Номер провадження 2/754/174/17
Справа №754/397/16-ц
РІШЕННЯ

Іменем України

10 лютого 2017 року м. Київ

Деснянський районний суд м. Києва у складі: головуючого судді Петріщевої І.В., при секретарі судового засідання Нескородяній О.Д., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Комунального підприємства "Київблагоустрій" виконавчого органу Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація), треті особи: Товариство з обмеженою відповідальністю "Україна Бізнес Груп", Департамент міського благоустрою та збереження природного середовища виконавчого органу Київської міської ради, про визнання дій незаконними та заборону на вчинення дій,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Деснянського районного суду міста Києва з зазначеною позовною заявою, в якій просить: 1) Визнати незаконними дії Комунального підприємства "Київблагоустрій" виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) із демонтажу нежитлових приміщень під магазин, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1, і належать ОСОБА_1; 2) Заборонити Комунальному підприємству "Київблагоустрій" виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) вчиняти дії із демонтажу нежитлових приміщень під магазин, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1, і належать ОСОБА_1, на підставі доручення Департаменту міського благоустрою та збереження природного середовища № 467/12-15 від 08.12.2015 року, в обґрунтування позовних вимог, зазначивши, що 04 квітня 2014 року між ОСОБА_3 та ним був укладений договір дарування нежитлових приміщень, за умовами якого він отримав у власність нежитлові приміщення під магазин загальною площею 348,9 кв.м., які розташовані за адресою: АДРЕСА_1, який був посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Галущенко Н.М. та зареєстрований у реєстрі за № 442. У 2015 році в зв'язку із встановленням ним внутрішніх перегородок загальна площа приміщень зменшилася до 334,8 кв.м., про що були внесені зміни до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відповідно витягу з реєстру від 01.12.2015р. При цьому позивач зазначає, що 11 грудня 2015 року відповідач частково демонтував належні йому приміщення, самовільно від'єднав їх від електромереж і водопостачання та привів їх у неприглядний для подальшого використання стан, що підтверджується фото і відео матеріалами та свідками, додатково зазначивши, що під виглядом виконання доручення Департаменту міського благоустрою та збереження природного середовища №467/12-15 від 08.12.2015 року, яким відповідачу було доручено вжити заходів щодо демонтажу павільйону по АДРЕСА_1 в разі відсутності дозвільних документів, відповідачем було частково зруйновано його нежитлову будівлю, на які ним було пред'явлено правовстановлюючі документи, а тому позивач вважає дії відповідача із демонтажу нежитлових приміщень є незаконними.

У судовому засіданні позивач, представник позивача позовні вимоги підтримали у повному обсязі, просили їх задовольнити у повному обсязі, надавши відповідні пояснення та докази на підтвердження своїх вимог, додатково зазначивши, що відповідач протиправно частково демонтував приміщення позивача без належних на те у відповідача підстав і повноважень, додатково зазначивши, що частково пошкоджені відповідачем нежитлові приміщення під магазин загальною площею 334,8 кв.м. за адресою АДРЕСА_1, є нерухомим майном, право власності на яке зареєстровано за позивачем в установленому законом порядку, а не тимчасовою спорудою, як зазначає представник відповідача, посилаючись на висновок судового експерта № 01.01-2016 від 01.03.2016 року.

У судовому засіданні представник відповідача проти позовних вимог заперечував в повному обсязі, надавши відповідні пояснення, зазначивши, що позовні вимоги позивача необґрунтовані та не підлягають задоволенню, надавши відповідні пояснення, зазначивши, що уповноваженим інспектором Комунального підприємства «Київблагоустрій» було проведено перевірку правомірності встановлення тимчасової споруди у м. Києві по вулиці Бальзака, 63-В, та у зв'язку із відсутністю дозвільної документації було винесено припис № 1516478 з вимогою надання ПДД - проектно-дозвільної документації на розміщення ТС - тимчасової споруди. При цьому, власника виявленого елементу благоустрою під час перевірки встановлено не було. В подальшому, у зв'язку із невиконанням вимог припису № 1516478, ненаданням дозвільної документації, Департаментом міського благоустрою та збереження природного середовища виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) було прийнято рішення (доручення), зокрема щодо вжиття заходів шляхом демонтажу самовільно встановленої тимчасової споруди у м. Києві по вулиці Бальзака, 63-В. Форма рішення про демонтаж нормативними актами не встановлена, відповідно вказане рішення реалізується Департаментом шляхом надання доручення підпорядкованому Комунальному підприємству у відповідності із п. 6.25 Положення про Департамент міського благоустрою та збереження природного середовища виконавчого органу КМР КМДА). Силами Комунального підприємства «Київблагоустрій» із залученням підрядної організації було проведено демонтаж вказаної вище тимчасової споруди, про що складено відповідний Акт. При цьому відповідач зазначив, що на обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що дії відповідача стосувались об'єкту нерухомого майна за адресою м. Київ, вул. Бальзака, 63-Б, проте, вважає, що з такими доводами погодитись не можна виходячи з того, що за наявними у позивача документами неможливо встановити факт того чи дійсно об'єкт нерухомого майна за адресою: м. Київ, вул. Бальзака, 63-Б, та споруда стосовно якої було вжито заходи із демонтажу є одними і тими же спорудами. За допомогою сервісу Містобудівного кадастру м. Києва, який знаходиться у відкритому доступі на офіційному веб-сайті Департаменту містобудування та архітектури виконавчого органу Київської міської ради (КМДА), Департаментом міського благоустрою та збереження природного середовища виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) була отримана інформація про те, що у м. Києві не існує об'єктів нерухомого майна з адресою: м. Київ, вулиця Бальзака, 63-Б, вказана адреса відсутня у містобудівному кадастрі м. Києва, тобто, визначити реквізити місця розташування вказаної нерухомості позивача на місцевості неможливо. Також представник відповідача зазначив, що споруда стосовно якої було прийнято рішення про демонтаж є тимчасовою, оскільки була встановлена без заглибленого фундаменту, виготовлена з полегшених залізних легких збірно-розбірних конструкцій та за своїми ознаками не належить до об'єктів нерухомого майна. Таким чином вважає, що проаналізувавши вказані обставини справи можна дійти висновку про те, що рішення Департаменту про демонтаж (доручення) не стосується нерухомого майна за адресою: м. Київ, вул. Бальзака, 63-Б, додатково зазначив, що відповідно до п. 6 Положення Департамент має право, зокрема, здійснювати встановленому порядку демонтаж та очищення території міста від самовільно розміщених тимчасових споруд та елементів благоустрою, покинутих будівельних матеріалів і конструкцій, транспортних засобів тощо. Таким чином, рішення про демонтаж малої архітектурної форми (тимчасових споруд) приймається Департаментом міського благоустрою та збереження природного середовища виконавчого органу Київської міської ради внаслідок невиконання вимог припису власником (користувачем) встановленого елементу благоустрою.

У судовому засіданні представник Департаменту міського благоустрою та збереження природного середовища виконавчого органу Київської міської ради проти позовних вимог заперечував в повному обсязі, надавши відповідні пояснення, зазначивши, що позовні вимоги позивача необґрунтовані та не підлягають задоволенню, оскільки Припис № 1516478 був складений інспектором КП Київблагоустрій при виявленні порушення за адресою: АДРЕСА_1, додатково зазначивши, що відповідно до Договору дарування від 04.04.2014 року позивачу були подаровані нежитлові приміщення під магазин загальною площею 348,9 кв.м, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1, а демонтаж спірного об'єкту проводився за адресою: АДРЕСА_1, згідно Актів демонтажу №№ 216/ОЗУ, 03/52-у. Також зазначив, що відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності зазначено нежитлові приміщення під магазин загальною площею 334,8 кв.м, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1, а відповідно до наданих позивачем документів, неможливо ідентифікувати, що спірний об'єкт, на який складений припис № 1516478 та надане доручення від 08.12.2015 № 467/12-15 є одним і тим же об'єктом, оскільки не співпадає адреса та площа спірного об'єкту. Таким чином вважає, що оскільки акти, на підставі яких було проведено демонтаж спірного приміщення позивача, а саме припис від 07.12.2015 № 1516478 та доручення Департаменту на проведення демонтажу спірного об'єкту від 08.12.2015 № 467/12-15, на даний момент є чинними, позивачем не оскаржувались, позовні вимоги ОСОБА_1 не підлягають задоволенню, як безпідставні.

У судове засідання представник Товариства з обмеженою відповідальністю "Україна Бізнес Груп" не з'явився.

Суд, заслухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, враховуючи їх належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що 04 квітня 2014 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 було укладено Договір дарування нежитлових приміщень, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Галущенко Н.М. та зареєстрований у реєстрі за № 442, за умовами якого ОСОБА_1 прийняв у дарунок нежитлові приміщення під магазин загальною площею 348,9 кв.м., які розташовані за адресою: АДРЕСА_1, що розміщений на земельній ділянці розміром 0,0512, кадастровий номер: НОМЕР_1 (а.с. 7).

Відповідно до Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, індексний номер: 29765154, дата державної реєстрації права власності: 04.04.2014, власником нежитлових приміщень під магазин, загальною площею 348,9 кв.м., які розташовані за адресою: АДРЕСА_1, є ОСОБА_1, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна: 00 (а.с. 183).

Відповідно до Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, індексний номер: 48799216, дата державної реєстрації права власності: 04.04.2014, власником нежитлових приміщень під магазин, загальною площею 334,8 кв.м., які розташовані за адресою: АДРЕСА_1, є ОСОБА_1, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна: 00 (а.с. 8).

Відповідно до Технічного паспорту на громадський будинок - магазин, розташований за адресою: АДРЕСА_1, виготовлений станом на 25.11.2015р., плану І поверху магазину, за адресою: АДРЕСА_1, літ. А, загальна площа приміщень всього по будинку: 334,8 кв.м.; корисна 334,8 кв.м., основна 250,3 кв.м., допоміжна 84,5 кв.м., кількість основних приміщень 3, площа основи (забудови) - 392,9 кв.м. (а.с. 184-186).

Як вбачається з матеріалів справи, старшим інспектором Комунального підприємства "Київблагоустрій" виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) було видано Припис №1516478 від 07.12.2015 року, відповідно до якого встановлено порушення п.п. 15.3.5, 20.1.1. Правил благоустрою міста Києва за адресою: АДРЕСА_1, власними ТС, та запропоновано усунути порушення шляхом надання проектно-дозвільної документації на розміщення тимчасової споруди, а в разі її ненадання - демонтувати тимчасові споруди власними силами, в разі невиконання вимог припису - повідомлено, що будуть вжиті відповідні заходи згідно чинного законодавства (а.с. 12).

Відповідно до Доручення №467/12-15 від 08.12.2015 року директору КП «Київблагоустрій» ОСОБА_5 було доручено відповідно до «Положення про Департамент міського благоустрою та збереження природного середовища» виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), затвердженого розпорядженням виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 17.05.2013 №711; «Правил благоустрою м. Києва», затверджених рішенням Київської міської ради від 25.12.2008 №1051/1051, вжити заходи шляхом демонтажу відповідно до вимог чинного законодавства самовільно встановлених елементів благоустрою в разі відсутності проектно-дозвільної документації на розміщення, а саме: район - Деснянський, адреса - АДРЕСА_1, тип об'єкту - павільйон, № припису - 1516478, дата припису - 07.12.2015 року з відповідним фото (а.с.13).

Відповідно до Акту демонтажу №51/11-12-01 від 11.12.2015 року 11.12.2015 року було було проведено демонтаж майна - павільйону, розміщеного за адресою: АДРЕСА_1, на підставі Договору з надання послуг №61 від 18 серпня 2015 року, за заявкою на демонтаж КП "Київблагоустрій", припис №15164 від 07.12.2015р., за Дорученням ДМБЗПС №467112-15від 08.12.015р., що також підтверджується Додатком до Акту демонтажу від 11.12.2015 року - Описом майна (а.с. 15-16).

Відповідно до Висновку експерта №14413 від 11.05.2016 року, за результатами візуального огляду стан конструктивних елементів та елементів зовнішнього та внутрішнього оздоблення приміщень нежитлової будівлі з прибудованою вхідною групою до будівлі за адресою: АДРЕСА_1 на час проведення огляду за аналогією застосовано до Правил визначення фізичного зносу жилих будинків СОУ ЖКГ 75.11-35077234.0015:2009 характеризується, як «Ветхий»: «Стан несучих конструктивних елементів аварійний, а не несучих - дуже ветхий. Обмежене виконання елементами будинку своїх функцій» (а.с. 95-105).

Відповідно до Висновку експерта №01.01-2016 від 01.03.2016 року вартість ремонтно-будівельних робіт з ліквідації пошкоджень і руйнувань, які є нехарактерними для впливу дії природно-кліматичних факторів (природного старіння внаслідок тривалої експлуатації, впливу сонячного проміння тощо), наявних на опоряджувальних покриттях приміщень, конструктивних елементах та інженерних комунікацій будівлі АДРЕСА_1 складає 559447,00 грн. (а.с. 203-208).

У судовому засіданні, зважаючи на диспозитивність цивільного судочинства, суд додатково роз'яснивши обов'язки доказування і подання доказів, приймаючи до уваги обставини, які мають значення для вирішення справи, та предмет доказування, також роз'яснив позивачу право заявити клопотання про забезпечення доказів згідно ст. 133 ЦПК України, зокрема відповідними способами, передбаченими ч. 2 цієї статті, якими є допит свідків, призначення експертизи тощо, проте позивач відповідне клопотання не заявив.

Таким чином, належних та допустимих доказів на підтвердження позовних вимог, у розумінні змісту ст.ст. 57-64 ЦПК України, щодо порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів позивача з боку відповідача суду надано не було.

Судом встановлено, що позивач не довів, незаконність дій Комунального підприємства "Київблагоустрій" виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) із демонтажу нежитлових приміщень під магазин, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1, та вчинення дій із демонтажу цих приміщень на підставі доручення Департаменту міського благоустрою та збереження природного середовища № 467/12-15 від 08.12.2015 року.

З урахуванням встановлених судом обставин, які не були спростовані сторонами, суд дійшов висновку про недоведеність позовних вимог, з таких підстав.

Закон України «Про благоустрій населених пунктів» визначає правові, економічні, екологічні, соціальні та організаційні засади благоустрою населених пунктів і спрямований на створення умов, сприятливих для життєдіяльності людини.

Згідно з статтею 1 вищезазначеного Закону благоустрій населених пунктів - це комплекс робіт з інженерного захисту, розчищення, осушення та озеленення території, а також соціально-економічних, організаційно-правових та екологічних заходів з покращання мікроклімату, санітарного очищення, зниження рівня шуму та інше, що здійснюються на території населеного пункту з метою її раціонального використання, належного утримання та охорони, створення умов щодо захисту і відновлення сприятливого для життєдіяльності людини довкілля.

Нормативно-правовим актом, яким установлюються вимоги щодо благоустрою території населеного пункту є Правила благоустрою території населеного пункту, які розробляються і затверджуються відповідними органами місцевого самоврядування.

Рішенням Київської міської ради № 1051/1051 від 25.12.2008 затверджено Правила благоустрою м. Києва, відповідно до вимог статті 40 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» та пункту 2 частини першої статті 255 КУпАП надано повноваження Департаменту міського благоустрою та збереження природного середовища виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) щодо виконання функцій Інспекції з благоустрою м. Києва.

Відповідно до пункту 20.2.11 Правил благоустрою м. Києва, затверджених рішенням Київської міської ради № 1051/1051 від 25 грудня 2008 року, у разі виявлення уповноваженими особами Департаменту міського благоустрою та збереження природного середовища виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), структурних підрозділів з питань контролю за благоустроєм районних в місті Києві державних адміністрацій, КП «Київблагоустрій» самовільно розміщених (встановлених) малих архітектурних форм, тимчасових споруд торговельного, побутового, соціально- культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності, в т. ч. тимчасових споруд торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності, паспорти прив'язки яких анульовані або строк дії яких закінчився, самовільно розміщених (встановлених) об'єктів сезонної дрібнороздрібної торговельної мережі, засобів пересувної дрібнороздрібної торговельної мережі (на розміщення яких відсутні оформлені в установленому порядку документи), елементів об'єктів благоустрою, їх власникам (користувачам або особам, які здійснили розміщення (встановлення), вноситься припис з вимогою усунення порушень шляхом проведення демонтажу малої архітектурної форми, тимчасової споруди торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності, демонтажу (переміщення) об'єкта сезонної дрібнороздрібної торговельної мережі, засобу пересувної дрібнороздрібної торговельної мережі, елементу об'єкта благоустрою, із зазначенням строку демонтажу (переміщення) відповідно до підпункту 13.3.1 пункту 13.3 розділу XIII цих Правил.

Згідно з пунктом 13.3.3 Правил благоустрою м. Києва, рішення про демонтаж самовільно розміщеної (встановленої) малої архітектурної форми, тимчасової споруди торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності, об'єкта сезонної дрібнороздрібної торговельної мережі приймається Департаментом міського благоустрою та збереження природного середовища виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), районними в місті Києві державними адміністраціями, Департаментом промисловості та розвитку підприємництва (щодо об'єкта сезонної дрібнороздрібної торговельної мережі).

Відповідно до Положення про Департамент міського благоустрою та збереження природного середовища виконавчого органу КМР (КМДА), затвердженого розпорядженням Київської міської ради від 27 січня 2011 року № 94, зі змінами відповідно до розпорядження КМДА від 12.12.2012 р. N9 1205, до повноважень Департаменту належить, зокрема, здійснення контролю за станом благоустрою міста, а також контролю за дотриманням та здійсненням заходів, спрямованих на виконання Закону України "Про благоустрій населених пунктів" та Правил благоустрою м. Києва.

Згідно з пунктом 6 вищезазначеного Положення Департамент має право, зокрема, здійснювати у встановленому порядку демонтаж та очищення території міста від безхазяйного майна, самовільно розміщених тимчасових споруд та елементів благоустрою рекламних носіїв, покинутих будівельних матеріалів і конструкцій, транспортних засобів тощо (пункт 6.7), надавати відповідні доручення профільним структурним підрозділам, зокрема, підпорядкованим комунальним підприємствам, та контролювати їх виконання (пункт 6.25).

Таким чином, відповідач наділений владними управлінськими функціями у сфері благоустрою міста, зокрема, виявляє самовільно розміщені елементи благоустрою та вживає відповідних заходів.

Представник відповідача у судовому засіданні зазначав, що об'єкт, за адресою: м. Київ, вул. Оноре де Бальзака, 63-В, є елементом благоустрою, і його демонтаж відбувся відповідно до нормативно-правових актів, що регулюють благоустрій населених пунктів.

Разом з тим, суд звертає увагу на те, що позивач не довів право власності на об'єкт або майно, щодо якого був проведений демонтаж.

ОСОБА_1 стверджує, що відповідач незаконно демонтував його нежитлові приміщення під магазин, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1, що є порушенням Конституції України, Законів України та Правил благоустрою міста Києва, проте, неодноразово зазначав про частково зруйноване нежитлове приміщення та пошкодження його елементів, зокрема у письмових поясненнях та судових дебатах, що суперечить його особистим поясненням та викликає сумнів в правильності такого твердження, окрім того, воно суперечить іншим матеріалам справи, зокрема дослідженим у судовому засіданні відеозаписам.

Згідно ст. 4 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Згідно до ст. 11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки.

Цивільні права та обов'язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства.

У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов'язки виникають безпосередньо з актів органів державної влади, органів влади Автономної Республіки Крим або органів місцевого самоврядування.

Відповідно до ст. 13 ЦК України цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства.

При здійсненні своїх прав особа зобов'язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, завдати шкоди довкіллю або культурній спадщині.

Не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах.

При здійсненні цивільних прав особа повинна додержуватися моральних засад суспільства.

Згідно ст. 14 ЦК України цивільні обов'язки виконуються у межах, встановлених договором або актах цивільного законодавства.

Згідно ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов'язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Суд може відмовити у захисті цивільного права та інтересу особи в разі порушення нею положень частин другої - п'ятої статті 13 цього Кодексу.

Згідно ч. 2 ст. 13 ЦК України при здійсненні своїх прав особа зобов'язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб.

Відповідно до ч. ч. 1, 4 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Разом з тим, з боку позивача суду не надано жодних належних та допустимих доказів на підтвердження позовних вимог, не здобуто таких доказів і в ході судових засідань.

За таких обставин, ураховуючи обраний спосіб захисту цивільного права та інтересів позивача, на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторона посилається як на підставу своїх вимог, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, суд приходить до обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні позовної заяви.

Керуючись ст.ст. 3, 10, 11, 14, 57, 60, 61, 88, 169, 179, 208, 209, 212 - 215, 218, 223, 294, 383, 387 ЦПК України; ст.ст. 3- 16 ЦК України,

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення. Апеляційна скарга подається апеляційному суду через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Суддя Петріщева І.В.