У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 лютого 2017 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючогоКузнєцова В.О.
суддів: Євграфової Є.П., Карпенко С.О., Ізмайлової Т.Л., Мостової Г.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_6 до відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Володимир-Волинському Волинської області про перерахунок сум відшкодування шкоди у зв'язку з втратою працездатності внаслідок виробничої травми, за касаційною скаргою відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Володимир-Волинському Волинської області на рішення Іваничівського районного суду Волинської області від 08 жовтня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Волинської області від 12 листопада 2015 року,

в с т а н о в и л а :

У серпні 2015 року ОСОБА_6 звернувся до суду з позовом до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Володимир-Волинському Волинської області про проведення перерахунку розміру відшкодування шкоди у зв'язку з втратою працездатності внаслідок виробничої травми, посилаючись на те, що з 1969 року він працював на Іваничівському цукровому заводі мотористом-змащувальником 2-го розряду у відділенні по мийці та вапнуванню. 16 вересня 1969 року, під час виконання трудових обов'язків, був травмований. Висновком ЛТЕК від 26 лютого 1976 року, у зв'язку із ушкодженням здоров'я, йому безстроково встановлено третю групу інвалідності та 40 % втрати працездатності довічно. Наказом директора Іваничівського цукрового заводу № 27 від 06 квітня 1996 року йому було визначено суму відшкодування шкоди в розмірі 63,32 грн. Починаючи з часу настання нещасного випадку, позивач отримував відшкодування шкоди від Іваничівського цукрового заводу, а з липня 2001 року його справа була передана відповідачу із сумою відшкодування шкоди, завданою його здоров'ю - 63,32 грн.

Позивач зазначає, що Іваничівським цукровим заводом йому було занижено розмір відшкодування шкоди, оскільки перерахована у квітні 1996 року щомісячна сума відшкодування шкоди в розмірі 63,32 грн підлягала коригуванню на коефіцієнт підвищення тарифної ставки та посадового окладу на підприємстві та повинна була становити 186,92 грн і саме з цією сумою справу необхідно було передати відповідачу.

З урахуванням викладеного позивач вважає, що відповідач зобов'язаний був нарахувати та виплатити позивачу недоплачені Іваничівським цукровим заводом суми відшкодування шкоди, тому звернувся до суду з указаним позовом та просив: нарахувати та виплатити йому недоплачені Іваничівським цукровим заводом суми відшкодування шкоди за період з 01 вересня 2012 року по 01 вересня 2015 року в розмірі 36 481,68 грн; компенсацію у зв'язку з порушенням термінів виплати суми відшкодування шкоди за період з 01 вересня 2012 року по 01 вересня 2015 року в розмірі 19 450,22 грн; зобов'язати відповідача визначити йому суму щомісячного відшкодування шкоди станом на 01 квітня 2001 року в розмірі 186,92 грн. та провести з 01 квітня 2001 року відповідний перерахунок сум відшкодування шкоди.

Рішенням Іваничівського районного суду Волинської області від 08 жовтня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Волинської області від 12 листопада 2015 року, позов задоволено.

Визначено ОСОБА_6 щомісячну суму відшкодування шкоди станом на 01 квітня 2001 року в розмірі 186,92грн.

Зобов'язано відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Володимирі-Волинському Волинської області на підставі визначеного нового розміру щомісячних сум відшкодування шкоди з 01квітня 2001 року провести відповідний перерахунок ОСОБА_6 сум відшкодування шкоди.

Стягнуто з відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Володимирі-Волинському Волинської області на користь ОСОБА_6 недоплачені страхові суми відшкодування шкоди в межах трирічного строку позовної давності за період з 01 вересня 2012 року по 01 вересня 2015 року в сумі 36 481,68 грн та компенсацію через порушення термінів їх виплати в сумі 19 450,22 грн.

Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Володимир-Волинському Волинської області, не погоджуючись із вищезазначеними судовими рішеннями першої та апеляційної інстанцій, подало касаційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувані ним судові рішення, посилаючись на порушення судами норм процесуального права і неправильне застосування норм матеріального права, та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Заслухавши доповідь судді Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, дослідивши матеріали справи та перевіривши наведені у скарзі доводи, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції з висновком якого погодився апеляційний суд, виходив із того, що розмір щомісячного відшкодування шкоди при передачі справи позивача до відділення Фонду не відповідав вимогам законодавства, оскільки неврахування коефіцієнтів підвищення тарифних ставок та посадових окладів призвело до невірного нарахування позивачу щомісячного розміру відшкодування шкоди та дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову.

Колегія суддів не може погодитися з такими висновками судів з огляду на наступне.

Судами попередніх інстанцій установлено, що ОСОБА_6 з 1969 року працював на Іваничівському цукровому заводі.

16 вересня 1969 року, під час виконання трудових обов'язків, отримав виробничу травму, у зв'язку з чим йому було встановлено 40 % втрати професійної працездатності та третю групу інвалідності довічно.

Наказом Іваничівського цукрового заводу № 27 від 06 квітня 1996 року було вирішено щомісячно проводити ОСОБА_6 доплату до пенсії в розмірі 63,32 грн з 20 лютого 1996 року.

18 квітня 2004 року Іваничівський цукровий завод ліквідований без правонаступництва та відомості про нього виключені з державного реєстру.

Відповідно до Правил відшкодування власником підприємства, установи і організації або уповноваженим ним органом шкоди, заподіяної працівникові ушкодженням здоров'я, пов'язаним з виконанням ним трудових обов'язків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 23 червня 1993 року №472 (яка була чинною до 11 липня 2001 року), розмір відшкодування втраченого потерпілим заробітку встановлюється відповідно до ступеня втрати професійної працездатності і середньомісячного заробітку, який він мав до ушкодження здоров'я (п.9).

Пунктом 28 вищевказаних Правил передбачено, що перерахування розміру відшкодування шкоди (втраченого заробітку, витрат на соціальну і медичну допомогу) проводиться, зокрема, у разі підвищення тарифних ставок (окладів) працівників госпрозрахункових і бюджетних підприємств.

Перерахований або нарахований розмір втраченого заробітку у перерахунку на 100 відсотків втрати професійної працездатності не може бути більшим від середньомісячного заробітку відповідного працівника (після підвищення тарифних ставок) за умови його роботи протягом повного календарного місяця або у перерахунку на повний календарний місяць роботи.

01 квітня 2001 року набрав чинності Закон України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності».

Відповідно до прикінцевих положень цього Закону та згідно Порядку передачі виконавчій дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України документів, що підтверджують право застрахованого або членів його сім'ї на страхову виплату, затвердженого постановою Правління Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань, від 20 квітня 2001 року №10, підприємства передають справи (документи), які підтверджують право працівника на страхові виплати внаслідок нещасного випадку на виробництві, до Фондів

соціального страхування від нещасних випадків, а останні приймають документи на тих працівників, які потерпіли на виробництві до 01 квітня 2001 року.

Судами попередніх інстанцій установлено та не заперечується сторонами, що справа позивача ОСОБА_6 була передана до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань у м. Нововолинську, а пізніше до відділення цього ж Фонду у м. Володимир- Волинському в липні 2001 року, із визначеною сумою відшкодування шкоди - 63,32 грн, тобто з тією, яка була призначена в 1996 році підприємством.

Судами також установлено, що на ВАТ «Іваничівський цукровий завод» були встановлені коефіцієнти підвищення тарифних ставок: з 01 січня 1997 року - 101,21; з 01 січня 1999 року - К=2,28; з 01 січня 2001 року-К =1,07.

Отже, вирішуючи даний спір суди попередніх інстанцій правильно встановили, що на момент передачі особової справи ОСОБА_6 до Фонду, ВАТ «Іваничівський цукровий завод» було неправильно визначено розмір втраченого заробітку внаслідок трудового каліцтва, а саме, не враховано коефіцієнти підвищення тарифних ставок, що в подальшому призвело до неправильного нарахування фондом щомісячних сум відшкодування шкоди.

Однак, визначаючи розмір втраченого заробітку з урахуванням коефіцієнтів підвищення тарифних ставок на ВАТ «Іваничівський цукровий завод», суди попередніх інстанцій не з'ясували розмір середньомісячної заробітної плати ОСОБА_6 та чи не перевищує перерахований розмір втраченого заробітку його середньомісячну заробітну плату, оскільки пунктом 28 Правил передбачено, що перерахований розмір втраченого заробітку в перерахунку на 100 % втрати професійної працездатності не може бути більшим від середньомісячного заробітку відповідного працівника в цей період.

Крім того, суди попередніх інстанцій вирішуючи позовні вимоги, в частині зобов'язання Фонду здійснити перерахунок сум відшкодування шкоди ОСОБА_6, починаючи з 01 квітня 2004 року, не звернули уваги на те, що справа ОСОБА_6 була передана до Фонду лише в липні 2001 року і постановою Фонду від 29 серпня 2001 року йому було продовжено виплату раніше призначеної страхової виплати ВАТ «Іваничівський цукровий завод», а тому в разі з'ясування судами, що Фондом було неправильно призначено розмір страхової виплати ОСОБА_6, то Фонд зобов'язаний здійснити перерахунок вказаних виплат з моменту передачі справи до Фонду, а не з 01 квітня 2001 року.

За таких обставин, ухвалені судові рішення підлягають скасуванню з підстав, передбачених ст. 338 ЦПК України, з передачею справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Володимир-Волинському Волинської області задовольнити частково.

Рішення Іваничівського районного суду Волинської області від 08 жовтня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Волинської області від 12 листопада 2015 року скасувати.

Справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий В.О. Кузнєцов

Судді: Є.П. Євграфова

Т.Л. Ізмайлова

С.О. Карпенко

Г.І. Мостова