Справа № 346/2292/15-ц
Провадження № 22-ц/779/293/2017
Головуючий у 1 інстанції Веселов В. М.
Суддя-доповідач ОСОБА_1
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 лютого 2017 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючої Василишин Л.В.

суддів: Максюти І.О., Мелінишин Г.П.,

секретаря Мельник О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання права власності на майно в порядку спадкування, за апеляційною скаргою представника ОСОБА_4 ОСОБА_5 на ухвалу Коломийського міськрайонного суду від 22 липня 2015 року, -

в с т а н о в и л а :

Ухвалою Коломийського міськрайонного суду від 22 липня 2015 року визнано мирову угоду між ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4.

Провадження у справі за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання права власності на майно в порядку спадкування закрито.

06.01.2017 року ОСОБА_4 в особі представника ОСОБА_5 на ухвалу суду подав апеляційну скаргу, посилаючись на положення ст.175 ЦПК України.

Апелянт зазначив, що рішенням Апеляційного суду від 23.12.2016 року скасовано рішення Коломийського міськрайонного суду від 19.08.2015 року у справі за позовом ОСОБА_4 до ЖБК №13 про визнання права власності на квартиру №19 по вул. Стефаника в м.Коломия.

В рішенні суду вказано, що ухвалою Коломийського міськрайонного суду від 02.07.2015 року про затвердження мирової угоди спір щодо права власності на квартиру АДРЕСА_1 не вирішувався. Також суд зазначив у рішенні, що належним відповідачем у спорах про визнання права власності на спадкове майно за замістом ст.392 ЦК України є особа, яка не визнає або оспорює право власності спадкоємця на спадкове майно, а за її відсутності територіальні громади в особі органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Суд першої інстанції на порушення п.2 ч.6 ст.130 ЦПК України не вирішив питання про склад осіб, які беруть участь у справі, оскільки ОСОБА_3, як спадкоємець першої черги за законом після смерті ОСОБА_6 мала бути залучена до розгляду справи.

Таким чином, суд апеляційної інстанції зробив висновок, що допущене судом першої інстанції порушення норм процесуального права не може бути усунуте апеляційним судом, оскільки апеляційним суд не наділений повноваженнями залучення до участі у справі стрін на стадії апеляційного провадження, тому оскаржуване рішення підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

На думку представника ОСОБА_4, для вирішення спору між сторонами ухвала суду про затвердження мирової угоди по справі підлягає до скасування з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції, як така, що перешкоджає подальшому провадженню у справі.

З наведених підстав представник апелянта просила скасувати оскаржувану ухвалу суду про затвердження мирової угоди.

У судовому засіданні апеляційного суду представник апелянта вимоги скарги підтримала, просила скаргу задоволити.

ОСОБА_2 апеляційну скаргу визнала, просила її задоволити.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з таких підстав.

Матеріалами справи встановлено, що 15.05.2015 року ОСОБА_2 та ОСОБА_3 звернулись до суду із позовом до ОСОБА_4 про визнання права власності на майно в порядку спадкування.

Позивачі мотивували позов тим, що 05.04.2012 року помер їх племінник ОСОБА_6

Від імені покійного заповіт не складався, тому має місце спадкування за законом. Оскільки ОСОБА_6 не мав родичів, які б входили до першої та другої черг спадкоємців за законом, то позивачі (рідні тітки) мають право на спадкування як спадкоємці третьої черги згідно ст.1263 ЦК України.

Після смерті ОСОБА_6 приватним нотаріусом Коломийського міського нотаріального округу ОСОБА_7 відкрито спадкову справу №52699556.

ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у встановлений законом термін звернулись до нотаріуса із заявами про прийняття спадщини за законом.

Окрім них, заяву про прийняття спадщини подав також дядько покійного зі сторони його матері ОСОБА_4, відповідач по справі.

Позивачі зазначили, що обсяг прав та обов'язків, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини та входять у склад спадщини, точно їм невідомий. Разом з тим, позивачам відомо, що у склад спадщини входять будинок, що знаходиться по вул. Моцарта, 119 в м.Коломия та земельна ділянка по вул.Чернівецькій в м.Коломия, на котрій знаходиться незакінчене будівництво двохповерхового житлового будинку.

Крім того, позивачі вказали, що ОСОБА_6 був спадкоємцем за заповітом після смерті своєї матері ОСОБА_8 і у випадку, якщо він прийняв спадщину, йому також належала квартира №19 в будинку по вул.Стефаника, 16 в м.Коломия.

Посилаючись на вищевказані обставини, позивачі просили суд першої інстанції встановити склад майна, яке входить у спадщину після смерті ОСОБА_6 та визнати за ОСОБА_2 та ОСОБА_3 право власності на спадкове майно, що залишилося після смерті ОСОБА_6, який помер 05.04.2012 року, в розмірі по 1/3 частині в порядку спадкування.

Згідно Інформаційної довідки, виданої Коломийською міською державною нотаріальною конторою, після смерті ОСОБА_6 19.04.2012 року відкрито спадкову справу (а.с.14).

19.09.2012 року ОСОБА_2 звернулася до приватного нотаріуса Коломийського міського нотаріального округу із заявою про прийняття спадщини за законом після смерті ОСОБА_6 (а.с.15).

19.09.2012 року ОСОБА_3 також звернулася до приватного нотаріуса Коломийського міського нотаріального округу із заявою про прийняття спадщини за законом після смерті ОСОБА_6 (а.с.16).

19.04.2012 року ОСОБА_4 звернувся до приватного нотаріуса Коломийського міського нотаріального округу із заявою про прийняття спадщини за законом після смерті ОСОБА_6

В ході розгляду справи сторони заявили про укладення мирової угоди та просили суд її визнати.

Ухвалою Коломийського міськрайонного суду від 22 липня 2015 року визнано мирову угоду між ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на таких умовах:

Сторони погодили, що спадковим майном, що залишилося після смерті ОСОБА_6, є наступне майно:

1. - Житловий будинок, що знаходиться в м. Коломия, Івано-Франківської обл. по вул. Моцарта, 119, житловою площею 42,5 кв.м., загальною площею 66,3 кв.м з господарськими спорудами і будівлями, зареєстрований за ОСОБА_6 на праві приватної власності Коломийським МБТІ 26.12.2003 року за реєстраційним номером № 3728258, номер запису 719 в книзі: 5;

- будинок, незакінчений будівництвом, процент готовності якого становить 44%, що знаходиться в м.Коломия, Івано-Франківської обл. по вул.Наукова, 16а, що належав ОСОБА_6 на праві приватної власності, про що йому 17.12.2003р. видано свідоцтво про право на спадщину за законом, зареєстроване в реєстрі за № 2-2027.

2. Позивачки ОСОБА_2 та ОСОБА_3, визнають за відповідачем ОСОБА_4 право власності на житловий будинок, що знаходиться в м. Коломия, Івано-Франківської обл. по вул. Моцарта, 119, житловою площею 42,5 кв.м., загальною площею 66,3 кв.м з господарськими спорудами і будівлями, зареєстрований за ОСОБА_6 на праві приватної власності Коломийським МБТІ 26.12.2003 року за реєстраційним номером № 3728258, номер запису 719 в книзі: 5 та відмовляються від права власності на частину вищезазначеного будинку.

3.Відповідач ОСОБА_4, визнає за позивачками ОСОБА_2 та ОСОБА_3, право власності на будинок, незакінчений будівництвом, процент готовності якого становить 44%, що знаходиться в м. Коломия, Івано-Франківської обл. по вул.Наукова, 16а, що належав ОСОБА_6 на праві приватної власності, про що йому 17.12.2003р. видано свідоцтво про право на спадщину за законом, зареєстроване в реєстрі за № 2-2027 та відмовляється від права власності на частину вищезазначеного будинку.

4.Позивачки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 зобовязуються до грудня 2015р. за власні кошти виготовити та встановити надмогильний памятник померлому ОСОБА_6.

5.Сторони відмовляються від будь-яких претензій одна до одної з приводу поділу спадкового майна, яке залишилось після смерті ОСОБА_6.

6.Судові витрати, понесені позивачами ОСОБА_2, ОСОБА_3 залишаються за ними.

Сторони підтверджують, що після підписання даної мирової угоди, вони не мають більше один до одного жодних претензій з приводу предмету спору.

Провадження у справі за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання права власності на майно в порядку спадкування закрито.

Колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав для задоволення скарги з огляду на те, що при вирішенні спірного питання судом першої інстанції допущено порушення процесуального закону.

Відповідно до ст.175 ЦПК України, мирова угода укладається сторонами з метою врегулювання спору на основі взаємних поступок і може стосуватися лише прав та обов'язків сторін та предмета позову.

Сторони можуть укласти мирову угоду і повідомити про це суд, зробивши спільну заяву. Якщо мирову угоду або повідомлення про неї викладено в адресованій суду письмовій заяві сторін, ця заява приєднується до справи.

До ухвалення судового рішення у зв'язку з укладенням сторонами мирової угоди суд роз'яснює сторонам наслідки такого рішення, перевіряє, чи не обмежений представник сторони, який висловив намір вчинити ці дії, у повноваженнях на їх вчинення.

У разі укладення сторонами мирової угоди суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі.

Закриваючи провадження у справі, суд за клопотанням сторін може постановити ухвалу про визнання мирової угоди.

Якщо умови мирової угоди суперечать закону чи порушують права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у визнанні мирової угоди і продовжує судовий розгляд.

Суд не визнає мирової угоди у справі, в якій одну із сторін представляє її законний представник, якщо його дії суперечать інтересам особи, яку він представляє.

В спірному випадку, розглядаючи питання про визнання мирової угоди, суд повинен був встановити чи пов»язана взаємна домовленість сторін із предметом спору та чи вирішуються позовні вимоги в силу такої.

Натомість, як вбачається з матеріалів справи, суд при визнанні мирової угоди не звернув увагу на те, що її умови не відповідають вимогам закону, оскільки до угоди включено питання, які не є предметом спору та не вирішено питання щодо одного із об»єктів, який був предметом спору.

Таким чином, розглядаючи це питання суду слід було в першу чергу, встановити обсяг спадкової маси та з»ясувати, чи врегульовується спір укладенням мирової угоди за умовами узгодженими сторонами.

Проте суд визнавши мирову угоду, не вирішив питання щодо права на квартиру №19 в будинку по вул.Стефаника,16 в м.Коломия та визнав інші умови угоди, які не стосуються предмету спору.

В силу таких обставин, оскаржувана ухвала підлягає до скасування з направленням справи для продовження розгляду.

Керуючись ст. ст. 307, 313-315, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_4 ОСОБА_5 задоволити.

Ухвалу Коломийського міськрайонного суду від 22 липня 2015 року скасувати, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, однак може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з часу набрання законної сили.

Головуюча: Василишин Л.В.

Судді: Максюта І.О.

ОСОБА_9