Справа № 202/7335/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

06 лютого 2017 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська в складі:

головуючого судді - Шклярука Д.С.

при секретарі - Шишляннікові О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересовані особи: ОСОБА_2, ОСОБА_3, про встановлення факту, що має юридичне значення, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до Індустріального районного суду міста Дніпропетровська із заявою у якій просить суд встановити факт, що має юридичне значення, а саме факт проживання ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, який помер 03 вересня 2011 року, на час смерті за адресою, м. Дніпро, Донецьке шосе, буд. 136. кв. 33, та визначити, що місцем відкриття спадщини після смерті ОСОБА_4 є саме, м. Дніпро, Донецьке шосе, буд. 136.

Обґрунтовуючи заявлені вимоги, ОСОБА_1 зазначає, що вона та її неповнолітній син ОСОБА_3, а також її батько ОСОБА_4 проживали разом за адресою: м. Дніпро, Донецьке шосе, буд. 136. кв. 33.

Зазначена квартира належить на праві спільної часткової власності їй, її синові ОСОБА_3, її батькові ОСОБА_4 та ОСОБА_2.

23.07.2007 року, у звязку із наміром продати квартиру, ОСОБА_4 знявся з реєстрації з квартири, що розташована за адресою: м. Дніпро, Донецьке шосе, буд. 136. кв. 33.

На жаль, договір продажу квартири так і не відбувся. Однак, її батько так і не зареєструвався у належній йому на праві спільної часткової власності квартирі.

03 вересня 2011 року її батько ОСОБА_4 помер.

Однак, як до реєстрації у квартирі, так і після зняття з реєстрації ОСОБА_4 до своєї смерті продовжував проживати за адресою: м. Дніпро, Донецьке шосе, буд. 136. кв. 33 будучи ніде не зареєстрованим.

Після смерті батька, залишилась спадщин у вигляді його частки у квартирі, що розташована за адресою: м. Дніпро, Донецьке шосе, буд. 136. кв. 33.

Оскільки вона є спадкоємцем першої черги спадкування за законом, згідно статті 1261 ЦК України, вона спробувала звернутись до нотаріусів міста Дніпра з метою прийняття спадщини.

Однак, нотаріусами їй було розяснено, що відповідно до п. 1.13, 1.14 Наказу № 296/5 від 22.02.2012 виданого Міністерством юстиції України «Про затвердження Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», місце відкриття спадщини підтверджується: довідкою житлово-експлуатаційної організації, довідкою правління житлово-будівельного кооперативу про реєстрацію (постійне місце проживання) спадкодавця; записом у будинковій книзі про реєстрацію (постійне місце проживання) спадкодавця, довідкою адресного бюро, довідкою райвійськкомату про те, що спадкодавець до призову на військову службу проживав за відповідною адресою.

Місце відкриття спадщини не може підтверджуватись свідоцтвом про смерть.

У разі відсутності у спадкоємців документів, що підтверджують місце відкриття спадщини, нотаріус розяснює спадкоємцям їх право на звернення до суду із заявою про встановлення місця відкриття спадщини. У такому випадку місце відкриття спадщини підтверджується копією рішення суду, що набрало законної сили.

Отже, для реалізації її права на спадкування їй необхідно встановити факт відкриття спадщини у певному місці, тобто факт проживання її батька за певною адресою на час смерті.

Такий факт може встановити тільки суд, дослідивши наявні у справі докази, оскільки при зверненні за отриманням довідки про реєстрацію на час смерті її батька була надана лише інформація про відсутність будь-якої реєстрації.

Через викладені обставини вона вимушена звернутися до суду.

В судовому засіданні ОСОБА_1 заявлену вимогу підтримала та просила заяву задовольнити, в обґрунтування посилалася на обставини викладені у заяві.

Заінтересовані особи не заперечували проти задоволення предявленої заяви.

Суд, з'ясувавши обставини справи, оцінивши зібрані по справі докази вважає, що заява підлягає задоволенню.

Задовольняючи вимоги заявниці, суд виходить з того, що згідно із свідоцтвом про народження ІV-КИ № 310900 батьком заявниці ОСОБА_1 (дошлюбне прізвище Паранюк) ОСОБА_5 є ОСОБА_4, довідкою житлової організації підтверджено, що батько заявниці був зареєстрований та постійно проживав за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, що доводить ті обставини, на які ОСОБА_1 посилалась, як на підставу своїх вимог, що відповідає положенням ч.1 ст.60 ЦПК України. Викладені у заяві обставини також підтверджуються оглянутими у судовому засіданні документами, зокрема довідкою КВЖРЕП Індустріального району від 15.11.2016 року, свідоцтвом про смерть ОСОБА_4 1-КИ № 413195, актом про засвідчення факту проживання особи складеного мешканцями будинку № 136 повул. Донецьке шосе в місті Дніпрі, відомостями з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Згідно з ч. 2 ст. 3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, повязані спільним побутом, мають взаємні права та обовязки.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно ч. 2 ст. 256 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Керуючись ст. 1264 ЦК України, ст..ст. 10, 11, 60 ,61, 209, 212, 213 -215, 256 , 259 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Заяву ОСОБА_1 - задовольнити.

Встановити факт, що має юридичне значення, а саме те, що ОСОБА_4, з 2007 року до моменту смерті постійно проживав із його донькою ОСОБА_1, в тому числі і на день відкриття спадщини (на 03 вересня 2011 року), за адресою: м. Дніпро, вул. Донецьке шосе, 136/33.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подачі апеляційної скарги через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Д.С. Шклярук