Справа № 128/3858/16-ц
15 лютого 2017 року м. Вінниця
Вінницький районний суд Вінницької області
в складі головуючого судді: Бондаренко О.І.
секретаря судового засідання: Нагірняк Т.А.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Вінниці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління державної реєстрації у Вінницькій області, Степанівської сільської ради Вінницького району Вінницької області про визнання права власності на нерухоме майно, -
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Реєстраційної служби Головного управління юстиції у Вінницькій області, Степанівської сільської ради Вінницького району Вінницької області про визнання права власності на нерухоме майно.
Ухвалою суду від 20.01.2017 року замінено первісного відповідача - Реєстраційну службу Головного управління юстиції у Вінницькій області на належного відповідача - Управління державної реєстрації у Вінницькій області.
Позовна заява мотивована тим, що в процесі реформування аграрного сектора економіки, провадилося розпаювання майна, що з часом належало ОСОБА_1, виражену в грошовій формі, яке перейшло йому як майно (частка), як власнику майнових паїв. Указами Президента України «Про невідкладні заходи щодо прискорення реформування аграрного сектора економіки» за №1529/99 від 03.04.1999 року та «Про заходи щодо забезпечення захисту майнових прав селян у процесі реформування аграрного сектора економіки» №62/2001 від 29.01.2001 року, декількома Постановами Кабінету Міністрів України та наказами Мінагрополітики України.
Відповідно до наказу Міністерства аграрної політики України «Про затвердження рекомендацій щодо порядку здійснення права спільної часткової власності власниками майнових паїв колишніх колективних сільськогосподарських підприємств» від 20.05.2008
року, майновий пай це частка майна у пайовому фонді колишнього колективного сільськогосподарського підприємства, що належить члену такого підприємства у даному випадку ОСОБА_1, який має на нього право, виражена в грошовій формі та у відсотках розміру пайового фонду. Позивач вважає, що майновий пай - це право особи на певний відсоток майна пайового фонду підприємства, виражений у грошовому еквіваленті. Тобто, майновий сертифікат підтверджує право особи при виході з підприємства на отримання паю натурою, грошима або цінними паперами відповідно до розміру та структури пайового фонду або в іншій, за згодою сторін, формі. Пай по своїй суті не є майном лише правом на отримання майна у майбутньому.
Документом, що засвідчує право власника на майновий пай є свідоцтво про право власності на майновий пай члена КСП . Таке свідоцтво видала сільська рада села Степанівка, Вінницького району засвідчене гербовою печаткою і підписом самого голови також була долучена при реєстрації 12.04.2016 року.
Указ Президента України за №1529/99 від 07.04.1999 року «Про невідкладні заходи щодо прискорення реформування аграрного сектора економіки» передбачав, що майнові паї повинні бути передані в оренду або виділені (отримані) їх власниками в натурі (майном, грошима тощо). Згодом, відповідно до іншого Указу Президента України №62/2001 від 29.01.2001 року «Про заходи щодо забезпечення захисту майнових прав селян у процесі реформування аграрного сектора економіки», було запроваджено документальне посвідчення права власності на паї шляхом видачі свідоцтв про право власності на пай члена колективного сільськогосподарського підприємства та забезпечено вільне здійснення права власності на майнові паї дозволено виділяти в натурі, купувати-продавати, дарувати, міняти, передавати в спадщину, до статутного фонду новоствореної юридичної особи або в оренду.
Спірні правовідносини регулюються також і Конституцією України, Цивільним кодексом України, Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07. 2004 року, постановою Кабінету Міністрів України № 703 від 22.06.2011 року «Про затвердження Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень і Порядку надання інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно».
У статті 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначені підстави, які зумовлюють державну реєстрацію прав, а саме: свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданих відповідно до вимог цього Закону; свідоцтва про право власності, виданих органами приватизації наймачам житлових приміщень у державному та комунальному житловому фонді; інші документи, що підтверджують виникнення, перехід, припинення прав на нерухоме майно, поданих органу державної реєстрації прав разом із заявою.
Відповідно до підпункту 16 пункту 27 Порядку документами, що підтверджують виникнення, перехід та припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно, є інші документи, що підтверджують виникнення, перехід та припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно відповідно до закону.
Відповідно до пункту 13 Порядку визначення розмірів майнових паїв членів колективних сільськогосподарських підприємств та їх документального посвідчення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2001 року № 177, майновий пай члена підприємства документально підтверджується свідоцтвом про право власності на майновий пай члена підприємства. Свідоцтво про право власності на майновий пай члена колективного сільського господарського підприємства підтверджує право особи на пайовий фонд майна колективного сільське господарського підприємства. Державна реєстрація речових прав на нерухоме майно проводиться на підставі документів, що посвідчують виникнення чи перехід речових прав на конкретний об'єкт нерухомості, одним із яких є свідоцтво про право власності на нерухоме майно.
Вказаним Порядком передбачалося, що виділення майнових паїв в індивідуальну власність, проводилося підприємством користувачем майна із переліку майна, виділеного на ці цілі. При виділенні майна в натурі власнику ОСОБА_1В одночасно з підписанням акта приймання передавання майна було зроблено відмітку про виділення майна в натурі у свідоцтві про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства.
Виходячи з того, що цей наказ втратив чинність та на даний час відсутній будь - які інші спеціальні нормативно- правові акти, направленні на врегулювання порядку виділення членам реорганізованого сільськогосподарського підприємства майна, а тому позивач вважає, що свідоцтво з відміткою про виділення майна в натурі та акт приймання-передавання майна є достатньою підставою для проведення державної реєстрації прав.
За наведених обставин позивач вертається до суду з позовом, в якому просить визнати за ним право власності на нежиле приміщення, а саме: частину корівника з під'їзними дорогами 1983 року, що розташований за адресою: АДРЕСА_1
В судове засідання представник позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 не з'явився, надав суду заяву, в якій просить розглянути справу в його відсутність, позовні вимоги свого довірителя підтримує в повному обсязі, змін та доповнень не має та просить їх задоволити, в разі неявки відповідачів не заперечує щодо заочного розгляду справи на підставі наявних у справі доказів.
Представники відповідачів - Управління державної реєстрації у Вінницькій області та Степанівської сільської ради Вінницького району Вінницької в судове засідання не з'явилися по невідомим суду причинам, судом належним чином та в установленому законом порядку повідомлялися про дату, час та місце розгляду справи.
Зі згоди представника позивача, згідно наданої заяви, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, суд вважає, що справу можливо розглянути без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.
Суд, дослідивши та оцінивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов ОСОБА_1 обґрунтований, а тому підлягає до задоволення з наступних підстав.
03.08.2015 року ТОВ «БТІ Сервіс» на ім'я позивача виготовлено технічний паспорт на виробничий будинок будівлі 4- рядного корівника, що розташований за адресою: Вінницька область Вінницький район, АДРЕСА_1 (а.с. 8).
Рішенням виконавчого комітету Степанівської сільської ради Вінницького району вінницької області № 15 від 31.03.2016 року, частині будівлі бувшого чотирирядного корівника, який належить ОСОБА_1 надано номер - АДРЕСА_1 (а.с. 9).

Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно з ст. ст. 317, 319 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном, яким він розпоряджається на власний розсуд.

Відповідно до ч.1 ст. 334 ЦК України право власності на майно переходить з моменту його фактичної передачі, а не юридичного закріплення такої передачі в певному документі. Тобто, для передачі майна необхідно, щоб воно вибуло з володіння володільця речі та перейшло у володіння нового власника.

З огляду на вищевикладене, оскільки до ОСОБА_1 перейшло право на майно, право власності на яке він здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб, з огляду на що позовні вимоги підлягають до задоволення.

Розглядаючи дану цивільну справу, визначаючись щодо заявлених позивачем вимог суд виходив з того, що відповідно до ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень; згідно ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 316, 317, 334 ЦК України, ст. ст. 3, 15, 10, 11, 27, 31, 60, 79, 84, 131, 197, 208, 209, 213, 214, 215, 224 - 226 ЦПК України, суд -

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 задоволити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, право власності на нежиле приміщення, а саме: частину корівника з під'їзними дорогами 1983 року, що розташований за адресою: АДРЕСА_1

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Вінницької області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час оголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя :