Справа № 352/1879/16-ц
Провадження № 2/352/322/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 лютого 2017 року м. Івано-Франківськ

Тисменицький районний суд Івано-Франківської області

у складі: головуючої -судді Хоминець М.М.

з участю секретаря Пилипів М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно, -

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідачів про визнання права власності на спадкове майно.

Заявлений позов обґрунтовував тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його батько ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2. померла його матір ОСОБА_5 Після смерті батьків залишилось спадкове майно, а саме будинковолодіння АДРЕСА_1 Інвентаризаційна вартість будинковолодіння на даний час складає 650124 грн. Після смерті батька спадщину прийняла матір як спадкоємець за законом першої черги згідно вимог ч.3 ст.1268 ЦК України, оскільки постійно проживала разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. 02.03.2016 р. мама при житті склала заповіт, посвідчений секретарем Слобідської сільської ради Тисменицького району Івано-Франківської області, згідно якого все належне їй на день смерті майно заповіла позивачеві. Після смерті матері позивач прийняв спадщину згідно вимог ч.3 ст.1268 ЦК України, оскільки на час відкриття спадщини постійно проживав разом з мамою у спадковому будинковолодінні, здійснюючи за нею догляд. Спадкоємці за законом першої черги - його рідні брати, які є відповідачами по справі, спадщину не прийняли і на неї не претендують. Однак, відсутність свідоцтва про право власності на спадкове будинковолодіння перешкоджає позивачу в оформленні права на спадщину у нотконторі, що підтверджується постановою нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Просив визнати за ним право власності на вказане будинковолодіння у порядку спадкування за заповітом після померлої матері.

Позивач у судове засідання не з'явився, у поданій суду заяві просив справу розглянути у його відсутності, позов підтримав і просив його задовольнити.

Відповідачі у судове засідання не з'явилися, у поданих суду заявах позов визнали, проти його задоволення не заперечували, просили справу розглянути у їх відсутності.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Встановлено, що предметом спору є право власності на будинковолодіння АДРЕСА_1 яке мало статус колгоспного двору, майно якого відповідно до вимог ст.ст. 120, 123 ЦК УРСР (у редакції 1963 р.) належало його членам у рівних частках на засадах спільної сумісної власності.

Станом на 1991 р. у дворі проживали ОСОБА_4 - голова двору та його дружина ОСОБА_5 Ці двоє членів двору мали право власності на майно колишнього колгоспного двору, оскільки на день введення в дію Закону України «Про власність» (15 квітня 1991 р.) проживали однією сім'єю в даному колгоспному дворі, свого права на частку в зазначеному майні не втратили. Після набрання чинності Законом України «Про власність» вони стали співвласниками будинковолодіння по 1/2 частині.

Вартість будинковолодіння на даний час становить 650124 грн.

Після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 відкрилась спадщина на належну йому ? частину будинковолодіння, яку прийняла його дружина ОСОБА_5 згідно вимог ч.3 ст.1268 ЦК України, ставши одноосібним власником спірного будинковолодіння.

Після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2. ОСОБА_5 позивач як єдиний спадкоємець за заповітом, посвідченим 02.03.2016 р. секретарем Слобідської сільської ради Тисменицького району Івано-Франківської області, прийняв спадщину відповідно до вимог ч.3 ст.1268 ЦК України, оскільки на час відкриття спадщини постійно проживав разом з матір'ю у спадковому будинковолодінні, здійснюючи за нею догляд. Спадкоємці за законом першої черги - рідні брати позивача, які є відповідачами у справі, спадщину після смерті матері не прийняли і на неї не претендують.

Вказані обставини, які відповідачами не оспорювались, підтверджуються наявними у матеріалах справи письмовими доказами.

З огляду на те, що відсутність правоустановлюючого документу на спадкове будинковолодіння позбавляє позивача можливості оформити спадщину в нотаріальному порядку, за ним слід визнати право власності на будинковолодіння у порядку спадкування за заповітом після смерті матері.

На підставі наведеного, відповідно до ст.ст. 1223, 1261, 1268 ЦК України, керуючись ст.ст. 213-215 ЦПК України, суд -

в и р і ш и в :

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на будинковолодіння АДРЕСА_1 вартістю 650124 грн. у порядку спадкування за заповітом, посвідченим 02.03.2016 р. секретарем Слобідської сільської ради Тисменицького району Івано-Франківської області, після померлої ОСОБА_5.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду до апеляційного суду Івано-Франківської області подається протягом десяти днів з дня його проголошення через Тисменицький районний суд. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Головуюча М.М.Хоминець