АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 лютого 2017 року м. Київ

колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ

Апеляційного суду міста Києва в складі:

головуючого Болотова Є.В.,

суддів: Білич І.М., Вербової І.М., при секретарі Горбачовій І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Державної казначейської служби України, Київської місцевої прокуратури № 8, Святошинського управління поліції Головного управління національної поліції у м. Києві про відшкодування шкоди завданої незаконними діями органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури,

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Святошинського районного суду місті Києва від 11 листопада 2016 року, -

встановила:

У березні 2016 року ОСОБА_1 звернувся в суд з даним позовом, з урахуванням уточнень просив стягнути з відповідачів моральну шкоду в розмірі 1 174 500 грн. 00 коп., втрачені доходи в розмірі 288 135 грн. 41 коп., витрати на правову допомогу в розмірі 160 363 грн. 00 коп., витрати понесені на оплату експертного психологічного дослідження в розмірі 6 200 грн. 00 коп., витрати на правову допомогу у розмірі 5 800 грн. 00 коп., понесені в даній справі.

Позов обґрунтовував тим, що 12 червня 2009 року проти нього порушено кримінальну справу, яка закрита 09 грудня 2015 року у зв'язку із відсутністю події кримінального правопорушення.

Оскільки позивач незаконно перебував під слідством 79 місяців та 12 днів, просив стягнути на його користь матеріальну та моральну шкоду.

Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 11 листопада 2016 року в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду і ухвалити нове про задоволення позову, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права та неправильне застосування норм процесуального права.

В судовому засіданні ОСОБА_1 та його представник вимоги апеляційної скарги підтримали.

Прокурор проти апеляційної скарги заперечила.

Інші учасники процесу в судове засідання не з'явились, про його час і місце повідомлені належним чином.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, заслухавши пояснення учасників процесу, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив із безпідставності та необґрунтованості позовних вимог.

Проте повністю з такими висновками суду погодитися не можна.

З матеріалів справи вбачається, що 12 червня 2009 року відносно ОСОБА_1 порушено кримінальну справу за ознаками злочину передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України.

31 серпня 2009 року ОСОБА_1 притягнуто як обвинуваченого.

Вироком Святошинського районного суду м. Києва від 09 квітня 2010 року ОСОБА_1 визнано винним та призначено покарання у вигляді 7,5 років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади, пов'язані з організаційно-розпорядчими функціями на строк 3 роки, з конфіскацією всього майна, що належить йому на праві приватної власності.

28 липня 2010 року ухвалою Апеляційного суду м. Києва скасовано вирок та направлено справу на новий розгляд.

Вироком Святошинського районного суду м. Києва від 14 квітня 2011 року ОСОБА_1 визнано невинним та виправдано.

29 червня 2011 року ухвалою Апеляційного суду м. Києва скасовано вирок суду першої інстанції та направлено справу на новий розгляд.

Вироком Святошинського районного суду м. Києва від 05 вересня 2012 року ОСОБА_1 виправдано за відсутністю складу злочину.

14 листопада 2012 року ухвалою Апеляційного суду м. Києва скасовано вирок, справу повернуто прокурору Святошинського району м. Києва для організації проведення додаткового розслідування.

02 березня 2013 року у зв'язку із набранням чинності новим КПК України, зареєстроване кримінальне провадження № 0003520.

25 грудня 2013 року досудове слідство по кримінальному провадженню № 0003520 закрито.

Постановою від 02 лютого 2014 року скасовано постанову про закриття кримінального провадження та відновлено слідство.

09 грудня 2015 року постановою слідчого СВ Святошинського УП НП України в м. Києві кримінальне провадження закрито у зв'язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України.

Згідно висновку психологічного експертного дослідження № ED-1206-4-347.16 розмір моральної шкоди, що була заподіяна ОСОБА_1 з урахування психологічних коефіцієнтів може становити 810 мінімальних заробітних плат.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду» (в редакції на час порушення кримінальної справи) відповідно до положень цього Закону підлягає відшкодуванню шкода, завдана громадянинові внаслідок незаконного засудження, незаконного притягнення як обвинуваченого, незаконного взяття і тримання під вартою, незаконного проведення в ході розслідування чи судового розгляду кримінальної справи обшуку, виїмки, незаконного накладення арешту на майно, незаконного відсторонення від роботи (посади) та інших процесуальних дій, що обмежують права громадян.

Пунктом 2 ч. 1 ст. 2 цього Закону передбачено, що право на відшкодування шкоди в розмірах і в порядку, передбачених цим Законом, виникає у випадках закриття кримінальної справи за відсутністю події злочину, відсутністю у діянні складу злочину або недоведеністю участі обвинуваченого у вчиненні злочину.

Згідно ч. 3 ст. 13 цього Закону відшкодування моральної шкоди за час перебування під слідством чи судом провадиться виходячи з розміру не менше одного мінімального розміру заробітної плати за кожен місяць перебування під слідством.

Оскільки кримінальне провадження було закрито у зв'язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, колегія суддів вважає, що є, передбачені пунктом 2 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду», підстави для відшкодування позивачу моральної шкоди.

Мінімальний розмір заробітної плати на день ухвалення даного рішення, згідно з Законом України «Про Державний бюджет України на 2017 рік» становить 3 200 грн. 00 коп.

Під слідством та судом ОСОБА_1 перебував 76 місяців ((з 31 серпня 2009 року (постанови про притягнення ОСОБА_1 як обвинуваченого) до 09 грудня 2015 року (час закриття кримінального провадження)).

Таким чином мінімальний розмір відшкодування моральної шкоди становить 243 200 грн. ( 3 200 грн. х 76 міс. ).

При визначенні моральної шкоди в розмірі 350 000 грн. 00 коп., колегія суддів виходить з положень ст. 1176 ЦК України, Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду», характеру і обсягу страждань, яких зазнав позивач, внаслідок тривалого незаконного перебування під слідством та судом.

Висновок суду першої інстанції про безпідставність позовних вимог в цій частині є помилковим.

Оскільки слідчі дії стосовно закриття кримінального провадження провадив орган досудового слідства, то цей орган у місячний термін з дня звернення громадянина витребовує всі необхідні документи, що мають значення для визначення розміру завданої матеріальної шкоди, і виносить відповідну постанову.

У разі незгоди з винесеною постановою про відшкодування шкоди громадянин може оскаржити цю постанову до прокуратури або суду.

Проте, позивач порушив вищенаведений порядок, звернувшись з вимогами про відшкодування матеріальної шкоди безпосередньо до суду.

Відмовляючи в позові в цій частині, суд наведеного не врахував, відмовивши в позові по суті вимог про відшкодування матеріальної шкоди.

Таким чином рішення суду в цій частині підлягає скасуванню із закриттям провадження в частині вимог щодо матеріальної шкоди.

Вимоги про стягнення з Державного бюджету України витрат на правову допомогу у розмірі 5 800 грн. 00 коп., понесені в даній справі, слід залишити без задоволення з таких підстав.

Відповідно до ст. 84 ЦПК України витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом.

Згідно зазначеної норми склад та розмір витрат, пов'язаних з оплатою правової допомоги, входять до предмету доказування по справі.

На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані, зокрема документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов'язаних з наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордеру, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки).

Наданий позивачем акт приймання-передачі, згідно якого позивач передав, а адвокат отримав грошові кошти, не відповідає встановленим законом вимогам.

Недотримання вказаних вимог, позбавляє можливості об'єктивно встановити реальне внесення позивачем вказаних коштів, справляння податку з цих коштів тощо.

Відповідно до п. 1, п. 3, п. 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення є: неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення норм матеріального права; неправильне застосування норм процесуального права.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що рішення суду від 11 листопада 2016 року постановлено з порушенням норм матеріального права та неправильним застосуванням норм процесуального права, відтак підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення по суті позовних вимог.

Керуючись ст. 303, п. 2 ч. 1 ст. 307, п. 1, п. 4 ч. 1, ч. 2 ст. 309, ч. 1 ст. 310, ч. 2 ст. 314 Цивільного процесуального кодексу України, колегія суддів,-

вирішила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Святошинського районного суду місті Києва від 11 листопада 2016 року скасувати.

Ухвалити нове рішення.

Позов про відшкодування моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути за рахунок коштів Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 350 000 грн. 00 коп. на відшкодування моральної шкоди шляхом списання коштів з єдиного казначейського рахунку Державної казначейської служби України.

В решті позовних вимог в цій частині відмовити.

Провадження у справі в частині позовних вимог про стягнення сум втрачених доходів у розмірі 288 135 грн. 41 коп. та витрат на правову допомогу у розмірі 160 363 грн. 00 коп. закрити.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржене в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий Є.В. Болотов

Судді: І.М. Білич

І.М. Вербова