Справа № 127/2190/17
Провадження № 2/127/2092/17
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 лютого 2017 року м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Луценко Л.В., ознайомившись із заявою ОСОБА_1 про забезпечення позову, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики.

Разом з цим, позивач своєю заявою з метою забезпечення позову просив: накласти арешт на все рухоме та нерухоме майно, належне на праві власності ОСОБА_2, в межах суми заявлених позовних вимог, а саме 980 000 грн.; заборонити державним реєстраторам прав на нерухоме майно, будь-яким іншим субєкта державної реєстрації прав на яких відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» покладено обовязки державного реєстратора, вчиняти будь-які дії щодо державної реєстрації у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно прав та їх обтяжень на наступне майно: незавершене будівництво обєкту житлової нерухомості, що знаходиться за адресою: вул. Мічуріна, 16, м. Вінниця; земельну ділянку №16, площею 0,773 га, кадастровий номер :02:011:0259.

Вважаю, що заява позивача є такою, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити передбачені цим Кодексом види забезпечення позову.

Одними із видів забезпечення позову відповідно до п.1 ч.1 ст.152 ЦПК України є накладення арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб.

Відповідно до п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Так, як вбачається з матеріалів справи між сторонами дійсно є спір, предметом якого є грошові кошти у розмірі 980 000 грн. А тому, зважаючи на предмет позову, ціну позову, дійсно існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

А тому, заява в частині накладення арешту на все рухоме та нерухоме майно, належне на праві власності ОСОБА_2, в межах суми заявлених позовних вимог, а саме 980 000 грн., підлягає задоволенню, оскільки, зважаючи на предмет позову, ціну позову, дійсно існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

Натомість, суд не вбачає підстав для заборони державним реєстраторам прав на нерухоме майно, будь-яким іншим субєкта державної реєстрації прав на яких відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» покладено обовязки державного реєстратора, вчиняти будь-які дії щодо державної реєстрації у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно прав та їх обтяжень на наступне майно: незавершене будівництво обєкту житлової нерухомості, що знаходиться за адресою: вул. Мічуріна, 16, м. Вінниця; земельну ділянку №16, площею 0,773 га, кадастровий номер :02:011:0259, оскільки дані вимоги є тотожними до вимог про накладення арешту на все рухоме та нерухоме майно, належне на праві власності ОСОБА_2, в межах суми заявлених позовних вимог, а саме 980 000 грн. А накладення арешту, в свою чергу зумовлює заборону державним реєстраторам прав на нерухоме майно, будь-яким іншим субєкта державної реєстрації прав на яких відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» покладено обовязки державного реєстратора, вчиняти будь-які дії щодо державної реєстрації у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно прав та їх обтяжень на наступне майно, а тому задоволення даних вимог є недоречним.

З огляду на вищевикладене, заява позивача про забезпечення позову підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст.151-153, 210 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задовольнити частково.

Накласти арешт на все рухоме та нерухоме майно, належне на праві власності ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, зареєстрованої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, в межах суми заявлених позовних вимог, а саме 980 000 (девятсот вісімдесят тисяч) грн. 00 коп., на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4.

В іншій частині задоволення заяви відмовити.

Виконання ухвали покласти на органи державної виконавчої служби Міністерства юстиції України.

Копію ухвали для відома направити сторонам у справі.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом пяти днів з дня проголошення ухвали. Якщо ухвалу було постановлено у письмовому провадженні або без виклику особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Суддя: