БРОВАРСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
провадження № 2-о/361/55/17, cправа № 361/1006/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«16» лютого 2017 року м.Бровари Київської області

Броварський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого - судді Василишина В.О.,

при секретарі - Харченко Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, заінтересована особа: Броварський міськрайонний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області,

в с т а н о в и в:

У лютому 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду із вказаною вище заявою, в якій просив встановити факт смерті ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, місце народження: село Оріхівка Успенського району Ворошиловградської області - ІНФОРМАЦІЯ_2 у місті Лутугино Луганської області.

В обґрунтування заяви ОСОБА_1 зазначав, що ІНФОРМАЦІЯ_2 на тимчасово окупованій території України, а саме у місті Лутугино Луганської області померла його бабуся ОСОБА_3 Факт смерті підтверджується довідкою про причину смерті.

З питань проведення державної реєстрації смерті ОСОБА_3 та отримання свідоцтва про смерть він звернувся до Броварського міськрайонного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області. Однак, отримав відмову у видачі свідоцтва про смерть з посиланням на те, що для підтвердження факту смерті ОСОБА_3 пред'явлено документ, виданий на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження.

У судове засідання заявник ОСОБА_1 не з'явився. Надав до суду письмову заяву, в якій просив задовольнити заяву про встановлення факту смерті та розглянути справу без його участі.

Заінтересована особа Броварський міськрайонний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області у судове засідання представника не направила. Про день, час і місце розгляду справи повідомлялася у встановленому цивільним процесуальним законодавством порядку. До суду надійшов письмовий лист від начальника відділу Мальченко Л.В. про розгляд даної заяви без участі їх представника.

Перевіривши матеріали справи й дослідивши зібрані докази, суд приходить до наступного.

Із довідки про причину смерті № 9 від ІНФОРМАЦІЯ_2 вбачається, що ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_2, причина смерті церебральний атеросклероз на фоні гіпертонічної хвороби.

Факт смерті ОСОБА_3 також підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1, виданого відділом записів актів цивільного стану Лутугинського районного управління юстиції Міністерства юстиції Луганської Народної Республіки 12 січня 2017 року.

Зі свідоцтв про народження ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_1, свідоцтва про припинення одруження між ОСОБА_6 та ОСОБА_7 та рішення виконавчого комітету Лутугинської міської ради народних депутатів № 118/2 від 25 жовтня 1989 року вбачається, що заявник є онуком померлої ОСОБА_3

Листом від 31 січня 2017 року Броварський міськрайонний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області відмовив ОСОБА_1 у проведенні державної реєстрації смерті на підставі свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1, виданого відділом записів актів цивільного стану Лутугинського районного управління юстиції Міністерства юстиції Луганської Народної Республіки 12 січня 2017 року з посиланням на те, що для підтвердження факту смерті ОСОБА_3, заявником пред'явлено документ, який виданий на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження.

Відповідно пункту 8 частини першої статті 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Згідно зі статтею 257-1 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України.

Постановою Верховної Ради України № 254-VIII від 17 березня 2015 року

«Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями» визнано тимчасово окупованими територіями окремі райони, міста, селища і села Донецької та Луганської областей, в яких відповідно до Закону України «Про особливий порядок місцевого самоврядування в окремих районах Донецької та Луганської областей» запроваджується особливий порядок місцевого самоврядування, до моменту виведення усіх незаконних збройних формувань, російських окупаційних військ, їх військової техніки, а також бойовиків та найманців з території України та відновлення повного контролю України за державним кордоном України.

За змістом статті 1 Закону України від 16 вересня 2014 року № 1680-VII

«Про особливий порядок місцевого самоврядування в окремих районах Донецької та Луганської областей» та постанови Верховної Ради України № 252-VIII від 17 березня

2015 року до окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей, в яких відповідно до Закону України «Про особливий порядок місцевого самоврядування в окремих районах Донецької та Луганської областей» тимчасово запроваджується особливий порядок місцевого самоврядування, належать райони або їх частини, міста, селища і села, що знаходяться на територіях, які розташовані між державним кордоном України з Російською Федерацією, урізом води Азовського моря та лінією, яка визначена додатком до цієї Постанови, що відповідає Мінському меморандуму від 19 вересня 2014 року.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2014 року № 1085-р

«Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення» місто Донецьк та селище міського типу Старомихайлівка включені до переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, згідно з додатком 1 до розпорядження.

Статтею 17 Закону України «Про реєстрацію актів цивільного стану» (із змінами від

09 вересня 2011 року) передбачено, що підставою для проведення державної реєстрації смерті є документ встановленої форми про смерть, виданий закладом охорони здоров'я або судово-медичною установою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Заява про державну реєстрацію смерті подається не пізніше трьох днів з дня настання смерті або виявлення трупа, а в разі якщо неможливо одержати документ закладу охорони здоров'я або судово-медичної установи, - не пізніше п'яти днів. Державна реєстрація смерті за заявою, поданою у строки, визначені частиною другою цієї статті, та до закінчення одного року з дня настання смерті, проводиться за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті чи виявлення трупа або за місцем поховання. Державна реєстрація смерті проводиться за місцем проживання заявника у разі: якщо заява надійшла після закінчення одного року з дня настання смерті; встановлення у судовому порядку факту смерті; звернення для реєстрації смерті особи, оголошеної судом померлою. У разі настання смерті в дорозі (у поїзді, на судні, в літаку тощо) державна реєстрація смерті може бути проведена в найближчому органі державної реєстрації актів цивільного стану. Державна реєстрація смерті проводиться за заявою родичів померлого, представників органу опіки та піклування, працівників житлово-експлуатаційних організацій, адміністрації закладу охорони здоров'я, де настала смерть, та інших осіб. Про державну реєстрацію смерті іноземця відділ державної реєстрації актів цивільного стану повідомляє Міністерство закордонних справ України.

З метою захисту прав заявника, суд приймає до уваги документ, що виданий відділом записів актів цивільного стану Лутугинського районного управління юстиції Міністерства юстиції Луганської Народної Республіки 12 січня 2017 року, що знаходиться на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України та оцінює його разом із іншими доказами в їх сукупності та взаємозв'язку.

За змістом статті 14 ЦПК України рішення про встановлення факту, що має юридичне значення, яке набрало законної сили, є обов'язковим для органів, які реєструють такі факти або оформлюють права, що виникають у зв'язку із встановленим судом фактом. У разі встановлення у судовому порядку факту реєстрації акту громадянського стану орган державної реєстрації актів громадянського стану провадить відповідний запис на підставі рішення суду.

Встановлення даного факту, що має юридичне значення, необхідно заявнику для оформлення спадкових прав після смерті ОСОБА_3

На підставі викладеного, а також враховуючи те, що законом не передбачено іншого порядку встановлення цього факту, суд приходить до висновку про задоволення заяви про встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території, що надає заявнику можливість отримати свідоцтво про смерть видане відповідним державним органом України.

Керуючись статтями 212 - 215 ЦПК України, Броварський міськрайонний суд Київської області,

в и р і ш и в:

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України - задовольнити.

Встановити факт смерті ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, місце народження: село Оріхівка Успенського району Ворошиловградської області - ІНФОРМАЦІЯ_2 у місті Лутугино Луганської області.

Рішення суду підлягає негайному виконанню.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Київської області через Броварський міськрайонний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя В.О.Василишин