У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 лютого 2017 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Рівненської області в складі: головуючого судді - Боймиструка С.В., суддів: Ковальчук Н.М., Гордійчук С.О.,

секретар судового засідання - Мельник С.Ю.,

з участю ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Лізингова компанія «Ваш Авто» на рішення Здолбунівського районного суду Рівненської області від 25 листопада 2016 року в справі за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Лізингова компанія «Ваш Авто» про захист прав споживачів, стягнення коштів,

В С Т А Н О В И Л А:

Рішенням Здолбунівського районного суду Рівненської області від 25 листопада 2016 року позов ОСОБА_2 задоволено.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Лізингова компанія «Ваш Авто», ідентифікаційний код 39733392 на користь ОСОБА_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 кошти сплачені за договором фінансового лізингу № 004510 від 23 червня 2016 року в розмірі 23500грн. та неустойку в сумі 19035 грн., крім того витрати по сплаті судового збору в сумі 551 грн. 20 коп., а всього на загальну суму 43086 гривень 20 коп.

У поданій на вказане рішення апеляційній скарзі Товариство з обмеженою відповідальністю «Лізингова компанія «Ваш Авто» покликалося на його незаконність та необґрунтованість через порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Лізингова компанія «Ваш Авто» вказувало, що всупереч ст.2, 3 Закону України «Про регулювання ринку фінансових послуг надана перевага загальному закону, а не спеціальному, також всупереч Закону України «Про захист прав споживачів» сплутано продавця товарів з надавачем послуг.

Вказано, що суд першої інстанції при ухваленні оскаржуваного рішення вийшов за межі позовних вимог, оскільки в позові вказано неустойку в розмірі 14100 грн., натомість суд стягнув 19035 грн., однак на адресу відповідача заява про збільшення позовних вимог не надходила.

Зазначено, що суд першої інстанції помилково дійшов висновку, що позивачу було надано продукцію (товар), оскільки йому було надано фінансову послугу, яка не може бути повернута чи замінена протягом 14 днів оскільки вона споживається повністю у момент її надання і фактично не може бути повернута.

Вказано, що в даному випадку норми Закону України «Про фінансовий лізинг» є спеціальними, а норми Закону України «Про захист прав споживачів» носять загальних характер, оскільки між сторонами в справі був укладений договір фінансового лізингу.

Крім того, суд першої інстанції неправомірно визначив, що адміністративний платіж є несправедливою умовою договору, оскільки суд не здійснив повне тлумачення умов договору, що доводить про відповідність адміністративного платежу ст. 16 Закону України «Про фінансовий лізинг» та умовам укладеного договору та додатків до нього.

З цих підстав просив рішення Здолбунівського районного суду Рівненської області від 25 листопада 2016 року скасувати. Прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог, а справу розглянути у відсутності представника відповідача.

Представник ОСОБА_2 просила апеляційну скаргу відхилити, а рішення місцевого суду залишити без змін.

За результатами апеляційного розгляду колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Суд першої інстанції при ухваленні оскаржуваного рішення дійшов висновку, про те, що ОСОБА_2 правомірно відмовився від договору, надіславши лист відповідачу, оскільки виявив, що умови договору не задовольняють його, як споживача, а отже, він має право на стягнення з надавача послуг коштів, сплачених ним в якості адміністративного платежу, який і був підставою для укладення договору фінансового лізингу щодо надання послуг з придбання трактора на умовах, визначених договором.

Такі висновки місцевого суду відповідають обставинам справи та вимогам закону.

Відносини, що виникли між сторонами у зв'язку з укладенням договору фінансового лізингу, регулюються положеннями ЦК України про лізинг, найм (оренду), купівлю-продаж; Законом України «Про фінансовий лізинг» та Законом України «Про захист прав споживачів».

Відповідно до п.5 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», фінансовий лізинг вважається фінансовою послугою, а тому на правовідносини між сторонами розповсюджується й положення Закону України «Про захист прав споживачів».

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 11 Закону України «Про фінансовий лізинг» передбачено, що лізингоодержувач має право вимагати розірвання договору лізингу або відмовитися від нього у передбачених законом та договором лізингу випадках.

З матеріалів справи вбачається, що 23.06.2016 року між ТОВ «Лізингова компанія «Ваш Авто» (лізингодавець) та ОСОБА_2 (лізингоодержувач) укладений договір фінансового лізингу №004510, за умовами якого лізингодавець бере на себе зобов'язання придбати предмет лізингу - транспортний засіб Foton FT 354 2 у власність та передати його у користування лізингоодержувачу на термін та на умовах передбачених цим договором (а.с. 6-16).

23.06.2016 року ОСОБА_2 сплатив адміністративний платіж в сумі 23500 грн. згідно умов договору фінансового лізингу (а.с. 17). 04.07.2016 року ТОВ «Лізингова компанія «Ваш Авто» отримало від ОСОБА_2 лист про розірвання вказаного договору та повернення коштів (а.с. 18-19). ТОВ «Лізингова компанія «Ваш Авто» листом від 18.07.2016 року повідомило позивача про розірвання договору та відмову у поверненні коштів (а.с. 20).

Як вбачається з розділу Договору «Визначення термінів», адміністративний платіж - це першочерговий одноразовий платіж, який входить до складу першого платежу, що підлягає сплаті одержувачем на користь лізингодавця за організаційні послуги та становить погоджений сторонами відсоток від вартості предмета лізингу.

Відповідно до 3.4.3. Договору, лізингоодежувач має право відмовитись чи розірвати Договір у передбачених ним або чинним законодавством випадках.

Звернення позивача до відповідача з листом є фактично відмовою від придбання трактора та від надання йому ТОВ «Лізингова компанія «Ваш Авто» в подальшому фінансових послуг.

Оскільки позивач на підставі п. 12.1 ст. 12 Договору звернувся у 14-ти денний строк до відповідача з заявою про розірвання договору та повернення сплачених коштів, а відповідач відмовив у поверненні цих коштів, такі дії відповідача та вказаний пункт договору не відповідають положенням ч.3 ст.12 Закону України «Про захист прав споживачів», тому положення даного пункту, щодо неповернення отриманих коштів є нікчемними.

Відповідно до ч.1 ст. 216 ЦК України, недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю.

Твердження апелянта, що надана послуга позивачем використана повністю в момент її надання і не може бути повернута не заслуговує на увагу, оскільки вона є оплатною, тобто має грошовий вираз, тому кошти підлягають поверненню платнику.

З огляду на викладене, сплачені ОСОБА_2 для ТОВ «Лізингова компанія «Ваш Авто» кошти у розмірі 23500 грн. підлягають поверненню, а оскільки відповідач відмовився від їх добровільного повернення, тому місцевий суд обґрунтовано їх стягнув на користь позивача.

Крім того, згідно ч.9 ст.12 Закону України «Про захист прав споживачів», оскільки всупереч вимогам цієї статті протягом установлених строків продавець (виконавець послуг) не здійснив повернення сплаченої суми 23500 грн. споживачеві при розірвання договору, тому місцевий суд обґрунтовано стягнув з відповідача неустойку в розмірі одного відсотка за кожний день прострочки в розмірі 19035 грн. (23500 х 1 % ? 81 день (04.08.2016 - 27.10.2016) в межах позовних вимог.

Посилання апелянта, що місцевий суд вийшов за межі позовних вимог не заслуговує на увагу. Відповідно до ст.31 ЦПК України ОСОБА_2 27 жовтня 2016 року в справі подав заяву про збільшення позовних вимог (а.с.41).

За таких обставин рішення суду постановлено з дотриманням норм матеріального і процесуального права, судом в повній мірі з'ясовано обставини, що мають значення для справи, доводи апеляційної скарги правильності висновків суду не спростовують, а тому колегія суддів не знаходить підстав для його скасування.

Керуючись ст.ст. 303, п.1 ч.1 ст. 307, 308, 313-315, 317, 324,325 ЦПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргуТовариства з обмеженою відповідальністю «Лізингова компанія «Ваш Авто» відхилити.

Рішення Здолбунівського районного суду Рівненської області від 25 листопада 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею чинності.

Головуючий: С.В. Боймиструк

Судді: С.О. Гордійчук

Н.М. Ковальчук