Провадження № 2-о/369/4/17
РІШЕННЯ

Іменем України

09 лютого 2017 року Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Усатова Д.Д.,

при секретарі Кузьменко П.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа Києво-Святошинський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області, про встановлення факту смерті, -

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2016 року заявник, ОСОБА_1, звернувся до Києво-Святошинського районного суду Київської області з даною заявою, мотивуючи її тим, що він є сином ОСОБА_2, який помер 02.11.2016 р. в м. Донецьк, Донецької області, внаслідок хронічної судинно-мозкової недостатності, викликаної церебральним атеросклерозом.

Отримати свідоцтво про смерть у Києво-Святошинському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області виявилося неможливим, оскільки факт смерті відбувся на тимчасово окупованій території України, на якій неможливо отримати медичний документ, що може бути прийнято відділом державної реєстрації актів цивільного стану для здійснення реєстрації смерті, відповідно до ст. 17 ЗУ «Про державну реєстрацію актів цивільного стану».

Заявник зазначив, що встановлення факту смерті необхідний йому для державної реєстрації в законному порядку факту смерті його батька, отримання спадщини, що залишилося після його смерті, а також отримання допомоги на поховання померлого.

Тому, ОСОБА_1, просив суд встановити факт смерті ОСОБА_3, яка настала 02.11.2016 року у м. Донець, Донецької області.

В судове засідання заявник не зявився. До суду подав заяву, в якій просив справу розглядати у його відсутності, заявлені вимоги підтримав в повному обсязі, просив заяву задовольнити.

Представник Києво-Святошинського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області в судове засідання не зявився. Про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду невідомі.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, виходячи зі свого внутрішнього переконання, дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що заявник, ОСОБА_1, є сином ОСОБА_3, що підтверджується копією свідоцтва про народження, серія VII-УР № 0086990, від 22.01.1966 року.

Листом від 27.12.2016 р. № 48-03-06-133, Києво-Святошинський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області відмовив заявнику у проведенні державної реєстрації смерті, оскільки ним предявлено документ (свідоцтво про смерть ДНР № 045059, видане Будьоннівським відділом запису актів цивільного стану м. Донецьк Державної ОСОБА_4 Міністерства юстиції Донецької Народної Республіки від 02.11.2016 р., місцем смерті якого зазначено м. Донецьк), форма якого не відповідає формі, визначеній наказом Міністерства охорони здоровя від 08.08.2006 року № 545 «Про впорядкування ведення медичної документації, яка засвідчує випадки народження і смерті», зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 року за № 1150/13024.

Із фотокартки доданої заявником до заяви, вбачається, що ОСОБА_3, помер 02.11.2016 р.

Встановлення даного факту необхідно заявнику для державної реєстрації в законному порядку факту смерті його батька, отримання спадщини, що залишилося після його смерті, а також отримання допомоги на поховання померлого.

Постановою Верховної Ради України №254-VIII від 17 березня 2015 року «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями» надано статус «тимчасово окупованих» територіям окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей, що знаходяться на територіях, які розташовані між державним кордоном України з Російською Федерацією, урізом води Азовського моря та лінією, яка визначена Постановою ВР України №252-VIII від 17.03.2015 року (згідно додатку), яка набрала чинності 08 квітня 2015 року.

Відповідно до додатку до розпорядження Кабінету Міністрів України № 1275 від 02 грудня 2015 року м. Донецьк віднесено до населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція.

Згідно з п. 1 ст. 3 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупована територія України є невід'ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України. Закон закріплює за державою обов'язок вживати всіх необхідних заходів щодо гарантування прав і свобод людини і громадянина, передбачених Конституцією та законами України, міжнародними договорами, усім громадянам України, які проживають на тимчасово окупованій території.

Згідно зі ст. 18 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, у тому числі соціальних, трудових, виборчих прав та права на освіту, після залишення ними тимчасово окупованої території.

Згідно з ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-який акт (рішення, документ), виданий незаконними органами та/або посадовими особами, є недійсним і таким, що не створює правових наслідків.

Окрім цього, будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або посадові особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом.

Відповідно до ст. 257-1 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду.

Відповідно до вимог п. 8 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України.

За таких обставин, на основі повно і всебічно з'ясованих обставин справи, підтверджених допустимими та належними доказами, які були досліджені в судовому засіданні, суд приходить до висновку про задоволення заяви.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 3, 9, 18 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», постановою Верховної Ради України №254-VIII від 17 березня 2015 року «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями», ст.ст. 10, 11, 60, 212-215, 234, 235, 256-259, 257-1, 367 України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Заяву задоволити.

Встановити факт смерті ОСОБА_3, який помер 02.11.2016 року у м. Донецьк, Донецької області, Україна.

Ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Київської області протягом 10 днів, починаючи з дня наступного після його проголошення.

Суддя Д.Д. Усатов