Номер провадження: 22-ц/785/1235/17
Головуючий у першій інстанції Суворова О.В.
Доповідач Сегеда С. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.02.2017 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого Сегеди С.М.,

суддів: Заїкіна А.П.,

Калараш А.А.,

за участю секретаря Цихиселі Л.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на заочне рішення Приморського районного суду м. Одеси від 05 березня 2013 року у цивільній справі за позовом Приморської районної адміністрації Одеської міської ради до ОСОБА_3, третя особа - ОСОБА_5, про приведення приміщення у попередній стан згідно з проектом забудови,

встановила:

15 листопада 2010 року позивач Приморська районна адміністрація Одеської міської ради (далі - ПРА ОМР) звернулась до суду із позовом до ОСОБА_6, третя особа - ОСОБА_5 про приведення приміщення у попередній стан згідно з проектом забудови, у якому просила зобов'язати відповідача за власні кошти привести самовільно реконструйовану квартиру АДРЕСА_1, згідно з проектом забудови, шляхом знесення прибудови та знесення улаштованого санвузла.

Свої вимоги мотивувала тим, що КП «Житлово-комунальний сервіс «Порто-Франківський» встановлено, що ОСОБА_6, яка була власником квартири АДРЕСА_1, самовільно виконала роботи з реконструкції цієї квартири, з улаштованого санвузла у підсобному приміщенні, у зв'язку з чим позивач вимушений звернутися до суду.

В ході розгляду справи суду стало відомо, що ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 померла (свідоцтво про смерть серія НОМЕР_1).

Правонаступником ОСОБА_6 є ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який був залучений до участі у справі в якості відповідача.

Представник позивача у судове засідання не з'явився звернувся до суду з заявою, у якій просив розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, не заперечував проти ухвалення заочного рішення по справі.

Справа була розглянута у відсутність відповідачів при заочному розгляді справи.

Заочним рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 05 березня 2013 року позовні вимоги ПРА ОМР були задоволені.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 21 листопада 2016 року заяву ОСОБА_7 про перегляд заочного рішення було залишено без задоволення.

В апеляційній скарзі відповідач ОСОБА_3 ставить питання про скасування даного судового рішення суду, та ухвалення нового про відмову у задоволенні позовних вимог, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права.

Перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного судового рішення, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, заперечень проти неї, колегія суддів дійшла висновку про необхідність відмови в задоволенні апеляційної скарги, виходячи з наступних підстав.

Ухвалюючи судове рішення про задоволення позовних вимог, суд першої інстанції виходив із того, що відповідачем самовільно здійснено реконструкцію квартири АДРЕСА_1, шляхом прибудови підсобного приміщення з улаштуванням в ньому санвузла.

Оскільки дозволу на здійснення вказаної прибудови, а також рішення про виділення земельної ділянки на будівництво на ній підсобного приміщення, позивач суду не надав, то він зобов'язаний привести самовільно реконструйовану зазначену квартиру у попередній стан, згідно з проектом забудови.

З таким висновком суду повністю погоджується колегія суддів, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач ОСОБА_3 був власником квартири АДРЕСА_1, в період з 01.06.2083 до 01.04.1992 року, потім подарував її своїй матері - ОСОБА_6

У зазначений період, коли він був власником вказаної квартири, він самочинно здійснив до неї добудову підсобного приміщення, з улаштуванням у ньому санвузла. Для цієї мети він самочинно і без дозволу власника зайняв земельну ділянку, яка належить Одеській міській раді.

Зазначені обставини визнані сторонами та не заперечуються ними, крім того, підтверджені матеріалами справи та текстом апеляційної скарги ОСОБА_3, а тому у відповідності до ч.1 ст.61 ЦПК України вважаються встановленими і не підлягають доказуванню.

Разом з тим, заперечуючи проти оскаржуваного судового рішення, апелянт ОСОБА_3 посилався на те, що здійснена ним прибудова не є самочинною, у відповідності до п.3.2 Інструкції про порядок проведення технічної документації об'єктів нерухомого майна, яка затверджена наказом Держаного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України 24.05.2001р. № 127, та зареєстрована в Міністерстві юстиції України 10.07.2001 року, за № 582/5773 (із змінами та доповненнями).

Однак, дані доводи апелянта є безпідставними, оскільки у відповідності до п.3.2 Розділу 3 вказаної Інструкції, яка нараховує 80 абзаців, мова щодо об'єктів, які не є самочинними, йде лише стосовно одноквартирних (садибних), дачних та садових будинків, індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, які побудовані до 5 серпня 1992 року.

Проте, як вбачається з матеріалів справи, в даному випадку квартира відповідача ОСОБА_3 знаходиться у багатоквартирному двоповерховому будинку, який налічує 11 квартир.

У зв'язку з цим, вищевказані норми матеріального права не мають відношення до квартири, яка належить на праві власності відповідачу ОСОБА_3, який самочинно здійснив прибудову до багатоквартирного будинку до квартири на земельній ділянці, яка не була відведена йому для цієї мети, з улаштуванням в цій прибудові санвузла.

При цьому, суд першої інстанції обгрунтовано виходив із того, що під час проведення вказаних робіт матері відповідача неодноразово надавались приписи щодо надання дозвільної документації на проведення робіт з реконструкції, які нею ігнорувались.

Вказаний факт підтверджується актом обстеження від 13 жовтня 2009 року, складеного співробітниками дільниці № 13 КП «ЖКС «Порто-Франківський», докладною директора КП «ЖКС «Порто-Франківський» № 2971/11 від 13 жовтня 2009 року.

Викладені обставини були пов'язані з тим, що після дарування квартири відповідачем ОСОБА_3 на користь своєї матері - ОСОБА_6, а саме в період з 01.04.1992 року і по день смерті, власником квартири по АДРЕСА_1 була мати відповідача - ОСОБА_6, тому саме вона була зазначена первісним відповідачем у справі.

Колегія суддів погоджується з висновком суду про те, що відповідно до ст. 23 Закону України «Про планування і забудову територій», що діяв під час виникнення спірних правовідносин, будівництво об'єктів містобудування має здійснюватися відповідно до проектної документації. Відповідно до ст. 29 цього Закону, дозвіл на виконання будівельних робіт - документ, що засвідчує право замовника та підрядника на виконання підготовчих (якщо підготовчі роботи не були виконані раніше відповідно до дозволу на виконання підготовчих робіт) і будівельних робіт, підключення об'єкта будівництва до інженерних мереж та споруд. Дозвіл на виконання будівельних робіт надається інспекціями державного архітектурно-будівельного контролю.

Крім того, згідно ст. 9 Закону України «Про архітектурну діяльність», будівництво (нове будівництво, реконструкція, реставрація, капітальний ремонт) об'єкта архітектури здійснюється відповідно до затвердженої проектної документації, державних стандартів, норм і правил, місцевих правил забудови населених пунктів. До того ж, зазначеним законом визначено, що фізичні і юридичні особи зобов'язані отримувати в установленому законодавством порядку дозвіл на виконання робіт, пов'язаних з будівництвом об'єкта архітектури.

Відповідно до п. 1.4.5. Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства № 76 від 17 травня 2005 року, для одержання дозволу на переобладнання або перепланування жилих будинків, жилих і нежилих у жилих будинках приміщень їх власник або уповноважена ним особа, наймач (орендар) приміщення за згодою його власника подають до органу місцевого самоврядування заяву про надання дозволу на переобладнання або перепланування та, у разі необхідності, можуть подаватися такі документи:

- копія свідоцтва на право власності або договору найму (оренди) приміщення;

- копія поповерхових планів, завірених в установленому порядку;

- проект переобладнання або перепланування жилих будинків, жилих і нежилих у жилих будинках приміщень, погоджений в установленому порядку;

- згода власників, співвласників (наймачів) або уповноважених ними осіб на переобладнання та перепланування приміщень, що перебувають у їх спільній власності.

Також статтею 5 Закону України «Про основи містобудування» встановлено, що однією із основних вимог містобудування є забезпечення будівництва об'єктів відповідно до затверджених в установленому порядку проектів цих об'єктів.

Пунктом 5.1. Положення про порядок надання дозволу на виконання будівельних робіт, затвердженого наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України № 273 від 5 грудня 2000 року, що діяв під час виникнення спірних правовідносин, передбачено, що виконання будівельних робіт на об'єктах без одержання дозволу або його завчасної перереєстрації, а також виконання не зазначених у дозволі будівельних робіт вважається самовільним і тягне за собою відповідальність згідно з чинним законодавством.

У відповідності до ст. 376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, а особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього. Якщо власник (користувач) земельної ділянки заперечує проти визнання права власності на нерухоме майно за особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво та його земельній ділянці, або якщо це порушує права інших осіб, майно підлягає знесенню особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, або за її рахунок.

Крім того, відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 100 ЖК України, переобладнання і перепланування жилого будинку і жилого приміщення провадяться з метою підвищення їх благоустрою і перетворення комунальних квартир в окремі квартири на сім'ю. Переобладнання і перепланування жилого приміщення допускаються за згодою наймача, членів сім'ї, які проживають разом з ним, та наймодавця і з дозволу виконавчого комітету місцевої Ради народних депутатів. Наймач, який допустив самовільне переобладнання чи перепланування жилого або підсобного приміщення, зобов'язаний за свій рахунок привести приміщення у попередній стан.

Положенням про районну адміністрацію Одеської міської ради, затвердженого рішенням Одеської міської ради від 27 червня 2006 року, встановлено, що районна адміністрація Одеської міської ради є виконавчим органом Одеської міської ради та створюється з метою реалізації функцій міського самоврядування на території відповідного адміністративного району м. Одеси, згідно з Законом України «Про місцеве самоврядування в України».

Таким чином, суд першої інстанції дійшов обгрунтованого і правильного висновку про те, що оскільки до компетенції Приморської районної адміністрації Одеської міськради належить здійснення контролю за утриманням житлового фонду та нежилих приміщень на території Приморського району, де знаходиться будинок АДРЕСА_1, то позовні вимоги щодо зобов'язання відповідача привести самовільно реконструйовану квартиру у попередній стан, підлягають задоволенню.

При цьому, колегія суддів також зазначає, що здійснення самочинної прибудови - підсобного приміщення відповідачем ОСОБА_3 завдає шкоди власникам інших суміжних квартир багатоквартирного будинку АДРЕСА_1, у тому числі третій особі - ОСОБА_5, оскільки із підсобного приміщення, в якому влаштований санвузол, сирість потрапляє в житлове приміщення ОСОБА_5, що не заперечувалось особами, які беруть участь у справі, в суді апеляційної інстанції.

Що стосується доводів апелянта про те, що він не був сповіщений про день і час судового засідання, в якому було ухвалено оскаржуване судове рішення, то вони є частково слушними, однак, як вбачається із матеріалів справи, він був належним чином повідомленим про залучення його до участі у справі в якості відповідача і про судові засідання (а.с.95), однак жодних заперечень від нього стосовно позовних вимог, до суду не надходило.

З цих підстав колегія суддів зазначає, що у відповідності до ч. ст. 308 ЦПК України не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Згідно ч.ч. 1,2,3 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Колегія суддів зазначає, що заявник апеляційної скарги не надав суду достатніх, належних і допустимих доказів існування обставин, на які він посилається як на підставу своїх заперечень проти позовних вимог та доводів апеляційної скарги.

У відповідності до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку про законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення суду, доводи апеляційної скарги його не спростовують, рішення ухвалено у відповідності до вимог матеріального і процесуального права, у зв'язку з чим апеляційну скаргу слід відхилити, оскаржуване рішення суду залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 304, п.1 ч.1 ст. 307, п.1 ч.1 ст. 309, ст.ст. 313 - 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Заочне рішення Приморського районного суду м. Одеси від 05 березня 2013 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, однак може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили безпосередньо до суду касаційної інстанції України.

Судді апеляційного суду Одеської області: С.М. Сегеда

А.П. Заїкін

А.А. Калараш