У х в а л а

іменем україни

20 лютого 2017 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

МаляренкаА.В., Іваненко Ю.Г., Леванчука А.О.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Перша всеукраїнська незалежна адвокатська компанія «Ліга справедливості» до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення апеляційного суду м. Києва від 07 вересня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У вересні 2013 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Перша всеукраїнська незалежна адвокатська компанія «Ліга справедливості» (далі ТОВ "ПВНАК «Ліга справедливості») звернулось до суду із позовом до ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про стягнення заборгованості.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 22 вересня 2010 року між ОСОБА_4 та ТОВ «Адвокатська агенція «Акцепт» було укладено договір № 22/09-10 про надання юридичних послуг, за умовами якого ОСОБА_4 доручив, а юридична фірма ТОВ «Адвокатська агенція «Акцепт» взяла на себе зобов'язання надати замовнику юридичні послуги у справі про стягнення з ОСОБА_6 заборгованості по договору позики, вартість замовлених послуг визначено у розмірі 48 000 грн, строк оплати - до отримання виконавчого листа.

ТОВ «Адвокатська агенція «Акцепт» виконало свої зобов'язання перед замовником про що складено акт прийому-передачі виконаних робіт №1 від 08 грудня 2010 року, відповідно строк оплати ОСОБА_4 замовлених послуг за вказаним вище договором настав наступного дня.

Крім того, 10 грудня 2010 року між ОСОБА_4 та ТОВ «Адвокатська агенція «Акцепт» було укладено договір № 10/12-10 про надання юридичних послуг, за умовами якого товариство взяло на себе зобов'язання надати замовнику юридичні послуги по виконавчому листу № 2-4252/2010 про стягнення заборгованості за договором позики з ОСОБА_6, вартість зазначених послуг встановлена сторонами у розмірі 28 000 грн. Акт прийому-передачі виконаних робіт за цим договором підписано сторонами 07 серпня 2012 року.

ОСОБА_4 оплатив частину юридичних послуг за договором 22/09-10 від 22 вересня 2010 року: 29 листопада 2012 року - 1500 грн та 22 березня 2013 року - 6225 грн.; за договором № 10/12-10 від 10 грудня 2010 року: 29 листопада 2012 року - 1000 грн, 01 квітня 2013 року - 4050 грн, що підтверджується прибутковими касовими ордерами. Однак, замовником не виконано у добровільному порядку свої зобов'язання щодо повної оплати отриманих послуг.

22 вересня 2010 року між ТОВ «Адвокатська агенція «Акцепт» та ОСОБА_5 було укладено договір поруки № 22/09/2П, за умовами якого поручитель зобов'язалась солідарно в обсязі 5 000 грн відповідати перед ТОВ «Адвокатська агенція «Акцепт» за виконання зобов'язань ОСОБА_4, однак поручитель не виконала свої зобов'язання за договором поруки перед позивачем у добровільному порядку.

02 жовтня 2012 року між ТОВ «ПВНАК «Ліга справедливості» та ТОВ «Адвокатська агенція «Акцепт» укладено договір про відступлення права вимоги № 8/а за договорами про надання юридичних послуг № 22/09-10 від 22 вересня 2010 року та № 10/12-10 від 10 грудня 2010 року.

Посилаючись на те, що відповідачами взяті зобов'язання не виконані просило стягнути з відповідача ОСОБА_4 110 116, 16 грн заборгованості за договорами № 22/09-10 від 22 вересня 2010 року та № 10/12-10 від 10 грудня 2010 року; солідарно з ОСОБА_4 та ОСОБА_5 основну суму заборгованості за договором поруки № 22/09/2П від 22 вересня 2010 року в розмірі 5 000 грн та стягнути з ОСОБА_4 судові витрати.

Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 12 квітня 2016 року позов залишено без задоволення.

Рішенням апеляційного суду м. Києва від 07 вересня 2016 року, рішення суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні позову про стягнення з ОСОБА_4 на користь ТОВ «ПВНАК «Ліга справедливості» заборгованості скасовано та ухвалено в цій частині нове рішення, яким стягнуто з ОСОБА_4 на користь ТОВ «ПВНАК «Ліга справедливості» заборгованість в розмірі 96 199 грн. 29 коп.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

В решті рішення суду залишене без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить рішення апеляційного суду скасувати та залишити в силі рішення суду першої інстанції, мотивуючи свою вимогу порушенням судом норм процесуального права й неправильним застосуванням норм матеріального права.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-УІІІ «Про судоустрій статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та ухвалюючи нове рішення про часткове задоволення позову, апеляційний суд виходив із обґрунтованості позовних вимог.

Як встановлено в судовому засідання, і підтверджено належними та допустимими доказами у справі, 22 вересня 2010 року між ОСОБА_4 та ТОВ «Адвокатська агенція «Акцепт» були укладені договори № 22/09-10 про надання юридичних послуг та №10/12-10 про надання юридичних послуг по виконавчому листу. Товариство взяті на себе зобов'язання за вказаними договорами виконало в повному обсязі. В той час, як відповідач ОСОБА_4 лише частково сплатив за виконаний обсяг робіт.

І як правильно зазначено в рішенні апеляційного суду, не заслуговують на увагу твердження відповідача про готівковий розрахунок, оскільки не підтверджені жодним доказом.

Згідно з ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

На підставі ст. 627 ЦК України, відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

У відповідності з вимогами ст.629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Наведені в касаційній скарзі доводи висновків суду не спростовують.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення апеляційного суду м. Києва від 07 вересня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів: А.В. Маляренко

Ю.Г.Іваненко

А.О.Леванчук