Справа № 627/1791/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2017 року смт. Краснокутськ

Краснокутський районний суд Харківської області в складі:

головуючого - Вовк Л.В.

з участю секретаря - Солонецької Я.В.,

представника позивача - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Краснокутськ Харківської області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_2 до Мурафської сільської ради Краснокутського району Харківської області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування,

в с т а н о в и в :

У грудні 2016 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовною заявою до Мурафської сільської ради Краснокутського району Харківської області про визнання права власності на земельну ділянку.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що у березні 2016 року помер ОСОБА_3 За життя ОСОБА_3 мав на праві приватної власності земельну ділянку площею 4,3425 га, що розташована на території Мурафської сільської ради . В 2016 році ОСОБА_3 склав заповіт , згідно якого заповідав ОСОБА_2 вказану земельну ділянку . Після смерті ОСОБА_3 позивач своєчасно звернувся до Краснокутської державної нотаріальної контори з приводу отримання свідоцтва про право на спадщину , але отримав відмову, оскільки відсутній оригінал державного акту на право приватної власності на землю . Іншим шляхом питання про спадщину вирішити не можливо , тому позивач звертається до суду за захистом своїх прав. Прохав визнати за ним право приватної власності на вказану земельну ділянку , яка належала ОСОБА_3

У судовому засіданні представник позивача підтримав позов , просив його задовольнити.

Представник відповідача у судове засідання не з»явився , подав заяву слухати справу у його відсутність , просив вирішити справу на розсуд суду .

Суд, заслухавши пояснення представника позивача , вивчивши матеріали справи , дійшов до наступних висновків.

Матеріалами справи встановлено, що спадкодавець ОСОБА_3 , згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_3, мав на праві приватної власності земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва , що розташована на території Мурафської сільської ради , площею 4,3425 га .

Відповідно до заповіту , посвідченого секретарем Мурафської сільської ради 25.03.2016 року, ОСОБА_3 заповідав ОСОБА_2 вище вказану земельну ділянку.

ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_3 помер , про що свідчить свідоцтво про смерть .

Відповідно до відповіді Краснокутської ДНК від 10.02.2017 року , після ОСОБА_3 заведена спадкова справа за заявою про прийняття спадщини ОСОБА_2 Інших заяв до нотаріальної контори не надходило , свідоцтва про право на спадщину не видавалися .

Відсутність оригіналу державного акту на право власності на земельну ділянку є перешкодою для позивача отримати свідоцтво про право на спадщину.

Як свідчать довідки Мурафської сільської ради , ОСОБА_3 на момент смерті проживав сам , поховав його ОСОБА_2

В силу ст. 1235 ЦК України, заповідач може призначити своїми спадкоємцями або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин...

Ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Згідно із ч. 3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди виникають з моменту державної реєстрації цих прав, що передбачено ч.1ст.125 ЗК України.

Відповідно дост.1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Згідно ч.ч.1,2 ст.78 Земельного кодексу України, право власності на землю - це право володіти, користуватися та розпоряджатися земельними ділянками.

Відповідно до ст.126 ЗК України право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Згідно з п.5 ч.1 ст.19 даного Закону державна реєстрація прав проводиться на підставі рішень судів, що набрали законної сили.

Згідно до п.«г» ч.1 ст.81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини.

Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів відповідно до п.1 ч. 2 ст. 16 ЦК України є визнання права.

Право ОСОБА_2 на земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3 є невизнаним, державний нотаріус не видав свідоцтво про право на спадщину за заповітом, що надало позивачу, в порядку ст.3 ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх прав .

В судовому засіданні встановлено, що позивач є єдиним спадкоємцем за заповітом після померлого ОСОБА_3, до складу спадкового майна входить земельна ділянка площею 4,3425 га, яка знаходиться на території Мурафської сільської ради . Іншого шляху, ніж визнання права власності на дану земельну ділянку в судовому порядку, у позивача немає.

Таким чином, виходячи з вищевикладеного суд задовольняє вимоги позивача, так як він надав суду достатньо доказів, які підтверджують позовні вимоги, а визнання відповідачами позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Керуючись ст. ст. 1223 ,1235, 1296 ч.3 ЦК України, ст. ст. , ст. ст. 10, 11, 209, 212, 214, 215 ЦПК України, суд ,-

в и р і ш и в :

Позовну заяву ОСОБА_2 - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2 в порядку спадкування за заповітом право приватної власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 4,3425 га ,кадастровий номер НОМЕР_1 яка розташована на території Мурафської сільської ради Краснокутського району Харківської області , колишнього КСП « Мурафське» , та відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_2 належить ОСОБА_3

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку через Краснокутський районний суд Харківської області шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Л. В. Вовк