У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 лютого 2017 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Рівненської області в складі :

Головуючого судді: Гордійчук С.О.

суддів: Боймиструка С.В., Ковальчук Н.М.

секретар судового засідання: Мельник С.Ю.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Рівному апеляційну скаргу Приватного підприємства "Фірма РОМ" на рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 06 грудня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного підприємства "Фірма РОМ" про стягнення компенсації за порушення авторського права,

в с т а н о в и л а :

Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 06 грудня 2016 року позов ОСОБА_1 до Приватного підприємства "ФІРМА РОМ" про стягнення компенсації за порушення авторського права задоволено.

Стягнуто з Приватного підприємства "ФІРМА РОМ" на користь ОСОБА_1 компенсацію за порушення виключних майнових авторських прав на фотографічний твір у розмірі 20 мінімальних заробітних плат, встановлених законом на час ухвалення рішення у справі, що становить 29 000,00 грн.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

В поданій на рішення апеляційній скарзі відповідач вказує на його незаконність, оскільки судом залишено поза увагою, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази того, що ПП «Фірма РОМ» своєю протиправною поведінкою порушує авторські права саме ОСОБА_1

Зазначає, що розміщуючи спірний твір на порталі «YouTube» позивач прийняв Умови користування вказаного порталу від 09 червня 2010 року, які містяться в мережі Інтернет, та погодився з тим, що використовуючи веб-сайт YouTub або заходячи на нього, або користуючись продуктами, програмним забезпеченням, даними та послугами, доступними на веб-сайті, з веб-сайту або через веб-сайт YouTub прийняв умови, які пропонуються Google. Вказує, що згідно цих умов, позивач як власник аккаунта на YouTub, розмістивши на сайті власний контент залишається власником твору, однак цим самим він надав кожному користувачеві послуги на доступ до свого твору, а також на використання, відтворення, поширення, показ та використання такого твору.

Просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову.

В запереченні на апеляційну скаргу позивач вказує, що рішення суду законне та обґрунтоване. Просить залишити його без зміни.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що у відповідача не було законного права на використання аудіовізуального твору під назвою «Моє Рівне», автором яких являється позивач, оскільки останнім будь-яких дозволів на використання вказаного твору не надавалося.

На підтвердження такого висновку в рішенні наведенні відповідні мотиви та докази з якими погоджується і апеляційний суд.

Відповідно до абз. 2 п. 44 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 04 червня 2010 року «Про застосування судами норм законодавства у справах про захист авторського права і суміжних прав» особа, яка розповсюджує об'єкти авторського права і (або) суміжних прав без дозволу суб'єкта такого права, несе відповідальність за порушення виключних прав на цей твір.

Позивач повинен довести факт наявності в нього авторського права і (або) суміжних прав, факт порушення його прав відповідачем або загрозу такому порушенню, розмір шкоди (за винятком вимоги виплати компенсації), якщо вона завдана, та причинно-наслідковий зв'язок між завданою шкодою і діями відповідача.

Відповідач, який заперечує проти позову, зобов'язаний довести виконання вимог Закону N 3792-XII при використанні ним об'єкту авторського права і (або) суміжних прав, а також спростувати передбачену цивільним законодавством презумпцію винного завдання шкоди (статті 614 та 1166 ЦК).

З матеріалів справи вбачається, що позивач у 2012 році створив аудіовізуальний твір під назвою «Моє Рівне» та 25 серпня 2012 року розмістив його на порталі Авторське право на зазначений твір YouTub, зазначивши своє авторство (а.с. 14).

Цей же аудіовізуальний твір, але під назвою «Рівне-місто моє» відповідач також розмістив на порталі YouTub під власним іменем та опублікував 18 квітня 2013 року під власним авторством.

Сторонами авторство аудіовізуального твору саме ОСОБА_1 не оспорюється.

Доводи апеляційної скарги про те, що в матеріалах справи відсутні докази того, що ПП «Фірма РОМ» своєю протиправною поведінкою порушує авторські права ОСОБА_1 спростовуються наявними в матеріалах справи скріншотом сторінки з веб-порталу YouTub (а. с. 7), на якій міститься відмітка, що автором спірного твору є саме ПП «Фірма РОМ».

За змістом ч. 3 ст. 10, ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Будь-яких доказів того, що відповідач отримав від ОСОБА_1 дозвіл на використання аудіовізуального твору на підставі домовленості чи письмового договору про передачу прав на використання твору, власником яких позивач, ПП «Фірма РОМ» суду не надано, а судом таких доказів не здобуто.

Разом з тим, не заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги про те, що позивач використовуючи веб-сайт YouTub прийняв умови, які пропонуються Google та погодився на використання його твору іншими користувачами YouTub, оскільки відповідно п.п. С розділу 6 «Порядку розміщення Вашого Контенту і правила Вашої поведінки» Умов користування порталу YouTub передбачено, що власник твору надає кожному користувачеві Послуги невиключну ліцензію на доступ до контенту за допомогою послуги, а також на використання, відтворення, поширення, показ та виконання такого контенту в порядку, який дозволений функціональними можливостями послуги та згідно з цими умовами користування.

Тобто Умовами користування визначено лише право користувачів YouTub використовувати твори інших власників, які створили твір та мають свій акант, однак розміщувати аналогічні твори та вказувати при цьому своє авторство Умовами не передбачено.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції були правильно, всебічно і повно встановлені обставини справи, характер правовідносин, які виникли між сторонами та застосовано правові норми, які підлягали застосуванню при вирішенні даного спору, в зв'язку із чим рішення підлягає залишенню без змін, як ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу Приватного підприємства "Фірма РОМ" відхилити.

Рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 06 грудня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею чинності.

Головуючий :

Судді :