УХВАЛА

іменем україни

1 лютого 2017 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в складі:

головуючого Луспеника Д.Д.,

суддів: Гулька Б.І., Журавель В.І.,

Закропивного О.В., Хопти С.Ф.,

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3 до публічного акціонерного товариства «Вінницяобленерго» про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, відшкодування майнової та моральної шкоди за касаційною скаргою публічного акціонерного товариства «Вінницяобленерго» на рішення апеляційного суду Вінницької області від 10 червня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2015 року ОСОБА_3 звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що він працював у публічному акціонерному товаристві «Вінницяобленерго» (далі - ПАТ «Вінницяобленерго»). Наказом директора структурних одиниць «Вінницяенергоналадка» (далі - СО «Вінницяенергоналадка») від 1 серпня 2013 року № 69-к його було переведено на посаду начальника цеху діагностики металів СО «Вінницяенергоналадка». Наказом ПАТ «Вінницяобленерго» від 21 вересня 2015 року № 322-к його було звільнено з роботи на підставі п. 1 ст. 40 КЗпП України у зв'язку з ліквідацією структурної одиниці, через неможливість переведення на іншу рівноцінну роботу в зв'язку із відсутністю такої та відмовою від запропонованих вакантних посад. Підставою видачі наказу про звільнення з роботи був протокол загальних зборів акціонерів ПАТ «Вінницяобленерго» від 30 квітня 2015 року № 2/2015 та наказ ПАТ «Вінницяобленерго» від 9 червня 2015 року № 220 «Про ліквідацію структурних одиниць ПАТ «Вінницяобленерго» та роботу відповідних ліквідаційних комісій».

Разом із тим, на загальних зборах акціонерів це питання не обговорювалося та не приймалося, тому і не приймалося рішення щодо необхідності ліквідації структурних одиниць.

Вказував на те, що при звільненні відповідачем не було враховано, що розірвання трудового договору можливе лише за наказом директора СО «Вінницяенергоналадка», а не генерального директора ПАТ «Вінницяобленерго», з яким трудовий договір він не укладав. У порушення вимог трудового законодавства йому не було запропоновано таких вакантних посад, які б відповідали його кваліфікації, професії чи спеціальності та на які б він міг погодитися. Крім того, на його думку, фактично відбулася не ліквідація, а реорганізація юридичної особи, оскільки збереглися всі виробничі функції цеху діагностики металів, який перейменований в «групу обстеження металів і зварювання», яка стала складовою частиною «цеху ремонту електротехнічного устаткування», що зберіг ті самі за змістом виробничі функції; не відбулося ліквідації робочих місць та суттєвої зміни чисельності у новоназваному цеху, що є фактично зміною внутрішньої (організаційної) структури відповідача.

З урахуванням зазначеного, ОСОБА_3 просив визнати незаконним та скасувати наказ від 21 вересня 2015 року № 322-к про його звільнення з роботи, поновити його на посаді начальника цеху діагностики металів, стягнути з відповідача на його користь середній заробіток за час вимушеного прогулу, майнову шкоду, яка полягає у відшкодуванні витрат на лікування у сумі 2 083 грн, моральну шкоду у сумі 5 тис. грн, а також понесені судові витрати.

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 23 березня 2016 року у задоволенні позову ОСОБА_3 відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Вінницької області від 10 червня 2016 року рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове рішення. Позов ОСОБА_3 задоволено частково.

Визнано незаконним та скасовано наказ від 21 вересня 2015 року № 322-к в частині звільнення ОСОБА_3 з посади начальника цеху діагностики металів СО «Вінницяенергоналадка» ПАТ «Вінницяобленерго».

Стягнуто з ПАТ «Вінницяобленерго» на користь ОСОБА_3 69 098 грн 12 коп. середнього заробітку за час вимушеного прогулу з утриманням при виплаті зазначеної суми передбачених законом податків та обов'язкових платежів, а також 2 тис. грн у відшкодування моральної шкоди.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі ПАТ «Вінницяобленерго», посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення апеляційного суду та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Касаційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем дотримано вимоги законодавства про працю щодо процедури звільнення ОСОБА_3 з підстав, передбачених п. 1 ст. 40 КЗпП України у зв'язку з ліквідацією структурної одиниці, тому підстав для його поновлення його на роботі і стягнення пов'язаних зі звільненням матеріальних і моральних відшкодувань немає.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та задовольняючи частково позовні вимоги, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що звільнення позивача за п. 1 ч. 1 ст. 40 КЗпП України з підстав ліквідації підприємства проведене з порушенням вимог трудового законодавства, оскільки фактично відбулася не ліквідація, а реорганізація юридичної особи - ПАТ «Вінницяобленерго», у зв'язку зі зміною внутрішньої структури підприємства.

Такі висновки є правильними, ґрунтуються на фактичних обставинах, установлених судом, на доказах, поданих сторонами, які судом належним чином оцінені і відповідають вимогам закону, який правильно застосовано.

Судом установлено, що з 20 лютого 1997 року ОСОБА_3 працював у ПАТ «Вінницяобленерго».

Наказом директора СО «Вінницяенергоналадка» від 1 серпня 2013 року № 69-к ОСОБА_3 переведено на посаду начальника цеху діагностики металів СО «Вінницяенергоналадка».

Рішенням загальних зборів акціонерів ПАТ «Вінницяобленерго» від 30 квітня 2015 року (протокол № 2/2015) припинено діяльність СО «Вінницяенергоналадка» ПАТ «Вінницяобленерго» шляхом їх ліквідації (закриття).

9 червня 2015 року генеральним директором ПАТ «Вінницяобленерго» видано наказ № 220 про ліквідацію структурних одиниць ПАТ «Вінницяобленерго» «Вінницькі високовольтні електричні мережі» та «Вінницяенергоналадка» та роботу відповідних ліквідаційних комісій.

Наказом генерального директора ПАТ «Вінницяобленерго» від 9 червня 2015 року № 218 «Про формування штатного розпису Управління ПАТ «Вінницяобленерго» у зв'язку з ліквідацією СО «Вінницькі високовольтні електричні мережі» та СО «Вінницяенергоналадка», відповідно до рішення загальних зборів акціонерів ПАТ «Вінницяобленерго», рішення Наглядової ради та з метою раціональної організації роботи виробничих служб товариства, доручено здійснити до 1 вересня 2015 року заходи щодо створення в наявних підрозділах управління товариства нових бригад, дільниць, груп, цехів та посад; сформувати новий штатний розпис; здійснити відповідні заходи щодо переведення, звільнення працівників структурних одиниць.

11 червня 2015 року позивача було попереджено, що у зв'язку з ліквідацією, його посада буде скорочена з 1 вересня 2015 року та запропоновано вакантні місця у товаристві.

Наказом генерального директора ПАТ «Вінницяобленерго» № 322-к від 21 вересня 2015 року ОСОБА_3 звільнено з посади начальника цеху діагностики металів СО «Вінницяенергоналадка» за п. 1 ст. 40 КЗпП України у зв'язку з ліквідацією структурної одиниці, через неможливість переведення на іншу рівноцінну роботу в зв'язку із відсутністю такої та відмовою від запропонованих вакантних посад.

Підставою для звільнення ОСОБА_3 зазначено: 1) протокол загальних зборів акціонерів ПАТ «Вінницяобленерго» № 2/2015 від 30 квітня 2015 року; 2) наказ від 9 червня 2015 року № 220 «Про ліквідацію структурних одиниць ПАТ «Вінницяобленерго» «Вінницькі високовольтні електричні мереж» та «Вінницяенергоналадка» та роботу відповідних ліквідаційних комісій».

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом, у випадку змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників.

Зі змісту зазначеної норми вбачається, що вона передбачає декілька самостійних підстав для розірвання з ініціативи власника трудового договору з працівником, як-от: ліквідацію; реорганізацію; банкрутство; перепрофілювання підприємства, установи, організації; скорочення чисельності працівників; скорочення штату працівників.

При цьому вживані в цій нормі поняття: «ліквідація», «реорганізація», «перепрофілювання», «банкрутство», «скорочення чисельності або штату працівників» - стосуються саме підприємств, установ, організацій як юридичних осіб, а не їх структурних підрозділів.

Визначення юридичної особи, поняття ліквідації юридичної особи та порядок її ліквідації міститься у ст. ст. 80, 104, 110, 111 ЦК України, ст. ст. 62-66, 79-92 ГК України, ст. ст. 1-22 Закону України «Про господарські товариства».

Підприємство самостійно визначає свою організаційну структуру, встановлює чисельність працівників і штатний розпис. Підприємство може складатися з виробничих або функціональних структурних підрозділів (виробництв, відділень, цехів, управлінь, бюро, служб тощо) та створювати філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи.

Філії та представництва, як і інші структурні підрозділи підприємства, установи, організації не мають статусу юридичних осіб і діють на основі положення про них, затвердженого підприємством (ст. 95 ЦК України, ч. 4 ст. 64 ГК України).

За таких обставин підставою для розірвання з працівником трудового договору у зв'язку з ліквідацією підприємства, установи, організації згідно з п. 1 ч. 1 ст. 40 КЗпП України може бути ліквідація саме підприємства, установи, організації як юридичної особи.

Виходячи з аналізу змісту норм ст. ст. 104, 105, 110 ЦК України ліквідація є такою формою припинення юридичної особи за рішенням її учасників або органу юридичної особи, уповноваженого на це установчими документами у передбачених ними випадках, у результаті якої вона припиняє свою діяльність (справи і майно) без правонаступництва, тобто без переходу прав та обов'язків до інших осіб.

Відповідно до ч. 2 ст. 104 ЦК України юридична особа є такою, що припинилася, з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення.

Ліквідація ж структурного підрозділу юридичної особи зі створенням чи без створення іншого структурного підрозділу не є ліквідацією або реорганізацією юридичної особи, а свідчить лише про зміну внутрішньої (організаційної) структури юридичної особи. На відміну від ліквідації чи реорганізації юридичної особи, ця обставина може бути підставою для звільнення працівників цього структурного підрозділу згідно з п. 1 ч. 1 ст. 40 КЗпП України лише з підстав скорочення чисельності або штату працівників у зв'язку з такими змінами при умові дотримання власником вимог ч. 2 ст. 40, ст. ст. 42, 43, 492 КЗпП України.

Зазначений висновок узгоджується також із нормою ч. 3 ст. 36 КЗпП України, відповідно до якої в разі реорганізації підприємства, установи, організації (злиття, приєднання, поділ чи перетворення) дія трудового договору працівника продовжується. Припинення трудового договору з ініціативи власника або уповноваженого ним органу можливе лише у разі скорочення чисельності або штату працівників (п 1 ч. 1 ст. 40 КЗпП України).

Відповідно до п. п. 3.1., 3.2. Положення про СО «Вінницяенергоналадка» ПАТ «Вінницяобленерго», СО «Вінницяенергоналадка» входить до складу товариства, як виробничий підрозділ і підпорядковується безпосередньо генеральному директору та виконавчому органу товариства - дирекції. СО «Вінницяенергоналадка» не є юридичною особою. СО «Вінницяенергоналадка» має організаційну структуру та штатний розпис, затверджені товариством і діє на підставі положення про них та статуту товариства, на засадах господарського розрахунку та в межах повноважень наданих довіреністю ПАТ «Вінницяобленерго» (п. п. 3.3. - 3.8. Положення).

Отже, фактично відбулась внутрішня реорганізації юридичної особи - ПАТ «Вінницяобленерго» (шляхом впровадження змін в організаційній структурі підприємства), а не її ліквідації, тому звільнення ОСОБА_3 на підставі п. 1 ч. 1 ст. 40 КЗпП України у зв'язку з ліквідацією СО «Вінницяенергоналадка» здійснено без дотримання вимог ч. 3 ст. 36, ч. 2 ст. 40, ст. ст. 42, 43, 49-2 КЗпП України.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції дійшов правильного висновку про незаконність звільнення позивача на підставі п. 1 ч. 1 ст. 40 КЗпП України у зв'язку з ліквідацією СО «Вінницяенергоналадка», оскільки саму юридичну особу не ліквідовано, а ліквідовано її структурну одиницю, тому ліквідацію СО «Вінницяенергоналадка» не можна розцінювати, як ліквідацію юридичної особи та підставу для звільнення позивача.

Такий висновок суду відповідає правовій позиції, викладеній у постанові Верховного Суду України від 11 липня 2012 року у справі № 6-65цс12, яка відповідно до положень ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для всіх судів України.

Вирішуючи даний спір, суд апеляційної інстанції надав належну оцінку вказаним вище обставинам з урахуванням норм матеріального права, що регулюють спірні правовідносини, у зв`язку із чим дійшов обґрунтованого висновку про порушення трудових прав позивача при звільненні та поновив їх в судовому порядку.

Оскільки з матеріалів справи та змісту касаційної скарги не вбачається неправильне застосування судами норм матеріального чи порушення норм процесуального права, колегія суддів вважає за необхідне касаційну скаргу відхилити.

Відповідно до ч. 1 ст. 337 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу публічного акціонерного товариства «Вінницяобленерго» відхилити.

Рішення апеляційного суду Вінницької області від 10 червня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Д.Д. Луспеник

Судді: Б.І. Гулько

В.І. Журавель

О.В. Закропивний

С.Ф. Хопта