Провадження № 2/760/472/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

/заочне /

23 лютого 2017 року Солом'янський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді - Шереметьєвої Л.А.

за участю секретаря - Бугайчука О.Р.

позивача - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судового засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про стягнення коштів, суд

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом і просить стягнути солідарно з відповідачів 51 304,40 гр. боргу.

Посилається в позові на те, що 31 серпня 2016 року між ним та відповідачами був укладений попередній Договір купівлі-продажу квартири, який зареєстрований в реєстрі №8088 та посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Ковальчуком С.П.

Відповідно до умов договору сторони погодили, що в строк до 15 жовтня 2016 року ними буде укладено Договір купівлі - продажу квартири АДРЕСА_1 за ціною 1 487 827,60 грн., з яких 51 304,40 грн. ним передано відповідачам, як продавцям, у день укладення попереднього договору.

В строк, указаний у попередньому договорі, а саме 15 жовтня 2016року, основний договір укладений не був, і сплачені ним кошти в розмірі 51 304,40грн. відповідачі не повернули.

Зазначив, що у вказану дату, а саме 14 жовтня 2016 року угоду не було вчинено з причин святкування Дня захисника України, а 15.10.2016 року двері приміщення, в якому знаходиться робоче місце нотаріуса, були зачинені, який повідомив про укладення основної угоди 17.10.2016 року.

17 жовтня 2016 року при спілкуванні з відповідачами щодо виконання умов договору відповідачі відмовилися прийняти його пропозицію та покинули приміщення нотаріальної контори, а також відмовилися повертати грошові кошти в розмірі 51 304,40грн.

Виходячи з цього, просить задовольнити позов.

Позивач у судовому засіданні позов підтримав.

Відповідачі у судове засідання неодноразово не з»являлися, про час розгляду справи сповіщалися належним чином у порядку, визначеному ст.76 ЦПК України, однак судові повістки поверталися до суду без вручення з відмітками поштового відділення про повернення в зв»язку з закінченням терміну зберігання.

Виходячи з цього, повідомлення відповідачів про час розгляду справи судом було здійснено в порядку, визначеному ч.9 ст. 74 ЦПК України, тобто через оголошення в пресі.

Згідно ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Таким чином, враховуючи думку позивача, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи.

Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про обгрунтованість вимог позивача, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Ч.1 ст.ст. 628, 629 ЦК України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов'язковим для виконання сторонами.

За правилами ч.ч.1-3 ст.635 ЦК України попереднім є договір, сторони якого зобов'язуються протягом певного строку (у певний термін) укласти договір в майбутньому (основний договір) на умовах, встановлених попереднім договором.

Попередній договір укладається у формі, встановленій для основного договору, а якщо форма основного договору не встановлена, - у письмовій формі.

Сторона, яка необгрунтовано ухиляється від укладення договору, передбаченого попереднім договором, повинна відшкодувати другій стороні збитки, завдані простроченням, якщо інше не встановлено попереднім договором або актами цивільного законодавства.

Зобов'язання, встановлене попереднім договором, припиняється, якщо основний договір не укладений протягом строку (у термін), встановленого попереднім договором, або якщо жодна із сторін не направить другій стороні пропозицію про його укладення.

Встановлено, що 31 серпня 2016 року між сторонами був укладений попередній договір купівлі-продажу квартири№351 по вул. В. Гетьмана, 46-а в м. Києві, який зареєстровано в реєстрі №8088 та посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Ковальчуком С.П.

(а.с.7)

Відповідно до п.1 договору сторони зобов'язувалися у строк до 15 жовтня 2016 року укласти Договір купівлі-продажу квартири.

Пунктом 2 визначено, що сторони домовилися, що істотними умовами договору купівлі-продажу квартири будуть: продаж квартири за ціною 1 487 827, 60 грн., що еквівалентно 58 000 дол. США за офіційним курсом НБУ станом на день укладення цього договору. В день укладення основного договору купівлі-продажу квартири визначається гривневим еквівалентом 58 000 дол. США, за комерційним курсом продажу дол.США.; з яких суму у розмірі 51 304,40 грн., що еквівалентно 2000 дол. США за офіційним курсом НБУ гривні до долара США станом на день укладення цього договору передано покупцем продавцям 31 серпня 2016 року.

Статтею 655 ЦК України визначено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до п.9 попереднього договору сторона, яка необгрунтовано ухиляється від укладення договору купівлі-продажу, повинна відшкодувати другій стороні збитки, завдані простроченням, в тому числі повернути отримані при укладенні попереднього договору кошти.

Позивач у судовому засіданні пояснив, що після отримання коштів відповідачі втратили інтерес до нього, як покупця, активно займалися пошуками іншого покупця, він спілкувався з нотаріусом та намагався організувати зустріч для підписання договору.

Зазначив, що станом на 17 жовтня 2016 року відповідачі уже знайшли іншого покупця, а тому відмовилися від укладення основного договору.

Відповідно до ч. ч. 1 та 2 ст.10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Згідно ч.2 ст.11 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

За змістом з ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

За правилами ч. 1 ст. 20 ЦК України право на захист особа здійснює на свій розсуд.

Таким чином, законодавством України кожній особі гарантовано та закріплено право на судовий захист своїх прав та вільний вибір способів такого захисту.

В п. 27 постанови №2 Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» роз'яснено, що виходячи з принципу процесуального рівноправ'я сторін та враховуючи обов'язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається, необхідно в судовому засіданні дослідити кожний доказ, наданий сторонами на підтвердження своїх вимог або заперечень, який відповідає вимогам належності та допустимості доказів.

Відповідачі, не з'явившись до суду, заперечень проти позову не подали, будь-яких доказів, які б спростовували твердження позивача в судовому засіданні, не надали.

В свою чергу приведені позивачем доводи підтверджені належними та допустимими доказами.

Виходячи з викладеного вище, суд приходить до висновку про задоволення вимог позивача.

Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Відповідно до ч.1, п.6 ч.3 ст.79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи

До витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, належать, у тому числі, витрати, пов'язані з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача.

Виходячи з цього та розміру задоволених судом вимог позивача суд приходить до висновку про стягнення з відповідачів на його користь сплачений ним судовий збір при зверненні до суду та витрати, пов»язані з публікацією оголошення в пресі про виклик відповідачів до суду.

Керуючись ст.ст.15,16, 626,628, 629, 635, 655, 638 ЦК України, ст.ст.3-4, 10-11, 57-60, 79, ч.1 ст.88, 209, 212-215, 224 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 на користь ОСОБА_1 51 304, 40 гр. та 971, 20 гр. судових витрат.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку

для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, який його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 10 днів з дня його отримання.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду м. Києва через суд першої інстанції.

Суддя: