Справа № 545/58/17
Провадження № 2/545/374/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" лютого 2017 р. Полтавський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді Шелудяков Л.В.,

при секретарі Ісай М.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтава цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Тростянецької сільської ради Полтавського району Полтавської області про визнання права власності на нерухоме майно,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду з позовом до Тростянецької сільської ради Полтавського району Полтавської області про визнання права власності на нерухоме майно, а саме на 159/200 житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, посилаючись на те, що зареєструвати право власності вона не може, оскільки втратила свідоцтво про право на спадщину від 03.10.1987 року.

В судове засідання позивач не з'явилася, надавши суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримала.

Представник відповідача Тростянецької сільської ради в судове засідання не з'явився, надавши суду заяву про розгляд справи без їх участі, поклались на розсуд суду.

Суд, дослідивши докази, якими обґрунтовується позов, вважає, що позов підлягає до задоволення.

Судом встановлено, що на підставі свідоцтва про право на спадщину від 03.10.1987 року, ОСОБА_3 отримала у спадок від ОСОБА_4 житловий будинок з господарськими будівлями загальною житловою площею 36 кв.м розташований на території колгоспного фонду в с. М.Тростянець Полтавського району Полтавської області.

14.11.1987року дане свідоцтво зареєструвала у Тростянецькій сільській раді.

12.09.1988року позивач зареєструвала шлюб з громадянином ОСОБА_5 у зв'язку з чим її прізвище «ОСОБА_1» змінено на «ОСОБА_1».

30.11.2001 року позивачка розлучилась, прізвище після реєстрації розірвання шлюбу залишилося «ОСОБА_1».

У жовтні 2000 року колишній чоловік позивачки ОСОБА_5 звернувся до суду з позовом про розподіл майна, що є спільною сумісною власністю подружжя. Позовні вимоги неодноразово доповнював, уточнював.

Рішенням Полтавського районного суду Полтавської області від 19.12.2006 року визнано житловий будинок АДРЕСА_1 об'єктом права спільної сумісної власності ОСОБА_5 та ОСОБА_1 Визнано право власності за ОСОБА_5 на 41/200 частину вищезазначеного житлового будинку.

В грудні 2010 року позивачка звернулася до суду з позовом про зміну розміру часток у праві спільної часткової власності на домоволодіння, припинення права власності на частку оскільки при реєстрації права власності КП «БТІ та містобудування Полтавського району» безпідставно зазначено частку ОСОБА_5 21/20 від усього домоволодіння ( а не так як зазначено у вище згаданому рішенні від 19.12.2006 року - лише на житловий будинок).

Відповідно до рішення Полтавського районного суду Полтавської області від 02.08.2011 року припинено право власності ОСОБА_5 на 41/200 частку у праві власності на житловий будинок по АДРЕСА_1. Визнано

за ОСОБА_1 право власності на 41/200 частку у праві власності на житловий будинок по АДРЕСА_1. На виконання рішення суду для реєстрації права власності на вище вказану частку звернулася до БТІ.

30.06.2016року ПП Полтавське бюро технічної інвентаризації «Інвентаризатор» виготовлено технічний паспорт на вищезазначений садибний (індивідуальний) житловий будинок.

Згідно технічного паспорта домоволодіння складається з житлового будинку (літ.А) загальною площею 50.2 кв.м, житловою площею 17.4 кв.м; літня кухня (літ.Б); сарай (літ.Б1); навіс (Б2); навіс (літ.б); навіс (літ.Д); сарай (літ.Г); навіс (літ.Г1); навіс (літ.Г2); погріб (літ.г); гараж (літ.В); сарай (літ.З); навіс (літ.З 1); сарай (літ.М); вбиральня (літ.Ж); колодязь питний (літ.№2); ворота огорожі (літ.№3); огорожа (літ.№4).

Отримавши довідку БТІ позивач дізналась, що реєстрація права власності на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 не проводилась, що підтверджується довідкою ПП Полтавське бюро технічної інвентаризації «Інвентаризатор» від 08.07.2016 року (а.с.20).

19.07.2016 року позивачка зареєструвала право власності на 41/200 частку житлового будинку загальною площею 50,2 кв.м. житловою площею 17,4 кв.м. за адресою АДРЕСА_1 що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна №63762376 (а.с.22).

Зареєструвавши 41/200 частки житлового будинку залишилось не зареєстровано 159/200 частки, які належать позивачці.

До того ж зареєструвати право власності остання не має можливості, оскільки втратила свідоцтво про право на спадщину від 03.10.1987 року.

Відповідно до довідки від 22.06.2016 року виданої Тростянецькою сільською радою Полтавського району Полтавської області АДРЕСА_1 належить ОСОБА_1 (а.с.15).

Право власності на земельну ділянку загальною площею 0,15 га. для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 зареєстровано за ОСОБА_1 відповідно до державного акта НОМЕР_2 виданого Тростянецькою сільською радою 02 серпня 2010 року (а.с.21).

Згідно до ст. 3 ЦК України, із змісту якої випливає неприпустимість позбавлення права власності, крім випадків, встановлених Конституцією України та іншими законами.

Відповідно до ст. 41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою стороною, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Згідно ст. 328 ЦК України, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Враховуючи викладене, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими, доведеними в судовому засіданні та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 7, 8, 10, 11, 60,88 209, 212-215, 218,224 ЦПК України, ст.ст.319, 328, 331, 392, ЦК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити .

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 право власності на 159/200 частини житлового будинку (літ.А) загальною площею 50.2 кв.м, житловою площею 17.4 кв.м. господарські будівлі і споруди: літня кухня (літ.Б); сарай (літ.Б1); навіс (Б2); навіс (літ.б); навіс (літ.Д); сарай (літ.Г); навіс (літ.Г1); навіс (літ.Г2); погріб (літ.г); гараж (літ.Е); сарай (літ.З); навіс (літ.З1); сарай (літ.М); вбиральня (літ.Ж); колодязь питний (літ.№2); ворота огорожі (літ.№3); огорожа (літ.№4), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Судові витрати покласти на позивача.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Полтавської області через Полтавський райсуд в десятиденний строк з дня його проголошення, а у разі якщо рішення було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Л. В. Шелудяков