Справа № 183/5742/13-ц
№ 2/183/862/17
30 січня 2017 року м. Новомосковськ
Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі: головуючої судді Дубовенко І.Г., при секретарі Петрієнко В.О., розглянув у відкритому судовому засіданні в залі Новомосковського міськрайонного суду цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Фінанс» до ОСОБА_1 Олексiя Валентиновича, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, -
02 лютого 2012 року Публічне акціонерне товариство «Сведбанк» відступило Товариству з обмеженою відповідальністю «Вердикт Фінанс» відповідно до Договору факторингу № 11 свої права вимоги заборгованості за кредитними договорами до боржників, у тому числі, але не виключно за кредитним договором № 30/12-Ф.
05 червня 2013 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Фінанс» та ОСОБА_2 уклали договір поруки №30/12-Ф-П, згідно якого обсяг відповідальності поручителя перед кредитором за невиконання відповідачем ОСОБА_1 умов кредитного договору № 30/12-Ф від 26 жовтня 2006 року, становить 2000,00 гривень.
В звязку з чим позивач просить суд стягнути солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Фінанс» 2000,00 гривень - заборгованість за кредитним зобовязанням по договору поруки №30/12-Ф-П, стягнути солідарно з ОСОБА_1 та ВАТ «Чернівецьке АТП» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Фінанс» заборгованість за кредитом у розмірі 94 715,53 дол. США, що за курсом НБУ станом на 31 липня 2013 року становить - 757061,21 гривень, а також судові витрати по справі.
Представник позивача в судове засідання не з'явився, подавши заяву про розгляд справи за його відсутності, згідно якої він підтримує позовні вимоги та не заперечує проти винесення заочного рішення по справі.
Відповідачі в судове засідання не з'явилися, хоча про час та місце розгляду справи були належним чином повідомлені, оскільки судом рекомендовано направлялись судові повістки на зареєстроване місце проживання відповідачів, причини неявки суду не повідомили і з заявою про розгляд справи за їх відсутності не зверталися, що дозволило суду, відповідно до вимог ч.4 ст.169, ч.1 ст.224 ЦПК України, провести заочний розгляд справи на підставі наявних у матеріалах справи доказів.
Ухвалою суду встановлено заочний розгляд справи.
В звязку з неявкою сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав.
Судом по справі встановлено, що 26 жовтня 2006 року між ЗАТ "Сведбанк Інвест", правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Сведбанк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір 30/12-Ф, згідно якого позичальник отримав кредит у сумі 50 000,00 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом з кінцевим терміном повернення до 25 жовтня 2011 року. В забезпечення виконання зобовязань за зазначеним кредитним договором між банком та ВАТ "Чернівецьке автотранспортне підприємство" було укладено договір поруки № 30/12-Ф/П-1.
Таким чином, між сторонами укладено кредитний договір, правовідносини по якому урегульовані договором та параграфом 2 глави 71 ЦК України, а саме, відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.
Статтями 526, 527, 530 ЦК України передбачено, що зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, належними сторонами та у встановлений договором строк.
Як встановлено в судовому засіданні, банком були виконані його зобовязання, передбачені договором та законодавством, а саме, надано кредитні кошти в розмірі 50 000,00 доларів США. Однак ОСОБА_1 Олексiй Валентинович в односторонньому порядку порушив вимоги як кредитного договору так і законодавства, в результаті чого виникла заборгованість.
Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання)
Відповідно до ч.2 ст. 1054 та ч.2 1050 ЦК України наслідками порушення боржником зобовязання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право позичкодавця достроково вимагати повернення всієї суми кредиту, що залишається та сплати процентів.
Згідно з п.1 ч.1 ст.512 ЦК України, кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Відповідно до ч. 1 ст. 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи боржника).
В силу вказаних норм 02 лютого 2012 року Публічне акціонерне товариство «Сведбанк» відступило Товариству з обмеженою відповідальністю «Вердикт Фінанс» відповідно до Договору факторингу № 11 свої права вимоги заборгованості за кредитними договорами до боржників, у тому числі, але не виключно за кредитним договором № 30/12-Ф.
05 червня 2013 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Фінанс» та ОСОБА_2 уклали договір поруки №30/12-Ф-П, згідно якого обсяг відповідальності ОСОБА_2 перед кредитором за невиконання відповідачем ОСОБА_1 Олексiєм Валентиновичем умов кредитного договору № 30/12-Ф від 26 жовтня 2006 року, становить 2000,00 гривень.
Згідно з ст. 553 ЦК України, поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов'язання частково або у повному обсязі.
В силу ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки.
Відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, користуючись при цьому рівними правами, на засадах змагальності, згідно ст. 10 ЦПК України.
Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог позивача та вважає за доцільне стягнути з ОСОБА_1 заборгованість в розмірі 349 592,36 гривень, а з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 солідарно 2000 грн.
Відповідно до ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.
На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 3, 5-8, 10, 57, 60, 88, 212, 214, 215, 224-226 ЦПК України, ст. ст. 509, 525, 526, 527, 530, 549, 553, 554, 625, 651 ч.2, 1048-1050, 1054, 1077 ЦК України, -
Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Фінанс» до ОСОБА_1 Олексiя Валентиновича та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 Олексiя Валентиновича на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Фінанс» в рахунок відшкодування судових витрат 1720 (одна тисяча сімсот двадцять) гривень 50 (пятдесят) копійок.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Фінанс» в рахунок відшкодування судових витрат 1720 (одна тисяча сімсот двадцять) гривень 50 (пятдесят) копійок.
Згідно ч. 3 ст. 232 ЦПК України, повторне заочне рішення позивач та відповідач можуть оскаржити в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя І.Г. Дубовенко