Справа № 603/4/17
Провадження №2/603/12/2017
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

"14" лютого 2017 р. Монастириський районний суд Тернопільської області у складі:

головуючого судді Гудкової Ю. Г.

за участю секретаря Швець Н.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Монастириська цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до відповідача ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що сімейні стосунки у них не склались, у них різні погляди на життя та обов»язки, шлюбні відносини припинені з 2000 року, спільне господарство не ведуть.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з»явилася, однак подала суду письмову заяву про розгляд справи у її відсутності, позов підтримала, просить його задовольнити. Щодо ухвалення заочного рішення не заперечила.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з'явився, доказів про причини неявки суду не подав, хоча про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Тому суд вважає за можливе розгляд справи у відсутності відповідача на підставі доказів, що є в матеріалах справи та постановлення заочного рішення, оскільки щодо заочного розгляду справи не заперечив позивач.

Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд приходить до переконання, що позов підлягає до задоволення з таких підстав.

Частиною 1 статті 24 СК України встановлено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

У силу ст. 56 СК України кожен з подружжя має право на припинення шлюбних відносин.

Відповідно до п. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання.

Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 20.06.1992 року, про що Відділом реєстрації актів громадянського стану Монастириського районного управління юстиції Тернопільської області 22.01.2001 року повторно видано свідоцтво про одруження серії НОМЕР_1

За час шлюбу у сторін народилася дочка ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка вже досягнула повноліття.

Як убачається із змісту позовної заяви, сімейні стосунки у сторін не склались, у них різні погляди на життя та обов»язки, шлюбні відносини припинені з 2000 року, спільне господарство не ведеться.

Згідно з роз'ясненнями, викладеними у п.п. 10, 11 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» №11 від 21 грудня 2007 року, шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.

Враховуючи вище наведене, суд вважає, що шлюб між сторонами слід розірвати.

Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище, а тому позовна вимога ОСОБА_1 щодо залишення прізвища «ОСОБА_1» підлягає задоволенню.

Також позивач просить стягнути із відповідача в її користь понесені судові витрати, зокрема 551 грн. 20 коп., сплаченого при зверненні до суду із позовною заявою судового збору.

Згідно частини першої статті 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, а тому слід стягнути із відповідача в користь позивача сплачений судовий збір.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 88, 212, 228-232 ЦПК України, ст.ст. 104, 105, 110, 112, 113 Сімейного кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, який зареєстрований 20.06.1992 року у Відділі реєстрації актів громадянського стану Монастириського районного управління юстиції Тернопільської області, актовий запис №23.

Позивачу ОСОБА_1 залишити прізвище «ОСОБА_1».

Стягнути з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір в сумі 551 (п»ятсот п»ятдесят одна) грн. 20 коп.

Рішення суду після набрання законної сили надіслати до органу державної реєстрації актів цивільного стану.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Тернопільської області через Монастириський районний суд Тернопільської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючийсуддя: Ю. Г. Гудкова

Копія з оригіналом вірна.

Суддя Монастириського районного

суду Тернопільської області Ю.Г.Гудкова