АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22ц/790/206/17 Головуючий 1-ї інстанції Шишкін О.В.
Категорія: договірні
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 січня 2017 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого судді Довгаль А.П.

суддів Коваленко І.П., Сащенко І.С.,

при секретарі Чабан А.В.,

розглядаючи у відкритому судовому засіданні в м. Харкові в приміщенні суду апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на заочне рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 22 червня 2016 року по справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

в с т а н о в и л а:

У вересні 2014 року Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (надалі ПАТ КБ «ПриватБанк» або Банк) звернулося до суду з позовом до ОСОБА_2., в якому просило стягнути з відповідача на їх користь заборгованість за кредитним договором №DNH4KP20821214 від 01.11.2006року в розмірі 112 674,95грн., яка складається: 7 449,00грн. заборгованість за кредитом; 35 159,41грн. заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 64 224,88грн. пеня за несвоєчасне виконання зобовязань за договором; 500,00грн. штраф (фіксована частина); 5 341,66грн. штраф (процентна складова). Вирішити питання про судові витрати.

Заявлені вимоги позивач мотивує тим, що 01.11.2006року між Банком та відповідачем було укладено договір №DNH4KP20821214 (надалі кредитний договір), згідно умов якого останній отримав кредит в розмірі 7 449,00грн. зі сплатою 25,08% (відсотків) річних за користування кредитом на суму залишку заборгованості за кредитом строком на 42 місяця, а саме до 03.05.2010року включно. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання кредиту фізичним особам «Розстрочка» складає між ним і Банком договір, про що свідчить підпис відповідача у заяві. Банк виконав свої зобовязання, надавши позичальнику ОСОБА_3 кредитні кошти у вищезазначеному розмірі. Але, останній взяті на себе зобовязання не виконував, внаслідок чого виникла вищевказана заборгованість, яку Банк просить стягнути.

В судове засідання суду першої інстанції сторони не зявились. Представник позивача ПАТ КБ «ПриватБанк» - ОСОБА_4 подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій зазначив, що заявлені вимоги підтримує та просив їх задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві, не заперечував проти ухвалення у справі заочного рішення.

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 08.07.2015року провадження у справі закрито, оскільки при розгляді справи зясувалось, що відповідач ОСОБА_3 помер - 25 березня 2010 року.

Позивач ПАТ КБ «ПриватБанк» оскаржив ухвалу місцевого суду від 08.07.2015 року в апеляційному порядку.

Ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 13 серпня 2015 року вищеназвана апеляційна скарга була задоволена, ухвала Дзержинського районного суду м. Харкова від 08.07.2015року скасована, справу повернуто до того ж суду першої інстанції для продовження розгляду, оскільки судом до даних правовідносин невірно застосована норма ЦПК.

При новому розгляді судом першої інстанції до участі у справі в якості відповідача залучено спадкоємця померлого боржника ОСОБА_3 його сина ОСОБА_1, 14.09.1980р.н.

Заочним рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 22 червня 2016 року позов ПАТ КБ «ПриватБанк» задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 користь ПАТ КБ «Приватбанк» суму заборгованості за кредитним договором №DNH4KP20821214 від 28.05.2012року в сумі 11 445,72грн. та судовий збір в розмірі 1 218,00грн.

В апеляційній скарзі ПАТ КБ «Приватбанк» просить заочне рішення суду першої інстанції в частині незадоволених вимог скасувати і ухвалити в цій частині нове, яким задовольнити їхній позов у повному обсязі, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, на неповне зясування обставин справи та на неналежну оцінку наданим доказам.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи, наведені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Розглядаючи справу по суті заявлених вимог та ухвалюючи заочне рішення від 22.0.6.2016року про часткове задоволення позову ПАТ КБ «ПриватБанк», суд першої інстанції виходив з того, що оскільки відповідач ОСОБА_3 помер, тому у разі смерті фізичної особи за зобовязанням у правовідносинах, що допускають правонаступництво в порядку спадкування, обовязки померлої особи (боржника) за загальним правило переходять до іншої особи спадкоємця, тобто відбувається передбачена законом заміна боржника за зобовязанням.

Проте погодитися з таким висновком суду не можна з наступних підстав.

Частиною ч.1 ст.30 ЦПК України визначено, що сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач.

Відповідно до положень ч.4. ст.24 ЦПК України цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті.

Відповідно до п.6 ч.1 ст. 205 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо померла фізична особа, яка була однією з сторін у справі, якщо спірні правовідносини не допускають правонаступництва.

Згідно положень ст.37 ЦПК України у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, зміни кредитора чи боржника у зобовязанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії цивільного процесу.

Процесуальне правонаступництво це заміна сторони або третьої особи (правопопередника) іншою особою (правонаступником) у звязку з вибуттям із процесу субєкта спірного або встановленого рішенням суду правовідношення, за якої до правонаступника переходять усі процесуальні права та обовязки правопопередника і він продовжує в цивільному судочинстві участь останнього.

Таким чином, враховуючи аналіз вищевказаних норм, вирішення питання про залучення правонаступників можливо лише за умови, що фізична особа померла після відкриття провадження у справі.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач боржник за кредитними зобовязаннями ОСОБА_2 помер 22 березня 2010 року, тобто ще до звернення 15.09.2014року ПАТ КБ «ПриватБанк» з даним позовом до суду.

Діючим законодавством України не передбачено врегулювання спору, з особою, яка на час звернення до суду померла, тобто втратила цивільну процесуальну правоздатність, у звязку з чим справа підлягає закриттю.

Закриття провадження у справі це форма закінчення цивільної справи без ухвалення рішення суду, наслідком якої є неможливість повторного звернення до суду з тим самим позовом.

За наявності підстав, в даному випадку смерті відповідача, що відбулася до моменту подачі позовної заяви, суд не має право розглядати справу по суті, а зобовязаний закрити провадження.

У звязку з вищевикладеним, оскаржуване рішення підлягає скасуванню, провадження у справі закриттю на підставі положень ч.1 ст.310 та п.1) ч.1 ст.205 ЦПК України.

При цьому, закриття провадження у справі не позбавляє Банк права на звернення до суду з відповідним позовом до спадкоємців боржника, які в установленому законом порядку прийняли спадщину.

Керуючись ст.ст. 205ч.1п.1), 307ч.1п.4), 310ч.1, 313, 314ч.1п.3), 315, 317, 319 ЦПК України колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Заочне рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 22 червня 2016 року скасувати.

Провадження у справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором закрити.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, однак може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді