У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10.02.2017 Справа №607/1839/17

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі: головуючого судді Холяви О.І., при секретарі Кісіль Т.М., розглянувши матеріали подання старшого державного виконавця Тернопільського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Тернопільській області про тимчасове обмеження у праві виїзду ОСОБА_1 за межі України,-

в с т а н о в и в :

старший державний виконавець Тернопільського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області ОСОБА_2 звернувся до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області із поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду боржника ОСОБА_1. В обгрунтування вказаного подання зазначає, що на виконанні у Тернопільському міському відділі Державної виконавчої служби перебуває виконавчий лист №607/18806/15-ц від 22.04.2016 року Тернопільського міськрайонного суду про стягнення з ОСОБА_1 у користь ОСОБА_3 заборгованості за договором позики від 01.03.2015 року в розмірі 10000 євро, що еквівалентно 252721 гривень, та 2527,21 гривень понесеного судового збору. Державний виконавець зазначив, що рішення на сьогоднішній день боржником не виконано, оскільки він ухиляється від його виконання, декларацію не надано, будь-яких дій спрямованих на його виконання боржником не здійснено.

Старший державний виконавець Кущак В.Б. в судовому засіданні подання підтримав з підстав викладених у ньому та просив задовольнити.

Перевіривши матеріали справи суд вважає, що подання державного виконавця підлягає до задоволення з наступних підстав.

Згідно зі ст.377-1 ЦПК України питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби.

Відповідно до ст.5 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець зобов'язаний вживати заходів примусового виконання рішень, встановлених цим Законом, неупереджено, своєчасно, повно вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до ст.33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Згідно зі ст.6 Закону України «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України», громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у видачі паспорта для виїзду за кордон, а також громадянинові, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон.

Відповідно до ч.2 ст.6 вищевказаного Закону громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у випадках, передбачених п.п.1-9 ч.1 цієї статті.

Зі змісту наведених норм вбачається, що тимчасове обмеження у праві виїзду боржника за межі України можливе лише за умов ухилення боржника від виконання зобов'язань покладених на нього за рішенням суду.

Згідно п.19 ч.2 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зобов'язаний у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов'язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

З позиції Вищого спеціалізованого суду України, зокрема абз.2 п.7 Постанови Пленуму ВССУ від 30.03.2012р. №5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» вбачається, що питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України вирішується при виконанні судових рішень, (ухвалених, зокрема, за позовами, що випливають із кредитних правовідносин), у порядку, передбаченому статтею 11 Закону України "Про виконавче провадження" та статтею 377-1 ЦПК України, в разі доведення факту ухилення боржника від виконання зобов'язання.

З наданих до суду матеріалів, які долучені до подання, а також з матеріалів виконавчого провадження, судом вбачається, що боржник ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього виконавчим документом.

Виконуючи обов'язки, передбачені ст.18 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець обґрунтовано звернувся до суду з поданням про тимчасове обмеження громадянина ОСОБА_1 у виїзді за межі України на підставі ст.377-1 ЦПК України, оскільки судом встановлено, що рішення боржником в добровільному порядку не виконано, дій направлених на виконання зобов'язань, що покладені виконавчим листом №607/18806/15-ц від 22.04.2016 року ним не вчиняється, тому наявні підстави для задоволення подання. За таких умов, суд вважає за необхідне задовольнити подання державного виконавця про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон ОСОБА_1 до виконання ним зобовязань, покладених виконавчим листом №607/18806/15-ц.

На підставі наведеного, керуючись ст.6 Закону України «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України», ст.33 Конституції України, ст.377-1 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в :

подання старшого державного виконавця Тернопільського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Тернопільській області про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1 без вилучення паспортного документа задовольнити.

Тимчасово обмежити у праві виїзду за кордон громадянина України ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, без вилучення паспорта шляхом заборони перетинати державний кордон України до виконання зобовязань, покладених на нього виконавчим листом Тернопільського міськрайонного суду №607/18806/15-ц від 22.04.2016 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 заборгованості за договором позики від 01.03.2015 року в розмірі 10000 євро, що еквівалентно 252721 гривень та 2527,21 гривень понесеного судового збору.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги ухвалу суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом пяти днів з дня її проголошення до апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Головуючий суддяОСОБА_4