Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Є.У.№ 310/1956/16-ц Головуючий у 1-й інстанції: Парій О.В.
Справа № 22-ц/778/194/17 Суддя-доповідач: Кухар С.В.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 січня 2017 року місто Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Запорізької області у складі:

Головуючого, суддіКухаря С.В.
суддів:Гончар М.С.
Спас О.В.
секретарБурима В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на заочне рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 01 вересня 2016 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_5 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И Л А:

У березні 2016 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулося до суду із вказаним позовом, посилаючись на те, що між позивачем та відповідачем 23 липня 2007 року укладений договір № ZPRWAN00000055, за яким відповідач отримав кредит в розмірі 200477,79 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом. Відповідач не виконує зобов'язань за кредитним договором, внаслідок чого виникла заборгованість, яка станом на 24 лютого 2016 року становить 248444,55 грн., та складається з: 42296,16грн. - заборгованість за кредитом; 33170,78грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 11438,56грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом; 161539,05грн. - пеня за несвоєчасне виконання зобов'язань за договором. Вказує, що відповідно до рішення Бердянського міськрайонного суду від 29 листопада 2012 року з відповідача стягнуто заборгованість за вказаним договором в розмірі 96278,43грн. Різниця становить 152166,12грн.

Посилаючись на зазначені обставині просило суд, стягнути з відповідача вказану суму та судові витрати.

Заочним рішенням Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 01 вересня 2016 року позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_5 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором № ZPRWAN00000055 від 23 липня 2007 станом на 24 лютого 2016 року в розмірі 15266 гривень 57 копійок, а також судовий збір в розмірі 229 гривень 64 копійки, всього 15496 гривень 21 копійка.

Не погоджуючись з рішенням суду ПАТ КБ «ПриватБанк» подало апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити повністю.

Заслухавши у судовому засіданні суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

За змістом ст.ст. 309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення являється невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

Так, судом першої інстанції встановлено, що між позивачем та відповідачем 23 липня 2007 року укладений договір № ZPRWAN00000055, за яким відповідач отримав кредит в розмірі 200477,79 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом.

На порушення умов договору позичальник взяті на себе зобов'язання не виконував, і рішення Бердянського міськрайонного суду від 29 листопада 2012 року з відповідача на користь банку стягнуто заборгованість за вказаним договором в розмірі 96278,43грн.

Відповідач і в подальшому не виконує зобов'язань за кредитним договором, внаслідок чого виникла заборгованість, яка станом на 24 лютого 2016 року становить 248444,55 грн., та складається з: 42296,16грн. - заборгованість за кредитом; 33170,78грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 11438,56грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом; 161539,05грн. - пеня за несвоєчасне виконання зобов'язань за договором. Різниця за виключенням суми стягнутої за попереднім рішенням становить 152166,12грн.

Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК України).

Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України).

Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність. Зокрема, частина друга статті 258 ЦК України передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Відповідно до статті 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України).

Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Таким чином, у разі неналежного виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором, позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежа.

Згідно зі статтею 266 ЦК України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги.

Відповідач відповідно до ч. 3 ст. 267 ЦК України до ухвалення рішення відповідач звернувся до суду першої інстанції з письмовою заявою про застосування позовної давності (а.с. 52).

Останні платежі на погашення боргу за вказаним договором було здійснено у лютому - березні 2009 року в тому числі і в ході реалізації заставного автомобіля.

Рішенням Бердянського міськрайонного суду від 29 листопада 2012 року з відповідача на користь банку стягнуто заборгованість за вказаним договором в розмірі 96278,43грн.

На порушення умов договору позичальник взяті на себе зобов'язання не виконував, передбачені умовами договору платежі не вносив і після ухвалення вказаного рішення суду від 29 листопада 2012 року жодних платежів також не вніс. В ході виконавчого провадження жодні суми з відповідача на погашення боргу не стягнуті.

Відповідно до ч. 2 та ч. 3 ст. 264 ЦК України позовна давність переривається у разі пред'явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується.

Таким чином, термін позовної давності заново почав підліковуватись згідно приписів ч. 2 та ч. 3 ст. 264 ЦК України з грудня 2012 року, а тому подача банком позову до суду 22 березня 2016 року була поза межами установленого законом строку позовної давності.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції на викладене належної уваги не звернув.

Аналогічна правова позиція викладена в Постановах Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 18 червня 2014 року (справа №6-61цс14), від 4 листопада 2015 року (справа №6-1926цс15).

Таким чином, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в позові.

Керуючись ст. ст. 307, 309, 316, 317 ЦПК України, колегія суддів. -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» задовольнити частково.

Заочне рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 01 вересня 2016 року по цій справі скасувати та ухвалити нове рішення.

В задоволенні позову Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_5 про стягнення заборгованості відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржене до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: