасування ухвали.

В ст. 151 ЦПК України закріплено підстави для вжиття заходів забезпечення позову. Ст. 152 ЦПК України визначено види забезпечення позову, зокрема, накладення арешту та заборона вчиняти певні дії.

В даному випадку, предметом позову є повернення безпідставно набутого майна у власність позивача, а саме - квартири АДРЕСА_1 та машиномісця - гараж НОМЕР_1 за вказаною адресою.

Таким чином, при постановленні ухвали судом першої інстанції було дотримано норм процесуального права і постановлену ухвалу слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 313-315 ЦПК України, колегія суддів

ухвалила:

апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити, а ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 19 вересня 2016 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді

№ справи: 757/38954/16-ц

№ апеляційного провадження: 22-ц/796/1385/2017

Головуючий у суді першої інстанції:Васильєва Н.П.

Доповідач у суді апеляційної інстанції: Немировська О.В.