Номер провадження: 22-ц/785/2974/17
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Кравець Ю. І.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

14.02.2017 року м. Одеса

Суддя апеляційного суду Одеської області Кравець Ю.І., розглянувши питання про відкриття провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 10.01.2017 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 законного представника ОСОБА_4 до ОСОБА_5, третя особа орган опіки та піклування Овідіопольської районної державної адміністрації Одеської області про зобовязання не чинити перешкоди у користуванні квартирою та виселення,

встановив:

В травні 2016 р. законний представник позивача ОСОБА_4 ОСОБА_3 звернулася до суду з вищевказаним позовом, в якому зазначала, що 12.09.2015 року помер батько ОСОБА_4 - ОСОБА_6. Після його смерті у спадок за заповітом залишилася двокімнатна квартира №81, яка розміщена у будинку №5 по вул. Торгова в смт. Авангард Овідіопольського району Одеської області.

Згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом, на підставі заповіту від 01.08.2014 року, спадкоємцем ОСОБА_5 є його донька ОСОБА_4 Спадщина, на яку видано дане свідоцтво складається з двокімнатної квартири №81, що знаходиться за адресою: Одеська область, Овідіопольський район, смт.Авангард, вул.Торгова,5.

Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно від 18.03.2016 року власником вищевказаної квартири є ОСОБА_4.

Вказана квартира належить на праві приватної власності позивачу на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 18.03.2016 року на квартиру, право власності на яку зареєстровано 18.03.2016 року за №13759567 приватним нотаріусом Овідіопольського районного нотаріального округу Одеської області ОСОБА_7

З 20.03.2016 року ОСОБА_3, як законному представнику власника зазначеної квартири, стало відомо, що вказане майно незаконно займає відповідач.

Неодноразові спроби законного представника позивача разом з позивачем потрапити у квартиру, яка є власністю позивача, були невдалими, так як в квартирі були змінені дверні замки.

У вказаній квартирі мешкає відповідач, який їх до квартири не допускає, у звязку з чим вимушені звернутись до суду та просити суд винести рішення, яким зобовязати відповідача не чинити їм перешкоди у користуванні вказаною квартирою та виселити відповідача з вказаної квартири.

Рішенням Овідіопольського районного суду Одеської області від 10.01.2017 року позов ОСОБА_3 законного представника ОСОБА_4 задоволено. Зобовязано ОСОБА_5 не чинити перешкоди ОСОБА_4 у користуванні квартирою №81, яка знаходиться за адресою: Одеська область, Овідіопольський район, смт.Авангард, ж/м «Сьоме небо», вул.Торгова,5. Вирішено виселити ОСОБА_5 з зазначеної квартири.

23.01.2017 року з апеляційною скаргою на зазначене рішення звернулася особа, яка не приймала участі у розгляді справи - ОСОБА_2, в якій з посиланням на те, що оскаржуваним рішенням суд вирішив питання щодо його прав та обовязків щодо спірної квартири, оскільки у заповіті було встановлено його право користування квартирою до повноліття ОСОБА_4, просить скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_4

Згідно зі ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 292 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їх права та обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Таким чином, підставою для надання особі, яка не брала участь у справі, права на апеляційне оскарження судового рішення, є порушення її прав або охоронюваних інтересів внаслідок вирішення судом спору.

Як вже було зазначено, рішенням Овідіопольського районного суду Одеської області від 10.01.2017 року зобовязано ОСОБА_5 не чинити перешкоди ОСОБА_4 у користуванні квартирою №81, яка знаходиться за адресою: Одеська область, Овідіопольський район, смт.Авангард, ж/м «Сьоме небо», вул.Торгова,5 та вирішено виселити ОСОБА_5 з зазначеної квартири.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_2 не був стороною провадження, не залучався судом до участі у справі, при постановленні оскаржуваного рішення судом першої інстанції не вирішувалося питання про його права й обовязки.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 посилається на те, що у заповіті, який було складено його братом ОСОБА_8, було встановлено право ОСОБА_2 користування квартирою до повноліття ОСОБА_4

Однак оскаржуваним рішенням не було позбавлено права ОСОБА_2 користуватися спірною квартирою відповідно до встановленого сервітуту.

Вважаю необхідним зазначити, що відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини» суди України застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини, як джерело права. Одним з основоположних аспектів верховенства права в розумінні п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод є принцип правової визначеності (певності), який вимагає, серед іншого, щоб остаточне вирішення судом спору не ставилося під сумнів (принцип правової визначеності як складова справедливого судового розгляду).

У звязку з чим перегляд чинного рішення суду за апеляційною скаргою особи, яка не є стороною у справі та права якої не порушенні, є порушенням принципу правової визначеності в розумінні п. 1 ст.6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод.

Відповідно до розяснень Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику розгляду цивільних справ в апеляційному порядку» від 24 жовтня 2008 року, викладених у п. 8 постанови №12, при поданні апеляційної скарги особою, яка не має передбаченого статтею 292 ЦПК України права на апеляційне оскарження, у тому числі особою, яка не брала участі у справі, про права та обовязки якої суд першої інстанції питання не вирішував, подання скарги на ухвалу суду, що не підлягає апеляційному оскарженню, судді-доповідач відповідно до цієї норми та частини третьої статті 297 ЦПК України постановляє ухвалу про відмову в прийнятті апеляційної скарги.

Враховуючи те, що апеляційну скаргу подано особою, яка не приймала участі у справі та права якої у справі не порушено, вважаю за необхідне відмовити, ОСОБА_2 у прийнятті апеляційної скарги.

Розяснити ОСОБА_2, що у разі наявності у нього спору щодо зазначеного майна, він не позбавлений права звернутися до суду з відповідним позовом для захисту свого порушеного права.

На підставі наведеного, керуючись ст. 292, ст. 297 ЦПК України, п.8 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику розгляду цивільних справ в апеляційному порядку» від 24.10.2008 року, суддя,

ухвалив:

У прийнятті апеляційної скарги ОСОБА_2 на рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 10.01.2017 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 законного представника ОСОБА_4 до ОСОБА_5, третя особа орган опіки та піклування Овідіопольської районної державної адміністрації Одеської області про зобовязання не чинити перешкоди у користуванні квартирою та виселення - відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення, проте може бути оскаржена у касаційному порядку до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Суддя апеляційного суду

Одеської області ОСОБА_9