провадження 6/201/66/2017
УХВАЛА

15 лютого 2017 року Жовтневий районний суд

м. Дніпропетровська

у складі: головуючого

судді Антонюка О.А.

за участі секретаря Дашкевич Х.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпропетровську подання Соборного відділу державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області про оголошення розшуку боржника ОСОБА_1, -

ВСТАНОВИВ:

Соборний ВДВС м. Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області 07 лютого 2017 року звернувся до суду з поданням про оголошення розшуку боржника, в якому посилався на те, що на виконанні у відділі перебуває виконавче провадження № 488875617 з примусового виконання виконавчого листа № 201/10948/14-ц, виданого Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська про стягнення з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1) на користь ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_2) суму боргу за договором позики від 07 липня 2005 року у розмірі 98 735 (девяносто вісім тисяч сімсот тридцять пять) грн. 00 коп. та судовий збір в розмірі 987 (девятсот вісімдесят сім) грн. 35 коп., а всього суму в розмірі 99722, 35 грн. Державним виконавцем було встановлено, що за місцем реєстрації боржник не проживає, що підтверджується складеним 14 грудня 2016 року актом, а тому з метою забезпечення виконання рішення суду слід оголосити розшуку боржника.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ч. 1 ст. 375 ЦПК України розшук боржника або дитини оголошується за місцем виконання рішення або за останнім відомим місцем проживання (перебування) боржника або дитини чи місцезнаходженням їхнього майна, або за місцем проживання (перебування) стягувача.

05 жовтня 2016 року набув чинності Закон України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року № 1404-VIII. Відповідно до п. 7 Прикінцевих та перехідних положень даного закону виконавчі дії, здійснення яких розпочато до набрання чинності цим Законом, завершуються у порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом.

Згідно ч. 2 ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 № 606-XIV розшук боржника - фізичної особи, дитини, розшук транспортних засобів боржника здійснюють органи внутрішніх справ, а розшук боржника - юридичної особи та іншого майна боржника організовує державний виконавець. Розшук оголошується відповідно за місцем виконання рішення або за останнім відомим місцем проживання, перебування, місцезнаходженням боржника чи місцезнаходженням його майна, або за місцем проживання (місцезнаходженням) стягувача.

Відповідно до ст. 212 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємозв'язок доказів у їх сукупності.

Перевіривши матеріали справи і подання та оцінивши обставини справи, а також надані та добуті докази, суд вважає, що подання не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п. 3.12. Інструкції з організації примусового виконання рішень затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02 квітня 2012 року № 512/5 перед зверненням до суду з поданням про винесення ухвали про розшук боржника - фізичної особи або дитини, який здійснюється відповідно до статті 40 Закону, державний виконавець вживає заходів, спрямованих на встановлення фактичного місцезнаходження боржника - фізичної особи або дитини щодо:

а) отримання відповіді на запит від відповідних територіальних органів МВС України щодо місця реєстрації особи;

б) отримання інформації від учасників виконавчого провадження та інших осіб, у тому числі усно (в такому випадку отримана інформація відображаєься в акті державного виконавця), про можливі місця перебування боржника;

в) перевірки наявності боржника за можливими місцями його перебування, встановленими під час проведення виконавчих дій;

г) отримання інформації щодо місця роботи боржника;

ґ) отримання інформації про боржника з інших джерел.

Організацію розшуку боржника - юридичної особи та майна боржника чи інформації про місце отримання боржником доходів державний виконавець здійснює шляхом направлення запитів до органів державної податкової служби, Державної реєстраційної служби України, банків, Державної автомобільної інспекції Міністерства внутрішніх справ України, Державної казначейської служби України, Державного агентства земельних ресурсів, бюро технічної інвентаризації, нотаріату, органів статистики тощо або перевірки інформації за даними електронних баз даних та реєстрів, що містять інформацію про майно чи доходи боржника, а також за даними інших джерел інформації як офіційних, так і неофіційних (засобів масової інформації, мережі Інтернет тощо). Крім того, державний виконавець здійснює вихід за місцезнаходженням (місцем проживання) боржника.

Будь-яких доказів, які б свідчили про вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на встановлення фактичного місцем проживання чи перебування боржника суду надано не було, також не було надано доказів, що останній дійсно не мешкає за зареєстрованим місцем проживання та до подання на підтвердження викладеного в ньому не надано жодного доказу, що боржник дійсно у встановленому законом порядку викликався до державної виконавчої служби та йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження чи інше.

Всебічне дослідження усіх обставин справи та письмових доказів, з урахуванням допустимості доказів та узгодженістю і несуперечністю між собою дають обєктивні підстави вважати, що підстави для оголошення боржника у розшук відсутні, а подання не обґрунтовано та таке, що не підлягає задоволенню.

Не може суд прийняти до уваги наполягання заявника по справі на задоволенні зазначеного подання, оскільки вони спростовуються вищенаведеним, не ґрунтуються на фактичних даних та обєктивно нічим не підтверджені.

За таких обставин суд приходить до висновку про необґрунтованість вказаного подання про оголошення розшуку боржника, таким чином, воно не підтверджено, безпідставне і не ґрунтується на вимогах закону, передбачених законом підстав для його задоволення немає, а тому вважає за необхідне відмовити у його задоволенні.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 209, 210, 375 ЦПК України, ч. 2 ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 № 606-XIV, суд

УХВАЛИВ:

Соборному відділу державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області в задоволенні подання про оголошення розшуку боржника ОСОБА_1 відмовити.

Ухвалу може бути оскаржено в апеляційний суд Дніпропетровської області через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська шляхом подання апеляційної скарги протягом 5 днів з дня проголошення ухвали, а у разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя