У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

8 лютого 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Луспеника Д.Д.,

суддів: Журавель В.І., Закропивного О.В.,

Хопти С.Ф., Штелик С.П.,

розглянувши в судовому засіданні справуза позовом публічного акціонерного товариства «Кашперівський бурякорадгосп» до ОСОБА_3, фізичної особи - підприємця ОСОБА_4, треті особи: Тетіївське районне управління юстиції в Київській області, Головне територіальне управління юстиції в Київській області, Тетіївська районна державна адміністрація Київської області, про визнання договору оренди земельної ділянки недійсним та скасування державної реєстрації за касаційною скаргою публічного акціонерного товариства «Кашперівський бурякорадгосп» на рішення апеляційного суду Київської області від 6 вересня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У липні 2016 року публічне акціонерне товариство «Кашперівський бурякорадгосп» (далі - ПАТ «Кашперівський бурякорадгосп») звернулось до суду з указаним позовом, в якому просило суд визнати договір оренди земельної ділянки, укладений 29 травня 2015 року між ОСОБА_3 та фізичною особою - підприємцем ОСОБА_4, недійсним і скасувати його державну реєстрацію, оскільки зазначений договір був укладений під час дії договору оренди земельної ділянки, укладеного 26 червня 2007 року між ПАТ «Кашперівський бурякорадгосп» та ОСОБА_3, який товариством належним чином виконувався. Також позивач просив стягнути з відповідачів судові витрати.

Рішенням Тетіївського районного суду Київської області від 25 липня 2016 року позов ПАТ «Кашперівський бурякорадгосп» задоволено. Визнано договір оренди земельної ділянки площею 3,1266 га, укладений 29 травня 2015 року між фізичною особою - підприємцем ОСОБА_4 та ОСОБА_3, недійсним, скасовано державну реєстрацію права оренди земельної ділянки фізичної особи - підприємця ОСОБА_4 на вказану земельну ділянку. Стягнуто з ОСОБА_4 та ОСОБА_3 на користь ПАТ «Кашперівський бурякорадгосп» з кожного по 1 689 грн понесених судових витрат.

Рішенням апеляційного суду Київської області від 6 вересня 2016 року рішення суду першої інстанції в частині розміру стягнутих судових витрат змінено. Стягнуто з фізичної особи - підприємця ОСОБА_4 та ОСОБА_3 на користь ПАТ «Кашперівський бурякорадгосп» з кожного по 689 грн на відшкодування судових витрат. У решті - рішення суду залишено без змін.

У касаційній скарзі ПАТ «Кашперівський бурякорадгосп» просить оскаржуване рішення апеляційного суду в частині стягнення судових витрат скасувати, посилаючись на порушення апеляційним судом норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, справу в цій частині передати на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Отже, у частині вирішенняпозовних вимог судове рішення не оскаржується, тому в силу ч. 1 ст. 335 ЦПК України не переглядається.

Відповідно до п. 6 розд. XII«Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом, чинності.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Касаційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Змінюючи рішення суду першої інстанції в частині розподілу судових витрат та стягуючи з фізичної особи - підприємця ОСОБА_4 та ОСОБА_3 на користь ПАТ «Кашперівський бурякорадгосп» з кожного по 689 грн на відшкодування судових витрат, апеляційний суд виходив із того, що ОСОБА_5 на підставі довіреності, наданої йому ПАТ «Кашперівський бурякорадгосп» від 22 березня 2016 року, надавав документи до справи від імені позивача, як представник позивача, а не як особа, яка надає правову допомогу. Відомості про те, що адвокатське бюро «Євстігнєєва» було допущено до участі в розгляді справи ухвалою суду як особа, що надає правову допомогу, відсутні. При цьому ні ОСОБА_5, ні адвокатське бюро «Євстігнєєва» участі в судових засіданнях у справі не приймали, розрахунок вартості юридичних послуг відповідно до пропорційного часу роботи адвоката у зв'язку з наданням правової допомоги у справі також відсутній.

Проте повністю погодитись із таким висновком апеляційного суду не можна, оскільки суд дійшов його з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує як розподілити між сторонами судові витрати.

Зазначеним положенням закону рішення апеляційного суду в оскаржуваній частині не відповідає.

Судом установлено, що 4 липня 2016 року до суду надійшлапозовна заява ПАТ «Кашперівський бурякорадгосп», підписанагенеральним директором товариства Маряновичем Р.О. До позовної заяви додано довіреність від 22березня 2016 року, відповідно до якої ПАТ «Кашперівський бурякорадгосп» в особі генерального директора Маряновича Р.О. уповноважилоОСОБА_5представляти його інтереси в судах (а.с. 21). Після відкриття провадження у справі від ОСОБА_5, як представника позивача ПАТ «Кашперівський бурякорадгосп» на підставі довіреності, надійшло клопотання про розгляд справи без позивача та клопотання про включення до судових витрат позивача витрати на правову допомогу в розмірі 2 тис. грн (а.с. 41 - 42).

Згідно зі ст. 79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи.

До витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, належать, зокрема, витрати на правову допомогу.

Відповідно до положень ст. 84 ЦПК України витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги.

Граничний розмір таких витрат встановлений законом.

Зазначені витрати, фактично понесені сторонами, підлягають розподілу між ними за правилами, встановленими ст. 88 ЦПК України.

За умовами ст. 6, 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

У п. 1.1. договору про надання послугадвоката передбачено, що клієнт - ПАТ «Кашперівський бурякорадгосп», у порядку та на умовах, визначених договором, доручає, а адвокатське бюро «Євстігнєєва» зобов'язується надати послуги адвоката з приводу представлення інтересів клієнта, в обсязі та на умовах, визначених цим договором.

Згідно з п. 1.2. договору про надання послуг адвоката послуги бюро, крім представництва клієнта у суді першої інстанції, полягають у наступному: підготовка адвокатом бюро або помічником адвоката бюро правової позиції, надання усіх роз'яснень, підготовка проектів письмових процесуальних документів необхідних для повноцінного представлення інтересів клієнта по справі в суді першої інстанції (у разі необхідності); представництво клієнта адвокатом або помічником адвоката бюро у судових засіданнях по справі.

Пунктом 1.4. договору про надання послугадвоката передбачено, що оплата за цим договором клієнтом бюро є формою витрат на правову допомогу у розумінні положень ст. 84 ЦПК України.

Відповідно до п. 3.1 договору про надання послуг адвоката загальна сума винагороди (гонорару) за вчинення дій по наданню правової допомоги, що вчиняються бюро за цим договором, становить 2 тис. грн, які клієнт зобов'язується сплатити бюро протягом семи робочих днів з дати укладення цього договору.

Договір вважається укладеним і набирає чинності після підписання його уповноваженими представниками сторін та скріплення печатками сторін з 25 лютого 2016 року та діє до моменту оголошення вступної та резолютивної частини рішення суду першої інстанції по справі, але в будь-якому випадку до 31 грудня 2016 року.

Отже, позивачем укладено договір з адвокатським бюро «Євстігнєєва» про надання послуг адвоката, яким передбачено перелік послуг і розмір оплати за виконання цих послуг, а дія якого поширюється виключно на розгляд справи судом першої інстанції.

Зазначених положень процесуального закону апеляційний суд не врахував, надані позивачем докази на підтвердження витрат на правову допомогу не перевірив, пославшись на ст. 56 ЦПК України, не звернув уваги на те, що вказана норма права врегульовує інші цивільні процесуальні відносини, а саме відносини щодо осіб, які надають правову допомогу і які не є особами, які беруть участь у справі, а є іншими учасниками цивільного процесу (ст. 47 ЦПК України).

Правова допомога надавалась на підставі договору про надання послуг адвоката(а.с. 49 - 50), є докази сплати таких витрат (а.с. 51) і перевірці підлягають обставини того, чи є представник, який надавав правову допомогу позивачу, адвокатом чи фахівцем в галузі права та обставини щодо граничного розміру таких витрат.

Так, судові витрати - це фактичні грошові витрати, які несуть особи, які беруть участь у справі, у зв'язку зі зверненням до суду та розглядом справи в суді.

Необхідно враховувати, що правова допомога надається не тільки в судовому засіданні, а й при виконанні окремих процесуальних дій поза судовим засіданням, а також для надання правової допомоги вчиняються й інші дії, необхідні для розгляду справи, а саме складаються позовні заяви, є знайомлення з матеріалами справи, надаються консультації, несуться витрати у зв'язку з відрядженнями тощо.

Проте апеляційний суду порушення ст. ст. 212 -214, 303, 316 ЦПК Україниназазначені положення закону уваги не звернув,не надав умовам договору про надання послуг адвоката від 25 лютого 2016 року й акту прийому - передачі наданих послуг за цим договором від 1 серпня 2016 року належної правової оцінки та дійшов передчасного висновку про часткове стягнення на користь позивача витрат на правову допомогу.

За таких обставин, коли фактичні обставини для правильного вирішення справи не встановлені, рішення апеляційного суду в оскаржуваній частині не може вважатись законним і обґрунтованим та в силу ст. 338 ЦПК України підлягає скасуванню з передачею справи в цій частині на новий розгляд до суду апеляційної інстанції, під час розгляду якої суду належить урахувати викладене, дати відповідну правову оцінку доводам і запереченням сторін та ухвалити судове рішення відповідно до установлених обставин і вимог закону.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу публічного акціонерного товариства «Кашперівський бурякорадгосп» задовольнити.

Рішення апеляційного суду Київської області від 6 вересня 2016 року в частині стягнення судових витрат скасувати, справу в цій частині передати на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Д.Д. Луспеник

Судді: В.І. Журавель

О.В.Закропивний

С.Ф.Хопта

С.П.Штелик