АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа №22ц/796/1393/17 Головуючий у 1 інстанції -Катющенко В.П.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 лютого 2017 року м.Київ

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду м.Києва у складі:

Головуючого - Панченка М.М.

Суддів - Шахової О.В., Пікуль А.А.

При секретарі - Куркіній І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Києві справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» на заочне рішення Дніпровського районного суду м.Києва від 5 квітня 2016 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості,-

В С Т А Н О В И Л А:

У серпні 2015 року позивач Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Приватбанк» (далі - ПАТ «КБ»Приватбанк») звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 і просив винести рішення, яким стягнути заборгованість за кредитним картковим договором №б/н від 17.02.2012 року, що складає: 1.620 грн.57 коп., як заборгованість за тілом кредита; 2.597грн.85коп, як заборгованість за відсотками; 1.630 грн. - по пені та комісії; 500 грн. - штраф, як фіксована частина; 292 грн.42 коп. - штраф, як процентна складова, а всього, у сумі 6.640 грн. 84 коп.

Послався на те, що 17.02.2012 року між сторонами укладено кредитний договір, згідно якого ПАТ «КБ»Приватбанк» відкрив на ім»я ОСОБА_1 картковий рахунок з лімітом кредитування картки 1.630 грн. під 30% на рік на залишок заборгованості. Строк дії картки 12 місяців з правом пролонгації на той же термін у разі, якщо жодна зі сторін не заявить вимогу про припинення договірних відносин.

Позивач зазначив, що відповідач ОСОБА_1 підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг, Правил користування платіжною карткою, затверджених наказом по банку №СП-2010-256 від 6.03.2010 року та Тарифами банку, складає між нею та Банком договір, що підтверджується підписом у «Анкеті-заяві про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг у Приватбанку» /а.с.4/.

Оскільки, як вважав позивач, позичальник ОСОБА_1 неналежним чином виконувала свої кредитні зобов»язання з погашення кредиту та інших платежів, передбачених договором, позивач звернувся з цим позовом до суду.

Заочним рішенням Дніпровського районного суду м.Києва від 5.04.2016 року у позові відмовлено /а.с.75-77/.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд послався на відсутність договірних відносин кредиту, оскільки банк в односторонньому порядку включив до договору істотні умови, які передбачені «Умовами і Правилами надання банківських послуг» (далі - Правила), з якими позичальник не ознайомлений.

Суд вважав, що позивачем неправильно обрано спосіб захисту своїх порушених прав.

В поданій апеляційній скарзі ПАТ КБ»Приватбанк» просить скасувати указане рішення, як ухвалене з порушенням вимог матеріального та процесуального права і ухвалити нове рішення про задоволення позову /а.с.83-87/.

Послався на те, що в кредитному договорі, роль якого виконує Анкета-заява позичальника на отримання кредиту, позичальниця розписалась за те, що вона ознайомлена з «Умовами і Правилами надання банківських послуг», в яких містяться істотні умови договору.

Відповідач ОСОБА_1, будучи належним чином повідомленою про день та час розгляду справи, у судове засідання не з'явилась, клопотання про перенесення судового розгляду не подала тому відповідно до положень ст. 305 ЦПК України колегія суддів провела судовий розгляд за її відсутності.

Заслухавши доповідь по справі, пояснення учасників процесу, вивчивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу належить задовольнити.

Рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позову з таких підстав.

Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обгрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з»ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Однак зазначеним вимогам закону ухвалене у справі рішення суду першої інстанції не відповідає.

Відповідно до ч.1 ст.303 ЦПК України під час розгляду справи у апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Судом встановлено, що 17.02.2012 року між ПАТ»КБ»Приватбанк» та ОСОБА_1 укладений кредитний картковий договір у вигляді приєднання (ст.634 ЦК).

Відповідно до ч.1 ст.634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому.

Згідно Анкети-заяви, яку підписала відповідач ОСОБА_1 17.02.2012 року сторони погодили наступні умови кредитування: позичальник виявив бажання оформити на своє ім»я платіжну картку Кредитка «Універсальна» з кредитним лімітом у сумі 2.000 грн.

Крім того, позичальниця розписалась в Анкеті-заяві за те, що вона погоджується з тим, що ця заява разом з Пам»яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банку складають договір між сторонами про надання банківських послуг. Тут же зазначено, що Клієнт ознайомлений з Правилами і Тарифами банка /а.с.4 звор./.

Тобто, сторони обумовили, що всі інші умови карткового кредитного договору, які не зазначені у Анкеті-заяві, передбачені Правилами і Тарифами, затвердженими Правлінням ПАТ КБ»Приватбанк».

Отже, підписавши заяву від 17.02.2012 року, відповідачка ОСОБА_1 підтвердила, що ознайомлена з умовами кредитування, а також зобов»язалась повернути кредит, сплатити відсотки, винагороди, комісії щомісячними платежами.

Отже, суд дійшов висновку про укладення сторонами належним чином кредитного карткового договору, оскільки заявка позичальниці про видачу кредиту, в сукупності з Правилами та Тарифами банку, складають зміст кредитного карткового договору, яким передбачені всі істотні умови договору, відповідно до ст.638 ЦК України.

Таким чином, між сторонами виникли договірні відносини кредиту, згідно яких, в силу ст.1054 ЦК України, банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов»язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов»язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст.627 ЦК України відповідно до ст.6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з у рахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв, ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Оскільки ОСОБА_1 не виконувала належним чином свої договірні зобов»язання, за розрахунком банку у неї виникла перед кредитором заборгованість у загальній сумі 6.640 грн.84 коп., із розрахунку: 1.620 грн.57 коп., як заборгованість за тілом кредита; 2.597грн.85коп, - заборгованість за відсотками; 1.630 грн. пеня та комісія; 500 грн. - штраф, як фіксована частина; 292 грн.42 коп. - штраф, як процентна складова.

Розрахунок боргу виконаний позивачем правильно і відповідачкою не оскаржувався.

Встановивши невідповідність висновку суду першої інстанції обставинам справи, колегія суддів враховує те, що в розрахунку заборгованості, долученому до позовної заяви, слідує, що у графі «Сума погашення за наданим кредитом», має місце часткове погашення боржником кредиту 31.07.2012 року у сумі 720 грн., а також погашення відсотків 25.07.2012 року у сумі 213 грн.13 коп., що свідчить про визнання боржником факту отримання кредитних коштів та вжиття ним заходів до погашення кредитного боргу.

Вище зазначені обставини спростовують висновок суду першої інстанції про відсутність договірних умов між сторонами та відсутність факту вчинення сторонами дій на виконання цих договірних відносин.

Також суд не навів обставин, які, на його думку, свідчать про неправильність обраного позивачем способу захисту своїх порушених, прав, що врегульоване ст.16 ЦК України.

При цьому, судом недійсність спірного договору в установленому законом порядку не встановлена.

Оскільки цей спір виник з приводу неналежного виконання кредитного договору, колегія суддів, дійшовши висновку про ухвалення нового рішення про задоволення позову, вважає, що банк належним чином виконав свої договірні зобов»язання перед позичальником та надав відповідачу кредитні кошти відповідно до умов кредитного договору, а тому банк вправі вимагати від позичальника належного виконання ним зобов»язань з погашення кредиту.

Відповідно до ст.526 ЦК України зобов»язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

А,згідно до ст.611 ЦК України у разі порушення зобов»язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов»язання внаслідок односторонньої відмови від зобов»язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов»язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди.

З урахуванням викладеного, колегія суддів дійшла висновку про правомірність позовних вимог ПАТ «КБ»Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості, у зв»язку з неналежним виконанням боржницею договірних умов.

Таким чином, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню, як ухвалене всупереч дійсним обставинам справи та вимог закону, з ухваленням нового рішення про задоволення позову.

В порядку розподілу судових витрат, відповідно до ст.88 ЦПК України, з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» належить стягнути сплачений судовий збір у сумі 243 грн.60 коп.

Керуючись ст.ст.307, 308 ЦПК України, колегія суддів,-

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» задовольнити.

Заочне рішення Дніпровського районного суду м.Києва від 5 квітня 2016 року скасувати та ухвалити нове рішення наступного змісту.

Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» задовольнити. Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» 6.640(шість тис. шістсот сорок) грн.84 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» судовий збір у сумі 243 (двісті сорок три) грн.60 коп.

Рішення набирає чинності негайно, але може бути оскаржене в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання чинності шляхом подачі касаційної скарги до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ.

Головуючий

Судді