Справа № 541/2265/16-ц
Номер провадження 2/541/67/2017
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

22 лютого 2017 року Миргородський міськрайонний суд Полтавської області

в складі:

головуючої судді Андрущенко-Луценко С.В.

при секретарях Калініченко Л.О., Непокупній Л.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Миргороді справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про відшкодування матеріальної та моральної (немайнової) шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,

в с т а н о в и в :

03.10.2016 року ОСОБА_1 звернувся до Миргородського міськрайонного суду із позовом до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної (немайнової) шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 свої позовні вимоги підтримав. Пояснив, що 25.07.2016 року, відповідач ОСОБА_2 керуючи автомобілем НОМЕР_1 в м. Миргороді на перехресті вулиць ОСОБА_3 та виконуючи маневр повороту з головної дороги на другорядну в порушення п. 16.13 Правил дорожнього руху не надала переваги в русі транспортному засобу мопеду YAMAHA реєстраційний номер НОМЕР_2 під його керуванням, що рухався по головній дорозі у зустрічному напрямку. Внаслідок цього сталося зіткнення транспортних засобів та вони отримали механічні пошкодження, а він тілесні ушкодження, які відносяться до легкого ступеня тяжкості.

Винним у вчиненні ДТП постановою Миргородського міськрайонного суду від 30 серпня 2016 року визнано відповідачку ОСОБА_2, яку було притягнуто до адміністративної відповідальності по ст.124 КУпАП. Ремонт мопеда не проведено. Згідно звіту про незалежну оцінку майна вартість відновлювального ремонту належного йому транспортного засобу транспортного засобу YAMAHA реєстраційний номер НОМЕР_2 становить 6433,33 грн. Відповідачка ОСОБА_2 незважаючи на його правомірні вимоги щодо відшкодування заподіяної шкоди, її відшкодування не провела, що спонукало його звернутися з позовом до суду. Просить суд стягнути з відповідачки ОСОБА_2 на його користь 6433,33 грн. матеріальної шкоди заподіяної внаслідок ДТП.

Крім цього, внаслідок ДТП йому було заподіяно легких тілесних ушкоджень і він проходив лікування на яке затрачено 262,41 грн. Дану суму також просить стягнути з відповідачки на його користь.

Також вважав, що внаслідок неправомірних дій відповідачки ОСОБА_2 йому було заподіяно моральної (немайнової) шкоди, яка полягає в душевних стражданнях та негативних переживаннях, яких він зазнав в звязку з пошкодженням його майна, та заподіянням фізичного болю внаслідок отриманих в результаті ДТП тілесних ушкоджень, відмовою відповідачки добровільно відшкодувати шкоду, неможливістю використовувати транспортний засіб на протязі тривалого часу, що потягло для нього зміну звичного способу життя. Заподіяну йому діями відповідачки ОСОБА_2 моральну шкоду оцінює в 10000 грн. та просить дану суму стягнути з відповідачки на його користь.

Представник позивача адвокат ОСОБА_4 позов підтримав, просив його задовольнити як законний та обґрунтований з підстав викладених в позовній заяві.

Відповідачка ОСОБА_2 позов визнала частково. Пояснила, що дійсно 25.07.2016 року в м. Миргороді на перехресті вулиць ОСОБА_3 сталася дорожньо-транспортна пригода за її участю. Дійсно в ДТП було пошкоджено транспортний засіб позивача мопед YAMAHA, а позивачу заподіяно легких тілесних ушкоджень. Вона була притягнута до адміністративної відповідальності по ст. 124 КУпАП. Нею не було застраховано свою цивільно-правову відповідальність. Згодна відшкодувати позивачеві вартість матеріального збитку завданого пошкодженням мопеду, який був визначений при проведенні незалежної оцінки майна на суму 2252,87 грн., а не вартість відновлювального ремонту на стягненні якої наполягає позивач. Стосовно заподіяних позивачеві тілесних ушкоджень, то згодна оплатити йому вартість проведеного рентген дослідження в сумі 50 грн. та вартість судово-медичної експертизи в сумі 80 грн. Вважає безпідставними вимоги позивача щодо стягнення коштів в сумі 132 грн., що ним буди затрачені на придбання знеболювальних препаратів (кетанов, анальгін), оскільки судово-медичною експертизою не було встановлено, що в результаті ДТП у позивача мав місце забій грудної клітини, а тому доказів того, що проведене ним лікування було повязано з ДТП немає. Позовні вимоги про відшкодування моральної (немайнової) шкоди вважав безпідставними, оскільки з її точки зору, позивачеві внаслідок ДТП не було заподіяно моральної шкоди.

Представник відповідачки ОСОБА_2 ОСОБА_5, який діє на підставі довіреності підтримав позицію відповідачки та вважав, що до стягнення з неї підлягають лише заподіяні матеріальні збитки внаслідок пошкодження транспортного засобу, а не вартість відновлювального ремонту. Просив відмовити у стягненні моральної шкоди та витрат понесених позивачем на придбання ліків за недоведеністю позовних вимог.

Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі, приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з таких підстав.

Встановлено, що постановою Миргородського міськрайонного суду від 30 серпня 2016 року ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності по ст. 124 КУпАП за порушення п. 16.13 Правил дорожнього руху України. З даної постанови вбачається, що ОСОБА_2 керуючи автомобілем НОМЕР_3 виконуючи маневр повороту з головної вулиці на другорядну, не надала переваги в русі мопеду YAMAHA реєстраційний номер НОМЕР_2, що рухався в зустрічному напрямку, внаслідок чого сталося зіткнення. Транспортні засоби отримали механічні пошкодження (а.с.26).

Юридично власником мопеда YAMAHA реєстраційний номер НОМЕР_2 являється позивач ОСОБА_1, що підтверджується тимчасовим реєстраційним талоном ( а.с.7).

В результаті дорожньо-транспортної пригоди позивач ОСОБА_1 відповідно до висновків судово-медичних експертиз отримав наступні тілесні ушкодження: садна, що розташовані в лобно-скроневій ділянці зліва, на задній поверхні правого променево-пясткового суглобу, на тильній поверхні правої кисті в проекції 3-4 пясної кістки, на боковій поверхні проксимальної фаланги 1 пальця правої кисті, на тильній поверхні лівої кисті в проекції 1-3 пясної кісток, які могли утворитися від дії тупих твердих предметів, по давності утворення можуть відповідати даті та обставинам,викладеним в описовій частині постанови, та по ступеню тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень та не є небезпечними для життя в момент спричинення. При судово-медичній експертизі ОСОБА_1 будь-яких тілесних ушкоджень в ділянці грудної клітини не виявлено. Обєктивних судово-медичних даних за наявність у ОСОБА_1 забою лівої половини грудної клітини, а наданій амбулаторній картці експерт не знаходить (а.с.93-94; 9-10).

Отже, позивачем ОСОБА_1 не надано суду будь-яких обєктивних доказів, які б підтверджували той факт, що проведене ним лікування - забою лівої половини грудної клітки (а.с.12) було повязано з дорожньо-транспортною пригодою, яка мала місце 25.07.2016 року.

Зважаючи на викладене, позовні вимоги ОСОБА_1 щодо стягнення з відповідачки ОСОБА_2 на його користь в рахунок відшкодування матеріальної шкоди завданої внаслідок ДТП 132 грн. (витрати понесені на придбання таблеток кетанов та анальгіна, а.с. 13) до задоволення не підлягають. А до стягнення підлягають виключно витрати понесені ним на проведення медичної експертизи та рентгену на загальну суму 130 грн. (а.с. 11,14).

Відповідно до звіту №0208 про незалежну оцінку майна (визначення розміру матеріального збитку мопеда YAMAHA реєстраційний номер НОМЕР_2, вартість відновлювального ремонту даного транспортного засобу становить 6433,33 грн. Вартість матеріального збитку, завданого власнику мопеда становить 2252 грн. (а.с.27-33).

Відповідно до частини третьої ст.61 Цивільного процесуального кодексу України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Згідно вимог ст.1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно частини другої ст.1187 Цивільного кодексу України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим обєктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Також судом встановлено, що відповідачкою ОСОБА_2 не застраховано свою цивільно-правову відповідальність.

При розгляді даної справи судом враховується правовий висновок Верховного Суду України у справі про відшкодування шкоди №6-2808цс15 від 20 січня 2016 року, в якому Верховним Судом України звертається увага на наступне.

Відповідно до частин першої та другої статті 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

За загальним правилом відповідальність за шкоду несе боржник - особа, яка завдала шкоди. Якщо шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки (зокрема, діяльністю щодо використання, зберігання та утримання транспортного засобу), така шкода відшкодовується володільцем джерела підвищеної небезпеки - особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом (частина друга статті 1187 ЦК України).

Право потерпілого на відшкодування шкоди за рахунок особи, яка завдала шкоди, є абсолютним.

Суд приходить до переконання, що до стягнення з відповідачки на користь позивача підлягає саме вартість відновлювального ремонту транспортного засобу мопеда YAMAHA реєстраційний номер НОМЕР_2, яка визначена сумою 6433,33 грн. виходячи з наступних обґрунтувань.

Визначення терміну «відновлювальний ремонт», міститься у п. 1.6 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року № 142/5/2092 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 24 листопада 2003 року за № 1074/8395; далі - Методика), згідно якого відновлювальний ремонт (або ремонт) комплекс операцій щодо відновлення справності або роботоздатності колісного транспортного засобу чи його складника(ів) та відновлення їхніх ресурсів. Ремонт здійснюється методами відновлення чи заміни складових частин.

Вартість відновлювального ремонту колісного транспортного засобу визначається як грошові витрати, необхідні для відновлення пошкодженого, розукомплектованого колісного транспортного засобу (п. 2.3 Методики).

На відміну від вартості матеріального збитку, що визначається як вартісне значення витрат, яких зазнає власник у разі пошкодження або розукомплектування КЗТ, з урахуванням фізичного зносу та витрат, яких зазнає чи може зазнати власник для відновлення свого порушеного права користування КТЗ (витрати товарної вартості) (п.2.4 Методики). Тобто, при визначенні вартості відновлювального ремонту не враховується коефіцієнт фізичного зносу транспортного засобу.

В протоколі огляду транспортного засобу зафіксовані виявлені пошкодження транспортного засобу мопеда YAMAHA реєстраційний номер НОМЕР_2 (а.с.17).

За ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки);

Приписами ст. 1192 ЦК України визначено, що з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі.

Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

У п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» №14 від 23 грудня 2005 року судам роз'яснено, що у разі пошкодження внаслідок дій винної особи окремих деталей, вузлів, агрегатів транспортного засобу розмір реальних збитків необхідно визначати виходячи з вартості запасних частин і відновлювального ремонту.

З аналізу наведених норм матеріального права можна дійти висновку, що до шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, належить вартість відновлювального ремонту у тому числі й робіт щодо відновлення пошкодженої речі.

Зазначений висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду України, викладеній в постанові №6-691цс15 від 02 грудня 2015 року, яка відповідно до ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для всіх судів України.

З врахуванням вище викладеного, до стягнення з відповідачки ОСОБА_2 на користь позивача ОСОБА_1 підлягає 6433,33 грн. вартість відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу.

Стосовно позовних вимог ОСОБА_1 заявлених до відповідачки ОСОБА_2 про відшкодування моральної (немайнової) шкоди, то суд приходить до переконання, що позов в цій частині підлягає до часткового задоволення виходячи з наступних обґрунтувань.

Відповідно до вимог ст.23 Цивільного кодексу України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав, в тому числі, моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку із знищенням чи пошкодженням її майна.

Відповідно до норм цивільного процесуального законодавства та розяснень, що містяться в п.5 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», при вирішенні спорів про відшкодування моральної шкоди в судовому засіданні має бути зясовано, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань, втрат немайнового характеру, за яких обставин вони заподіянні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить.

Згідно ч.1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Суд вважає, що діями відповідачки ОСОБА_2 власнику мопеда YAMAHA реєстраційний номер НОМЕР_2, яким являється позивач ОСОБА_1 було завдано моральної немайнової шкоди.

В той же час, при визначенні розміру морального відшкодування, що підлягає до стягнення з відповідача на користь позивача, судом враховуються обставини дорожньо-транспортної пригоди, характер пошкоджень мопеда, ступінь переживань потерпілого повязаних з необхідністю проведення ремонту транспортного засобу, фізичний біль, якого він зазнав внаслідок ДТП отримавши легкі тілесні ушкодження, відмова позивача від призначення та проведення по справі судово-психологічної експертизи.

Зважаючи на вище викладене, суд дійшов висновку, що відповідачкою має бути відшкодована на користь позивача моральна шкода, яку суд визначає в розмірі 2000 грн., що буде відповідати обставинам справи та засадам розумності і справедливості.

Відповідно до ст.ст.79, 86, 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають до стягнення документально підтверджені судові витрати: по сплаті судового збору в сумі 1102,40 грн. (а.с.1-2) та витрати по оплаті правової допомоги адвоката в сумі 1500 грн. (а.с.67), як такі, розмір яких відповідає положенням Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах».

Витрати понесені позивачем на оплату звіту про незалежну оцінку майна в сумі 1000 грн. (а.с.18), не є судовими витратами в розумінні положень ст. 79 ЦПК України, а тому не підлягають до стягнення на користь позивача з відповідача.

Керуючись ст.ст. 10; 11; 60; 88; 208; 214; 215; 218 ЦПК України; ст.ст. 22; 23; 1166; 1167; 1187; 1192 ЦК України, -

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 6563,33 грн. (шість пятсот шістдесят три гривні 33 копійки) в рахунок відшкодування матеріальної шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди і 2000 грн. (дві тисячі гривень ) в рахунок відшкодування моральної (немайнової) шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та 2602,40 грн. грн. (дві тисячі шістсот дві гривні 40 копійок) судових витрат (судові витрати складаються з витрат по оплаті судового збору та по оплаті правової допомоги адвоката).

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Полтавської області протягом 10 днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційних скарг через Миргородський міськрайонний суд.

Суддя: ОСОБА_6