ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2-о/753/26/17
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про повернення позовної заяви

"10" лютого 2017 р. суддя Дарницького районного суду м. Києва, ЛЕОНТЮК Л. К., розглянувши позовну заяву в порядку окремого провадження за заявою ОСОБА_3, яка діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_4, заінтересовані особи: ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, Служба у справах дітей Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації про встановлення факту постійного проживання у м. Києві, -

В С Т А Н О В И В :

Заявник ОСОБА_3 яка діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_4 звернулася до Дарницького районного суду м.Києва (м.Київ, вул. Севастопольська,14) з заявою про встановлення факту постійного проживання у м. Києві.

Матеріали цивільної справи надійшли до загальної канцелярії Дарницького районного суду м. Києва ( м. Київ, вул. О. Кошиця, 5 - а ) за вх. № 31653 від 17 червня 2016 року і передані судді для вирішення питання про відкриття провадження у справі у приміщення суду ( по вул. Севастопольській, 14 ) що підтверджується даними контрольного журналу № 686 від 23 червня 2016 року.

Відповідно до ст. 234 ЦПК України окреме провадження - це вид не позовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: родинних відносин між фізичними особами; перебування фізичної особи на утриманні; каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов'язковому державному соціальному страхуванню; реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу; належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькової, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. У ч. 2 ст. 256 ЦПК України передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

За умовами ч. 3 ст. 235 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

Згідно з положенням частини першої статті 257 ЦПК України заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання.

Однією із умов реалізації права особи на пред'явлення позову є дотримання вимог підсудності, інакше позовна заява підлягає поверненню заявнику ( пункт 4 частини третьої статті 121 ЦПК України ).

У зв'язку із цим підсудність як умова реалізації права на пред'явлення позову тісно пов'язана з процесуальною правоздатністю та компетентністю суду.

Місцем проживання фізичної особи згідно з частиною першою статті 29 ЦК України є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому ( гуртожиток, готель тощо ), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово.

Місце проживання необхідно відрізняти від місця перебування фізичної особи, тобто того місця, де вона тимчасово не проживає, а знаходиться.

У зв'язку з наведеним судом мають прийматися до уваги положення Закону України « Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні », який регулює відносини, пов'язані зі свободою пересування та вільним вибором місця проживання в Україні, а також визначає порядок реалізації свободи пересування та вільного вибору місця проживання і встановлює випадки їх обмеження. Під місцем перебування розуміється адміністративно - територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком менше 6 місяців на рік. Під місцем проживання цей Закон визначає адміністративно - територіальну одиницю, на території якої особа проживає строком понад 6 місяців на рік ( стаття 3 Закону ).

Громадяни України, а також іноземець чи особа без громадянства, які перебувають в Україні на законних підставах, зобов'язані протягом 10 днів після прибуття до нового місця проживання зареєструвати місце проживання ( стаття 6 За кону ).

Реєстрація місця перебування здійснюється за заявою особи, яка зобов'язана подати її протягом семи днів після прибуття в місцеперебування. При реєстрації місця перебування особи інформація про неї повідомляється до органу реєстрації за місцем проживання особи (стаття 8 Закону).

Отже, пред'явлення заяв за місцезнаходженням заявника можливе лише в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем його проживання або за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем його перебування.

Згідно ст. 115 ЦПК України, якщо суддя, вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, встановить, що справа не підсудна цьому суду, заява повертається позивачеві для подання до належного суду, про що постановляється ухвала. Ухвала суду разом із заявою та всіма додатками до неї надсилається позивачеві.

Згідно п. 4 ч. 3 ст. 121 ЦПК України заява повертається у випадках, коли справа не підсудна цьому суду.

Вивчивши матеріали справи, вважаю, що за таких обставин необхідно повернути заяву заявнику ОСОБА_3, яка діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_4 як непідсудну Дарницькому районному суду м. Києва.

У зв'язку із поверненням заяви позивачу для подання до належного суду, вважаю за необхідне у відповідності до п. 2 ч. 1 ст .7 Закону України « Про судовий збір » повернути позивачу суму сплаченого судового збору в розмірі 275 грн. 61 коп.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.109, 115, 121 ЦПК України, ст. 7 Закону України «Про судовий збір», суддя

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_3, яка діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_4, заінтересовані особи: ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, Служба у справах дітей Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації про встановлення факту постійного проживання у м. Києві - повернути позивачеві для звернення до належного суду.

Повернути ОСОБА_3 суму сплаченого судового збору у розмірі 275 грн. 61 коп. згідно платіжного доручення № 136 від 15 червня 2016 року на рахунок № 0003 одержувач: УДКСУ у Дарницькому районі м. Києва, код банку 820019 - 275 (двісті сімдесят п"ять) гривень 61 копійок.

Виконання ухвали щодо повернення судового збору доручити ГУ ДКСУ у м. Києві.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва через Дарницький районний суд м. Києва шляхом подачі апеляційної скарги протягом 5 днів з дня отримання її копії

СУДДЯ ЛЕОНТЮК Л.К.