Провадження №2-о/243/28/2017
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 лютого 2017 року

Словянський міськрайонний суд Донецької області в складі:

головуючого судді Ільяшевич О.В.,

при секретареві Куцик Н.Є.,

ОСОБА_1,

за участю:

представника заявниці ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Словянського міськрайонного суду Донецької області (вул. Добровольського,2, м. Словянськ, Донецької області) цивільну справу за заявою ОСОБА_3, заінтересована особа: Словянське обєднане Управління пенсійного фонду України Донецької області про встановлення факту проживання однією сімєю, -

ВСТАНОВИВ:

07 грудня 2016 року ОСОБА_3 звернулася до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання однією сімєю. В обґрунтування своїх вимог зазначила, що 03 вересня 2016 року помер ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець Російської Федерації Краснодарського краю, Курганського району, радгосп Сталіно, з яким вона проживала однією сімєю без реєстрації шлюбу з липня 2002 року в належному їй на праві власності житловому будинку в м. Свердловськ Луганської області, вул. Труда 13, та був зареєстрований в зазначеному будинку з 17 липня 2004 року і по день смерті. 26 листопада 2014 року, вони, як внутрішньо переміщені особи проживали і були зареєстровані у кв. 24, по вул. Г.Батюка, 56, у м. Словянську, Донецької області. Вони були повязані спільним побутом, мали взаємні права та обовязки, спільний бюджет, взаємні витрати та придбання до самої смерті ОСОБА_4 Зазначає, що в жовтні 2015 року ОСОБА_4 отримав перелом шийки стегна, різко погіршився стан його здоровя, він вимагав стороннього догляду, і такий догляд за ним здійснювала вона, як його дружина. Після смерті ОСОБА_4, вона займалась організацією його похорон. Зазначає, що встановлення факту постійного проживання з померлим ОСОБА_4 однією сімєю з липня 2002 року по 03 вересня 2016 року(день смерті) їй необхідне для отримання належних ОСОБА_4 сум пенсії та інших соціальних виплат, які передаються членам сімї померлого.

Заявниця ОСОБА_3 будучи повідомленою про місце, дату та час розгляду справи, у судове засідання не зявилась, надала суду заяву з проханням розглядати справу у її відсутності, на задоволенні заяви наполягала.

Представник заявниці ОСОБА_2, яка діє на підставі договору на представництво інтересів від 07 грудня 2016 року, у судовому засіданні, яке відбулося 23 січня 2017 року, вимоги своєї довірительки підтримала з підстав, наведених у позовній заяві. У наступне судове засідання не зявилася, подала до суду заяву про слухання справи за її відсутності, заяву підтримала з підстав, наведених у заяві.

Представник заінтересованої особи Словянського обєднаного управління пенсійного фонду України Донецької області., будучи належним чином повідомленим про місце, дату та час розгляду справи, у судове засідання не зявився, подав до суду заяву з проханням розгляд справи проводити у відсутності представника, рішення ухвалити на розсуд суду.

Свідок ОСОБА_5 у судовому засіданні, під присягою показала, що дійсно її сестра ОСОБА_3 постійно проживала із ОСОБА_6 з липня 2002 року по день його смерті 03 вересня 2016 року. Вони проживали разом у будинку її сестри, він був у цьому будинку зареєстрований, вели спільне господарства, мали відносини чоловіка та дружини. Зазначила, що на початок їх спільного проживання ні щербина Г.О., ні ОСОБА_3 одружені не були, перший чоловік ОСОБА_3 помер ще у 1998 році. Вона може ці обставини ствердити достеменно, оскільки до початку АТО постійно їздила до них у гості. А потім вони переїхали у звязку з АТО до м. Словянська, після чого ОСОБА_3 періодично виїжджає до зони АТО у звязку з тим, що необхідно доглядати за будинком. Суд, заслухавши пояснення заявниці, свідка, дослідивши надані документи та матеріали, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи, приходить до висновку, що вимоги ОСОБА_3 підлягають задоволенню з огляду на їх законність та обґрунтованість.

Як встановлено у судовому засіданні і видно із свідоцтва про смерть ОСОБА_7: І-НО №969428, 03 вересня 2016 року у віці 75 років помер ОСОБА_4, про що 17 листопада 2016 року було складено відповідний актовий запис №1886. також ця обставина підтверджується довідкою про причину смерті № 565.

Згідно із довідкою від 14 вересня 2016 року наданої КП «Комбінат комунальних підприємств», ОСОБА_3 дійсно отримувала дозвіл на поховання ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, на кладовищі «Новє» яке розташоване у м. Свердловськ Луганської області.

З огляду на свідоцтво про поховання, ОСОБА_4 був похований 04 вересня 2016 року на ділянці № 15 у 18 ряді на 5 місці кладовища розміщеного у місті Свердловську по вулиці Северній.

Відповідно до домової книги, а також довідки про склад сімї, ОСОБА_4 зареєстрований за адресою вул. Труда, б. 13 м. Свердловськ, Луганської області, з 17 липня 2004 року.

З огляду на довідку № 149008220 від 26 листопада 2014 року, надану для осіб які переміщуються з тимчасово окупованої території України або району проведення антитерористичної операції, ОСОБА_3, яка постійно проживала по вул. Труда, б. 13 у м. Свердловську Луганської області, перемістилася з тимчасово окупованої території проведення антитерористичної операції, та зареєстрована у кв. 24, по вул. Г.Батюка, 56, м. Словянська, Донецької області.

З огляду на довідку № 149008221 від 26 листопада 2014 року, надану для осіб які переміщуються з тимчасово окупованої території України або району проведення антитерористичної операції, ОСОБА_4, який постійно проживав по вул. Труда, б. 13 у м. Свердловську Луганської області, перемістився з тимчасово окупованої території проведення антитерористичної операції та був зареєстрований у кв. 24, по вул. Г.Батюка, 56, м. Словянська, Донецької області.

На запит суду до суду надійшла інформація з Першої Словянської державної нотаріальної контори № 409/01-16 від 29 грудня 2016 року, з огляду на яку видно, що після смерті ОСОБА_4 була заведена спадкова справа, вказана справа була заведена приватним нотаріусом ОСОБА_8 28 листопада 2016 року у місті Словянську Донецької області.

Із копії спадкової справи від 28 листопада 2016 року №141/2016 заведеної після смерті ОСОБА_4, видно, що 28 листопада 2016 року із заявою про прийняття спадщини звернулась ОСОБА_3. Інших спадкоємців, які б прийняли спадщину не має.

Відповідно до свідоцтва про смерть І-ЕД № 114436, чоловік ОСОБА_3 ОСОБА_9 помер 19 жовтня 1997 року.

Згідно із вимогами статті 1264 Цивільного кодексу України четверту чергу права спадкування за законом мають особи, які мешкали зі спадкодавцем однією сім'єю не менше п'яти років до часу відкриття спадщини.

Згідно із ч. 3 Сімейного кодексу України сімю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обовязки.

Відповідно п. 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» до спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однієї сімєю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були повязані спільним побутом, мали взаємні права та обовязки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину, як члена сімї, тощо.

Відповідно до ст.. 1227 ЦК України, суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім'ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Згідно із вимогами ст. ст. 234, 256, 258 ЦПК України, роз'яснень, що маються у п. 1, 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд розглядає справи про встановлення факту за наявності певних умов: згідно з законом факт породжує юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку встановлення факту; заявник не має іншої можливості одержати або відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право.

Відповідно ч. 2 ст. 256 ЦПК України в судовому порядку можуть бути встановлені будь-які факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих або майнових прав фізичних осіб.

Відповідно п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд з заявою про встановлення цих фактів».

Встановлення факту постійного проживання однією сімєю разом із спадкодавцем ОСОБА_4О з липня 2002 по 03 вересня 2016 р. (день смерті останнього) є фактом, що має юридичне значення для заявниці, оскільки встановлення цього факту породжує такий юридичний наслідок як встановлення за заявницею, як членом сімї померлого ОСОБА_6, права на отримання суми пенсії та інших соціальних виплат, які належали померлому, але не були ним одержані за життя.

Аналіз досліджених у судовому засіданні доказів, дає суду підстави дійти висновку, що ОСОБА_3 дійсно проживала з ОСОБА_4 однією сімєю, в період з липня 2002 року по день смерті ОСОБА_4Вони мали спільний бюджет, були пов'язані спільним побутом, мали взаємні права та обов'язки.

Вказані обставини знайшли своє підтвердження як у письмових доказах, досліджених у судовому засіданні, так у показаннях свідка допитаного у судовому засіданні.

У суду немає підстав ставити під сумнів пояснення свідка, оскільки вони дані під присягою у судовому засіданні, не містять внутрішніх протиріч, та підтверджуються зібраними вищевказаними письмовими доказами. Даних про яку-небудь зацікавленість свідків в результаті розгляду справи немає, їх пояснення відповідають і не суперечать обставинам, свідчення про які містяться в інших зібраних по справі доказах.

Таким чином, оскільки було встановлено, що ОСОБА_3 постійно проживала разом із ОСОБА_4, який помер 03 вересня 2016 року, на час відкриття спадщини, починаючи з липня 2002 року і по день смерті останнього, то суд приходить до висновку, що заявлені вимоги ОСОБА_3 є обґрунтованими та таким, що підлягають задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст. 1264, 1268 ЦК України, ст. 3 Сімейного Кодексу України, ст. 3, 10, 11, 14, 58, 60, 212 215, 234, 256, 259 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_3, заінтересована особа: Словянське обєднане Управління пенсійного фонду України Донецької області про встановлення факту проживання однією сімєю - задовольнити.

Встановити факт постійного проживання однією сімєю ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН: НОМЕР_1, із ОСОБА_4, який помер 03 вересня 2016 року, з липня 2002 року по 03 вересня 2016 року.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Донецької області через Словянський міськрайонний суд Донецької області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення складено у нарадчій кімнаті у єдиному екземплярі.

Повний текст рішення виготовлений 10 лютого 2017 року.

Головуючий суддя: О.В. Ільяшевич