Справа № 584/1512/16-ц
Провадження № 2/584/28/17
31.01.2017 року Путивльський районний суд Сумської області у складі:
головуючого судді Данік Я.І.
при секретарі Худайкуловій О.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Путивль цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про розірвання договору оренди землі,
Позивач у судове засідання не зявилась, про час та місце проведення судового засідання повідомлена належним чином.
Відповідачі та їх представник в судове засідання не зявились, належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи не зявились в судове засідання, про причини неявки не повідомили. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
Заслухавши пояснення представника позивача, який позов підтримав у повному обсязі та зазначив, що ОСОБА_1 про існування оспорюваного договору дізналася випадково лише влітку 2015 року, дослідивши наявні у справі докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Судом встановлено, що на підставі довіреності від 10 квітня 2013 року, посвідченої державним нотаріусом, зареєстрованої у реєстрі за №343, ОСОБА_1 уповноважила ОСОБА_3 управляти та розпоряджатись усім належним їй на праві власності рухомим і нерухомим майном, а також укладати усі не заборонені законом договори щодо управління та розпорядження цим майном (а.с.8).
Однак, як стверджував представник позивача, ОСОБА_1 не підписувала оспорюваний договір, а підпис вчинила ОСОБА_3 На підтвердження цих обставин він надав копію заперечень ОСОБА_2 у цивільній справі №584/1279/16-ц, у якій позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору недійсним залишено без розгляду. Таким чином, під час розгляду справи №584/1279/16-ц ОСОБА_2 наполягав на тому, що його дружина ОСОБА_3, підписала договір оренди земельної ділянки і мала право на це відповідно до довіреності, виданої на її імя ОСОБА_1 (а.с.45-48).
06 серпня 2015 року та 11 вересня 2016 року ОСОБА_2 та ОСОБА_3 направили на адресу ОСОБА_1 листи з пропозицією отримати орендну плату за 2016 рік за використання земельної ділянки, а у разі відмови від отримання - повідомити за адресою вул.Садова 6 у с. Нова Слобода Путивльського району (а.с.22,23).
Згідно з ст.13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.
Відповідно до ст.15 Закону України «Про оренду землі» істотними умовами договору оренди землі є об'єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки); строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату; умови використання та цільове призначення земельної ділянки, яка передається в оренду; умови збереження стану об'єкта оренди; умови і строки передачі земельної ділянки орендарю; умови повернення земельної ділянки орендодавцеві; існуючі обмеження (обтяження) щодо використання земельної ділянки; визначення сторони, яка несе ризик випадкового пошкодження або знищення об'єкта оренди чи його частини; відповідальність сторін; умови передачі у заставу та внесення до статутного фонду права оренди земельної ділянки.
Ч.2 ст.31 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що договір оренди землі припиняється у випадках, передбачених законом.
Відповідно до ч.1 ст.627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
З наданих суду доказів убачається, що укладення договору оренди землі від 02 лютого 2015 року відбулося без відома ОСОБА_1 та не в її інтересах.
За змістом ч.3 ст.238 ЦК України представник не можу вчиняти правочин від імені особи, яку він представляє, зокрема, у своїх інтересах.
Ч.1 ст.203 ЦК України встановлено, що зміст правочину не може суперечити ЦК України, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.
Однією з підстав недійсності правочину, визначеною ч.1 ст.215 ЦК України, є недодержання стороною у момент його вчинення вимог, які встановлені, зокрема, ч.1 ст.203 ЦК України.
Зважаючи на те, що ОСОБА_3, укладаючи оспорюваний договір оренди землі зі своїм чоловіком ОСОБА_2, діяла в інтересах останнього, тобто - в інтересах своєї сімї, а отже - і у власних інтересах, а не в інтересах довірителя ОСОБА_1, що прямо заборонено ч.3 ст.238 ЦК України, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову, оскільки зміст цього договору суперечить ЦК України, а саме - ч.3 ст.238 ЦК України, що з огляду на положення ч.1 ст.215 ЦК України є підставою для визнання його недійсним.
Відповідно до ст.88 ЦПК України підлягає вирішенню питання судових витрат.
Керуючись ст.ст.203, 215, 238, 627 ЦК України, ст.ст.10, 60, 88, 208, 212, 213, 223, 224 ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_1 задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 по 275 (двісті сімдесят пять) грн. 60 коп. з кожного, в рахунок повернення сплаченого судового збору.
Відповідачі можуть подати заяву про перегляд заочного рішення протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Позивачем заочне рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Сумської області через Путивльський районний суд Сумської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які не були присутні під час проголошення рішення, мають право подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя /підпис/

З оригіналом згідно:

Суддя

Путивльського районного суду ОСОБА_4