Справа № 2-705/12 Головуючий у І інстанції Пархоменко О. В.
Провадження № 22-ц/780/656/17 Доповідач у 2 інстанції Таргоній Д. О.
Категорія 58 15.02.2017
УХВАЛА

Іменем України

15 лютого 2017 року колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого - судді Таргоній Д.О.,

суддів: Приходька К.П., Іванової І.В.,

за участі секретаря Дрозда Р.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» на ухвалу Ірпінського міського суду Київської області від 29 вересня 2016 року у справі за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» про заміну сторони виконавчого провадження по цивільній справі за позовом ПАТ «Акціонерний комерційний примослово-інвестиційний банк» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення осіб, які беруть участь у справі, перевіривши матеріали справи, колегія суддів,

УСТАНОВИЛА:

У серпні 2016 року заявник ТОВ «Кредитні ініціативи» звернувся до Ірпінського міського суду Київської області із заявою про заміну стягувача.

Свою заяву мотивує тим, що рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 07 серпня 2015 року позовні вимоги ПАТ «Акціонерний комерційний примослово-інвестиційний банк» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором про іпотечний кредит №37 від 12.03.2007 було задоволено частково, а саме стягнуто з ОСОБА_2 заборгованість за кредитним договором та пеню у розмірі 427828,03 грн., а також судові витрати у розмірі 2818,38 грн.

17 грудня 2012 року між ПАТ «Акціонерний комерційний примослово-інвестиційний банк» та ТОВ «Кредитні ініціативи» укладено договір відступлення прав вимоги. Внаслідок укладення вказаного договору відбулася заміна кредитора, а саме ТОВ «Кредитні ініціативи» набуло статусу нового кредитора/стягувача за договором про іпотечний кредит №37 від 12 березня 2007 року позичальником згідно якого є ОСОБА_2

Тому просив суд замінити стягувача ПАТ «Акціонерний комерційний примослово-інвестиційний банк» на його правонаступника ТОВ «Кредитні ініціативи».

Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 29 вересня 2016 року в задоволенні заяви відмовлено.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, заявник звернувся з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на неповноту та неправильність встановлення обставин, які мають значення для справи, неправильне дослідження та оцінку доказів, порушення та неправильне застосування норм матеріального і процесуального права, просив ухвалу скасувати та постановити нову про заміну сторони у виконавчому провадженні.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість постановленої ухвали, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 07 серпня 2015 року задоволено частково позов ПАТ «Акціонерний комерційний примослово-інвестиційний банк» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості про стягнення заборгованості. Стягнуто з ОСОБА_2 заборгованість за кредитним договором та пеню у розмірі 427828,03 грн., а також судові витрати у розмірі 2818,38 грн.

Встановлено також, що 17 грудня 2012 року між ПАТ «Акціонерний комерційний примослово-інвестиційний банк» та ТОВ «Кредитні ініціативи» укладено договір відступлення прав вимоги. Внаслідок укладення вказаного договору відбулася заміна кредитора, а саме ТОВ «Кредитні ініціативи» набуло статусу нового кредитора/стягувача за договором про іпотечний кредит №37 від 12 березня 2007 року позичальником згідно якого є ОСОБА_2 На підставі вказаного договору відступлення прав вимоги до нового кредитора ТОВ «Кредитні ініціативи» перейшло право вимоги щодо стягнення заборгованості.

Відмовляючи у задоволенні заяви про заміну сторони виконавчого провадження, суд першої інстанції виходив із того, що до заяви про заміну сторони у виконавчому провадженні не додано жодного доказу на підтвердження факту відкриття виконавчого провадження (постанови про відкриття виконавчого провадження).

Проте з таким висновком суду погодитися не можна, виходячи з наступного.

Підставами виникнення цивільних прав і обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини (п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов'язанні (крім випадків, передбачених ст. 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі ст. 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов'язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.

За змістом ст. 512 ЦК України, ст. 378 ЦПК України та ст. 8 Закону України "Про виконавче провадження" у разі вибуття кредитора в зобов'язанні він замінюється правонаступником .

Виходячи із цих норм, зокрема, п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 512 ЦК України, у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора.

Така заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі смерті кредитора, припинення юридичної особи чи відступлення права вимоги.

У зв'язку з такою заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, в результаті чого припиняється її статус сторони виконавчого провадження і її заміна належним кредитором проводиться відповідно до ч. 5 ст. 8 Закону України "Про виконавче провадження", ст. 378 ЦПК України за заявою заінтересованої сторони зобов'язання, якою є правонаступник, що отримав від попереднього кредитора всі права та обов'язки в зобов'язанні, у тому числі й право бути стороною виконавчого провадження.

За таких обставин звернення правонаступника кредитора із заявою про надання йому статусу сторони виконавчого провадження відповідає змісту ст.ст. 512, 514 ЦК України та ст. 8 Закону України "Про виконавче провадження".

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 20 листопада 2013 року № 6 - 122 цс 13, яка в силу ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для усіх судів України.

Так, на підставі договору від 17 грудня 2012 року про відступлення прав вимоги до ТОВ «Кредитні ініціативи» перейшло право вимоги за договором про іпотечний кредит № 37 від 12 березня 2007 року, укладеного між ПАТ «Акціонерний комерційний примослово-інвестиційний банк», правонаступником якого є ТОВ «Кредитні ініціативи», та ОСОБА_2, на забезпечення виконання зобов'язань за яким між банком та ОСОБА_4 було укладено договір поруки № 6 від 12 березня 2007 року.

Таким чином, ТОВ «Кредитні ініціативи» є правонаступником ПАТ «Акціонерний комерційний примослово-інвестиційний банк» у справі, в межах якої Ірпінським міським судом Київської області 07 серпня 2015 року ухвалено рішення про часткове задоволення позовних вимог, а саме стягнуто з ОСОБА_2 заборгованість за кредитним договором та пеню у розмірі 427828,03 грн., а також судові витрати у розмірі 2818,38 грн.

Згідно з ч. 5 ст. 8 Закону України "Про виконавче провадження" у разі вибуття однієї із сторін державний виконавець з власної ініціативи або за заявою сторони, а також сама заінтересована сторона мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, обов'язкові тією мірою, якою вони були б обов'язковими для сторони, яку правонаступник замінив. Аналогічні положення містить ч. 1 ст. 378 ЦПК України.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ч. 1, п. 3 ч. 2 ст. 17 Закону примусове виконання рішень здійснюється державною виконавчою службою на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом. Відповідно до цього Закону підлягають виконанню державною виконавчою службою такі виконавчі документи, зокрема и судові накази, що видаються судами.

Згідно із п. 1 ст. 19 Закону державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа, зазначеного в статті 17 цього Закону, за заявою стягувача або його представника про примусове виконання рішення.

Частиною 1 ст. 378 ЦПК України передбачено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця або за заявою сторони суд замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником.

Разом з тим, суд першої інстанції, вирішуючи питання про заміну сторони виконавчого провадження, дійшов помилкового висновку про те, що заміна сторони виконавчого провадження її правонаступником має відбуватись лише у відкритому виконавчому провадженні, та залишив поза увагою те, що процесуальне правонаступництво у виконавчому провадженні - це заміна на будь-якій стадії виконавчого провадження стягувача або боржника іншою особою у зв'язку з вибуттям попередника після ухвалення щодо нього судового рішення і заміни його правонаступником, тобто підставою заміни кредитора внаслідок правонаступництва, в тому числі й у виконавчому провадженні, є настання певних обставин, які мають юридичне значення і в результаті яких виникають цивільні права та обов'язки або пряма вказівка акта цивільного законодавства, що не залежить від умов та порядку здійснення виконавчого провадження органами і посадовими особами.

Відмовивши у задоволенні заяви ТОВ «Кредитні ініціативи» про заміну стягувача у виконавчому провадженні, суд на порушення указаних норм Закону фактично позбавили його права на пред'явлення виконавчого документа до виконання протягом строків, встановлених ст. 22 наведеного Закону.

Отже, суд дійшов неправильного висновку про відмову у задоволенні заяви ТОВ «Кредитні ініціативи» про заміну сторони виконавчого провадження.

З огляду на викладене ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню з підстав, передбачених п. 2 ч. 1 ст. 312 ЦПК України, з постановленням ухвали про задоволення заяви про заміну сторони у виконавчому провадженні відповідно до вимог ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 311, 313, 315, 317, 378 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» - задовольнити.

Ухвалу Ірпінського міського суду Київської області від 29 вересня 2016 року - скасувати. Постановити нову ухвалу.

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» задовольнити. Замінити стягувача - Публічне акціонерне товариство «Акціонерний комерційний примослово-інвестиційний банк» у виконавчому провадженні щодо виконання рішення Ірпінського міського суду Київської області від 07 серпня 2015 року у справі № 2-705/12 (1013/7382/12) на його правонаступника - Товариство з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи».

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня проголошення.

Головуючий Таргоній Д.О.

Судді: Іванова І.В.

Приходько К.П.