Провадження № 4-с-/760/8/17
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 лютого 2017 року Солом'янський районний суд м. Києва в складі:

головуючої - судді - Шереметьєвої Л.

за участю секретаря- Бугайчука О.Р.

розглянувши в відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за скаргою ОСОБА_4 на дії старшого державного виконавця Солом»янського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві Мацка Дениса Анатолійовича, суд

В С Т А Н О В И В :

Заявник звернулася до суду зі скаргою і просить визнати неправомірною постанову старшого державного виконавця Солом»янського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві Мацка Д.А . від 13 вересня 2016 року про відмову в відкритті виконавчого провадження по виконавчому листу, виданому Солом»янським районним судом м. Києва про стягнення аліментів з ОСОБА_4 на її користь на утримання малолітніх дітей та зобов»язати його прийняти виконавчий документ до виконання.

Посилається на те, що 09 вересня 2016 року нею до Солом»янського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві був пред»явлений до виконання виконавчий лист, виданий 03 серпня 2016 року Солом»янським районним судом м. Києва про стягнення аліментів з ОСОБА_4 на її користь на утримання малолітніх дітей.

Постановою старшого державного виконавця Мацка Д.А. від 13 вересня 2016 року в відкритті виконавчого провадження було відмовлено в зв»язку з невідповідністю виконавчого документа вимогам п.3 ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», а саме: відсутності в виконавчому документі інформації щодо індивідуального ідентифікаційного номеру боржника.

Вважаючи такі дії державного виконавця незаконними, просить задовольнити скаргу.

Подала до суду заяву, якою просить розглядати справу в її відсутності.

Зацікавлена особа в судове засідання не з»явився. Про час розгляду справи повідомлений належним чином. Про причину неявки суд до відома не поставив.

Заперечень проти скарги не подав.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.386 ЦПК України скарга розглядається у десятиденний строк у судовому засіданні за участю заявника і державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби, рішення, дія чи бездіяльність якої оскаржуються.

Якщо заявник, державний виконавець або інша посадова особа

державної виконавчої служби не можуть з'явитися до суду з поважних

причин, справу може бути розглянуто за участю їх представників.

Виходячи з цього та належного повідомлення суб»єкта оскарження про час розгляду справи, суд вважає за можливе розглядати справу в його відсутності.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про обґрунтованість скарги, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Судом встановлено, що 03 серпня 2016 року Солом'янським районним судом м. Києва був виданий виконавчий лист на виконання рішення суду в справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про стягнення аліментів на дітей.

Постановою старшого державного виконавця Солом»янського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві Мацка Д.А. від 13 вересня 2016 року в відкритті виконавчого провадження було відмовлено з підстав невідповідності виконавчого документу вимогам п. 3 ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», а саме: відсутності індивідуального ідентифікаційного номеру боржника (або даних про його відсутність, якщо особа є іноземцем та законодавством країни, на території якої проживає фізична особа встановлено інші форми обліку або якщо особа відмовилася його дати через свої релігійні переконання).

/а. с. 3 - 4 /

Частина 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» / в редакції на момент виникнення спірних правовідносин/ містить вимоги до виконавчого документа, у якому, зокрема, має бути зазначено й індивідуальний ідентифікаційний номер боржника (фізичної особи).

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 26 цього Закону у разі невідповідності змісту виконавчого листа вимогам ст. 18 державний виконавець відмовляє у відкритті виконавчого провадження.

Згідно з ч. 2 ст. 32 Конституції України та ч. 1 ст. 302 ЦК України не допускається збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди, крім випадків, визначених законом.

Офіційне тлумачення вказаного положення Конституції України міститься в Рішенні Конституційного Суду України від 20 січня 2012 року № 2-рп/2012, відповідно до п. 1 якого збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди державою, органами місцевого самоврядування, юридичними або фізичними особами є втручанням в її особисте та сімейне життя, таке втручання допускається винятково у випадках, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини.

Разом із тим, п. 3 ч. 3 ст. 11 Закону надає право державному виконавцю при здійсненні виконавчого провадження з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від органів, установ, організацій, посадових осіб, сторін та учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, у тому числі й конфіденційну.

Враховуючи дані обставини,суд вважає, що відсутність у виконавчому листі індивідуального ідентифікаційного номеру боржника не є безумовною підставою для відмови державним виконавцем у відкритті виконавчого провадження.

Зазначена правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 25 червня 2014 року у справі 6-62цс14, яка, з точки зору ст.360-7 ЦПК України, є обов»язковою для всіх судів України.

Враховуючи викладене вище, суд вважає скаргу такою, що підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.2 ст.387 ЦПК України та п.7 постанови №14 від 26.12.2003 року Пленуму Верховного Суду України « Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження» у разі визнання неправомірними рішення, дій чи бездіяльності державного виконавця суд зобов»язує його усунути допущені порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи.

З врахуванням цих обставин суд приходить до висновку про поновлення порушених прав заявниці шляхом визнання дій старшого державного виконавця неправомірними та скасування оспорюваної нею постанови.

Керуючись ст. ст.8 ч.1, п.3 ч.3 ст.11, ч.1 ст.18, п.6 ч.1 ст.26 Закону України «Про виконавче провадження», ст .ст. 3, 4, 10, 11, 383, 385-387 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Скаргу задовольнити.

Визнати неправомірними дії старшого державного виконавця Солом»янського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві Мацка Дениса Анатолійовича щодо винесення постанови у ВП №52180467 від 13 вересня 2016 року про відмову в відкритті виконавчого провадження.

Скасувати постанову старшого державного виконавця Солом»янського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві Мацка Дениса Анатолійовича у ВП №52180467 від 13 вересня 2016 року про відмову в відкритті виконавчого провадження.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п'яти днів з дня її проголошення до Апеляційного суду м. Києва через суд першої інстанції.

У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання

копії ухвали.

Суддя: