Справа № 589/3673/16-ц
Провадження № 2/589/91/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 лютого 2017 року Шосткинський міськрайонний суд Сумської області у складі: головуючої судді - Стародубцевої Л.О. з участю секретаря судового засідання Артеменко М.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду м. Шостка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Шосткинського казенного заводу «Зірка», треті особи: ОСОБА_2, ОСОБА_3, ПАТ «Страхова група «Ю.БІ.АЙ» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяних внаслідок дорожньо-транспортної пригоди від 12.05.2016 р.,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Шосткинського міськрайонного суду з вищевказаним позовом та посилаючись на ст. 3. ч.ч. 5-6 ст. 110, ст.ст.119, 137 ЦПК України, ст.ст. 16, 22, 23, 1166, 1167, 1187, 1188, 1192 Цивільного кодексу України, Постанову Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №4 від 01.03.2013 р., просив суд:

1. З метою забезпечення заявленого цивільного позову накласти арешт на майно Відповідача в особі Шосткинського казенного заводу «Зірка» на суму судових витрат позивача і заподіяної майнової і моральної шкоди, тобто у розмірі 79370.60 грн.

2. Стягнути з Відповідача в особі Шосткинського казенного заводу «Зірка» на користь ОСОБА_1 заподіяний матеріальний збиток у розмірі 29 370.71 грн., моральний (немайновий) збиток у розмірі 50000 грн., 3216.40 грн. у вигляді судових витрат, які полягають в сплаті судового збору у розмірі 1102.40 грн. і оплати за послуги експерта автотехніка у розмірі 2114 грн., а всього ухвалити до стягнення 82 587 грн. 11 копійок).

3. Стягнути з Відповідача ОСОБА_4 казенного заводу «Зірка» на користь ОСОБА_1 витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката, який брав участь як у досудовій підготовці позову, та участі в судовому розгляду справі у розмірі, визначеному на кінець судового розгляду цієї справи.

Позовні вимоги мотивуються тим, що 12 травня 2016 року водій чергового автомобіля Шосткинського казенного заводу «Зірка» ОСОБА_2, на автомобілі НОМЕР_1, власником якого є Шосткинський казенний завод «Зірка», згідно свідоцтва про реєстрацію ТЗ СІС № 150711 від 13.06.2000 р. (далі Відповідач), під час виконання службових обовязків, близько 18 год. 40 хв. на вказаному автомобілі виїхав на вул. Шевченка м. Шостка Сумської області в районі очисних споруд і рухаючись в бік вул. Свемівської м. Шостки, не впорався з керуванням автомобілем, виїхав на зустрічну смугу руху, де скоїв зіткнення з автомобілем НОМЕР_2, який належить ОСОБА_3 на праві власності згідно регістраційного свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу: серія РСА № 046677, виданого Шосткинським МРЕВ ДАІ УМВС України в Сумській області 30.03.2006 р., під керуванням ОСОБА_1, за довіреністю на розпорядження автомобілем, що рухався у зустрічному напрямку (далі Позивач).

Внаслідок зіткнення транспортних засобів Позивачу завдано наступні майнові збитки: деформовано та підлягають заміні блок-фара ліва, показник поворотів передній лівий, крило переднє ліве, двері передні ліві, двері задні ліві, скло вітрове, скло опускне дверей передніх лівих, дзеркало зовнішнє ліве, скло: опускне дверей задніх лівих, скло окна боковини лівої, скло заднє, крило заднє ліве, стійка центральна ліва, панель криши, поріг лівий, накладка декоративна порогу лівого, підсилювач порогу лівого, з'єднувач порогу лівого з підлогою, автошина 175/70К13, підкрильники передній та задній ліві, бампер задній, ліхтар задній лівий зовнішній, ліхтар задній правий зовнішній, ліхтар задній правий внутрішній, кришка багажника, декоративна накладка (катафот) кришки багажника, полка задня талону, ущільнювачі опускних стекол дверей передніх та задніх лівих поперечні зовнішні, ущільнювачі ходові опускних стекол дверей передніх та задніх лівих, ручка дверей зовнішня та оббивка внутрішня дверей задніх лівих, ущільнювач кришки багажника, глушник задній основний. Також деформовано та підлягають ремонту крило заднє праве, панель задка, арка колеса заднього внутрішня стакан), підлога кузова в районі заднього пасажира зліва, лонжерон задній лівий, панель задка (верхня частина) під вікном заднім, панель підлоги багажного відсіку, стійка вітрового вікна ліва, стійка передня пройми водійських дверей (передня стійка боковини лівої), мається перекіс кузова із-за деформації заднього лонжерона та перекоси пройм передніх та задніх лівих дверей та пройми кришки багажника.

За даним фактом слідчим відділенням Шосткинського ВП ГУНП України в Сумській області було зареєстровано кримінальне провадження №0000644, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13.05.2016 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України.

03.06.2016 року вказане кримінальне провадження постановою слідчого було закрите на підставі ч. 1 п. 2 ст. 284 КПК України, за відсутністю в діях водія ОСОБА_2, складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

21.06.2016 року постановою Шосткинського міськрайонного суду Сумської області ОСОБА_2 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП України та на нього накладене адміністративне стягнення у вигляді штрафу. Постанова набрала законної сили 05.07.2016 року.

Рішення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 не оскаржував та призначений штраф в розмірі 340 грн. сплатив в повному обсязі 21.06.2016 р.

В діях водія автомобіля НОМЕР_2 ОСОБА_1, відповідно до змісту протоколу серії АП 2 №18595, порушень ПДР України не вбачається. Відносно останнього протокол не складався і до адміністративної відповідальності він не притягувався, так як у його діях відсутній склад адміністративного правопорушення.

Таким чином Позивач, як потерпілий внаслідок ДТП, обґрунтовує розмір відшкодування наступним:

23.03.2016 року між ОСОБА_2, та страховою групою U.B.I. страхование укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів серія АЕ № 7737067.

Відповідно до вказаного Договору страхувальник взяв на себе зобов'язання у разі заподіяння шкоди третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застраховано за договором, відшкодувати Позивачу в межах страхової суми, прямі збитки, що виникли протягом строку дії Договору страхування в разі пошкодження, повної загибелі або втрати застрахованого ТЗ в цілому або окремих його деталей та частин внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

12.08.2016 року на розрахунковий рахунок Позивача в банку «ПРИВАТ-БАНК» від страхової групи U.B.I. страхование надійшов грошовий переклад в сумі 22 674.89 грн. в якості страхового відшкодування по автомобілю НОМЕР_2 за страховим випадком, що мав місце 12.05.2016 року.

Згідно висновку № 067 експертного автотоварознавчого дослідження по визначенню вартості матеріального збитку, завданого власнику КТЗ від 17.08.2016 року. Вартість автомобіля моделі ВАЗ-21150, реєстр, № НОМЕР_3, 2005 року випуску з урахуванням строку експлуатації без зазначених вище пошкоджень становитиме 75604,13 грн. Вартість відновлювального ремонту автомобіля моделі ВАЗ-21150, реєстр. № НОМЕР_3 на дату оцінки становитиме: 52045,60 грн. Вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля ВАЗ-21150, реєстр. № НОМЕР_4 на дату оцінки становитиме: 38203,15 грн.

Різниця між сумою, виплаченою за договором страхування, і фактичною вартістю відновлювального ремонту автомобіля склала 29 370.71 грн. (52045,60 22 674.89 29 370,71). Відшкодувати зазначену суму в добровільному порядку Відповідач відмовився.

Таким чином, загальна сума фактичного розміру заподіяної Позивачу матеріальної шкоди у вигляді відновлювального ремонту склала 29 370,71 грн.

Оскільки саме з вини відповідачів позивач вимушений звергатись за захистом своїх прав до суду, то саме на відповідача повинні бути покладені судові витрати пов'язані з розглядом цієї справи в сумі 3216.40 грн., а також витрати па правову допомогу в порядку ст. 84 ЦПК України.

Крім цього, Позивачу також заподіяна моральна (немайнова) шкода в результаті порушення відповідачем правил безпеки дорожнього руху, і, як наслідок вибуття автомобіля з користування.

Після провадження автотоварознавчого дослідження відносно автомобіля позивач, у зв'язку з відсутністю необхідних коштів на проведення ремонту автомобіля, не зміг навіть частково відновити автомобіль. Таким чином, розпочинаючи з 12.05.2016 року і до теперішнього часу автомобіль вибув з правомірного володіння позивача, як користувача. Позивач, як власник, був позбавлений можливості користуватися своїм автомобілем, а у зв'язку з цим був вимушений нести витрати по використанню орендованих автомобілів для здійснення своїх потреб. Ці обставини самим негативним чином вплинули на стан самопочуття, оскільки позивач не міг у повній мірі користуватися автомобілем для вирішення своїх питань та сімейних проблем. Крім того, вказана подія дорожньо - транспортної пригоди негативним чином вплинула на сімейні стосунки і розвиток стресових ситуацій у побуті.

Позивач втратив спокійний сон та отримав нервові навантаження та на даний час знаходиться в обласній лікарні м. Чернігова. Відновлення попереднього стану життя, потребує від позивача необхідності прикладати нових зусиль, а також необхідності витрачатися на непередбачені витрати, пов'язані з вибуттям автомобіля із побуту.

Окрім того, моральні страждання, полягають в тому, що позивачу довелося немало нервувати через те, що позивач не мав достатніх грошей, необхідних для ремонту автомобіля, а при цьому особа, винна в спричиненні матеріальних збитків і у втраті автомобілем товарного вигляду, не прийняла ніяких заходів до того, щоб в добровільному порядку відшкодувати ці збитки хоч би частково.

Для відновлення попереднього звичайного стану, позивачу необхідно прикладати масу зусиль і вживати конкретних заходів, відновлювати попередній стан звичайного життя.

Тому, позивач вважає, що розмір відшкодування повинен бути адекватним завданій моральній шкоді з урахуванням вимоги розумності і справедливості, яку оцінює в сумі 50 000 гривень.

Оскільки Відповідач умисно ухиляється від добровільного відшкодування заявлених грошових сум, то з метою забезпечення цивільного позову, Позивач, вимушений заявити клопотання перед судом щодо забезпечення позовних вимог шляхом накладення арешту на майно Відповідача на розмір заявленого позову та витрат, пов'язаних з його розглядом.

Крім того, у зв'язку з витратами Позивача, пов'язаними зі сплатою правової допомоги з боку представника, який приймає участь у цій справі, розпочинаючи з досудової підготовки до цього позову та його участю в судових засіданнях у цивільній справі, відповідно до статті 84 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача 5000 грн., які сплачені згідно договору № 354 від 14.06.2016 року та складаються з підготування позовної заяви з зібранням доказів на підтвердження її ціни, участь у судових засіданнях у кримінальному провадженню.

Представник позивача адвокат ОСОБА_5, в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, мотивуючи тими ж самими обставинами. З висновком експертного автотоварознавчого дослідження автотоварознавеця ОСОБА_6 № 067 від 17.08.2016 року згодний.

Представник відповідача ОСОБА_4 казенного заводу «Зірка», начальник юридичного відділу ОСОБА_7, посилаючись на ст.ст. 13, 21 Закону № 1961-1У про страхування цивільно-правової відповідальності заперечує проти позову та зазначає, що КП ШКЗ «Зірка» виконало приписи законодавства та застрахувало в ПАТ «Страхова група «Ю.БІ.АЙ» цивільно-правову відповідальність, що підтверджується полісом від 25.03.16 № АЕ/7737067. Відповідно до вказаного полісу страхова сума (ліміт відповідальності) на одного потерпілого за шкоду заподіяну майну становить 100000 грн., та 200000 грн за шкоду заподіяну життю та здоровю.

Вказана сума ліміту відповідальності є значно більшою ніж сума шкоди, яку позивач вказав в позовній заяві.

Також, відповідач не згоден з вимогами моральної шкоди, оскільки ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння водія ОСОБА_2, не виявлено. Виїзд на смугу зустрічного руху, в наслідок чого відбулося зіткнення з автомобілем ВАЗ- 21150, виник у звязку із втратою керуванням автомобілем УАЗ 3151, і не має підстав вважати такі дії умисними для зіткнення. До висновку експертного автотоварознавчого дослідження автотоварознавеця ОСОБА_6 № 067 від 17.08.2016 року заперечень не має.

Третя особа ОСОБА_2 підтримує думку представника відповідача КП ШКЗ «Зірка», пояснив, що він працює водієм КІТ ШКЗ «Зірка» і за ним закріплений автомобіль НОМЕР_5, який знаходився у справному стані. Кожний виїзд автомобіля оформляється подорожнім листом з дозволу механіка. 12.05.2016 р., згідно подорожнього листа, його автомобіль був справний та виїзд був дозволений механіком.

12.05.2016 р., за службовими справами він рухався на вказаному автомобілі УАЗ разом з працівниками підприємства з с. Пирогівка Шосткинського р-ну в напрямку м, Шостка, зі швидкістю близько 50-60 км. на годину, що не є перевищенням, у населених пунктах згідно ПДР України.

Коли він рухався в місті в районі очисних споруд, то відчув, що автомобіль «повело» у лівий бік на зустрічну смуту руху. Зробити маневр праворуч і повернутись на свою смугу він не зміг і коли виїхав на зустрічну смугу, то допустив зіткнення з рухаючимся у зустрічному напрямку автомобілем «ВАЗ 2115». Від зіткнення його автомобіль виїхав у кювет та перекинувся. Внаслідок ДТП постраждав начальник цеху ОСОБА_8, який отримав легкі тілесні ушкодження.

Важає, що його вина відсутня, оскільки зіткнення з автомобілем ВАЗ- 21150, відбулося через втрату керування автомобілем УАЗ 3151, оскільки зіпсувалося кермо управління автомобіля. Пошкоджений автомобіль УАЗ відремонтований.

Допитаний в судовому засіданні судовий експерт автотоварознавець ОСОБА_6 пояснив, що він має відповідне Свідоцтво № 2 від 12.12.2014 року, видане на підставі рішення Центральної експертно-кваліфікаційної комісії при Міністерстві Юстиції України.

Складений ним висновок експертного автотоварознавчого дослідження по визначенню вартості матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «ВАЗ 2115» відповідає Методики товарознавчої експертизи та оцінки дорожніх траспортних засобів, затвердженої Наказом Міністерства Юстиції України та ФДМУ від 24.11.2003 р. № 142/5/2092, зареєстрована в МЮ України 24.11.2003 р. за № 1074/8395 у редакції МЮ та ФДМУ від 27.07.2009 р № 1335/5/1159. Визначення вартості розраховано за новою ціною приведеною ІВЦ СЕУ (БА-90), 90 випуск 2016 р., з урахуванням строку експлуатації. Огляд автомобіля проводився 10.08.2016 року по вул. Українській (колишня Радянська) на відкритому просторі за допомогою донкрата. Автомобіль «ВАЗ 2115» не був застрахований.

Третя особа ПАТ «Страхова група «Ю.БІ.АЙ», просила розглянути справу без участі їх представника та посилаючись на Закон України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (Закон № 1961-IV), ст. 999 ЦК України, у звязку із закриттям врегулювання страхового випадку, просять закрити провадження по відношенню до АТ «СГ «Ю.БІ.АЙ», надавши до суду, копію страхового акту про виплату страхового відшкодування, копію заяви на виплату страхового відшкодування, копію повідомлення про ДТП, копію договору врегулювання страхового випадку, копію звіту, та при цьому пояснили наступне.

13.05.2016 року Позивач, у звязку із настанням цивільно-правової відповідальності водія, забезпеченого т.з. «УАЗ» н.з.3284 СУА за Полісом № АЕ/7737067, звернувся до АТ «СГ«Ю.БІ.АЙ» із повідомленням про настання події 12.05.2016р.

АТ «СГ«Ю.БІ.АЙ» згідно п. 34.1 п.34.2 ст. 34 Закону № 1961-IV, уповноважив представника (оцінювача) провести огляд пошкодженого автомобіля, про що було складено та підписано протокол огляду колісного транспортного засобу.

На підставі протоколу огляду в межах строку, визначеного Законом N 1961-IV, АТ «СГ «Ю.БІ.АЙ» за власний рахунок, як це вимагає Закон N 1961-IV, було замовлено звіт оцінки пошкодженого транспортного засобу «ВАЗ 21015» н.з ВМ 5494 АВ, який оформлено за номером 2130 від 20.05.2016 р.

Правовідносини між Позивачем та АТ «СГ «Ю.БІ.АЙ» виникли на підставі укладеного договору обов'язкового страхування, а отже розмір страхового відшкодування визначається на підставі спеціальних положень, встановлених Законом N 1961 -IV.

Обов'язкове урахування положень Закону N 1961-ІУ при узгодженні суми страхового відшкодування у правовідносинах, що виникли на підставі договору обов'язкового страхування, зумовлюється тим, що даний вид договору не містить чітких затверджених (прописаних) домовленостей, та має більш соціальний характер (направлений на гарантування та захист майнових прав невизначеному колу потерпілих), а тому особливі умови виплати страхового відшкодування за даним видом договору, скеровано саме в Законі N 1961-ІУ.

Так Законом N 1961-ІУ передбачено, що Страховик за умовами договору обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності, не має нести відповідальність за стан складових автомобіля чи дефектів, не пов язаннх із настанням події.

Страховик незобовязаний брати на себе грошову відповідальність за втрату товарного вигляду, технічний знос транспортного засобу за весь період експлуатації, а також не зобовязаний нести відповідальність за зміну економічних факторів, що впливають на вартість обсягу ремонтних робіт.

За таких обставин, визначення розміру нанесеного матеріального збитку т/з «ВАЗ 21015» н.з ВМ 5494 АВ, у звіті № 2130 від 20.05.2016 р. експертом розрахувався із використанням спеціалізованих нормативно-правових актів, рекомендованих для проведення розрахунку матеріального збитку у сфері обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Так оцінка матеріального збитку визначається з урахуванням ст.ст. 12, 22, 29, 32, 36 Закону N 1961-ІУ, а саме:

- У разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому ним Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоровю, майну третьої особи;

- У зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством;

- Страховик не відшкодовує:... шкоду, пов'язану із втратою товарної вартості транспортного засобу (ВТВ);

- Страхове відшкодування, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку па додану вартість (ПДВ);

- Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи.

Виключною підставою для здійснення виплати страхового відшкодування є подання особою, яка має право на отримання страхового відшкодування до Страховика, відповідної заяви про виплату.

У відповідності до правостановлючих документів, власником пошкодженого т/з «ВАЗ 21015» н.з. ВМ 5494 АВ, а отже особою, що має право на отримання страхового відшкодування є фізична особа гр. ОСОБА_3

На підставі заяви на виплату, складеної безпосередньо власником пошкодженого т/з «ВАЗ 21015» н.з. ВМ 5494 АВ ОСОБА_3, та поданих документів з визнання події страхової, АТ «СГ «Ю.БІ.АЙ» не маючи підстав з відмови/призупиненні виплати страхового відшкодування, з метою пришвидшення процедури закриття страхової справи, власнику було запропоновано укласти договір про врегулювання страхового випадку.

Таким чином на підставі досягнутих домовленостей, між власником пошкодженого автомобіля та АТ «СГ «Ю.БІ.АЙ» було укладено договір про врегулювання страхового випадку № 0190/16 від 12.08.2016 р., у якому АТ «СГ «Ю.БІ.АЙ» на підставі сформованої страхової справи, зобовязалось покрити страхове відшкодування в розмірі 22 674,89 грн.

За таких обставин у відповідності до умов договору про врегулювання страхового випадку, АТ «СГ «Ю.БІ.АЙ» у строки, зазначені в договорі було перераховано на вказані власником автомобіля банківські реквізити, погоджену суму страхового відшкодування в розмірі 22 674,89 грн.

При цьому Сторони дійшли згоди, що з моменту сплати АТ «СГ «Ю.БІ.АЙ» страхового відшкодування, власник пошкодженого т/з жодних майнових претензій по заявленій події у відповідності до полісу № АЕ/7737067, в подальшому до АТ «СГ «Ю.БІ.АЙ» мати не буде.

Таким чином, АТ «СГ «Ю.БІ.АЙ» в повному обсязі було виконано взяті зобовязання за полісом № АЕ/7737067, у строки здійснено виплату страхової суми в розмірі, узгодженої із власником пошкодженого т/з «ВАЗ 21015» н.з. ВМ 5494 АВ, та зазначеної в договорі про врегулювання страхового випадку від 12.08.2016 р.

Згідно ст. 22, 29 Закону N 1961-IV, ст. 36 Закону N 1961 -IV, Страхова компанія не сплачує страхове відшкодуванням по всім випадкам в розмірі ліміту, а зобов'язана покривати оцінену матеріальну шкоду за обсягом виявлених пошкоджень, набутих внаслідок зіткнення автомобілів.

«...Страховик зобов'язаний: у разі вітання ним вимог заявника обгрунтованими прйняти рішення про здійснення страхового відшкодування та виплатити його., з урахуванням витрат на проведення відшновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість.».

Позивачу, згідно Закону N 1961-IV, АТ «СГ «Ю.БІ.АЙ» було здійснено виплату страхового відшкодування в узгодженому із власником пошкодженого автомобіля, який хоча і не перевищує ліміту відповідальності, проте визначено відповідно до зазначеного Закону та всіх попредніх домовленостей.

Згідно ст. 26.1 Закону N 1961-IV, страховиком, у випадках, передбачених підпунктами "г" і "r" пункту 41.1 та підпунктом "в" пункту 41.2 статті 41 цього Закону, - МТСБУ) відшкодовується потерпілому - фізичній особі, який зазнав ушкодження здоровя під час дорожньо-транспортної пригоди, моральна шкода у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоровю.».

Тобто моральна шкода сплачується потерпілій особі за умов, окрім, що вона зазнала майнової шкоди, їй ще було завдано ушкодження здоровя під час настання ДТП, та сума при цьому визначається наступним шляхом:

Загальна сума витрат, повязаних із відновленням її здоровя множиться на 5 % = що і дорівнює моральна шкода.

У договірних правовідносинах у сфері обовязкового страхування, не передбачено стягнення зі Страховика коштів на відшкодування моральної шкоди на користь фізичної особи, яка не зазнала у ДТП ушкоджень здоров'я. Таке право у відповідності до ст. 26 1 Закону N 1961 -IV, має виключно особа, яка зазнала у ДТП ушкодження свого здоровя.

Беручи до уваги матеріали судової справи з адміністративного провадження відносно водія ОСОБА_2, вбачається, що ушкодження здоровя у вигляді легких тілесних ушкоджень зазнав пасажир забезпеченого т/з «УАЗ 3151» д/н 3284 СУА- громадянин ОСОБА_9, а тому Шосткінским відділом поліції ГУНП в Сумській області було винесено постанову про закриття кримінального провадження у звязку із відсутністю в діях водія ОСОБА_2 складу кримінального правопорушення, передбаченого ст.286 КК України, та переведено справу в адміністративне провадження.

Допитана в якості свідка ОСОБА_10, пояснила, що вона є дружиною позивача. Вона з чоловіком ОСОБА_1, проживають в ІНФОРМАЦІЯ_1. Чоловік щоденно на автомобілі «ВАЗ 2115» їздив на роботу в м. Шостка, тому цей автомобіль для нього був вкрай необхідним. Автомобіль придбаний у ОСОБА_3 та подарований батьком чоловіку.

Після ДТП пошкоджений автомобіль відновленню не підлягає, а також коштів не має. В наслідок цього ДТП чоловік захворів на фоні нервових навантажень, його паралізувало, тому весь час він лікується стаціанарно, і також на даний час він також знаходиться на стаціонарному лікуванні, надала суду лист головного лікаря КЗ «Новгород -Сівеської ЦРЛ» від 12.01.2017 р. № 01-09/82. На даний час її чоловік госпіталізований до профільного обласного закладу м. Чергігова для дообстеження та подальшого лікування, тому остаточний діагноз буде встановлений після обстеження відповідними обласними фахівцями.

Суд вважає можливим слухати справу без участі АТ «СГ «Ю.БІ.АЙ» та треьої особи ОСОБА_3, сторони не заперечують.

Вислухавши сторони та дослідивши матеріали справи, а саме: копію постанови старшого слідчого Шосткинського ВП ГУ НП в Сумській області від 03.06.16 р., про закриття кримінального провадження на підставі ч. 1 п. 2 ст. 284 КПК України у звязку з відсутністю в діях водія ОСОБА_2, складу кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 286 КК України, копію постанови Шосткинського міськрайонного суду Сумської області про визнання ОСОБА_2 винним у вчиненні адміністративного правопорушення від 21.06.2016 р., та на нього накладене адміністративне стягнення у вигляді штрафу. Постанова набрала законної сили 05.07.2016 року.

Рішення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 не оскаржував та призначений штраф в розмірі 340 грн. сплатив в повному обсязі 21.06.2016 р., копію свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу ВАЗ-21150 д.н.з. НОМЕР_6, власником якого є ОСОБА_3, копію посвідчення водія ОСОБА_1, копію довіреності на розпорядження автомобілем від 27.08.2009 р. ОСОБА_3, на ОСОБА_1, копію висновку № 067 експертного автотоварознавчого дослідження по визначенню вартості матеріального збитку, завданого власнику КТЗ від 17.08.2016 року, з якого вбачається, що вартість автомобіля моделі ВАЗ-21150, реєстр № НОМЕР_4, 2005 випуску з урахуванням строку експлуатації без зазначених вище пошкоджень становить 75604.13 грн., вартість відновлювального ремонту автомобіля моделі ВАЗ-21150, реєстр № НОМЕР_4, на дату оцінки становить 52045.60 грн., вартість матеріального збитку, завданого власнику вказаного автомобіля на дату оцінки становить 38203.15 грн., копію квитанції № 000047 про оплату висновку № 067 експертного автотоварознавчого дослідження на суму 2114.00 грн., копію полісу № АЕ/7737067 обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників ТЗ на автомобіль УАЗ 3151 строку дії з 29.03.2016 р. до 28.03.2017 р., та лімітом відповідальності за заподіяну шкоду майну 100000 грн., та життю та здоровю 200000 грн., копію страхового ОСОБА_5 № 405-398/16 від 12.05.16., з якого вбачається висновок комісії про сплату страхового відшкодування в сумі 22 674.89 грн., заява на виплату страхового відшкодування ОСОБА_3, від 05.08.16., копію повідомлення від потерпілої особи про настання ДТП від 16.05.16 р., копію опису події, копію Договору про врегулювання страхового випадку між ОСОБА_3, та АТ «СГ «Ю.БІ.АЙ» від 12.08.16, копію аварійного сертифікату з оцінки ТЗ № 2130 від 20.05.16, копію акту огляду ТЗ ВАЗ-21150, копію ремонтної калькуляції № 2130 від 14.07.16 з фототаблицями, оглянутого в судовому засіданні оригіналу журналу видачі подорожніх лістів т/з «УАЗ 3151» д/н НОМЕР_7 станом на 12.05.16р, копію Свідоцтва ТЗ на автомобіль НОМЕР_8, власником якого є Шосткинський Казенний завод «Зірка» від 13.06.2000 р., адміністративний матеріал № 3/638/16 згідно якого ОСОБА_2 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення за ст. 124 КпАП України від 21.06.2016 р., матеріали досудового розслідування, внесеного до ЄРДР за № 0000644 від 13.05.2016 р., про закриття кримінального провадження від 03.06.16 р., відносно ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 286 КК України на підставі ч.1 п.2 ст. 284 КПК України, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Судом встановлено, що водій ОСОБА_2, на момент скоєння ДТП перебував в трудових відносинах з відповідачем КП ШКЗ «Зірка», що підтверджується відповідними документами.

Цивільно-правова відповідальність КП ШКЗ «Зірка» була застрахована у АТ «СГ «Ю.БІ.АЙ». Згідно з полісом АЕ/7737067 від 25 березня 2016 року ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну майну (на одного потерпілого), становить 100000 тис. грн, розмір франшизи складає 500 грн., шкода заподіяна життю та здоровю на одного потерпілого 200000 грн.

На підставі заяви на виплату, складеної безпосередньо власником пошкодженого т/з «ВАЗ 21015» н.з. ВМ 5494 АВ ОСОБА_3, та поданих документів з визнання події страхової, АТ «СГ «Ю.БІ.АЙ», власнику було запропоновано укласти договір про врегулювання страхового випадку.

На підставі досягнутих домовленостей, між власником пошкодженого автомобіля та АТ «СГ «Ю.БІ.АЙ» було укладено договір про врегулювання страхового випадку № 0190/16 від 12.08.2016 р., у якому АТ «СГ «Ю.БІ.АЙ» на підставі сформованої страхової справи, зобовязалось покрити страхове відшкодування в розмірі 22 674,89 грн.

За таких обставин у відповідності до умов договору про врегулювання страхового випадку, АТ «СГ «Ю.БІ.АЙ» у строки, зазначені в договорі було перераховано на вказані власником автомобіля банківські реквізити, погоджену суму страхового відшкодування в розмірі 22 674,89 грн.

При цьому Сторони дійшли згоди, що з моменту сплати АТ «СГ «Ю.БІ.АЙ» страхового відшкодування, власник пошкодженого т/з жодних майнових претензій по заявленій події у відповідності до полісу № АЕ/7737067, в подальшому до АТ «СГ «Ю.БІ.АЙ» мати не буде.

Відповідно до ч. 1 ст. 1172 ЦК України юридична або фізична особи відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (Службових) обовязків.

Згідно із вимогами ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов"язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Враховуючи те, що Страхова компанія сплатила позивачу страхове відшкодування в розмірі 22.674.89 грн., а загальна сума завданої шкоди є значно більшою - 52045.60 грн., то суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги Позивача в частині стягнення з КП ШКЗ «Зірка», матеріальної шкоди в розмірі 29.370.71 грн., оскільки дані вимоги повністю відповідають вимогам діючого законодавства.

Згідно статті 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, повязана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим обєктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно ст. 1188 ЦК України: «Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: ... шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою;»

Згідно зі статтею 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобовязати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі.

Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Факт завдання шкоди майну потерпілого джерелом підвищеної небезпеки, якщо ця особа (потерпілий) не перебуває в договірних правовідносинах з особою, яка завдала шкоди, та/або якщо завдання такого роду шкоди не повязане з виконанням цими особами обовязків за договором, породжує виникнення позадоговірного, деліктного зобовязання.

Воно виникає з факту завдання шкоди й припиняється належним виконанням у момент відшкодування потерпілому шкоди в повному обсязі особою, яка її завдала. Сторонами деліктного зобовязання виступають потерпілий (кредитор) і особа, яка завдала шкоди (боржник).

Відповідно до статті 999 ЦК України законом може бути встановлений обовязок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоровя, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обовязкове страхування).

Закон України від 1 липня 2004 року № 1961-IV «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі Закон № 1961-IV) визначає забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоровю та/або майну потерпілих внаслідок ДТП, а також захист майнових інтересів страхувальників.

Згідно зі статтею 6 Закону № 1961-IV страховим випадком є ДТП, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю та/або майну потерпілого.

За Законом № 1961-IV (статті 9, 2231, 35, 36) настання страхового випадку (скоєння ДТП) є підставою для здійснення страховиком виплати страхового відшкодування потерпілому відповідно до умов договору страхування та в межах страхової суми.

Страховим відшкодуванням у цих межах покривається оцінена шкода, заподіяна внаслідок ДТП життю, здоровю, майну третьої особи, в тому числі й шкода, повязана зі смертю потерпілого.

Неодержання потерпілим страхового відшкодування за договором (або його одержання, якщо страхового відшкодування недостатньо для повного покриття шкоди) не обовязково припиняє деліктне зобовязання, й особа, яка завдала шкоди, залишається зобовязаною.

При цьому потерпілий не є стороною договору страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, але наділяється правами за договором: на його, третьої особи, користь страховик зобовязаний виконати обовязок зі здійснення страхового відшкодування.

Відповідно до ч. 1 ст. 12, ч. 2 ст. 14 ЦК України, особа здійснює свої права вільно, на власний розсуд, і не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обовязковим для неї.

Відповідно до статті 511 ЦК України зобовязання не створює обовязку для третьої особи. У випадках, встановлених договором, зобовязання може породжувати для третьої особи права щодо боржника та (або) кредитора.

Згідно із частинами першою та четвертою статті 636 ЦК України договором на користь третьої особи є договір, в якому боржник зобовязаний виконати свій обовязок на користь третьої особи, яка встановлена або не встановлена в договорі. Якщо третя особа відмовилася від права, наданого їй на підставі договору, сторона, яка уклала договір на користь третьої особи, може сама скористатися цим правом, якщо інше не випливає із суті договору.

З огляду на зазначене право потерпілого на відшкодування шкоди за рахунок особи, яка завдала шкоди, є абсолютним і не може бути припинене чи обмежене договором, стороною якого потерпілий не був, хоч цей договір і укладений на користь третіх осіб.

Закон надає потерпілому право одержати страхове відшкодування, але не зобовязує одержувати його. При цьому відмова потерпілого від права на одержання страхового відшкодування за договором не припиняє його права на відшкодування шкоди в деліктному зобовязанні.

Таким чином, потерпілому як кредитору належить право вимоги в обох видах зобовязань деліктному та договірному. Він вільно, на власний розсуд обирає спосіб здійснення свого права: а) шляхом звернення вимоги виключно до особи, яка завдала шкоди, про відшкодування цієї шкоди; б) шляхом звернення до страховика, у якого особа, яка завдала шкоди, застрахувала свою цивільну відповідальність, із вимогою про виплату страхового відшкодування; в) шляхом звернення до страховика та в подальшому до особи, яка завдала шкоди, за наявності передбачених статтею 1192 ЦК України підстав.

Потерпілий має право відмовитись від свого права вимоги до страховика та одержати повне відшкодування шкоди від особи, яка її завдала, в межах деліктного зобовязання незалежно від того, чи застрахована цивільно-правова відповідальність особи, яка завдала шкоди. У такому випадку особа, яка завдала шкоди і цивільно-правова відповідальність якої застрахована, після задоволення вимоги потерпілого не позбавлена права захистити свій майновий інтерес за договором страхування та звернутися до свого страховика за договором з відповідною вимогою про відшкодування коштів, виплачених потерпілому, в розмірах та обсязі згідно з обовязками страховика як сторони договору обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності.

Якщо потерпілий звернувся до страховика та одержав страхове відшкодування в розмірі, який у повному обсязі відшкодовує завдану шкоду, деліктне зобов'язання між потерпілим і особою, яка завдала шкоди, припиняється згідно зі статтею 599 ЦК України виконанням, проведеним належним чином.

Зазначена Правова позиція, висловлена Верховним Судом України в постанові від 14 вересня 2016 року у справі № 6-725цс16.

Доводи представника відповідача КП ШКЗ «Зірка» та 3-ї особи ОСОБА_2, про те, що у водія ОСОБА_2 під час керування автомобілем ВАЗ - 21150, зіпсувалося кермо управління автомобіля, на увагу суду не заслуговує, оскільки під час розгляду адміністративної справи, ОСОБА_2 факт ДТП визнав в повному обсязі, постанова про притягнення до адміністративної відповідальності набрала законної сили, а матеріалах досудового розслідування ці обставини ніяким чином не зафіксовані, а також з пояснень представника відповідача та 3-ї особи автотехнічна експертиза не призначалася.

Стосовно відшкодування моральної шкоди слід зазначити настуне.

Згідно ст. 15, 16 ЦК України: Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відшкодування моральної (немайнової шкоди) повязане з наявністю у особи моральних страждань, що виникли з неправомірних дій (бездіяльності) іншої особи та стали наслідком знищення чи пошкодження майна, заподіянням каліцтва, іншого ушкодження здоровя або смерті

Відповідно до ст. 23 ЦК України, особа (фізична або юридична) має право вимагати компенсації завданої їй моральної шкоди в будь-якому випадку порушення її прав, незалежно від того, чи передбачене таке право договором або законом.

Право на відшкодування моральної шкоди має безпосередньо кредитор як особа, яка зазнала немайнових втрат. Пленум Верхов¬ного Суду України у п. 7 Постанови № 4 від 31 березня 1995 р. за¬значає, що заподіяна моральна шкода відшкодовується тій фізичній чи юридичній особі, права якої були безпосередньо порушені протиправними діями (бездіяльністю) інших осіб, як порушення усталеного для даної особи способу життя.

Обставини ДТП, та пошкодження автомобіля позивача є безпосереднім наслідком протиправного втручання у немайнову сферу потерпілого, який вагомо впливає на стягнення моральної шкоди спричиненої внаслідок ДТП, тому підлягають усуненню очевидні істотні порушення належних потерпілому нематеріальні блага.

Тому, суд, беручи до уваги баланс інтересів учас¬ників ДТП, враховує доводи позивача про характер немайнових втрат, а саме, що позивачу заподіяно душевних та психічних страждань, в звязку з чим він поніс моральні страждання, був змушений змінити звичайний образ життя, оскільки автомобіль був його єдиним засобом пересування з дому до місця роботи і назад, їх тривалості, те, що позивач тривалий час, протягом 9 - місяців, позбавлений можливості користування автомобілем, необхідність його ремонтувати, на відновлення якого кошти отримані не в повному обсязі, для чого необхідний певний час та зусилля, для відновлення попереднього стану, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням, тобто водія КП ШКЗ «Зірка» визнано винним за наслідками ДТП, що потягло душевні переживання,та призвело до психічних страждань.

Суд також бере до уваги покази свідка - дружини позивача, зокрема, про скрутний душевний стан її чоловіка, спричинений порушенням його прав, способу життя, його переживання, хвилювання, зміни в самопочутті, загальному душевному настрої, стані здоров'я, те, що через психічні навантаження, позивач звернувся за допомогою в лікувальний заклад і перебуває тривалий час під наглядом лікарів що є цілком закономірним наслід¬ком психічних переживань і хвилювань, які він переніс у такий-то період, тому бере до уваги лист головного лікаря КЗ «Новгород-Сівеської ЦРЛ» від 12.01.2017 р. № 01-09/82 про те, що позивач госпіталізований до профільного обласного закладу м. Чергігова для дообстеження та подальшого лікування.

Разом з тим, з врахуванням фактичних обставин і принципів викладених у статті 23 ЦК України, суд вважає, що розмір шкоди є завищеним, та на заявлену суму не доведений, а тому з відповідача КП ШКЗ «Зірка» на користь позивача, в рахунок відшкодування моральної шкоди, підлягає стягненню моральна шкоди в сумі 5.000 грн.

Відповідно досі. 84 ЦПК України, витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги.

Згідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Крім того ч. 2 ст. 84 ЦПК України визначає, що граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом.

Тому, з відповідача КП ШКЗ «Зірка» на користь позивача підлягають стягненню судові витрати в сумі 3216.40 грн., що складаються з судового збору 1102 грн. 40 коп. та на проведення автотоварознавчого дослідження в розмірі 2114 грн, та витрати на правову допомогу в розмірі 3 316 грн.61 коп.

Так, ст.1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах зі змінами, внесеними згідно із Законом № 1774-VIII від 06.12.2016р.», визначено, що розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - субєктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року, за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні.

Згідно журналів судового засідання по даній цівільній справі проведено 5 судових засідань з участю представника позивача - адвоката ОСОБА_5, а саме:

- 11 листопада 2016 року 0 год. 09 хв.11с;

- 30 листопада 2016 року - 0 год. 28 хв.42с;

- 31 січня 2017 р. 1 год.14 хв.01с;

- 01 лютого 2017р. 0 год. 12 хв.02 с;

- 14 лютого 2017 р. 2 год.32 хв.27с;

Всього: - 5 год. 18 хв.22с. (40% від 1600 грн.= 640 грн. х 5 г. 18 хв. 22 с.=3 316 грн.61 коп.).

Таким чином розмір компенсаційних витрат підлягає відшкодуванню у відповідному судовому рішенні, тобто у цивільному.

Не підлягають також задоволенню вимоги про забезпечення заявленого цивільного позову про накладання арешту на майно Відповідача в особі Шосткинського казенного заводу «Зірка» на суму судових витрат позивача і заподіяної майнової і моральної шкоди, тобто у розмірі 79370.60 грн.. в задоволенні яких відмовлено ухвалою суду від 31 січня 2017 року ( а.с.119).

Керуючись ст.ст.10, 11, 60, 208-209, 212-215, 218, 223 ЦПК України, ст.ст.16, 22, 23, 511, 999, 1166, 1167, 1172, 1187, 1188, 1192, 1194, Цивільного кодексу України, Пленумом Верхов¬ного Суду України п. 7 Постанови № 4 від 31 березня 1995 р., Постановою Верховного Суду України від 14 вересня 2016 року у справі № 6-725цс16, суд,-

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з відповідача в особі Шосткинського казенного заводу «Зірка» на користь ОСОБА_1 заподіяний матеріальний збиток у розмірі 29 370.71 грн.(двадцять дев'ять тисяч триста сімдесят гривень 71 копійок), моральний (немайновий) збиток у розмірі 5000 грн., судові витрати в сумі 3216.40 грн., та витрати на правову допомогу в сумі 3 316 грн.61 коп., а всього до стягнення 40903.72 грн. (сорок тисяч девятьсот три гривні 72 коп.).

Вступна та резолютивна частини проголошені в судовому засіданні.

Рішення може бути оскаржене в Апеляційний суд Сумської області через Шосткинський міськрайсуд шляхом подання протягом 10 днів з дня його проголошення апеляційної скарги, а особам, які не були присутніми під час проголошення рішення суду, протягом цього строку з дня отримання копії рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження.

У разі оскарження рішення, якщо воно не було скасованим, воно набирає законної сили після перегляду справи апеляційним судом.

Суддя Шосткинського міськрайонного суду

Сумської області ОСОБА_8