Провадження №2/200/4437/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

23 січня 2017 року Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська у складі: головуючого судді - Єлісєєвої Т.Ю.

при секретарі Кузьминій С.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до департаменту житлового господарства Дніпропетровської міської ради про визнання дій неправомірними та зобовязання оформити право власності в порядку приватизації, -

В С Т А Н О В И В:

01 листопада 2016 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулись до суду з позовом до департаменту житлового господарства Дніпропетровської міської ради про визнання дій неправомірними та зобовязання видати розпорядження та оформити свідоцтво про право власності в порядку приватизації.

Позивачі у позовній заяві в обґрунтування своїх позовних вимог посилались на те, що колишньому чоловіку ОСОБА_1 ОСОБА_3 була надана однокімнатна квартира №99 по вул.ХХІІ Партзїзду (Вознесенська), 25 в м.Дніпропетровську на підставі ордеру від 17.10.1996 №105.

В травні 2016 позивачі вирішили приватизувати квартиру, оформили заяву і довідку на приватизацію в КП «Жилсервіс-2» ДМР, передали документи до органу приватизації-департаменту житлового господарства.

05.07.2016 позивачі отримали відмову управління житлового господарства Дніпропетровської міської ради в приватизації кв.№99 по вул.Вознесенській,25 в м.Дніпропетровську від 02.06.2016 №3/4-1057.

В обґрунтуванні своєї відмови управління житлового господарства посилалося на те, що право на безоплатну приватизацію житла ними вже було використано при приватизації іншої квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Право власності зареєстровано за ОСОБА_4, ОСОБА_5 по 1/5 частини, на підставі свідоцтва про право власності на житло від 23.12.1996, виданого виконкомом Дніпропетровської міської ради народних депутатів згідно з розпорядженням №5/1241-96, зареєстроване в КП «ДМБТІ» ДОР в реєстровій книзі №86п за №22. За вказаними обставинами позивачам було рекомендовано звернутися до суду.

Однак, позивачі не згодні з тим, що ними було в повному обсязі використано право на безоплатну приватизацію житла та звернулись до суду за захистом своїх прав.

Представник позивачів у судове засідання не зявився, надала до суду заяву про розгляд справи в її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Представник відповідача у судове засідання не зявився, про день та годину розгляду справи у судовому засіданні повідомлялись належним чином, про причини неявки суду не повідомив, тому суд вважає за можливе розглянути справу за відсутністю позивача та відповідача за правилами ст.ст. 169, 224,225,226 ЦПК України - заочне.

У звязку з неявкою сторін, суд розглядає справу у відповідності до ч.2 ст.197 ЦПК України, без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Судом встановлено, що ОСОБА_3, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 була надана однокімнатна квартира №99 по вул.ХХІІ Партзїзду (Вознесенська), 25 в м.Дніпропетровську на підставі ордеру від 17.10.1996 №105.

Судом також встановлено, що за рішенням виконкому Бабушкінської районної у місті ради від 20.07.2007 №313/2 був переоформлений особистий рахунок на №99 по вул.ХХІІ Партзїзду (Вознесенська), 25 з колишнього чоловіка ОСОБА_1 ОСОБА_4І на неї.

У судовому засіданні встановлено, що позивачі раніше мешкали в квартирі вул.Пастера, 2 кв.39, та ними вже було використано при приватизації цієї квартири, та зареєстровано право власності по 1/5 частини, на підставі свідоцтва про право власності на житло від 23.12.1996, виданого виконкомом Дніпропетровської міської ради народних депутатів згідно з розпорядженням №5/1241-96, зареєстроване в КП «ДМБТІ» ДОР в реєстровій книзі №86п за №22.

Позивачі в травні 2016 року звернулися до органу приватизації, але 05.07.2016 року отримали відмову управління житлового господарства Дніпропетровської міської ради в приватизації кв.№99 по вул.Вознесенській,25 в м.Дніпропетровську від 02.06.2016 №3/4-1057 так як право на безоплатну приватизацію житла ними вже було використано при приватизації іншої квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2

Правовідносини, які виникли між сторонами урегульовані нормами Конституції України, Житловим кодексом України, Законом України «Про приватизацію державного житлового фонду».

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 47 Конституції України одним із конституційних прав громадян є право на житло. Гарантіями здійснення цього права є обовязок створення державою умов, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду; надання державою та органами місцевого самоврядування відповідно до закону житла безоплатно або за доступну плату.

Згідно з ч. 1 ст. 24 Конституції України право людини на житло є загальновизнаним, невідчужуваним, непорушним і рівним для всіх без будь-яких обмежень за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками.

Відповідно до ст. ст. 9, 48 Житлового кодексу України громадяни мають право на приватизацію квартир (будинків) державного житлового фонду або придбання їх у житлових кооперативах, на біржових торгах шляхом індивідуального житлового будівництва чи одержання у власність на інших підставах, передбачених законодавством України.

Відповідно до офіційного тлумачення положення п. 5 ст. 5 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду»від 19.06.1992р. № 2482-ХІІ Рішенням Конституційного Суду № 15 р-п/2010 від 10.06.2010р. кожний громадянин України має право приватизувати займане ним житло безоплатно в межах номінальної вартості житлового чека або з частковою доплатою один раз, право громадян України на безоплатну приватизацію державного житлового фонду вважається реалізованим один раз, якщо: громадянин України повністю використав житловий чек для приватизації житла у державному житловому фонді, і у його власність безоплатно передано в одній чи кількох квартирах (будинках) загальну площу з розрахунку санітарної норми 21 квадратний метр загальної площі на наймача і кожного члена його сімї та додатково 10 квадратних метрів на сімю; у власність наймача і кожного члена його сімї передано загальну площу однієї квартири (будинку), що перевищує встановлену санітарну норму, з оплатою вартості надлишкової загальної площі приватизованого житла; у власність наймача і кожного члена його сімї передано загальну площу житла, меншу ніж встановлена санітарна норма, а залишок житлового чека використано для приватизації частки майна державних підприємств, земельного фонду; весь житловий чек використано для приватизації частки майна державних підприємств, земельного фонду. Приватизація загальної площі в кількох квартирах (будинках) державного житлового фонду в межах встановленої санітарної норми та номінальної вартості житлового чека не є повторною.

Оцінюючи усі докази, які були досліджені судом у судовому засіданні у їх сукупності, враховуючи, що відповідно до законодавства України кожен громадянин має право приватизувати займане ним житло в межах номінальної вартості житлового чеку один раз та приймаючи до уваги, що позивачами в повному обсязі не було використано право на безоплатну приватизацію житла, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивачів підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.3,10, 11, 60, 214, 215, 224-226 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до департаменту житлового господарства Дніпропетровської міської ради про визнання дій неправомірними та зобовязання оформити право власності в порядку приватизації- задовольнити.

Визнати дії Департаменту житлового господарства Дніпропетровської міської ради, які визначилися у відмові від 02.06.2016 №3/4-1057 неправомірними.

Зобовязати Департамент житлового господарства Дніпропетровської міської ради видати розпорядження про передачу у спільну часткову власність громадянам ОСОБА_1 та ОСОБА_2 АДРЕСА_3 та оформити свідоцтво про право спільної часткової власності на АДРЕСА_3 на імя ОСОБА_1 та ОСОБА_2.

Позивачем рішення може бути оскаржене на протязі десяти днів з дня його отримання до апеляційного суду Дніпропетровської області через Бабушкінський районний суд міста Дніпропетровська.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, шляхом подачі відповідачем заяви про перегляд заочного рішення протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Суддя Єлісєєва Т.Ю.