Ухвала

іменем україни

8 лютого 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ у складі:

головуючого Висоцької В.С.

суддів: Ізмайлової Т.Л., Кадєтової О.В.,

Умнової О.В., Фаловської І.М.,

розглянувши у судовому засіданні справу за заявою ОСОБА_3 про встановлення факту проживання однією сім'єю, за касаційною скаргоюВінницької міської ради Вінницької області на рішення апеляційного суду Вінницької області від 25 квітня 2016 року,

встановила:

У липні 2015 року ОСОБА_3 звернувся до суду з указаною заявою, посилаючись на те, що з 5 січня 2005 року по ІНФОРМАЦІЯ_1 він проживав з ОСОБА_4 в належній останньому квартирі

АДРЕСА_1. Зазначав, що були пов'язані спільним побутом, мали взаємні права та обов'язки. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 помер.

Ураховуючи наведене, просив встановити факт проживання однією сім'єю із ОСОБА_4 у наведеній вище квартирі понад п'ять років. Вказував, що встановлення даного факту йому необхідно для належного оформлення права на спадщину після смерті ОСОБА_4

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 9 березня 2016 року в задоволенні позову відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Вінницької області від 25 квітня

2016 року рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове рішення, яким заяву ОСОБА_3 задоволено.

Встановлено факт проживання ОСОБА_3 з ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1, однією сім'єю протягом п'яти років.

У касаційній скарзі Вінницька міська рада Вінницької області просить скасувати рішення апеляційного суду та залишити в силі рішення суд першої інстанції, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до п. 6 розд. XII«Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи скарги та перевіривши матеріали справи, дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Ухвалюючи рішення про відмову в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив із недоведеності позовних вимог.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та ухвалюючи нове рішення, апеляційний суд посилався на те, що встановлені судом обставини справи свідчать про факт спільного проживання ОСОБА_3 з

ОСОБА_4 понад п'ять років. Зокрема, ОСОБА_3 провів поховання ОСОБА_4, взяв на себе зобов'язання по сплаті заборгованості за надані житлово-комунальні послуги та виконував їх.

Проте з такими висновками судів погодитися не можна з огляду на наступне.

За положеннями ч. ч. 1, 3 ст. 15 ЦПК Українисуди розглядають в порядку цивільного судочинства справи щодо: захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин; інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства. Суди розглядають справи, визначені у частині першій цієї статті, в порядку позовного, наказного та окремого провадження.

Згідно зі ст. ст. 234, 235 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Справи окремого провадження суд розглядає за участю заявника і заінтересованих осіб. Якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз'яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 234, ст. 256 ЦПК України та роз'яснень, викладених у п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від

31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право.

Судами встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_4 Близьких родичів не мав. Поховання останнього здійснив ОСОБА_3 За заявою ОСОБА_3 про прийняття спадщини Першою вінницькою державною нотаріальною конторою заведена спадкова справа.

Аналіз установлених судом обставин справи дає підстави для висновку, що в даному випадку виник спір про право на спадщину.

Крім того, мотивуючи заяву, ОСОБА_3 вказував, що встановлення даного факту необхідно для належного оформлення права на спадщину.

За положеннями ч. 6 ст. 235 ЦПК України, якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз'яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

Зазначені вимоги процесуального права суди не врахували та помилково вирішували спір по суті.

Оскільки допущені судами порушення норм матеріального та процесуального права призвели до неправильного вирішення справи, рішення судів першої та апеляційної інстанцій підлягають скасуванню із залишенням заяви без розгляду з підстав, передбачених ч. 4 ст. 256 ЦПК України.

Роз'яснити ОСОБА_3 право на звернення до суду на загальних підставах - у порядку позовного провадження.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Вінницької міської ради Вінницької області задовольнити частково.

Рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 9 березня 2016 року та рішення апеляційного суду Вінницької області від 25 квітня 2016 року скасувати.

Заяву ОСОБА_3 про встановлення факту проживання однією сім'єю залишити без розгляду.

Роз'яснити ОСОБА_3 право подати до суду позов на загальних підставах.

Ухвала оскарженню не підлягає

ГоловуючийВ.С. Висоцька

Судді:Т.Л. Ізмайлова О.В. Кадєтова О.В. Умнова І.М. Фаловська