15.02.2017 227/4816/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

15 лютого 2017 року м.Добропілля

Добропільський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді - Мацишин Л.С.,

при секретарі - Верній М.Г.,

з участю представника позивача ОСОБА_1,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду м.Добропілля цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк», треті особи: приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_3, Добропільський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецький області про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2016 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовною заявою до Приватного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» (далі ПАТ КБ «Приватбанк»), треті особи: приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_3, Добропільський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецький області про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 18 квітня 2008 року між позивачем та ПАТ КБ «Приватбанк» було укладено кредитно-заставний договір на загальну суму 69 153,50 грн.. Кредитні кошти він отримав під заставу автомобіля. Позивач сплачував кредитні платежі по серпень 2009 року. Та після втрати роботи зупинив виплату платежів, а 03.02.2010 року повернув банку предмет застави автомобіль. На підставі Виконавчого напису № 7744 виданого 24 грудня 2015 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу з квітня 2016 року з заробітної плати ОСОБА_2 на підприємстві почали утримувати кошти. Проте позивач вважає, що виконавчий напис був виданий безпідставно, оскільки не отримував письмової вимоги від банку про погашення боргу, а тому не мав змоги довести, що борг не є безспірним. Після повернення предмету застави автомобіля, жодної інформації щодо його продажу, жодних розрахунків і повідомлень позивач не отримував. Крім того, позивач звертає увагу, що строк для вимоги по кредиту минув, оскільки нотаріус вчиняє виконавчі написи за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Термін, за який нотаріус може стягнути суму 3 роки, а за виконавчим написом стягнення проводиться за 7 років 6 місяців 19 днів.

Позивач в судове засідання не зявився, проте звернувся до суду з заявою про розгляд справи у його відсутності, з участю його представника.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, з мотивів викладених в позовній заяві та пояснила, що виконавчий напис вчинено з порушенням норм чинного законодавства.

Треті особи без самостійних вимог в судове засідання не зявились, про місце час та розгляду справи повідомлялась належним чином, проте на адресу суду надійшли зааяви, що справу слухати у їхній відсутності.

Представник відповідач в судове засідання не зявився, про час і місце слухання справи повідомлений належним чином, проте на адресу суду надійшла заява у якій просить справу відкласти у звязку з неможливістю бути присутнім в судовому засіданні представника банку.

За вказаних обставин суд приходить до переконання, що згідно з ч. 1 ст. 224 ЦПК України слід ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки причина неявки представника відповідача є неповажними, а позивач, згідно з поданою нею заявою, не заперечила проти такого вирішення справи, та відповідно до вимог ст. 225 ЦПК України судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи.

Дослідивши матеріали даної цивільної справи, вислухавши пояснення представника позивача, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з такого.

Судом встановлено, що 18 квітня 2008 року сторони уклали кредитно-заставний договір, відповідно до умов якого, банк зобовязався надати кредит позичальнику у розмірі 69 153,50 грн. під заставу легкового автомобіля MAPLE C52SMA7151, 2007 року випуску, д/н НОМЕР_1. Позичальник зобовязався прийняти, належним чином використати і повернути кредит і сплатити проценти за користання кредитом та інші платежі відповідно до умов договору. (а.с.9-19)

Між позивачем та відповідачем був узгоджений графік погашення кредиту. (а.с.20 на звороті)

Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

24 грудня 2015 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_3 був вчинений виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 7744, за умовами якого приватним нотаріусом було пропоновано стягнути грошові кошти у сумі 386 866, 93 грн. з ОСОБА_2, які є його боргом за Кредитним договором №DO1DAN90940048 від 18 квітня 2008 року, укладеним між ним та ПАТ КБ «ПриватБанк». Та запропоновано задовольнити вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» у розмірі:

Сума заборгованості за кредитом 61208,68 грн.

Сума заборгованості по відсотках 57246,90 грн.,

Комісія 5449 грн.

Штраф (фіксована частина) 250 грн.

Штраф (відсоток від суми заборгованості) 17 853,19 грн., що всього становить 385 166 грн.93 коп. та витрати повязані із вчиненням виконавчого напису 1700 грн. Всього з урахуванням витрат, повязаних із вчиненням виконавчого напису, 386 866,93 грн.. Строк, за який проводиться стягнення, - сім років шість місяців девятнадцять днів, а саме з 18 квітня 2008 року по 06 листопада 2015 року.

Відповідно до п.п.3.1, 3.2 п.3 Глави 16 Розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22.02.2012 року(далі - Порядок) нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172.

Відповідно до п. 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 р. N 1172, стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими угодами, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно. Для одержання виконавчого напису додаються:

а) оригінал кредитного договору;

б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.

Так, безспірною заборгованістю є заборгованість боржника, яка виключає можливість спору, зокрема, щодо її розміру, строків, за яких вона нарахована тощо, а відтак, і документів, які підтверджують її безспірність і на підставі яких нотаріус вчиняє виконавчий напис. Документи, що встановлюють заборгованість, насамперед мають бути однозначними, беззаперечними та стовідсотково підтверджувати наявність у боржника заборгованості перед кредитором.

Згідно ч.1 ст.531 ЦК України боржник має право виконати свій обов'язок достроково, якщо інше не встановлено договором, актами цивільного законодавства або не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту.

Згідно умов кредитно-заставного договору, розділу «Звернення стягнення на предмет застави», вимоги, що задовольняються із предмета застави. Після настання Події Дефолту та спливу строку, встановленого у п.12.2.5 Договору для добровільного погашення Забезпечення вимог, Предмет Застави може бути використаний для задоволення з його вартості всіх забезпечених Вимог у їх максимальному розмірі, що визначаються на дату фактичного задоволення таких вимог.

Також, відповідно до умов договору, Сторони погодились, що після звернення стягнення на предмет застави, забезпеченні вимогами вважаються задоволеними і погашеними лише у розмірі сум у відповідній валюті, фактично і остаточно отриманих Банком в результаті такого звернення стягнення та/або вартості предмета застави, одержаного банком у власність (у разі звернення стягнення шляхом набуття права власності на предмет застави), яка визначається за згодою сторін на дату звернення стягнення або, за відсутності такої згоди, незалежним експертом, призначеним банком на його власний розсуд. (а.с.16, оборот)

Представник позивача в ході розгляду справи пояснила, що після отримання кредиту позивач сплачував щомісячні платежі з квітня 2008 року по серпень 2009 року. У звязку з тим, що більше не мав матеріальної можливості продовжувати сплачувати платежі по кредиту, позивач, скориставшись своїм правом, 03 лютого 2010 року повернув банку предмет застави, що підтверджується актом прийому автомобіля позичальника ОСОБА_2 Повернувши заставлений автомобіль, позивач вважав, що зобовязання по кредитному договору виконано.

Так, згідно акту прийому автомобіля позичальника ОСОБА_2, який допустив прострочку кредиту по кредитному договору від 03 лютого 2010 року, кредитний інспектор ГО по Донецькому РУ Приватбанк ОСОБА_4, в присутності позивача ОСОБА_2 оглянув та прийняв автомобіль НОМЕР_2. (а.с.24)

Також, 08 лютого 2010 року ОСОБА_2 надав ПАТ КБ «Приватбанк» довіреність та уповноважив останнього представляти його інтереси у відповідних установах з питань розпорядження та експлуатувати автомобіль марки MAPLE C51 SMA 7151, 2007 року випуску (а.с25).

Таким чином, обґрунтованими є доводи позивача, що при вчиненні виконавчого напису, нотаріус не звернув увагу на те, що в порядку забезпечення виконання договору, було заставлене майно автомобіль, яке повернуто Банку, відповідно до умов Договору.

Крім того, вимоги ст.88 Закону України «Про нотаріат», яка передбачає, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а якщо до вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлений інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Відповідно до вимог ст.257, п.1 ч.2 ст.258, 259 ЦК України строк позовної давності встановлюється у три роки, а що до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені)- в один рік. Позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена з домовленістю сторін. Договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі.

Як вбачається з виконавчого напису нотаріусу заборгованість стягується за період сім років шість місяців девятнадцять днів, а саме з 18 квітня 2008 року по 06 листопада 2015 року.

Як випливає з кредитно-заставного договору від 18 квітня 2008 року сторони встановили строки позовної давності за вимогами про стягнення Кредиту, винагороди та процентів за користування Кредитом, неустойки тривалістю у 5 років.

Як вбачається з долучених до позовної заяви квитанцій про сплату ОСОБА_2 платежів та пояснень представника позивача, позивач почав сплачувати з 27 травня 2008 року, здійснивши 16 платежів на суми 1500 та 1484 грн. Останній платіж був здійснений 26 вересня 2009 року на суму 1500 грн., сплативши кредит на загальну суму 25 490 грн.(а.с.22-23). Після останнього платежу 26 вересня 2009 року заборгованість не погашалась, тобто платежі не здійснювались з цього часу, тоді як п.17.1.9 кредитно-заставного договору передбачено погашення кредиту шляхом щомісячних платежів з 24 по 28 число кожного місяця, тобто право вимоги до боржника у банку виникло саме з місяця, наступного за датою, коли боржник мав здійснити наступний платіж.

Таким чином, право вимоги у банку щодо стягнення заборгованості за кредитом, відсотками та пені виникло з листопада 2009 року.

Таким чином, з дня виникнення у ПАТ КБ «ПриватБанк» права вимоги про стягнення кредиту та відсотків станом на день звернення з заявою про вчинення виконавчого напису нотаріуса минуло значно більше пяти років, і ці обставини залишились поза увагою нотаріуса при вчиненні спірного виконавчого напису.

Отже, при вчиненні виконавчого напису нотаріус не дослідив та не звернув увагу на розрахунок заборгованості банку, яким нараховано заборгованість за межами строку давності, без врахування погашеної суми заборгованості та повернутого заставленого майна.

Крім того, при вчиненні виконавчого напису, нотаріус не звернув також увагу на те, що в порушення положень вимог ЦК України та ст.3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань» Розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

У даному ж випадку банком було нараховано пеню у розмірі 243159грн.16 коп., що значно перевищує встановлений законом мінімальний розмір.

Крім того, як вірно зазначила представник позивача, у виконачому написі нотаріуса, відповідно до якого запропоновано задовольнити вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» у розмірі: сума заборгованості за кредитом 61208,68 грн., сума заборгованості по відсотках 57246,90 грн., комісія 5449 грн., штраф (фіксована частина) 250 грн., штраф (відсоток від суми заборгованості) 17 853,19 грн. та витрати повязані із вчиненням виконавчого напису 1700 грн., загальна сума яких буде становити 143 707 грн. 77 коп, а не як зазначено у виконавчому написі нотаріуса 386 866,93 грн.

При цьому судом відзначається, що оскільки у нотаріальному процесі бере участь одна сторона правочину, то нотаріус оцінює документи як докази лише однієї заінтересованої сторони - стягувача, який звернувся до нотаріуса за захистом своїх цивільних прав, при цьому, останній повинен здійснити перевірку всіх документів, необхідних для вчинення нотаріальної дії - виконавчого напису, які, зокрема, підтверджують наявність зобов'язання та їх безспірність.

З огляду на викладене, колегія вважає, що надані ПАТ КБ «ПриватБанк» документи не свідчать про безспірність заборгованості відповідачки, а вчинення нотаріусом виконавчого напису на підставі розрахунку заборгованості є порушенням вимог ст.. ст.87,88 Закону України «Про нотаріат».

За таких обставин виконавчий напис приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_3 від 24 грудня 2015 року зареєстрованого в реєстрі №7744 про звернення стягнення на грошові кошти в сумі 386 866,93 грн. з ОСОБА_2 підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню.

Згідно ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 531, 599, 1054 ЦК України, ст.ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат», ст. ст. 3, 4, 10, 11, 57, 58, 60, 61, 209, 212-215, 218, 224 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк», треті особи: приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_3, Добропільський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецький області про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню - задовольнити.

Виконавчий напис приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_3 від 24 грудня 2015 року зареєстрованого в реєстрі №7744 про звернення стягнення на грошові кошти в сумі 386 866,93 грн. з ОСОБА_2, визнати таким, що не підлягає виконанню.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» в користь ОСОБА_2, судовий збір в розмірі 551 грн. 20 коп.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржене позивачем в апеляційному порядку до апеляційного суду Донецької області через Добропільський міськрайонний суд протягом 10 днів з дня проголошення рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути ос каржене відповідачем в апеляційному порядку.

Суддя Л.С.Мацишин