АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 лютого 2017 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Чернівецької області у складі:

головуючого Литвинюк І. М.

суддів: Височанської Н.К., Перепелюк І.Б.

секретар: Окармус О.М.

за участю: представника позивача - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, за апеляційною скаргою ОСОБА_1, який діє в інтересах ОСОБА_2, на рішення Кельменецького районного суду Чернівецької області від 09 грудня 2016 року, -

В С Т А Н О В И Л А :

Представник позивача ОСОБА_1 в листопаді 2016 року звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про визначення для ОСОБА_2 додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року в с. Іванівці Кельменецького району Чернівецької області.

В обґрунтування позовних вимог зазначав, що ОСОБА_2 є спадкоємицею за заповітом після смерті ОСОБА_4, яка заповіла ОСОБА_3 та ОСОБА_2 в рівних долях житловий будинок, що знаходиться по АДРЕСА_1. Цей заповіт посвідчений секретарем виконкому Новоселицької сільської ради 05 лютого 2008 року.

Посилався на те, що внаслідок неприязних відносин між сторонами ОСОБА_2 змушена була переїхати з будинку по АДРЕСА_1. Заповіт, свідоцтво про смерть ОСОБА_4 та акт про право власності на земельну ділянку залишились у відповідача. При цьому ОСОБА_3 обіцяв сплатити позивачці належну їй частку спільного майна, однак цього так і не зробив. Ці обставини перешкодили ОСОБА_2 продовжити оформлення спадщини.

_________________________________________________________________________________________________________________________________

№22-ц/794/183/17 Головуючий у 1 інстанції: Туржанський В.В.

Категорія: 39 Доповідач: Литвинюк І.М.

Рішенням Кельменецького районного суду Чернівецької області від 09 грудня 2016 року у задоволенні позову відмовлено.

На дане рішення представник позивача ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Кельменецького районного суду Чернівецької області та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

В апеляції посилається на те, що ОСОБА_2 дізналася про прийняття спадщини ОСОБА_3 лише 09 березня 2016 року після отримання позовної заяви чоловіка про визнання права власності на спадкове майно. Позивачка не усунена законом від права на успадкування, не подавала заяви про відмову від спадщини, але суд став на сторону відповідача та позбавив ОСОБА_2 права володіння та розпорядження майном, набутого спільно з ОСОБА_3 у зареєстрованому шлюбі.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді, пояснення представника позивачки, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, виходячи з наступного.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що відсутність у позивачки заповіту, свідоцтва про смерть ОСОБА_4 та акта на право власності на земельну ділянку не перешкоджали ОСОБА_2 подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. В матеріалах справи відсутні докази, які б підтверджували відсутність у позивачки таких документів протягом строку для прийняття спадщини. Крім цього, незнання про смерть спадкодавця як причина пропуску строку для прийняття спадщини не може бути визнана поважною, оскільки сама по собі ця обставина без встановлення інших об'єктивних, непереборних, істотних труднощів на вчинення дій щодо прийняття спадщини не свідчить про поважність пропуску зазначеного строку.

З таким висновком суду першої інстанції погоджується колегія суддів апеляційного суду.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_4 05 лютого 2008 року в с. Новоселиця Кельменецького району Чернівецької області склала заповіт, згідно до якого житловий будинок, що знаходиться по АДРЕСА_1 заповіла ОСОБА_3 та ОСОБА_2 в рівних долях. ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_4 померла в с. Іванівці Кельменецького району Чернівецької області. Протягом шести місяців після смерті ОСОБА_4 позивачка ОСОБА_2 не подала до нотаріуса заяву про прийняття спадщини.

Відповідач ОСОБА_3 прийняв спадщину після смерті ОСОБА_4 шляхом подання заяви нотаріусу 16 грудня 2015 року. Додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини був визначений ОСОБА_3 рішенням Кельменецького районного суду Чернівецької області від 01 грудня 2015 року по справі №717/2002/15-ц.

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має особисто подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини (ч.ч.1,2 ст.1269 ЦК України).

Відповідно до частини 1 статті 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Згідно з частиною 3 статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Загальні положення про спадкування визначені главою 84 ЦК України.

Відповідно до ст. 1272 ЦК України наслідки пропущення строку для прийняття спадщини, зокрема, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Відповідно до змісту ст. 1272 ЦК позов про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини подається: 1) у разі відсутності письмової згоди всіх спадкоємців, які прийняли спадщину, на подання спадкоємцем, який пропустив шестимісячний строк, заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори; 2) у разі пропуску шестимісячного строку подання заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори та відсутності інших спадкоємців, які прийняли спадщину та могли б дати письмову згоду на подання цієї заяви.

При розгляді таких справ суди мають встановлювати, зокрема, коло спадкоємців, які прийняли спадщину.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у п. 24 постанови № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК. Зазначене положення застосовується до спадкоємців, в яких право на спадкування виникло з набранням чинності зазначеним Кодексом.

Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину (частина друга статті 1272 ЦК), а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Подання заяви про прийняття спадщини - нескладна юридична дія, яка не потребує ні значного часу, ні великих затрат, відтак, причини пропуску встановленого законом шестимісячного строку для прийняття спадщини мають бути настільки суттєвими, щоб обставини, які обумовлювали б ці причини, унеможливлювали подання спадкоємцем заяви про прийняття спадщини.

Встановивши фактичні обставини справи, дослідивши надані сторонами докази в їх сукупності, правильно визначивши, які правовідносини випливають із встановлених обставин справи, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що доказів на підтвердження поважності причин пропуску строку прийняття спадщини, пов'язаних з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами на вчинення дій для прийняття спадщини чи інших обставин, які перешкоджали звернутися до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, позивачкою ОСОБА_2 не надано.

Відсутність у позивачки заповіту, свідоцтва про смерть ОСОБА_4 та інших документів, вагітність позивачки та народження дитини, очікування сплати відповідачем їй коштів за частку у спадщині, не є такими, що позбавляли її звернутися із заявою про прийняття спадщини в установлений законом строк.

Апеляційна скарга не містить нових фактів чи засобів доказування, які б спростували висновки суду першої інстанції.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що позивачка ОСОБА_2 не заперечує право ОСОБА_3 на успадкування майна, але вважає, що і вона має аналогічне право на спадщину, є безпідставними, оскільки таке право ОСОБА_3 встановлено рішенням Кельменецького районного суду від 01 грудня 2015 року, яким визначено йому додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4. Дане рішення суду набрало законної сили та не було оскаржено позивачкою.

Виходячи з вищевикладеного, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції відповідає вимогам матеріального та процесуального закону. Підстав для його скасування з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, колегія не знаходить.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 308, 315, 319 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1, який діє в інтересах ОСОБА_2, відхилити.

Рішення Кельменецького районного суду Чернівецької області від 09 грудня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий

Судді: