Справа № 333/839/17
Провадження № 2-о/333/89/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 лютого 2017 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді Герасименко С.Г.,

народних засідателів Руденко В.І.,

ОСОБА_1,

при секретарі Уляницькій Д.О.,

за участю прокурора Бондаренко А.Л.,

представника лікарні ОСОБА_2,

лікаря-психіатра ОСОБА_3,

особи, щодо якої вирішується питання

про госпіталізацію до психіатричного

закладу у примусовому порядку ОСОБА_4,

законного представника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду заяву головного лікаря КУ «Обласна психіатрична лікарня» ОСОБА_6 про госпіталізацію у психіатричну лікарню у примусовому порядку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, -

ВСТАНОВИВ:

Головний лікар КУ «Обласна психіатрична лікарня» ОСОБА_6 звернувся до суду із заявою, в якій просить госпіталізувати ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 у психіатричну лікарню у примусовому порядку.

Заява обґрунтована тим, що ОСОБА_4, що мешкає за адресою: АДРЕСА_1, є інвалідом II групи безстроково по психічному захворюванню. Рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 12.02.2010 року визнаний недієздатним. Рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 16.04.2010 року опікуном призначена мати ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3 Із анамнезу відомо, що змінився в поведінці з 2007 року, коли став замкнутим, перестав спілкуватися з друзями, перестав стежити за своїм зовнішнім виглядом, не було бажання працювати, сам з собою розмовляв, побив дівчину, з якою зустрічався, називав її «відьмою», вдома побив меблі, на стінах малював малюнки релігійного змісту. У січні 2008 року був вперше госпіталізований в КУ «Обласна клінічна психіатрична лікарня» ЗОР із діагнозом «Шизофренія». У клінічній картині захворювання виявляв маячні ідеї відношення, релігійного змісту, психофізичної дії управління ззовні, слухові обмани коментуючого, імперативного характеру. У періоди загострення захворювання проявляє агресію до матері, батька, оточуючих. Більше 20 госпіталізацій. Остання виписка із стаціонару 27.01.2017 року. Після виписки підтримуюче амбулаторне лікування приймає нерегулярно через відсутність критики до хвороби. Зі слів матері-опікуна, психічний стан змінився: став різким, агресивним по відношенню до неї, загрожує фізичною розправою, вважає себе Богом і тому йому не можна ні в чому відказати, на відказ - бє матір, штовхає. Вважає матір «Богом смерті» і що вона не повинна жити, її потрібно вбити, спалити, себе називає «вечная жизнь». Розмовляє з Богами, дає їм якісь вказівки. 20.02.2017 року доставлений бригадою спеціалізованої медичної допомоги в приймальне відділення КУ «Обласна клінічна психіатрична лікарня» ЗОР у зв'язку з погіршенням психічного стану. Оглянутий черговим лікарем приймального відділення, який кваліфікував стан, як загострення хронічного психічного розладу в вигляді шизофренії, параноїдної форми, безперервний тип перебігу, галюцинаторно-маячний синдром, у зв'язку з чим був госпіталізований в примусовому порядку. 20.02.2017 року оглянутий комісією лікарів-психіатрів. Під час огляду: контакт малопродуктивний, на питання відповідає з роздратуванням, мова гучна, спонтанна, викрикує окремі слова. Заявляє, «я вечная жизнь, Бог начала... почему не могу быть Богом... потому что все начинается и кончается... мать - Бог смерти, она не должна жить...». Афективно заряджений на адресу матері. Емоційно нестійкий, до чогось прислухається, придивляється, озирається по сторонах, схоплюється, кудись прагне. Незадоволений питаннями, що ставляться. Неспокійний, метушливий. Дистанцію не дотримує. Інструкції не виконує. Критика до хвороби відсутня. Приймаючи до уваги погіршення психічного стану, а також агресивну поведінку по відношенню до матері-опікуна, примусова госпіталізація доцільна, лікування можливо тільки в умовах психіатричного стаціонару.

У суді представник заявника та лікар-психіатр підтримали заяву, надавши пояснення що хворий потребує обовязкової госпіталізації.

Прокурор не заперечує проти задоволення заяви.

Законний представник хворого не заперечує проти задоволення заяви.

Суд, заслухавши представника лікарні, лікаря-психіатра, висновки прокурора, законного представника хворого, вивчивши матеріали справи, висновок лікарів-психіатрів від 20.02.2017 року вважає, що заява, підлягає задоволенню з наступних підстав.

Законом України «Про психіатричну допомогу» визначено, що особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність.

Згідно висновку комісії лікарів-психіатрів від 20.02.2017 року, встановлено, що ОСОБА_4 страждає на тяжкий хронічний психічний розлад у вигляді шизофренії, параноїдної форми, безперервний тип перебігу, галюцинаторно-маячний синдром. Внаслідок хвороби являє високу потенційну соціальну небезпеку для себе та оточуючих.

Керуючись ст. ст. 14, 22 Закону України «Про психіатричну допомогу», ст. ст. 280, 281, 282 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

Заяву Комунального підприємства «Обласна психіатрична лікарня» задовольнити.

Госпіталізувати ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 у КУ «Обласна психіатрична лікарня» Запорізької обласної ради (м. Запоріжжя, вул. Сєдова, 6) у примусовому порядку.

Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції може бути подана до Апеляційного суду Запорізької області, через Комунарський районний суд м. Запоріжжя протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя С.Г. Герасименко

Народні засідателі В.І. Руденко

ОСОБА_1