Провадження № 2/161/509/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 травня 2017 року Луцький міськрайонний суд Волинської області

в складі: головуючого судді - Крупінської С.С.

при секретарі - Ярмолюк І.С.

з участю представників позивача - ОСОБА_1, ОСОБА_2

відповідача - ОСОБА_3

представника відповідача - ОСОБА_4.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Луцька цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства «Гнідавський цукровий завод» до ОСОБА_5, ОСОБА_3, ОСОБА_6, ОСОБА_7 про визнання ордера недійсним, -

в с т а н о в и в :

ПАТ «Гнідавський цукровий завод» звернулося в суд з позовом до ОСОБА_5, ОСОБА_3, ОСОБА_6, ОСОБА_7 про визнання ордера недійсним.

Свої вимоги мотивує тим, що відповідно до рішення адміністрації Державного підприємства «Гнідавський цукровий завод» ОСОБА_5 у жовтні 1984 року було видано дозвіл на заселення у приміщення, яке знаходиться за адресою м. Луцьк, вул. Агрономічна, 2, що підтверджується ордером від 15.10.1984 року.

Згодом, разом з ним у вищезазначене приміщення поселилися його дружина та діти, які станом на даний час зареєстровані у даному приміщенні.

Вважає, що видача ордера на поселення в спірне приміщення була здійснена з порушенням приписів ст. 58 ЖК Української РСР, так як на час видачі оспорюваного ордера приміщення не мало статусу житлового.

Згідно довідки № 280 від 08.06.2015 року на балансі заводу перебуває службово-побутове, що знаходиться за адресою м. Луцьк, вул. Агрономічна, 2. Дане приміщення при будівництві не планувалось як житлове приміщення, а було збудоване як нежитлова споруда, а при поселенні в нього відповідача адміністративне приміщення безпідставно перейменовано у «приміщення гуртожитку та складу». На думку позивача, приміщення не відповідає санітарним вимогам гуртожитку, а ні розміщенням кімнат, а ні нормативно встановлених вимог щодо вентиляції житлових приміщень, наявності шаф, душових, санвузлів у ньому створено не було, а тому просять суд визнати недійсним ордер від 15.10.1984 року, виданий ОСОБА_5

В судовому засіданні представники позивача позов підтримали з підстав, викладених у позовній заяві, просили суд позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_3 та його представник в судовому засіданні позов не визнали, просили суд в його задоволенні відмовити.

Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов до задоволення не підлягає.

Підставою для визнання ордеру недійсним позивач зазначив, що видано ордер на нежитлове приміщення, що воно не відповідає санітарним та технічним вимогам.

Як вбачається з копії ордеру (а.с. 5), то він був виданий 15.10.1984 року ДП «Гнідавський цукровий завод» на житлову площу в гуртожитку громадянину ОСОБА_5, який працював на заводі, на підставі спільного рішення адміністрації та профспілкового комітету Гнідавського цукрового заводу від 15.10.1984 року.

Дане приміщення перебуває на балансі підприємства і рахується як «службово-побутове приміщення», в інших довідках як «приміщення складу та гуртожитку», що признається для проживання сезонних працівників бурякопункту цукрового заводу.

З огляду на зміст даного ордеру, то ОСОБА_5 було надано ліжко-місце в приміщенні, яке перебувало на балансі підприємства та використовувалося для проживання сезонних працівників, то слід вважати, що воно було житловим.

Згідно ч. 1 ст. 59 ЖК Української РСР ордер на жиле приміщення може бути визнано недійсним у судовому порядку у випадках подання громадянами не відповідаючих

дійсності відомостей про потребу в поліпшенні житлових умов, порушення прав інших громадян або організацій на зазначене в ордері жиле приміщення, неправомірних дій службових осіб при вирішенні питання про надання жилого приміщення, а також в інших випадках порушення порядку і умов надання жилих приміщень.

Позивачем не надано доказів визнання ордеру недійсним, які б стали підставою для задоволення заявлених вимог у відповідності до ст. 59 ЖК УСРС.

Крім того, слід зазначити, що ч. 2 ст. 59 ЖК УСРС зазначає, що вимоги про визнання ордеру недійсним можуть бути заявлені протягом трьох років з дня його видачі.

Відповідач ОСОБА_5 проживає в спірному приміщенні з 1984 року, строк позовної давності сплинув, а підстав для його поновлення суд не вбачає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 8, 10, 60, 213-215, 224-226 ЦПК України, ст. 58, 59 ЖК УРСР, суд -

в и р і ш и в:

В задоволення позову публічного акціонерного товариства «Гнідавський цукровий завод» до ОСОБА_5, ОСОБА_3, ОСОБА_6, ОСОБА_7 про визнання ордера недійсним - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана через Луцький міськрайонний суд до апеляційного суду у Волинській області протягом десяти днів з дня його проголошення, а для осіб які були відсутні під час проголошення рішення, з дня отримання його копії .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Луцького міськрайонного суду С.С. Крупінська