Справа №613/1066/16-ц Провадження № 2/613/35/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 лютого 2017 року м. Богодухів

Богодухівський районний суд Харківської області у складі головуючої судді Кузіної Н.П., за участю секретаря Герасимюк Л.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Богодухові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа: Богодухівський районний сектор Головного управління Державної міграційної служби України у Харківській області про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження майном шляхом визнання осіб такими, що втратили право на користування житловим приміщенням, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом в якому просить визнати ОСОБА_2 та ОСОБА_4 такими, що втратили право на користування квартирою № 7, розташованою в будинку № 27/14, що по вул. Охтирській в м. Богодухові Харківської області та позбавити їх права користування цією квартирою; Стягнути з ОСОБА_2 та ОСОБА_4 на користь позивача судові витрати по справі.

Свої позовні вимоги ОСОБА_1 мотивує тим, що він перебував у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 у період з 28.02.1998 року по 29.11.2005 року. У 2005 році відповідачка посварившись з позивачем добровільно виїхала з вказаної квартири разом з їхніми спільними синами ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, до своєї матері, яка проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3. З того часу, не зважаючи на рішення Богодухівського районного суду Харківської області 16.01.2012 року, яким визнано за відповідачами право на користування вищезазначеною квартирою, - до цього часу відповідачі у квартирі не проживають, але продовжують бути зареєстрованими у квартирі № 7, розташованої за адресою: м. Богодухів, вул. Охтирська,буд. № 27/14 Харківської області. Позивач зазначає, що жодних перешкод відповідачам у проживанні у вказаній квартирі не чинилось. Відповідачі не проживають у квартирі з власної ініціативи. Відповідачка ОСОБА_2 більше чотирьох років проживає в Італії. Комунальні послуги ОСОБА_4І сплачує самостійно, а реєстрація у даній квартирі відповідачів суттєво впливає на суму нарахувань за спожитими комунальними послугами. В утриманні житла відповідачі участі не приймають. Оскільки відповідачі відсутні без поважних причин понад один рік (а саме понад десять років) у квартирі, де зареєстроване їх місце проживання, позивач вважає, що вони втратили право на користування квартирою. Перебування відповідачів на реєстраційному обліку за вказаною адресою порушує права позивача як власника, оскільки він не має можливості розпорядитись належним йому майном. У звязку з чим ОСОБА_1 був змушений звернутися до суду для вирішення даного питання.

Позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_5 в судовому засіданні на задоволенні позову наполягали з вищевикладених підстав.

Відповідачка ОСОБА_2 в судове засідання не зявилася з невідомої суду причини. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином.

Відповідач ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог. Вважає позов ОСОБА_1 незаконним та необґрунтованим. Пояснив, що рішенням Богодухівського районного суду Харківської області від 16.01.2012 року їх позов з ОСОБА_2 був задоволений у повному обсязі та визнано за ним, матірю ОСОБА_2 та братом ОСОБА_4 право на користування вказаною квартирою та вселено їх усіх у спіну квартиру. Цим же рішенням у задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 про визнання їх такими, що втратили право на користування квартирою відмовлено у звязку із пропущенням строку позовної давності. Однак, рішенням апеляційного суду Харківської області від 12.06.2012 рішення Богодухівського районного суду в частині відмови у задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 у звязку із пропущенням строку позовної давності скасовано, ухвалено в цій частині нове рішення, яким у задоволенні зустрічного позову відмовлено. У іншій частині рішення суду від 16.01.2012 року залишено без змін. Позивач зазначає, що згідно ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі або особа, щодо якої встановлені ці обставини. Всупереч вказаних рішень судів, позивач знову вказує на те, що начебто у 2005 році відповідачі посварившись із ним добровільно виїхали із спірної квартири. Однак, у самому рішенні суду від 16.01.2012 року прямо вказано, що причиною їхнього відїзду з квартири стала сварка між матірю та новою дружиною ОСОБА_1 ОСОБА_6 Після чого, вони змушені були покинути квартиру та проживати за іншою адресою, щоб уникнути сварок та подальшого побиття. Крім того, відповідач ОСОБА_4 зазначає, що немає іншого житла, крім вказаної квартири і постійно проживає саме в ній. Адреса, яку позивач вказує у позові як фактичне проживання відповідача ОСОБА_4 м. Богодухів, вул. В. Сахна, буд. 10 Харківської області, не є його постійним місцем проживання, вказаний будинок належить його бабусі, яку він дійсно іноді відвідує, оскільки вона внаслідок свого похилого віку потребує сторонньої допомоги. ОСОБА_4 вказує, що позивач виселив його та матір примусово. Після поновлення своїх прав відповідно до рішення суду вони знову вселилися у квартиру, завезли туди свої речі і до даного часу у ній продовжують знаходитися його особисті речі та речі його матері ОСОБА_2 Він продовжує постійно проживати у вказаній квартирі, тому не може бути визнаним таким, що втратив право користування даним житловим приміщенням. Спірна квартира, у якій він зареєстрований, фактично є його єдиним житлом. На підставі викладеного, відповідач ОСОБА_4 просив відмовити у задоволенні позову ОСОБА_4І у повному обсязі.

Представник третьої особи - Богодухівського районного сектору Головного управління Державної міграційної служби України у Харківській області в судове засідання не зявився, надав до суду заяву про слухання справи за його відсутності. Не заперечує проти задоволення позову.

Суд, вислухавши сторони, представника позивача, свідків, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, приходить до наступного.

Судом встановлено, згідно договору дарування від 15 жовтня 1996 року посвідченого державним нотаріусом Богодухівської державної нотаріальної контори ОСОБА_7, за реєстрованим № 2-288, відповідач ОСОБА_1 є власником трикімнатної ізольованої квартири, житловою площею 39,3 кв. м., розташованої за адресою: АДРЕСА_1.

Сторони ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували в зареєстрованому шлюбі який розірвано, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії 1-ВЛ № 013751 виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Богодухівського районного управління юстиції Харківської області від 29 листопада 2005 року .

Згідно будинкової книги для прописки громадян проживаючих ІНФОРМАЦІЯ_4 на вул. Охтирській м. Богодухів, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5 зареєстрована у вищевказаній квартирі з 13.03.1998 року.

Відповідно до довідки квартальної Богодухівської міської ради Харківської області від 02.07.2016 року, ОСОБА_2 та син ОСОБА_3, зареєстровані за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_6, але не проживають з 2005 року. Це підтверджують сусіди ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10

Згідно із ст. 317 ЦК України власникові майна належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ч. 1 ст. 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону.

Частиною другою ст. 405 ЦК України встановлено, що член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

За правилом ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу, які не підлягають доказуванню.

Суд, за нормою ч.1 ст.11 ЦПК України, розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, та під час ухвалення рішення за ч.1 ст.214 цього Кодексу вирішує питання про наявність обставин, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин та яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

В судовому засіданні свідки ОСОБА_11 та ОСОБА_12 підтвердили, що вони є сусідами та добре знають сторони по справі. Пояснили, що ОСОБА_2 та ОСОБА_4 дійсно з 2012 року не проживають в ІНФОРМАЦІЯ_7. Зазначили, що за цей період вони не бачили, щоб ОСОБА_2 та ОСОБА_4 зявлялися у вказаному будинку/квартирі.

Також, вищевказане підтверджується актом про не проживання осіб за місцем реєстрації від 16 грудня 2016 року, виданого головою Обєднання співвласників багатоквартирного будинку «Левада», яким встановлено що за адресою: Харківська область , м. Богодухів. АДРЕСА_2, починаючи з лютого місяця 2005 року, фактично не проживають ОСОБА_2 та ОСОБА_4, що засвідчують сусіди.

Твердження відповідача ОСОБА_4 про те, що позивач його батько, ОСОБА_1 змінив замки у квартирі чим перешкоджав проживати у даній квартирі, спростовуються висновком № 2109 від 24 вересня 2016 року Богодухівського ВП ГУНП в Харківській області за матеріалами перевірки заяви ОСОБА_4, згідно якого в ході розгляду матеріалу з боку ОСОБА_1 не було вчинено дій, які б тягнули за собою кримінальну чи адміністративну відповідальність та те, що в даній події вбачаються ознаки цивільно-правових відносинах, а тому відсутні підстави для відкриття кримінального провадження та повідомлено ОСОБА_4, що для захисту законних прав та інтересів він має право звернутись по даній події до суду.

Свідки ОСОБА_13 та ОСОБА_14 в судовому засідання пояснили, що вони добре знають ОСОБА_4 та неодноразово перебували у квартирі № 7, розташованої в будинку № 27/14, що по вул. Охтирській в м. Богодухові Харківської області, де живе ОСОБА_4 Підтвердили, що дійсно у спірній квартирі знаходяться особисті речі ОСОБА_4

Суд не може прийняти до уваги показання даних свідків оскільки вони є знайомими відповідача ОСОБА_4, також ОСОБА_13 та ОСОБА_4 є колегами по роботі, що може свідчити про заінтересованість допитаних свідків при розгляді справи на користь відповідача. Крім того, ОСОБА_13 та ОСОБА_14 не змогли однозначно відповісти на поставлені запитання позивача та його представника щодо облаштування квартири та плану розміщення кімнат, що ставить під сумніви перебування вказаних осіб у спірній квартирі.

На підставі досліджених у судовому засіданні доказів, у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позивач ОСОБА_1 є власником квартиру № 7, розташованої в будинку № 27/14, по вул. Охтирській в м. Богодухові Харківської області. У даній квартирі зареєстровані відповідачі ОСОБА_2, як колишня дружина позивача, ОСОБА_4 син позивача. Останні у вказаному будинку не проживають з 2012 року.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Зазначене вище відповідає положенню ст. 8 (1) Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (ратифікованої Законом № 475/97-ВР від 17.07.1997 року), згідно із якою «Кожен має право на повагу до його приватного і сімейного життя, до житла і до таємниці кореспонденції...».

Також відповідно до ст. 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав і основних свобод людини (ратифікованої Законом № 475/97-ВР від 17.07.1997 року) «Кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном».

Згідно ч. 1 ст. 7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» від 11.12.2003 року зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть.

Виходячи з викладеного та враховуючи, що відповідачі добровільно покинули спірне житлове приміщення, не проживають в ньому більше одного року без поважних причин, там відсутні їхні особисті речі та майно, але перебувають на реєстраційному обліку за вказаною адресою, що порушує права позивача як власника, так як він не має можливості розпорядитись належним йому майном, суд вважає за можливе задовольнити вимоги позивача про усунення перешкод в користуванні власністю шляхом визнання ОСОБА_2 та ОСОБА_4 такими, що втратили право користування житловим приміщенням.

Згідно ч. 3 ст. 10 та ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 317, 391, 405 ЦК України, ст.ст. 3, 10, 11, 15, 60, 88, 209, 212, 214 218, 294 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа: Богодухівський районний сектор Головного управління Державної міграційної служби України у Харківській області про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження майном шляхом визнання осіб такими, що втратили право на користування житловим приміщенням задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, такими, що втратили право на користування житловим приміщенням - квартирою № 7, розташованою за адресою: м. Богодухів вул. Охтирська № 27/14 Харківської області.

Стягнути з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судові витрати по справі у розмірі по 275,60 грн. (двісті сімдесят пять гривень шістдесят копійок) з кожного.

Рішення може бути оскаржене в Харківський апеляційний суд через Богодухівський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

СУДДЯ