17.02.2017 227/4981/13-ц
У Х В А Л А

17 лютого 2017 року м. Добропілля

Суддя Добропільського міськрайонного суду Донецької області Мацишин Л.С. вирішуючи питання про відкриття провадження у справі за поданням про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду ОСОБА_1 за кордон України,

В С Т А Н О В И В:

16 лютого 2017 року до суду надійшло подання про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду за кордон України ОСОБА_2

Вважаю, що вказане подання слід залишити без руху виходячи з наступного.

У відповідності до ч. 1 ст. 377-1 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби.

Як вбачається з подання, воно підписане Державним виконавц ем ОСОБА_3, проте відсутнє погодження начальника відділу Державної виконавчої служби, що суперечить вищезазначеним нормам закону.

Згідно ч. 8 ст. 8 ЦПК України якщо спірні відносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутності такого - суд виходить із загальних засад законодавства (аналогія права).

З огляду на те, що вказані вище недоліки в оформленні подання є перешкодами для прийняття його до розгляду, та порядок їх усунення не врегульовано ст. 377-1 ЦПК України вважаю за можливе застосувати положення ст.ст. 119, 121 ЦПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 121 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

За правилами ч. 2 ст. 121 ЦПК України якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 119 і 120 цього Кодексу, сплатить суму судового збору позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Інакше заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Відповідно до п.11.1.5 глави ХІ вказаної Інструкціїз організації примусового виконання рішень, яка затверджена Наказом МЮУ від 02.04.2012 № 512/5, про направлення до суду подання щодо встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду державний виконавець повідомляє боржника.

З внесеного подання та доданих до нього додатків не вбачається, що боржник був повідомлений про внесення до суду вищевказаного подання.

Крім цього, суд звертає увагу на те, що додані до подання ксерокопії документів належним чином не завірені. Так, вказані документи взагалі не містять ні прізвища особи, ні посади особи, ні підпису особи, яка завіряла дані документи.

За таких обставин подання підлягає залишенню без руху з наданням строку для усунення недоліків.

Керуючись ст..121 ЦПК України, положеннями Інструкціїз організації примусового виконання рішень, яка затверджена Наказом МЮУ від02.04.2012 № 512/5,

УХВАЛИВ:

Подання про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду ОСОБА_1 за кордон України- залишити без руху.

Повідомити державному виконавцю про необхідність виправити зазначені в ухвалі недоліки в строк, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання ним копії цієї ухвали.

Роз'яснити державному виконавцю, що в разі неусунення недоліків у встановлений строк, подання буде вважатися неподаним та йому повернуто.

Суддя Л.С. Мацишин

17.02.2017