Ленінський районний суд м.Полтави
Справа № 553/3945/16-ц
Провадження № 2-о/553/6/2017
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

10.01.2017м. Полтава

Ленінський районний суд м. Полтави у відритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві в складі:

головуючого судді Кононенка С.Д.,

при секретарі Бобильовій А.П.,

за участю представника заявника ОСОБА_1, розглянувши цивільну справу за заявою адвоката ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2, заінтересована особа: Перша Полтавська державна нотаріальна контора про встановлення юридичного факту,-

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2016 року адвоката ОСОБА_1 звернувся в інтересах ОСОБА_2 до суду із заявою про встановлення юридичного факту, в якій просить встановити факт, що має юридичне значення, а саме факт постійного проживання з 2004 року до дня смерті 28.04.2016 року ОСОБА_3 в м.Полтаві за адресою АДРЕСА_1.

В обгрунтування заяви вказує на те, що заявниця звернулась до Першої Полтавської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті матері ОСОБА_3, яка з 2004 року постійно проживала за адресою ІНФОРМАЦІЯ_1 та була власницею вказаного нерухомого майна, померла в м. Полтаві 28.04.2016 року. Вказує, що оскільки ОСОБА_3 на час смерті не була зареєстрована в ІНФОРМАЦІЯ_2, спадкоємцем не було надано нотаріусу документу щодо місця реєстрації спадкодавця на час смерті, у видачі заявниці свідоцтва про право на спадщину було відмовлено.

В судовому засіданні представник заявниці заявлені вимоги підтримав та просив їх задовольнити.

Представник заінтересованої особи Першої Полтавської державної нотаріальної контори в судове засідання не з»явився, але на адресу суду надійшла заява, в якій просять справу розглянути без участі їхнього представника , при вирішенні справи покладаються на розсуд суду.

Суд, вислухавши пояснення представника заявниці, свідків, дослідивши матеріали справи та оцінивши їх в сукупності, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 04 травня 2016 року Першою полтавською державною нотаріальною конторою відкрито спадкову справу № 156/2016 після померлої 28 квітня 2016 року ОСОБА_3 на підставі заяви про прийняття спадщини від імені доньки ОСОБА_4.

03 листопада 2016 року ОСОБА_2 звернулася до Першої полтавської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право власності на спадкове майно після померлої 28.04.2016 р. її матері ОСОБА_3

Однак листом від 3 листопада 2016 року за № 2360/02-14 за підписом нотаріуса вказаної нотаріальної контори ОСОБА_5 у видачі такого свідоцтва ОСОБА_2 було відмовлено.

Підставою для відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину, з посиланням на п. 4.14. Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, є не можливість підтвердити місце проживання померлої ОСОБА_3 так, як в м. Полтаві остання не була зареєстрована, що в свою чергу унеможливлює встановлення нотаріусом наявність чи відсутність кола осіб, які проживали разом із спадкодавцем та фактично прийняли спадщину.

Чинне законодавство України не містить визначення «місце постійного проживання». Разом з цим Закон України « Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання» дає визначення таким поняттям як місце перебування яким є адміністративно територіальна одиниця на території якої особа проживає менше шести місяців на рік, та місце проживання житло на території адміністративно територіальної одиниці в якому особа проживає. Аналіз приведених правових норм дозволяє зробити висновок що місцем постійного проживання особи є житло в якому особа проживає понад 6 місяців.

Так ОСОБА_3 починаючи з 2004 року постійно мешкає в місті Полтаві за адресою проспект Вавілова1/15 кв.222. З 9 січня 2004 року по 28.04.2016 р. (день смерті) постійно працювала начальником костюмерного цеху в театрі ім. М.В.Гоголя, що підтверджується відповідною довідкою за № 165 від 2 листопада 2.11.2016 р.

З 2005 року ОСОБА_3 стала власником вказаної квартири на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом.

Окрім цього факт постійного проживання ОСОБА_3 в м. Полтаві за адресою АДРЕСА_2 підтверджується копіями квитанцій про сплату комунальних послуг, та показами свідків ОСОБА_6, ОСОБА_7, допитаних в судовому засіданні.

Відповідно ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому, у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Фізична особа може мати кілька місць проживання.

Відповідно ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» громадянам України, які на законних підставах перебувають в Україні, гарантуються свобода пересування та вільний вибір місця проживання на її території. Реєстрація місця проживання особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією.

Відповідно до ч. 2 ст. 256 ЦПК України у судовому порядку може бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення..

Відповідно до ст. 257 ЦПК України заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання.

За таких обставин, суд приходить до висновку про можливість встановити факт постійного проживання з 2004 року до дня смерті 28.04.2016 року ОСОБА_3 в м.Полтаві за адресою АДРЕСА_1.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 212 - 215, 256-259 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Заяву адвоката ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2, заінтересована особа: Перша Полтавська державна нотаріальна контора про встановлення юридичного факту - задовольнити.

Встановити факт, що має юридичне значення, а саме факт постійного проживання з 2004 року до дня смерті 28.04.2016 року ОСОБА_3 в м.Полтаві за адресою АДРЕСА_1.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Полтавської області через Ленінський районний суд м. Полтави подачі протягом 10 днів з дня його проголошення апеляційної скарги.

Суддя Ленінського районного суду м. Полтави ОСОБА_8