АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 547/1220/16-ц Номер провадження 22-ц/786/584/17Головуючий у 1-й інстанції Любицький В. О. Доповідач ап. інст. Лобов О. А.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 лютого 2017 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області в складі:

головуючого судді Лобова О.А.

суддів Гальонкіна С.А., Хіль Л.М.

за участю секретаря Гнатюк О.С.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м.Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Єврокар Україна" на ухвалу судді Семенівського районного суду Полтавської області від 27 грудня 2016 року про відкриття провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Єврокар Україна" про захист прав споживачів (стягнення коштів).

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача,

В С Т А Н О В И Л А :

Ухвалою судді Семенівського районного суду Полтавської області від 27 грудня 2016 року відкрито провадження по справі та призначено до розгляду на 02 березня 2016 року.

В апеляційній скарзі ТОВ «Лізингова компанія «Єврокар Україна», посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить скасувати ухвалу судді суду першої інстанції та повернути справу на новий розгляд для повторного вирішення питання про відкриття провадження.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги ТОВ «Лізингова компанія «Єврокар Україна» посилається на неповне з'ясування судом обставини, що мають значення для справи, вважає, що суддею порушено положення ст. 109 ЦПК України, що призвело до помилкового відкриття провадження у справі, вважає що спір підлягає розгляду в Дарницькому районному суді м. Києва, тобто за місцезнаходженням відповідача.

Перевіривши матеріали справи, доводи скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Відповідно до ст. 307 ч.2 п.1, ч.1 п.1 ст. 312 ЦПК України ЦПК України за наслідками розгляду скарги на ухвалу суду першої інстанції апеляційний суд має право постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишення ухвали без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням норм закону.

Як вбачається з матеріалів справи, у грудні 2016 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ТОВ «Лізингова компанія «Єврокар Україна» про захист прав споживачів, свої вимоги обґрунтував порушенням його прав як споживача фінансових послуг, оскільки лізингодавець не надав йому автомобіль, згідно визначених умов договору та відмовив у розірванні договору з поверненням коштів.

Ухвалою судді Семенівського районного суду Полтавської області від 27 грудня 2016 року відкрито провадження по справі.

Згідно ч.1 ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч.2 ст.109 ЦПК України позови до юридичних осіб пред'являються в суд за їхнім місцезнаходженням.

Частиною 5 ст.110 ЦПК України передбачено, що позови про захист прав споживачів можуть пред'являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування споживача або за місцем заподіяння шкоди чи виконання договору.

Звертаючись до суду з даним позовом, ОСОБА_2, посилаючись на ЗУ «Про захист прав споживачів», обґрунтовував свої позовні вимоги порушенням його прав як споживача фінансових послуг, а тому звернувся до суду виходячи з альтернативної підсудності за місцем свого проживання, тобто до Семенівського районного суду Полтавської області.

Таким чином, при вирішенні питання про відкриття провадження по справі суд керувався наданим ч.5 ст.110 ЦПК України правом позивачу на вибір альтернативної підсудності.

Доводи апеляційної скарги щодо порушення судом норм процесуального права, які регулюють питання підсудності, не заслуговують на увагу.

Так, посилання на те, що виниклі між сторонами правовідносини не підпадають під дію ЗУ «Про захист прав споживачів», а отже відсутні підстави для застосування його норм під час вирішення питання про відкриття провадження, колегія суддів не приймає до уваги, оскільки характер спірних правовідносин, їх правову природу, а відтак і норму права, яка підлягає застосуванню при вирішення спору, на стадії відкриття провадження по справі суд не з'ясовує.

Відповідно до роз'яснень, які містяться в п.2 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику розгляду цивільних справ за позовами про захист прав споживачів» №5 від 12.04.1996 року до відносин, які регулює Закон України «Про захист прав споживачів», встановлені відносини, які виникають із договорів про надання фінансово-кредитних послуг для задоволення власних побутових потреб громадян (у тому числі про надання кредитів, відкриття й ведення рахунків, проведення розрахункових операцій, приймання й зберігання цінних паперів, надання консультаційних послуг). Відносини, щодо захисту прав споживачів можуть виникати також з актів законодавства або з інших угод, які не суперечать Закону.

Таким чином, правовідносини, які виникають із договорів фінансового лізингу підпадають під дію Закону України «Про захист прав споживачів».

Крім того, в п. 5 зазначеної постанови Пленуму, Верховний Суд України роз'яснив, що відповідно до ст. 24 ЗУ «Про захист прав споживачів», - споживачі за власним вибором звертаються до суду за місцем свого проживання, або за місцем знаходження відповідача, або за місцем заподіяння шкоди, або за місцем виконання договору і жоден із цих судів не вправі відмовити у прийнятті позовної заяви або передати її до іншого суду з мотивів непідсудності.

Враховуючи, що саме позивач визначає підставу та предмет позову, обґрунтовує заявлені вимоги, а вданому випадку позивач посилається як на підставу позову положення Закону України «Про захист прав споживачів», то останній наділений правом вибору підсудності.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що доводи апеляційної скарги не містять посилання на обставини чи норми права, які б могли бути підставою для її задоволення, у зв'язку з чим скаргу слід відхилити, ухвалу суду залишити без змін.

Керуючись ст.303, ст..307 ч.2 п.1, ст..312 ч.1 п.1, ст..315, ст..319 ЦПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Єврокар Україна" відхилити.

Ухвалу судді Семенівського районного суду Полтавської області від 27 грудня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя: О.А.Лобов

Судді: С.А.Гальонкін

Л.М.Хіль

З оригіналом згідно О.А.Лобов