РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2017 р. м. Хмельницький

Хмельницький міськрайонний суд в складі: головуючого судді - Продана Б. Г., при секретарі - Боднар А.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Хмельницького цивільну справу за позовом ОСОБА_1 в своїх інтересах та в інтересах малолітнього ОСОБА_6 до ОСОБА_2, третіх осіб без самостійних вимог: Служби у справах дітей виконавчого комітету Хмельницької міської ради, Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Хмельницькій області

про усунення перешкод користування житловим приміщенням та вселення, стягнення матеріальної та моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про усунення перешкод користування житловим приміщенням та вселення, стягнення матеріальної та моральної шкоди, пояснивши, що в 2015 році вони з відповідачем розлучились. Від шлюбу в них є малолітня дитина - син ОСОБА_6, 2009 р.н. На підставі ордеру на жиле приміщення в 2011 році відповідач із сім'єю яка складається з трьох чоловік вселились і проживали в квартирі АДРЕСА_1. Після розлучення позивач із сином залишились проживати в даній квартирі, однак через неприязні відносини відповідач чинить їм постійні перешкоди в користуванні житловим приміщенням. У з зв'язку із тим, що ОСОБА_2 змінив замки у вхідних дверях, позивач не має доступу до житлового приміщення в якому зареєстрована, через що вимушена винаймати житло. Просить суд усунути перешкоди у здійсненні права користування житловим приміщенням шляхом їх вселення та стягнути матеріальну і моральну шкоду.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просить позов задоволити в повному обсязі з підстав, зазначених в позовній заяві.

Відповідач та його представник в судовому засіданні проти позову заперечили, вважають його безпідставним та таким, що не підлягає задоволенню.

Представник третьої особи, служби у справах дітей виконкому ХМР позов підтримує частково, в частині вселення та усунення перешкод в користуванні житлом.

Представник третьої особи ГУ ДСНС України в Хмельницькій області при вирішенні спору покладається на думку суду.

Заслухавши пояснення сторін та їх представників, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що на підставі ордеру на жиле приміщення в 2011 році відповідач із сім'єю яка складається з трьох чоловік вселились і проживали в квартирі АДРЕСА_1, копія даного ордеру міститься в матеріалах справи. Після розлучення позивач із сином залишились проживати в даній квартирі, однак через неприязні відносини відповідач чинить їм постійні перешкоди в користуванні житловим приміщенням, що підтверджується висновками ПЗВП ХВП ГУНП, за результами звернень позивача.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_4 показав суду, що допомагав ОСОБА_5 перевозити речі на зйомну квартиру, що знаходиться по АДРЕСА_2.

Відповідно до ч.2 ст. 3 СК України, сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки

Відповідно до ч.2 ст. 64 ЖК України, до членів сім'ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім'ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Якщо особи, зазначені в частині другій цієї статті, перестали бути членами сім'ї наймача, але продовжують проживати в займаному жилому приміщенні, вони мають такі ж права і обов'язки, як наймач та члени його сім'ї.

Згідно положень ст. 396 ЦК України особа, яка має речове право на чуже майно, має право на захист цього права, у тому числі і від власника майна, відповідно до положень глави 29 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно із ч.2 ст. 386 ЦК України, власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

Відповідно до ст. 16 Конвенції про права дитини, жодна дитина не може бути об'єктом свавільного або незаконного втручання в здійснення її права на особисте і сімейне життя, недоторканість житла, таємницю коеспонденції або незаконного посягання на честь і гідність. Дитина має право на захист закону від такого втручання або посягання.

У відповідності із ст. 47 Конституції України кожен має право на житло. Жодна особа не може бути примусово позбавлена житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.

На підставі викладеного, суд вважає, що слід вселити ОСОБА_1 та її малолітнього сина ОСОБА_6 в квартиру АДРЕСА_1 та зобов'язати ОСОБА_2 не чинити перешкод в користуванні даною квартирою.

Позивачем також заявлена вимога щодо стягнення матеріальної та моральної шкоди. Однак в судовому засіданні не здобуто належних та допустимих доказів заподіяння позивачу матеріальної шкоди на суму 7 000 грн.

Відповідно до ч. 4 ст. 23 ЦКУ моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню та не пов'язана з розміром цього відшкодування.

Згідно абз. 1 п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» №4 від 31.03.1995 року у позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується.

В судовому засіданні позивачем не було доведено, що відповідачем заподіяна їй моральна шкода в розмірі 15 000 грн., тому суд вважає, що в цій частині позовних вимог слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 213; 215; 224 ЦПК України, ст.ст. 386, 391, 396 ЦК України, ст. 64 ЖК України, ст. 47 Конституції України, ст. 16 Конвенції про права дитини, Постановою Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» №4 від 31.03.1995 року, суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву задоволити частково.

Вселити ОСОБА_1 та її малолітнього сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 в квартиру АДРЕСА_1.

Зобов'язати ОСОБА_2 не чинити перешкод в користуванні даною квартирою ОСОБА_1 та ОСОБА_6

В решті позову відмовити.

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Апеляційного суду Хмельницької області протягом десяти днів з дня проголошення рішення суду.

Суддя: