Справа № 500/3093/15-ц
Провадження № 2/500/410/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 лютого 2017 року

Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Грубіян Л.І.

при секретарі Івановій Л.П.,

за участю позивача ОСОБА_1,

представників позивача ОСОБА_2, ОСОБА_3

відповідача ОСОБА_4,

представника відповідача ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Ізмаїл цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_1 про витребування майна із чужого незаконного володіння та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про витребування майна із чужого незаконного володіння, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача, яким просить витребувати у ОСОБА_1 м'які меблі, спальню та стінку. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що рішенням Ізмаїльського міськрайонного суду від 26.11.2014 року їй у власність виділено м'які меблі, вартістю 17810 грн.; спальню, вартістю 19820 грн.; стінку, вартістю 13570 грн., всього на суму 51 200 грн. Зазначає, що відповідач ухиляється від виконання рішення суду, відмовляється у добровільному порядку передати зазначене майно.

13.10.2015 року відповідач ОСОБА_1 звернувся до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_4 яким просить витребувати майно, яке фактично було йому виділено у власність згідно з рішенням Ізмаїльського міськрайонного суду від 26.11.2014 року а саме: тумбу під телевізор вартістю 1000 грн., - тумбу під телевізор вартістю 1500 грн., - килим вартістю 1000 грн., газову плитку «Гефест» вартістю 3000 грн., - постільну білизну 8 комплектів вартістю 3200 грн., - набір посуди вартістю 1500 грн., - стільці вартістю 4890 грн., - хлібопічку «LG» вартістю 1600 грн., мікрохвильову піч «LG» вартістю 2600 грн., домашній кінотеатр «Hitathi»вартістю 20 000 грн.,- пральну машинку «Ardo» вартістю 4000 грн., а всього майна на загальну суму 43 690 гривень.

19 грудня 2016 року ОСОБА_1 уточнив зустрічний позов та просить стягнути з ОСОБА_4 на його користь грошову компенсацію в сумі 51140 грн.. у звязку із тим, що вона, ще до прийняття рішення суду від 26.11.2014 року, яке набрало чинності, самовільно, без згоди ОСОБА_1 , здійснила відчуження частини спільного майна, яке було йому виділено.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_4 та представник позивача позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили їх задовольнити. В задоволенні зустрічного позову просили відмовити.

Відповідач ОСОБА_1 та його представник в судовому засіданні підтримали зустрічний позов та просили його задовольнити. В задоволенні позову ОСОБА_4 просили відмовити.

Свідки ОСОБА_6 та ОСОБА_7 в судовому засідання пояснили, що особисто не бачили, щоб ОСОБА_4 вивозила речі з будинку, де вони разом мешкали з ОСОБА_1 Тільки зі слів сусідів їм було відомо, що ОСОБА_4 вивозила якісь речі з будинку. З 2003 року вони взагалі не заходили у двір будинку де мешкала сімя ОСОБА_4.

Вислухавши сторони, свідків, що приймали участь при розгляді справи, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що на підставі фактів, встановлених у судовому засіданні, дійшов наступного висновку.

Згідно зі ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.

Згідно ч.1 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

За змістом ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Водночас відповідно до ст.387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи. яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Аналіз наведених вище норм цивільного законодавства дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійснені права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права.

Так, в судовому засіданні встановлено, що рішенням Ізмаїльського міськрайонного суду від 26.11.2014 року у власність ОСОБА_4 виділено м'які меблі, вартістю 17810 грн.; спальню, вартістю 19820 грн.; стінку, вартістю 13570 грн., всього на суму 51 200 гррн. Також у власність ОСОБА_1 було виділено тумбу під телевізор - вартістю 1000 грн., тумбу під телевізор - 1500 грн., килим - 1000 грн., газову плиту «Гефест» - 3000 грн., постільну білизну 8 комплектів - 3200 грн., набір посуду - 1500 грн., кухонну стінку - 6450 грн., стільці - 4890 грн., хлібопічку «LG» - 1600 грн., мікрохвильову піч «LG» - 2000 грн., домашній кінотеатр «Hitathi» - 20000 грн., пральну машину «Ardo» - 4000 грн., всього на суму 50 140 грн. рішення набрало чинності 09.12.2014 року.

Згідно повідомлення державного виконавця Ізмаїльського міськрайонного відділу державної виконавчої служби в Одеській області від 08.02.2017 року, виконавчий лист № 1510/3257/12 виданий 17.01.2017 року по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4, ОСОБА_8 про розподіл майна подружжя, не відповідає вимогам п.5 ч.1 ст. 4 ЗУ « Про виконавче провадження» , а саме відсутні заходи примусового виконання рішень, тому виконавчий документ повернуто без виконання.

Приймаючи до уваги викладене, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_4 підлягають задоволенню.

Зустрічні позовні вимоги ОСОБА_1 суд вважає підлягаючими частковому задоволенню, оскільки не знайшов свого підтвердження факт, того, що ОСОБА_4 вивезла рухоме майно, яке згідно рішення суду виділено ОСОБА_1 , в тому числі не надано доказів щодо звернення його до правоохоронних органів з приводу зникнення майна та прийнятого відповідного рішення з цього приводу. Якщо майно вивезено, то з ціллю його витребувати він і звернувся до суду, і суд задовольняє ці вимоги. Що стосується стягнення компенсації за рухоме майно з ОСОБА_4 підстави для цього на час розгляду справи відсутні.

Керуючись ст.ст.10, 11, 60, 64, 158, 197, 208, 209, 212 - 215, 218, 222 ЦПК України,

В И Р І Ш И В:

Первісний позов ОСОБА_4 до ОСОБА_1 про витребування майна із чужого незаконного володіння задовольнити

Витребувати з незаконного володіння у ОСОБА_1 та передати ОСОБА_4 мякі меблі, спальню та стінку.

Зустрічний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про витребування майна частково задовольнити.

Зобовязати ОСОБА_4 передати ОСОБА_1: тумбу під телевізор вартістю 1000 грн., - тумбу під телевізор вартістю 1500 грн., - килим вартістю 1000 грн., газову плитку «Гефест» вартістю 3000 грн., - постільну білизну 8 комплектів вартістю 3200 грн., - набір посуди вартістю 1500 грн., - стільці вартістю 4890 грн., - хлібопічку «LG» вартістю 1600 грн., мікрохвильову піч «LG» вартістю 2600 грн., домашній кінотеатр «Hitathi»вартістю 20 000 грн.,- пральну машинку «Ardo» вартістю 4000 грн., а всього майна на загальну суму 43 690 гривень.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Одеської області через Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення, особи, які брали участь у справі, але не були присутніми у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя: ОСОБА_9