Справа № 344/9360/15-ц
Провадження № 4-с/344/37/17
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2017 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої судді Домбровської Г.В.,

при секретарі судового засідання Устинській Н.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 про визнання протиправними дій та рішень державного виконавця щодо здійснення виконавчого провадження за виконавчим листом, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області зі скаргою, в якій, з урахуванням остаточних вимог, просив визнати протиправними дій державного виконавця Івано-Франківського міського управління юстиції ОСОБА_2 з виконання виконавчого листа № 2-8248/2010 від 30.12.2010 року; визнати незаконною та скасувати постанову державного виконавця Івано-Франківського міського управління юстиції ОСОБА_2 про відкриття виконавчого провадження від 05.02.2014 р. з виконання виконавчого листа № 2-8248/2010 від 30.12.2010 року (який судом не видавався); визнати незаконною та скасувати постанову державного виконавця Івано-Франківського міського управління юстиції ОСОБА_2 від 05.02.2014 року про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження; визнати незаконною та скасувати постанову державного виконавця Івано-Франківського міського управління юстиції ОСОБА_2 від 24.04.2014 р. про призначення експерта, субєкта оціночної діяльності субєкта господарювання для участі у виконавчому провадженні; визнати незаконною та скасувати постанову державного виконавця Івано-Франківського міського управління юстиції ОСОБА_2 від 17.06.2014 р. про арешт коштів боржника; визнати незаконною та скасувати заявку державного виконавця Івано-Франківського міського управління юстиції ОСОБА_2 від 15 вересня 2014 року за №02-19/в-6/28044 про реалізацію іпотечного майна шляхом продажу на електронних торгах.

ОСОБА_1 подано до суду клопотання про розгляд справи без його участі, за змістом якого скаржник підтримав вимоги скарги та просив їх задовольнити в повному обсязі.

Зокрема, як вбачається зі змісту скарги ОСОБА_1 та уточнень до неї, скаржник покликається на порушення державним виконавцем вимог Закону України «Про виконавче провадження» при вчиненні дій у виконавчому провадженні з виконання Виконавчого листа №2-8248/2010, виданого Івано-Франківським міським судом Івано-Франківської області 30.12.2010 року, який, як зазначено скаржником, взагалі судом не видавався.

Крім того, за змістом поданої до суду скарги ОСОБА_1 покликається на те, що на момент відкриття спірного виконавчого провадження, строк предявлення виконавчого листа до виконання вже сплив і судом такий строк у встановленому чинним процесуальним законом порядку не поновлювався.

Державний виконавець в судове засідання не з'явився, про причини неявки суду не сповістив, про дату та час судового засідання повідомлений належним чином.

В попередніх судових засіданнях державний виконавець проти вимог скарги заперечував та надав суду копії матеріалів виконавчого провадження.

Стягувач у виконавчому провадженні ПАТ «ОСОБА_3 Аваль» явку уповноваженого представника до суду не забезпечив, про причини неявки суду не сповістив, про дату та час судового засідання повідомлений належним чином.

Відповідно до частини 2 статті 197 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Проаналізувавши доводи учасників процесу, дослідивши письмові матеріали скарги, Судом встановлено наступне.

Рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 02 листопада 2010 року у справі № 2-8248/2010, яке набрало законної сили 03 грудня 2010 року стягнуто з ОСОБА_4, ОСОБА_5 в солідарному порядку на користь АТ «ОСОБА_6 Аваль» заборгованість за кредитними договорами №014/14-10-109G 010/14-20/534 від 27.02.2007 року, №010/14-10-538G 010/14-20/534 від 27.07.2007 року та №010/14-10/472G 010/14-20/534 від 26.09.2008 року в сумі 234565,75 доларів США, що в гривневому еквіваленті станом на 28.07.2010 року становить 1851662 грн. 03 коп.

30 грудня 2010 року Івано-Франківським міським судом Івано-Франківської області по вищевказаній цивільній справі видано виконавчий лист.

Відповідно до частини 1 статті 14 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Відповідно до частини 5 статті 124 і частини 3 статті 129 Конституції України судові рішення є обовязковими до виконання на всій території України, а обовязковість рішень суду визнається однією з основних засад судочинства.

Обовязковість судових рішень гарантується згідно з практикою Європейського суду з прав людини, зокрема, статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод: право на судовий захист було б примарним, якби правова система держави дозволяла, щоб остаточне, обовязкове судове рішення залишалося недіючим на шкоду одній зі сторін.

Відповідно до цього принципу постанова або ухвала суду, що набрали законної сили, є обовязковими для всіх субєктів правовідносин, яких у той чи інший спосіб стосується судове рішення.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначено Законом України «Про виконавче провадження» (в редакції закону, яка була чинною станом на час відкриття виконавчого провадження та винесення оскаржуваних рішень).

Частиною 1 статті 19 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа, зазначеного в статті 17 цього Закону: 1) за заявою стягувача або його представника про примусове виконання рішення; 2) за заявою прокурора у випадках представництва інтересів громадянина або держави в суді; 3) у разі якщо виконавчий лист надійшов від суду на підставі ухвали про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду в порядку, встановленому законом; 4) в інших передбачених законом випадках.

Згідно з частиною 2 статті 25 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження.

На підставі заяви стягувача від 04 лютого 2014 року (том 1, а.с.189) Постановою державного виконавця відділу державної виконавчої служби Івано-Франківського міського управління юстиції ОСОБА_2 про відкриття виконавчого провадження ВП № 41883096 від 05 лютого 2014 року відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області № 2-8284/2010 від 30 грудня 2010 року; надано боржнику строк для добровільного виконання виконавчого документу в семиденний термін з дня його отримання.

Відповідно до наявної в матеріалах справи копії рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення (том 1, а.с. 187) ОСОБА_1 отримав вищевказану постанову про відкриття виконавчого провадження 07 лютого 2014 року.

Частиною 1 статті 27 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що у разі ненадання боржником у строки, встановлені частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного виконання рішення, документального підтвердження повного виконання рішення державний виконавець на наступний день після закінчення відповідних строків розпочинає примусове виконання рішення.

Відповідно до частини 1 статті 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право: 1) проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону; 2) здійснювати перевірку виконання юридичними особами всіх форм власності, фізичними особами, фізичними особами підприємцями рішень стосовно працюючих у них боржників; 3) з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від органів, установ, організацій посадових осіб, сторін та учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, у тому числі конфіденційну; 4) безперешкодно входити до приміщень і сховищ, що належать боржникам або зайняті ними, проводити огляд зазначених приміщень і сховищ, у разі необхідності примусово відкривати та опечатувати такі приміщення і сховища; 5) накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку; 6) накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають на рахунках і вкладах у банках, інших фінансових установах, на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей; 7) за згодою власника використовувати приміщення, у тому числі комунальної власності, для тимчасового зберігання вилученого майна, а також транспортні засоби стягувача або боржника для перевезення майна; 8) звертатися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про роз'яснення рішення, про видачу дубліката виконавчого документа, про встановлення чи зміну порядку і способу виконання, про відстрочку та розстрочку виконання рішення; 9) звертатися до органу (посадової особи), який видав виконавчий документ, про роз'яснення змісту документа; 10) звертатися до суду з поданням про розшук боржника фізичної особи або дитини чи про постановлення вмотивованого рішення про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, або дитина, стосовно якої складено виконавчий документ про її відібрання; 11) викликати фізичних осіб, посадових осіб з приводу виконавчих документів, що знаходяться у виконавчому провадженні, а в разі неявки боржника без поважних причин виносити постанову про його привід через органи Національної поліції; 12) залучати у встановленому порядку до провадження виконавчих дій понятих, поліцейських, інших осіб, а також експертів, спеціалістів, а для оцінки майна суб'єктів оціночної діяльності суб'єктів господарювання; 13) накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом; 14) застосовувати під час провадження виконавчих дій відеозапис, фото- і кінозйомку; 15) у процесі виконання рішень за наявності вмотивованого рішення суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння фізичної особи безперешкодно входити на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень боржника фізичної особи, особи, у якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, проводити в них огляд, у разі необхідності примусово відкривати їх в установленому порядку із залученням поліцейських, опечатувати такі приміщення, арештовувати, опечатувати та вилучати належне боржникові майно, яке там перебуває та на яке за законом можливо звернути стягнення; 16) вимагати від матеріально відповідальних і посадових осіб боржників - юридичних осіб або від боржників фізичних осіб надання пояснень за фактами невиконання рішень або законних вимог державного виконавця чи іншого порушення вимог законодавства про виконавче провадження; 17) з метою профілактичного впливу повідомляти органам державної влади, громадським об'єднанням, трудовим колективам і громадськості за місцем проживання або роботи особи про факти порушення нею вимог законодавства про виконавче провадження; 18) у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника фізичної особи або керівника боржника юридичної особи за межі України до виконання зобов'язань за рішенням; 19) у разі необхідності залучати до проведення чи організації виконавчих дій суб'єктів господарювання, у тому числі на платній основі, за рахунок авансового внеску стягувача; 20) здійснювати інші повноваження, передбачені цим Законом та іншими законами (частина 3 статті 11 Закону України «Про виконавче провадження»).

Постановою державного виконавця відділу державної виконавчої служби Івано-Франківського міського управління юстиції ОСОБА_2 про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження ВП № 41883096 від 05 лютого 2014 року (том 1, а.с.6) накладено арешт на все майно, що належить боржнику ОСОБА_1

Постановою державного виконавця відділу державної виконавчої служби Івано-Франківського міського управління юстиції ОСОБА_2 про арешт коштів боржника ВП №41883096 від 17 червня 2014 року (том 1, а.с.150) накладено арешт на кошти, що містяться на всіх рахунках та вкладах у АТ «ОСОБА_6 Аваль» у м. Києві, та належать боржнику ОСОБА_1

Згідно з частинами 1-3 статті 13 Закону України «Про виконавче провадження» Для з'ясування та роз'яснення питань, що виникають під час здійснення виконавчого провадження і потребують спеціальних знань, державний виконавець з власної ініціативи або за заявою сторін призначає своєю постановою експерта або спеціаліста (у разі необхідності кількох експертів або спеціалістів), а для оцінки майна - суб'єктів оціночної діяльності суб'єктів господарювання.

Як експерт або спеціаліст може бути запрошена будь-яка дієздатна особа, яка має необхідні знання, кваліфікацію та досвід роботи у відповідній галузі.

Експерт або спеціаліст зобов'язаний надати письмовий висновок, а суб'єкт оціночної діяльності суб'єкт господарювання письмовий звіт з питань, що містяться в постанові державного виконавця, а також надати усні рекомендації щодо дій, які виконуються за його присутності.

Постановою державного виконавця відділу державної виконавчої служби Івано-Франківського міського управління юстиції ОСОБА_2 про призначення експерта, субєкта оціночної діяльності субєкта господарювання для участі у виконавчому провадженні ВП №41883096 від 24 червня 2014 року (том 1, а.с.159) призначено ОСОБА_7, яка має сертифікат субєкта оціночної діяльності, експертом. Субєктом оціночної діяльності субєктом господарювання у виконавчому провадженні з примусового виконання виконавчого листа Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області № 2-8284/2010 від 30 грудня 2010 року.

15 вересня 2014 року ВДВС Івано-Франківського міського управління юстиції сформовано Заявку №02-19/В-6/28044 на реалізацію описаного й арештованого майна державним виконавцем (том 1, а.с. 95).

Постанову про відкриття виконавчого провадження, постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, постанову про призначення експерта, субєкта оціночної діяльності субєкта господарювання для участі у виконавчому провадженні, постанову про арешт коштів боржника, заявку державного виконавця від 15 вересня 2014 року за №02-19/в-6/28044 про реалізацію іпотечного майна шляхом продажу на електронних торгах ОСОБА_1 вважає незаконними та просить їх скасувати.

В якості правової підстави заявлених за даною скаргою вимог ОСОБА_1 покликається на те, що в реквізитах виконавчого листа державним виконавцем зазначено невірний номер виконавчого листа (тобто зазначено виконавчий лист, який судом не видавався), а також покликається на те, що станом на час відкриття виконавчого провадження строк предявлення відповідного виконавчого листа до виконання вже сплив, а тому підстави для відкриття виконавчого провадження були відсутні.

Відповідно до частини 1 статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» у виконавчому документі зазначаються:

1) назва і дата видачі документа, найменування органу, прізвище та ініціали посадової особи, що його видали;

2) дата прийняття і номер рішення, згідно з яким видано документ;

3) повне найменування (для юридичних осіб) або ім'я (прізвище, власне ім'я та по батькові) (для фізичних осіб) стягувача і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), ідентифікаційний код суб'єкта господарської діяльності стягувача та боржника (для юридичних осіб), індивідуальний ідентифікаційний номер стягувача та боржника (для фізичних осіб пл.атників податків) або номер і серія паспорта стягувача та боржника для фізичних осіб громадян України, які через свої релігійні або інші переконання відмовилися від прийняття ідентифікаційного номера, офіційно повідомили про це відповідні органи державної влади та мають відмітку в паспорті громадянина України, а також інші дані, якщо вони відомі суду чи іншому органу, що видав виконавчий документ, які ідентифікують стягувача та боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню, зокрема, дата народження боржника та його місце роботи (для фізичних осіб), місцезнаходження майна боржника, рахунки стягувача та боржника тощо;

4) резолютивна частина рішення;

5) дата набрання законної (юридичної) сили рішенням;

6) строк пред'явлення виконавчого документа до виконання.

Так, як випливає зі змісту виданого Івано-Франківським міським судом Івано-Франківської області виконавчого листа від 30 грудня 2010 року (том 1, а.с.192), його видано у цивільній справі №2-8248/2010.

Боржником за даним виконавчим документом є ОСОБА_1; стягувачем АТ «ОСОБА_6 Аваль».

Виконавчий документ видано на виконання Рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 02 листопада 2010 року у справі № 2-8248/2010, яке набрало законної сили 03 грудня 2010 року, про стягнення з ОСОБА_4, ОСОБА_5 в солідарному порядку на користь АТ «ОСОБА_6 Аваль» заборгованість за кредитними договорами №014/14-10-109G 010/14-20/534 від 27.02.2007 року, №010/14-10-538G 010/14-20/534 від 27.07.2007 року та №010/14-10/472G 010/14-20/534 від 26.09.2008 року в сумі 234565,75 доларів США, що в гривневому еквіваленті станом на 28.07.2010 року становить 1851662 грн. 03 коп.

Строк предявлення виконавчого листа до виконання до 04.12.2013 року.

При цьому, як встановлено Судом, в оскаржуваних постановах про відкриття виконавчого провадження, про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, про призначення експерта, субєкта оціночної діяльності субєкта господарювання для участі у виконавчому провадженні, про арешт коштів боржника державним виконавцем зазначено номер виконавчого листа «№2-8284/2010».

При цьому, всі інші реквізити виконавчого листа є ідентичними.

В судових засіданнях державний виконавець посилався на те, що вищезазначене є технічною опискою у написанні номеру виконавчого листа.

Крім того, як встановлено Судом, Постановою державного виконавця відділу державної виконавчої служби Івано-Франківського міського управління юстиції ОСОБА_2 про виправлення помилки у виконавчому документі ВП №41883096 від 04 листопада 2016 року внесено виправлення до виконавчого провадження №41883096 шляхом внесення правильного номера виконавчого листа до бази даних ЄДРВП, а саме: замість «№2-8284/2010» вказати «№2-8248/2010».

Враховуючи вищевикладене, Суд звертає увагу на те, що чинне законодавство про виконавче провадження не містить заборони щодо внесення виправлень у документи виконавчого провадження, які за своїм характером є технічними описками, граматичними помилками тощо.

Крім того, Судом встановлено, що фактично у спірних правовідносинах мова йде про один і той самий виконавчий лист, виданий Івано-Франківським міським судом Івано-Франківської області про стягнення з ОСОБА_4, ОСОБА_5 в солідарному порядку на користь АТ «ОСОБА_6 Аваль» заборгованість за кредитними договорами №014/14-10-109G 010/14-20/534 від 27.02.2007 року, №010/14-10-538G 010/14-20/534 від 27.07.2007 року та №010/14-10/472G 010/14-20/534 від 26.09.2008 року в сумі 234565,75 доларів США, що в гривневому еквіваленті станом на 28.07.2010 року становить 1851662 грн. 03 коп.

Відтак, зазначення державним виконавцем у відповідних документах виконавчого провадження невірного номеру виконавчого листа (фактично переставлення місцями двох цифр із номеру цивільної справи), за висновком суду, є граматичною опискою, яка сама по собі не може бути підставою для визнання незаконними та скасування таких документів виконавчого провадження, оскільки фактично виконавче провадження відкрито та здійснюється на підставі належним чином оформленого виконавчого листа про стягнення з ОСОБА_4, ОСОБА_5 в солідарному порядку на користь АТ «ОСОБА_6 Аваль» заборгованість за кредитними договорами №014/14-10-109G 010/14-20/534 від 27.02.2007 року, №010/14-10-538G 010/14-20/534 від 27.07.2007 року та №010/14-10/472G 010/14-20/534 від 26.09.2008 року в сумі 234565,75 доларів США, що в гривневому еквіваленті станом на 28.07.2010 року становить 1851662 грн. 03 коп.

Стосовно посилання скаржника на закінчення строку предявлення виконавчого документу до виконання, суд звертає увагу на наступне.

Як випливає зі змісту виданого Івано-Франківським міським судом Івано-Франківської області виконавчого листа від 30 грудня 2010 року (том 1, а.с.192), строк предявлення виконавчого листа до виконання до 04.12.2013 року.

Статтею 23 Закону України «Про виконавче провадження» визначено порядок та підстави переривання строку давності пред'явлення виконавчого документа до виконання.

Так, строки пред'явлення виконавчого документа до виконання перериваються:

1) пред'явленням виконавчого документа до виконання;

2) частковим виконанням рішення боржником;

3) наданням судом, який видав виконавчий документ, відстрочки або розстрочки виконання рішення.

Після переривання строку пред'явлення виконавчого документа до виконання перебіг строку поновлюється. Час, що минув до переривання строку, до нового строку не зараховується.

У разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв'язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред'явлення виконавчого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення, а в разі повернення виконавчого документа у зв'язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника, - з моменту закінчення дії відповідної заборони.

В судовому засіданні державний виконавець пояснив суду, що з моменту видачі виконавчого листа стягувач ПАТ «ОСОБА_6 Аваль» неодноразово звертався до органу державної виконавчої служби із заявами про відкриття виконавчого провадження, предявляючи до виконання Виконавчий лист №2-8248/2010 від 30 грудня 2010 року. При цьому, відповідними постановами державного виконавця виконавчий лист повертався стягувачеві, що свідчить про переривання строку предявлення виконавчого документа до виконання.

Зокрема, як встановлено Судом, виконавче провадження ВП №26503963 було відкрито 12 квітня 2011 року; постановою державного виконавця ВП №26503963 від 28 листопада 2012 року про повернення виконавчого документа стягувачу виконавчий документ (виконавчий лист №2-8248/2010) було повернуто стягувачеві.

Виконавче провадження ВП №36387280 було відкрито 05 лютого 2013 року; постановою державного виконавця ВП №36387280 від 30 грудня 2013 року про повернення виконавчого документа стягувачу виконавчий документ (виконавчий лист №2-8248/2010) було повернуто стягувачу.

У 2014 році виконавче провадження було відкрито 04 лютого 2014 року; постановою державного виконавця від 05 лютого 2014 року про повернення виконавчого документа стягувачу виконавчий документ (виконавчий лист №2-8248/2010) було повернуто стягувачу.

За таких обставин, посилання скаржника на закінчення строку предявлення виконавчого документу до виконання як на підставу незаконності оскаржуваних постанов та дій державного виконавця є необґрунтованим та безпідставним.

Інших порушень Закону України «Про виконавче провадження» ОСОБА_1 в поданій до суду скарзі та уточненнях до неї не наведено, а Судом таких обставин не встановлено.

Стосовно посилання скаржника на порушення державним виконавцем вимог Закону України «Про іпотеку», суд вважає такі посилання безпідставними, оскільки у спірних правовідносинах у рамках виконавчого провадження ВП №41883096 державним виконавцем здійснюється виконавче провадження з примусового виконання судового рішення про стягнення коштів, а не про звернення стягнення на предмет іпотеки, а тому вчинюються всі передбачені Законом України «Про виконавче провадження» дії, спрямовані на виконання судового рішення, яке набрало законної сили та є обовязковим до виконання.

Щодо посилання скаржника на факт не надсилання державним виконавцем оскаржуваних постанов на адресу боржника, Суд звертає увагу на наступне.

Порядок надсилання документів виконавчого провадження врегульовано статтею 31 Закону України «Про виконавче провадження».

Так, копії постанов державного виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі документи виконавчого провадження), що державний виконавець зобов'язаний довести до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам із супровідними листами простою кореспонденцією, крім постанов про відкриття виконавчого провадження або відмову у відкритті виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу відповідно до статті 47 цього Закону, що надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Боржник вважається повідомленим про відкриття виконавчого провадження, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

За умови авансування стягувачем у порядку, передбаченому цим Законом, витрат на організацію та проведення виконавчих дій документи виконавчого провадження можуть надсилатися його учасникам рекомендованими листами.

За письмовою заявою учасників виконавчого провадження документи виконавчого провадження можуть надсилатися адресатам каналами факсимільного зв'язку або електронною поштою. Документи виконавчого провадження, надіслані каналами факсимільного зв'язку або електронною поштою, вважаються врученими за наявності належного підтвердження їх одержання адресатами.

Державний виконавець або уповноважена ним особа може особисто вручити документи виконавчого провадження сторонам або іншим учасникам виконавчого провадження під розписку.

Належним чином оформлена відмова сторін виконавчого провадження від одержання документів виконавчого провадження не є перешкодою для проведення подальших виконавчих дій у встановленому цим Законом порядку.

Відтак, чинне станом на час винесення оскаржуваних документів законодавство про виконавче провадження містить вимогу щодо направлення на адресу сторін виконавчого провадження рекомендованим листом з повідомленням про вручення лише постанов про відкриття виконавчого провадження або відмову у відкритті виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу відповідно до статті 47 Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідно до наявної в матеріалах справи копії рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення (том 1, а.с. 187) оскаржувана постанова про відкриття виконавчого провадження направлялася на адресу ОСОБА_1 рекомендованим листом з повідомленням про вручення і була отримана ним 07 лютого 2014 року.

Надсилання копій інших постанов, які є предметом оскарження за даною скаргою, рекомендованим листом з повідомленням про вручення чинним законом не передбачено.

За таких обставин, проаналізувавши матеріали справи, фактичні обставини спірних правовідносин, вимоги чинного станом на час виникнення правовідносин законодавства, Суд дійшов висновку про те, що при вчиненні оскаржуваних дій та прийнятті оскаржуваних рішень в ході спірного виконавчого провадження державним виконавцем вимог закону порушено не було.

Відповідно до статті 383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Згідно з частиною 3 статті 387 ЦПК України якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби і права чи свободи заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Враховуючи вищевикладене, Суд дійшов висновку про те, що вимоги скарги ОСОБА_1 є необґрунтованими, а тому в задоволенні скарги слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись вимогами ст. ст. 209-210, 383, 384, 385, 386, 387 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

В задоволенні скарги ОСОБА_1 про визнання протиправними дій та рішень державного виконавця щодо здійснення виконавчого провадження за виконавчим листом, відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подачі апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається через Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Домбровська Г.В.