Провадження № 2/761/1104/2017
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 серпня 2017 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді Гуменюк А.І.

при секретарі Бондарю В.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Приватного акціонерного товариства «Європейський страховий Альянс», про відшкодування матеріальної та майнової шкоди, заподіяної дорожньо-транспортною пригодою.

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 (далі - Позивач), в особі свого представника, 05 липня 2016 року звернулася до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до ОСОБА_2 (далі - Відповідач) про відшкодування матеріальної та майнової шкоди, заподіяної дорожньо-транспортною пригодою.

Позовні вимоги, обґрунтовує тим, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди (далі - ДТП), котра сталася 29 квітня 2016 року, належному Позивачеві автомобілю марки Hyundai I-10, державний номерний знак НОМЕР_1, завдано механічні пошкодження. Стверджує, що вказана дорожня-транспортна пригода сталася з вини ОСОБА_2, цивільно-правова відповідальність щодо автомобіля, яким він керував на момент виникнення дорожньо-транспортної пригоди, застрахована в Приватному акціонерному товаристві «Європейський страховий Альянс», що підтверджується Полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів серії АІ № 9068023 від 19 грудня 2015 року. Зауважила, що вартість відновлювального ремонту належного їй автомобіля, пошкодженого в результаті дорожньо-транспортної пригоди згідно рахунку-фактури № АБ-0004228 від 13 травня 2016 року, складає 30 090 грн. 65 коп. Позивач стверджує, що на момент звернення із вказаним позовом до суду ні Відповідачем, ні Приватним акціонерним товариством «Європейський страховий Альянс» не було відшкодовано їй матеріальну шкоду. Крім того, зазначила, що у зв'язку із пошкодженням автомобіля, вона була змушена користуватися послугами таксі та понесла витрати у розмірі 1 957 грн. 00 коп., що підтверджується квитанцією. А також, Позивач зауважила, що в період з 29 квітня по 01 липня 2016 року вона була позбавлена можливості здавати належний їй автомобіль марки Hyundai I-10, державний номер НОМЕР_1, в оренду, через що упустила вигоду в розмірі 12 000 грн. 00 коп. Позивач просила суд ухвалити судове рішення, яким стягнути з Відповідача на її користь 44 432 грн. 65 коп. відшкодування матеріальної шкоди, а також відшкодувати судові витрати пов'язані із розглядом справи, в тому числі, витрати на правову допомогу у розмірі 5 000 грн. 00 коп.

В ході судового розгляду справи, представник Позивача подав до суду заяву про зменшення розміру позовних вимог, в якій з підстав, зазначених у позовній заяві, просив суд стягнути з Відповідача на користь Позивача 36 730 грн. 82 коп. матеріальної шкоди, з яких витрати на ремонт автомобіля складають 22 773 грн. 82 коп., витрати за послуги таксі - 1 957 грн. 00 коп., упущена вигода - 12 000 грн. 00 коп., а також відшкодувати судові витрати, пов'язані із розглядом справи, в тому числі витрати на правову допомогу у розмірі 5 000 грн. 00 коп.

Крім того, в ході судового розгляду справи, в якості відповідача до участі у справі було залучено Приватне акціонерне товариство «Європейський страховий Альянс» (далі - Відповідач № 2).

У судовому засіданні представник Позивача позов, з підстав зазначених у позовній заяві, з урахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог, підтримав, позовні вимоги просив суд задовольнити у повному обсязі.

Відповідач № 1 у судовому засіданні, позов не визнав. У задоволені позовних вимог просив суд відмовити повністю. Визнав свою вину у настанні дорожньо-транспортної пригоди, в результаті якої пошкоджено автомобіль Позивача, однак беручи до уваги той факт, що його цивільно-правова відповідальність як власника наземного транспортного засобу була застрахована в Приватному акціонерному товаристві «Європейський страховий Аьянс», зазначив, що саме страховик повинен відшкодовувати шкоду Позивачеві згідно полісу.

Представник Відповідача № 2 у судовому засіданні позов не визнала, вважає його безпідставним, мотивуючи тим, що після вжиття належних заходів відповідно до вимог законодавства та полісу страхування представником Відповідача № 2 29 серпня 2016 року було складено страховий акт та розрахунок страхового відшкодування до цього акта, відповідно до яких вартість матеріального збитку з урахуванням зносу, а також сума страхового відшкодування, яка підлягала до виплати, становила 9 749 грн. 81 коп., які 29 серпня 2016 року були перераховані Відповідачем № 2 на рахунок, зазначений Позивачем. Представник Відповідача № 2 зауважила, що Позивач не надала жодного належного та допустимого доказу на підтвердження і обґрунтування позовних вимог в частині стягнення з Відповідача № 1 на її користь витрат на послуги таксі та упущеної вигоди.

Заслухавши пояснення представника Позивача, Відповідача № 1 та представника Відповідача № 2, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд знаходить позов таким, що не підлягає задоволенню, з таких підстав.

Судом встановлено, що 29 квітня 2016 року о 14 год. 20 хв. ОСОБА_2, керуючи автомобілем марки Volkswagen Caddy, державний номерний знак НОМЕР_1, по вул. О.Теліги, 23 в м. Києві, не дотримався безпечної дистанції, в результаті чого скоїв зіткнення з автомобілем марки Hyundai, державний номерний знак НОМЕР_2, який в свою чергу зіткнувся з автомобілем марки Opel, державний номерний знак НОМЕР_3, що призвело до механічних пошкоджень транспортних засобів (а.с. 7, 8).

За змістом частини 4 статті 61 Цивільного процесуального кодексу України, вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Згідно постанови Шевченківського районного суду м. Києва від 24 травня 2016 року, та постанови Шевченківського районного суду м. Києва від 17 червня 2016 року, якою виправлено описку у постанові Шевченківського районного суду м. Києва від 24 травня 2016 року, щодо даної дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення (а.с. 7, 8).

Вказані судові рішення є чинними.

За змістом статті 979 Цивільного кодексу України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату).

Згідно пункту 3 частини 1 статті 988 Цивільного кодексу України, страховик зобов'язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором.

Відповідно до статті 6 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховим випадком є подія, внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором.

За змістом пункту 22.1. статті 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Згідно із статтею 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.

Судом встановлено, що між власником автомобіля марки Volkswagen Caddy, державний реєстраційний номер НОМЕР_1, за участю якого сталася дорожньо-транспортна пригода 19 грудня 2015 року, ОСОБА_2 та Приватним акціонерним товариством «Європейський страховий Альянс» було укладено договір про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, що підтверджується Полісом № АІ/9068023, строком дії з 19 грудня 2015 року до 18 грудня 2016 року, забезпеченим транспортним засобом за яким був автомобіль марки Volkswagen Caddy, державний реєстраційний номер НОМЕР_1. За змістом вказаного полісу, ліміт відповідальності страховика за шкоду заподіяну майну встановлено у розмірі 50 000 грн. 00 коп. (а.с. 23).

З матеріалів справи вбачається, що 29 серпня 2016 року, представником Приватного акціонерного товариства «Європейський страховий Альянс» було складено Страховий акт № 91/16/KV/ЦВ04/01 до Договору (полісу) страхування № АІ/9068023 від 18 грудня 2015 року, згідно з яким страхова виплата становить 9 749 грн. 81 коп. (а.с. 46).

Судом встановлено, що 29 серпня 2016 року страхову виплату у розмірі 9 749 грн. 81 коп. було перераховано Приватним акціонерним товариством «Український страховий Альянс» на рахунок, зазначений Позивачем.

Відповідно до статті 57 Цивільного процесуального кодексу України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

За змістом статей 58, 59 Цивільного процесуального кодексу України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно з абзацом першим частини 1, частин 2, 3 статті 60 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Відповідно до статей 1-3 статті 212 Цивільного процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення.

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Звертаючись зі вказаним позовом до суду, Позивач просила суд стягнути з Відповідача № 1 на її користь 22 773 грн. 82 коп. витрат на ремонт автомобіля. При цьому, в обґрунтування зазначеної позовної вимоги, Позивач посилалася на рахунок-фактуру № АБ - 0004228 від 13 травня 2016 року, складений ТОВ «АВТОБЕРЕГ». Суд не погоджується та критично оцінює таку позицію Позивача, оскільки рахунок - фактура не є документом первинної фінансової звітності і не може бути належним доказом для визначення матеріальної шкоди, завданої в результаті дорожньо-транспортної пригоди та її відшкодування.

Крім того, Позивач не надала суду доказів, які б свідчили про те, що автомобіль відремонтовано.

До того ж, Позивач не надала суду доказів в обґрунтування позовних вимог щодо стягнення з Відповідача на її користь 1 957 грн. 00 коп. витрат на послуги таксі та 12 000 грн. коп. упущеної вигоди.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позов, в цілому, є необґрунтованим та таким, що задоволенню не підлягає.

З урахуванням викладеного, на підставі статей 979, 988 Цивільного кодексу України, статей 6, 22, 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», керуючись статтями 10, 11, 13, 56, 57, 60, 61, 88, 209, 212-215 Цивільного процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Приватного акціонерного товариства «Європейський страховий Альянс», про відшкодування матеріальної та майнової шкоди, заподіяної дорожньо-транспортною пригодою - в і д м о в и т и у повному обсязі

Рішення суду може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва шляхом подання через Шевченківський районний суд м. Києва апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення, а у разі, якщо рішення було проголошено без участі особи, яка його оскаржує, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення зазначених вище строків або після розгляду справи в апеляційному порядку Апеляційним судом м. Києва, якщо воно не буде скасоване.

СУДДЯ :