Справа №490/4892/13-ц 22.02.2017 22.02.1017
Справа № 490/4892/13-ц
Провадження №22-ц/784/20/17
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач апеляційного суду-Бондаренко Т.З.
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

22 лютого 2017 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Миколаївської області в складі:

головуючої : Бондаренко Т.З.,

суддів: Крамаренко Т.В., Темнікової В.І.,

із секретарем судового засідання - Гавор В.Б.,

за участю: представника позивача ОСОБА_2 та представника відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою

ОСОБА_4

на рішення Центрального районного суду м. Миколаєва від 12 травня 2015 року за позовом

ОСОБА_4

до Публічного акціонерного товариства «МАРФІН БАНК» (далі-ПАТ ОСОБА_5») про поновлення на роботі, стягнення моральної шкоди,-

У С Т А Н О В И Л А:

У травні 2013 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом, вимоги якого в подальшому були уточнені, до Публічного акціонерного товариства «МАРФІН БАНК» про поновлення на роботі та стягнення моральної шкоди.

Позивач вказував, що з липня 2008 року працював на різних посадах в ПАТ «МАРФІН БАНК», а з 20 листопада 2010 року на посаді керуючого Центральним відділенням ПАТ «МАРФІН БАНК» у м.Миколаєві. Наказом №11-ОС/6 від 04 березня 2013 року позивач був звільнений з посади керуючого Центральним відділенням у зв'язку із одноразовим грубим порушенням трудових обов'язків згідно п.1 ст.41 КЗпП України. Підставою для звільнення стало рішення правління ПАТ «МАРФІН БАНК» від 8 лютого 2013 року.

Позивач вважає, що в наказі про звільнення не зазначено, в чому конкретно полягає порушення , яке стало підставою для звільнення , крім цього відповідачем не додержано вимоги щодо строку застосування дисциплінарного стягнення , не відібрані пояснення та не враховано його попередню роботу та відсутність заподіяних збитків та обставини, за яких було вчинено проступок.

Позивач, посилаючись на викладене, просив визнати його звільнення незаконним, поновити його на роботі, стягнути середній заробіток за час вимушеного прогулу та в звязку з заподіянням йому душевних страждань через приниження його ділової репутації, що призвело до погіршення стану здоровя, просив також стягнути на його користь моральну шкоду в розмірі 5000 грн.

Справа розглядалась судами неодноразово.

Останнім рішенням Центрального районного суду м. Миколаєва від 12 травня 2015 року у задоволенні позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_4 вказує на порушення судом матеріального та процесуального права, тому просить рішення суду скасувати та постановити нове про задоволення його позовних вимог.

Заслухавши доповідь судді, осіб, які зявились в судове засідання дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається і таке встановлено судом, що на підставі наказу Відкритого акціонерного товариства Морський транспортний банк (правонаступником якого є ПАТ «МАРФІН БАНК» ) від 02.07.2008 року №85-ОС/4 ОСОБА_4 призначено на посаду керуючого філією ВАТ МТБ у м.Миколаєві. Наказом ПАТ «МАРФІН БАНК» від 18 листопада 2010р. №493-ОС/1 позивача призначено на посаду керуючого Центральним відділенням ПАТ ОСОБА_5 у м.Миколаєві (а.с.15).

4 березня 2013 року на підставі наказу за № 11-ОС/6 позивач був звільнений з займаної посади відповідно до п.1 ст. 41 КЗпП України у звязку з одноразовим грубим порушенням трудових обовязків відповідно до рішення правління ПАТ «МАРФІН БАНК» у м. Миколаєві від 8 лютого 2013 року № 10 (а.с. 16, 84-85).

Відповідно до п.1ч.1 ст.41 КЗпП України трудовий договір з ініціативи власника або уповноваженого ним органу може бути розірваний у випадках одноразового грубого порушення трудових обов'язків керівником підприємства, установи, організації всіх форм власності (філіалу, представництва, відділення та іншого відокремленого підрозділу).

Згідно пп. 4.1 "Положення про порядок роботи з "проблемною" заборгованістю" в ПАТ "МАРФІН БАНК", затвердженого рішенням правління банку 18 січня 2012 року протокол № 5, зокрема - "проблемною" кредитна заборгованість визнається до строку, зазначеного в п.4.1.1, - за рішенням кредитного комітету головного банку (а.с. 78). А відповідно до п.п.7.1 цього ж Положення, після проведення службового розслідування заборгованість, визнана проблемною передається в службу по роботі з «проблемною» заборгованістю адміністрації банку (СРПЗ).

Також, згідно з положеннями п. 8 посадової інструкції керуючого Центральним відділенням ПАТ «МАРФІН БАНК» у м. Миколаєві, затвердженої 1 грудня 2011 року, при здійсненні своєї діяльності керуючий Центральним відділенням керується законодавством України, рішеннями колегіальних органів банку та внутрішньобанківськими нормативними документами в межах повноважень, наданих банком (а.с.79-83).

В порушення наведених норм, позивач одноособово прийняв рішення про направлення листа від 29 листопада 2012 року на адресу клієнта банку ТОВ "ОСОБА_6 Україна" за власним підписом згідно якого ПАТ "МАРФІН БАНК" вимагає від ТОВ "ОСОБА_6 Україна" дострокового погашення заборгованості по кредитному договору № 00196/N від 23.03.2011року в розмірі 605020 Євро на протязі 7 календарних днів (а.с.60).

15 січня 2013 року на засіданні кредитного комітету ПАТ «МОРФІН БАНК» прийнято рішення № 5 про визнання ситуації щодо виконання позичальником за кредитним договором ТОВ «ОСОБА_6 Україна» - «проблемною» та зобовязано позивача надати пояснення стосовно данної ситуації та його дій (а.с. 86).

На виконання вказаного рішення кредитного комітету позивачем надані письмові пояснення щодо його дій за обставинами по кредиту ТОВ "ОСОБА_6 Україна" та підстав направлення листа вимоги щодо дострокового погашення кредиту (а.с. 54-59).

Обставини щодо кредиту ТОВ "ОСОБА_6 Україна" та дій керуючого Центральним відділенням ПАТ «МАРФІН БАНК» у м. Миколаєві щодо рішення в рамках обслуговування даного кредиту, 7 лютого 2013 року проведено службове розслідування, згідно якого дії позивача в процесі прийняття ним рішень при видачі і супроводженні кредиту позичальнику ТОВ "ОСОБА_6 Україна" були визнанні такими, що скоєні з перевищенням своїх службових повноважень (а.с.102-108).

За вказаних обставин, рішенням правління ПАТ «МАРФІН БАНК» викладеним в протоколі № 10 від 8 лютого 2013року позивача звільнено з посади керуючого Центральним відділенням ПАТ «МАРФІН БАНК» у м.Миколаєві за одноразове грубе порушення ним трудових обовязків за ч.1ст.41 КЗпП України , яке полягало в перевищенні повноважень при прийнятті рішення від імені банку самовольне виставлення в порушення відповідних внутрібанківських правил вимоги про дострокове погашення заборгованості по кредиту клієнту банка без узгодження такого рішення з кредитним комітетом банку та його повідомленням (а.с. 84-85).

Такий порядок звільнення відповідає п. 4 посадової інструкції керуючого Центральним відділенням.

За вказаних обставин, хоча і в наказі про звільнення від 4 березня 2013 року не зазначено зміст грубого порушення, за яке звільнено позивача, проте в цьому наказі міститься посилання на наведене рішення правління від 8 лютого 2013 року, в якому чітко визначені конкретні дії позивача, які визнані порушенням трудової дисципліни.

Виходячи з наведених обставин, районний суд дійшов обґрунтованому висновку про те, що в діях позивача мало місце одноразове грубе порушення трудових обовязків , яке полягало в в порушенні ОСОБА_4 вимог п.п. 4.1.1, 4.1.2 Положення про порядок роботи з «проблемною» заборгованістю в ПАТ «МАРФІН БАНК». Оскільки всупереч наведеним вимогам внутрібанківського нормативного документу позивач самовільно, без узгодження з кредитним комітетом банку та його інформування, листом від 29 листопаду 2012 року направив на адресу позичальника банку ТОВ «ОСОБА_6 Україна» письмову вимогу про дострокове повернення кредиту протягом семи днів з дня отримання повідомлення , що в тому числі суперечить умовам кредитного договору , п. 8 посадової інструкції, відповідно до якого до посадових обовязків позивача належить, в тому числі і дотримання внутрібанківських нормативних документів, рішень колегіальних органів банку (а.с. 79, 83).

При цьому районний суд вірно зазначив, що вказаний проступок позивача є порушенням встановленої в банку системи управління та відповідних повноважень як посадових осіб так і колегіальних органів, а тому адміністрація банку обґрунтовано визнала вказане порушення грубим.

Положеннями ст.ст. 147-1, 148, 149 КЗпП України встановлені гарантіїї, відповідно до яких дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленим проступком, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, а також, щодо застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення, за кожне порушення має бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення.

Так, як зазначено раніше, письмові пояснення щодо вчинення своїх дій позивачем надані на вимогу роботодавця. Враховуючи, що про направлення листа від 29 листопада 2012 року позичальнику, банку стало відомо лише 15 січня 2013 року під час розгляду цього питання на засіданні кредитного комітету, то з урахуванням часу перебування позивача на лікарняному з 11 лютого по 1 березня 2013 року, строки застосування дисциплінарного стягнення не порушені.

Таким чином, враховуючи, що при звільненні позивача не було допущено порушень вимог закону, його звільнення здійснено з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого проступку, наслідки проступку, обставини, за яких вчинено проступок та попередня робота позивача, районний суд дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Доводи апеляційної скарги про те, що районним судом безпідставно було зазначено як негативний наслідок проступка позивача те, що ТОВ «ОСОБА_6 - Україна» перейшов на банківське обслуговування до іншої фінансової установи, оскільки такий перехід відбувся в 20 травня 2014 року, тобто вже після звільнення, не заслуговують на увагу, оскільки на час звільнення позивача, його діями банку завдано іміджових втрат, які призвели до вказаних наслідків в подальшому.

Також, неможна зважати на доводи апелянта стосовно того, що банку було відомо про його вчинок ще в грудні місяці 2012 року, про що на його думку свідчить посилання в службовому розслідуванні на листи співзасновників ТОВ «ОСОБА_6 Україна» на адресу банку з метою досягнення оптимальних рішень по відновленню платоспроможності позичальника та виключенню виникнення «проблемної» ситуації, оскільки в даному тексті не йдеться про лист направлений позивачем, що, на оцінку роботодавця, в тому числі стало елементом «проблемної» ситуації (а.с. 105).

Доводи апеляційної скарги стосовно неврахування позитивних результатів попередньої роботи позивача, також не спростовують наведені висновки суду, оскільки сам факт позитивної роботи не виключає можливість його звільнення з підстав передбачених п. 1 ст. 41 КЗпП України.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 315 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Центрального районного суду м. Миколаєва від 12 травня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Судді: Т.З. Бондаренко

ОСОБА_7

ОСОБА_6