АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И [1]

08 лютого 2017 року Колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва

в складі: головуючого - Немировської О.В.

суддів - Соколової В.В., Чобіток А.О.

при секретарі - Казанник М.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Приват банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

за апеляційною скаргою представника Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Приват банк» - Сокуренко Наталії Вікторівни на заочне рішення Святошинського районного суду м. Києва від 03 жовтня 2016 року,

встановила:

у травні 2016 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути з відповідача на його користь заборгованість за кредитним договором в розмірі 22 359 грн. 65 коп., посилаючись на те, що між ним та відповідачем 03 червня 2006 року було укладено договір, умови якого позичальник не виконав.

Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 03 жовтня 2016 року в задоволенні позову було відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, представник позивача подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення та ухвалити нове, яким позов задовольнити, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права.

Заслухавши доповідь судді Немировської О.В., дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Звертаючись до суду з даним позовом, позивач посилався на те, що 03 червеня 2006 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_1 було укладено договір у вигляді заяви позичальника, відповідно до умов якого відповідачу було надано кредит в розмірі 2 988 грн. 26 коп. строком до 04 червня 2007 року зі сплатою 2% суми залишку заборгованості щомісяця. Позивач зазначав, що відповідач не виконав умови договору та просив стягнути на його користь заборгованість по відсоткам, нарахованим на прострочену заборгованість за кредитом за період з 28 квітня 2011 року по 28 квітня 2016 року в розмірі 22 359 грн. 65 коп.

Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 03 жовтня 2016 року в задоволенні позову було відмовлено.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не було доведено своїх вимог та не надано належним та допустимих доказів на їх підтвердження. Такий висновок суду є законним та обґрунтованим, відповідає встановленим у справі обставинам.

Суд першої інстанції правильно застосував норми матеріального права та послався на положення ст. 509, 525, 526, 611, 625, 634, 638, 1049, 1050, 1054 ЦК України.

У своїй апеляційній скарзі представник позивача зазначає, що судом першої інстанції не було взято до уваги те, що умовами договору було встановлено, що банк перераховує кредитні кошти рахунок, а не видає на руки, у зв'язку з чим необхідність підтвердження надання кредитних коштів позивачем позичальнику відсутня. Також апелянт зазначав, що відповідачем не заперечувався розмір заборгованості у зв'язку з чим судом було безпідставно не взято до уваги наданий банком розрахунок. Однак, такі доводи апеляційної скарги є необґрунтованими та не можуть бути підставою для скасування рішення суду.

При зверненні до суду з позовом позивачем було надано розрахунок заборгованості ОСОБА_1 Однак, із вказаного розрахунку неможливо встановити обсяг заборгованості за вказаний позивачем у позовній заяві період, а також які складові було включено у визначений розмір. До суду апеляційної інстанції детального розрахунку, а також виписки про рух коштів надано також не було. Доводи апелянта про те, що у разі відсутності заперечень відповідача з приводу розміру заборгованості суд першої інстанції мав виходити із розрахунку, наданого позивачем, є безпідставними, оскільки кожна сторона зобов'язана довести ті обставини на які вона посилається, чого позивачем зроблено не було.

Таким чином, судом першої інстанції було повно та всебічно встановлено обставини справи, перевірено їх доказами, правильно застосовано норми матеріального права при дотриманні норм процесуального права, доводи, викладені в апеляційній скарзі, висновків суду не спростовують, а тому рішення слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 313-315 ЦПК України, колегія суддів,

ухвалила:

апеляційну скаргу представника Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Приват банк» - СокуренкоНаталії Вікторівни відхилити, а на заочне рішення Святошинського районного суду м. Києва від 03 жовтня 2016 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді

№ справи: 759/6756/16-ц

№ апеляційного провадження: 22-ц/796/1248/2017

Головуючий у суді першої інстанції: Ключник А.С.

Доповідач у суді апеляційної інстанції: Немировська О.В.