Справа № 715/42/17
Провадження № 2/715/151/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 лютого 2017 року Глибоцький районний суд Чернівецької області

в складі головуючого судді Цуренка В.А.

секретар судового засідання Оршевська С.М.

та за участю позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

відповідачки ОСОБА_3

представника відповідачки ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Глибока справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, третя особа: орган опіки та піклування Глибоцька РДА Чернівецької області про усунення перешкод у вихованні дитини та визначення порядку участі у її вихованні, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним позовом, вказавши в позові, що 09 листопада 2009 року ОСОБА_1, зареєстрував шлюб з ОСОБА_3 Від шлюбу в них народилася донька ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає з матірю. Більше двох років вони з відповідачкою припинили шлюбно-сімейні відносини, в звязку з чим, він залишив сімю. Шлюб між ними був розірваний Рішенням Глибоцького районного суду Чернівецької області від 27 грудня 2016 року. В звязку з тим, що близько двох років вони проживають окремо, він позбавлений можливості спілкування з донькою ОСОБА_5 і приймати участь у її вихованні по тій причині, що йому створює перешкоди його колишня дружина та налаштовує дитину проти нього. Тому просить суд, усунути перешкоди в праві спілкування та виховання дитини ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, визнати участь батька у вихованні малолітньої доньки, надавши йому право у першу і третю суботу місяця відвідувати або забирати дитину з місця її проживання до себе з 12:00 год. до 18:00 год., а також у другу і четверту неділю місяця відвідувати або забирати дитину з місця її проживання до себе з 12:00 год. до 18:00 год. без присутності матері.

Позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 в судовому засіданні в своїх поясненнях підтвердили обставини, які викладені в позовній заяві, просили суд позов задовольнити.

В судовому засіданні відповідачка ОСОБА_3 та її представник ОСОБА_4 позовні вимоги не визнали і заперечували проти їх задоволення.

Вислухавши пояснення учасників процесу, показання свідків і, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 09 листопада 2009 року (що підтверджується свідоцтвом про шлюб).

Рішенням Глибоцького районного суду Чернівецької області шлюб між сторонами розірвано 27 грудня 2016 року.

Під час перебування у шлюбі у сторін народилася донька: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 (підтверджується свідоцтвом про народження), яка проживає разом з матірю ОСОБА_3, що визнається сторонами.

Рішенням Комісії з питань захисту прав дитини № 12/4 від 27.12.2016 року та розпорядженням Глибоцької РДА Чернівецької області № 500 від 30 грудня 2016 року визначено участь позивача у вихованні доньки ОСОБА_5 шляхом надання права спілкування та виховання дитини ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, визнати участь батька у вихованні малолітньої доньки, надавши йому право у другу суботу місяця відвідувати доньку та спілкуватись з нею в присутності матері з 12:00 год. до 18:00 год., та четверту неділю місяця відвідувати доньку та спілкуватись з нею в присутності матері з 12:00 год. до 18:00 год. А матері дитини не чинити перешкод батьку у спілкуванні та вихованні їхньої доньки.

За місцем проживання та за місцем роботи позивач характеризується виключно позитивно, що підтверджується характеристикою виконкому Синьовецької сільської ради Глибоцького району Чернівецької області № 28 від 15 грудня 2016 року.

Відповідно до ч.1, ч.2 ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

Згідно ст. 157 СК України, той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

Відповідно до ст. 158 СК України, за заявою матері, батька дитини орган опіки та піклування визначає способи участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї. Рішення про це орган опіки та піклування постановляє на підставі вивчення умов життя батьків, їхнього ставлення до дитини, інших обставин, що мають істотне значення. Рішення органу опіки та піклування є обов'язковим до виконання. Особа, яка ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, зобов'язана відшкодувати матеріальну та моральну шкоду, завдану тому з батьків, хто проживає окремо від дитини.

Статтею 159 СК України передбачено, що якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування, з урахуванням віку, стану здоров'я дитини, поведінки батьків, а також інших обставин, що мають істотне значення.

Дослідивши всі докази по справі в їх сукупності, суд приходить до висновку, діючи в порушення вимог ст. 159 СК України, відповідачка перешкоджала позивачу зустрічатися з неповнолітньою донькою, а саме не дозволяла позивачу спілкуватися і забирати доньку тим самим, позбавляючи позивача можливості приймати участь у вихованні доньки, що є також порушенням вимог ст. 157 СК України.

Тому, враховуючи в всі обставини справи, доводи сторін, керуючись в першу чергу інтересами дитини, вимогами розумності, справедливості і рівності прав батьків у вихованні малолітньої дитини, позитивне відношення дитини до обох батьків, суд дійшов висновку, позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково, при цьому перші дві зустрічі позивача з дитиною в інтересах дитини провести у присутності матері, що відповідає віку дитини, та іншим обставинам справи.

Суд відхиляє доводи відповідачки та її представника про неможливість надання позивачу права забирати дитину до місця свого проживання і розцінює невизнання відповідачкою позовних вимог в цій частині як спосіб захисту власних інтересів.

На підставі викладеного, у відповідності до ст.ст. 157-159 СК України, керуючись ст.ст.3-11, 15, 57, 60, 74, 88, 169, 212-215, 224-226 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визначити участь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_4 у вихованні малолітньої доньки: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 шляхом надання права кожну першу та третю суботу місяця та кожну другу та четверту неділю місяця забирати доньку ОСОБА_5 до місця свого проживання чи до місць відпочинку з 12 год. 00 хв. до 18 год. 00 хв., однак перші два рази у присутності матері ОСОБА_3, а в подальшому без її присутності.

В задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до апеляційного суду Чернівецької області через Глибоцький районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

СУДДЯ: