Справа № 199/604/16-ц
31.01.2017 року Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська
в складі: головуючого судді Якименко Л.Г.
при секретарі Борулько М.Ю.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя та визнання права власності, -
Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідачки ОСОБА_2 про поділ майна подружжя та визнання права власності.
В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що він з відповідачкою ОСОБА_2 перебував у зареєстрованому шлюбі з 23.04.1985 року, актовий запис №397, який рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська від 19.02.2015 року, було розірвано.
Позивач зазначає, що у період шлюбу у 1997 році за спільні кошти подружжя було придбано житловий будинок №51 по провулку Арктичному у місті Дніпропетровську, який згідно з договором купівлі-продажу від 28.02.1997 року, посвідченим Четвертою Дніпропетровською державною нотаріальною конторою, реєстровий №1-702, був оформлений на ім'я відповідачки ОСОБА_2.
З метою поліпшення житлових умов та на підставі рішення виконавчого комітету Амур-Нижньодніпровської районної в місті Дніпропетровську ради від 20.08.2004 року №251/8, подружжям було здійснено прибудову веранди а1-1, літньої кухні, площею 40 кв.м., гаражу Е, сараю Ж та погребу з шийкою.
Також позивач зазначив, що відповідачкою ОСОБА_2 під час перебування з ним у шлюбі, була приватизована земельна ділянка площею 1000,00 кв.м., на якій розташоване спірне домоволодіння №51 по провулку Арктичному у місті Дніпропетровську, про що виконавчим комітетом Дніпропетровської міської ради був виданий акт про право приватної власності на землю від 24.11.2005 року.
Позивач вважає спірне домоволодіння спільною сумісною власністю подружжя та зазначив, що після розірвання шлюбу ОСОБА_2 перешкоджає позивачу в користуванні спірним домоволодінням, утримує правовстановлюючі документи та не визнає його право на 1/2 частину домоволодіння, як за подружжям, тому просив суд припинити право спільної сумісної власності подружжя на домоволодіння №51 за адресою: провулок Арктичний у місті Дніпропетровську та земельну ділянку площею 1000,00 кв.м. за адресою: провулок Арктичний, 51 у місті Дніпропетровську, поділити спільне майно подружжя, визнавши за ним право власності на 1/2 частину спірного домоволодіння та 1/2 частину земельної ділянки по провулку Арктичному, №51 у місті Дніпропетровську.
Позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_3 в суді підтримали позовні вимоги та надали пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві. В судове засідання 31.01.2017 року не зявилась, надала письмову заяву, в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просила справу розглянути у її відсутність, проти постановлення заочного рішення не заперечувала.
Відповідачка ОСОБА_2 повторно у судове засідання не зявилась, незважаючи на те, що судом її явка була визнана обов'язковою, про день слухання справи повідомлялась належним чином. Судом визнано причину її повторної неявки ОСОБА_2 неповажною, тому суд зі згоди представника позивача ухвалює рішення в заочному порядку, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.
У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі з 23.04.1985 року, актовий запис №397, який рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська від 19.02.2015 року, було розірвано.
В період шлюбу у 1997 році за спільні кошти подружжя було придбано житловий будинок №51 по провулку Арктичний у місті Дніпропетровську, який згідно з договором купівлі-продажу від 28.02.1997 року, посвідченим Четвертою Дніпропетровською державною нотаріальною конторою, реєстровий №1-702, був оформлений на ім'я відповідачки ОСОБА_2.
На час укладення вказаного договору купівлі-продажу домоволодіння №51 по провулку Арктичному у місті Дніпропетровську складалось з житлового будинку літ. А-1, житловою площею 52,7 м.кв., літньої кухні літ. Б, вбиральні літ. В, сараю літ. Г, навісу літ. Д, сараю (тимчас.) літ. Ж, літнього душу літ. З інші споруди К, №1,2,4,5,7,8,9.
Рішенням виконавчого комітету Амур-Нижньодніпровської районної в місті Дніпропетровську ради від 20.08.2004 року № 251/8 було дозволено прибудову веранди а1-1, гаражу літ. Е, сараю літ. Ж та погрібу з шийкою.

Також в період шлюбу відповідачкою ОСОБА_2 під час перебування у шлюбі з ОСОБА_1, була приватизована земельна ділянка площею 1000,00 кв.м., на якій розташоване спірне домоволодіння №51 по провулку Арктичному у місті Дніпропетровську, про що виконавчим комітетом Дніпропетровської міської ради був виданий акт про право приватної власності на землю від 24.11.2005 року.

Згідно з витягом з реєстру прав власності на нерухоме майно №19746485 домоволодіння №51 по провулку Арктичний у місті Дніпропетровську складається з житлового будинку літ. А-1, житловою площею 44,5 м.кв., загальною 93,6 м.кв., літньої кухні літ. Б. Б1, вбиральні літ. Д, гаражу літ. Е, сараю літ. Ж, навісу літ. З, И, погрібу літ. К, входу у погріб літ. к та інших споруд 1-8, І,ІІ.

Згідно зі ст. 22 КпШС України (в редакції 1963 року), та відповідно до ст.60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловіку на праві спільної сумісної власності.

Відповідно до ст.370 ЦК України, частки у праві спільної сумісної власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом.

В силу ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

П.п. 23 Постанови Пленуму 21.12.2007 №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», зазначено, що вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з'ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (статті 60, 69 СК України, ч. 3 ст.368 ЦК України) відповідно до частин 2,3 ст.325 ЦК України можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені із цивільного обороту), незалежно від того, на імя кого із подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом.

Спільною сумісною власністю подружжя, зокрема, можуть бути: квартири, жилі й садові будинки; земельні ділянки та насадження на них, продуктивна і робоча худоба, засоби виробництва, транспортні засоби; грошові кошти, акції та інші цінні папери, паєнакопичення в житлово-будівельному, дачно-будівельному, гаражно-будівельному кооперативі; грошові суми та майно, належні подружжю за іншими зобов'язальними правовідносинами, тощо. До складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб.

Враховуючи, що спірне нерухоме майно - домоволодіння №51 по провулку Арктичний у місті Дніпропетровську, було придбане подружжям в період їх перебування у зареєстрованому шлюбі, під час якого сторони мали спільний бюджет та спільно вели господарство, мешкали разом, шлюбного договору чи інших умов користування будинком між подружжям встановлено не було, тому спірний житловий будинок, загальною площею 93,6 кв.м, житловою площею 44,5 кв.м., є спільною сумісною власністю подружжя, а тому суд вважає визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину житлового будинку за адресою: місто Дніпро, провулок Арктичний, 51, загальною площею 93,6 кв.м, житловою площею 44,5 кв.м, який складається з: 1 - сіней площею 9,7 кв.м, 2 - коридору площею 11,2 кв.м, 3 - житлової кімнати площею 19,7 кв.м., 4 - житлової кімнати площею 15,2 кв.м., 5 - житлової кімнати площею 9,6 кв.м., 6 -кухні-столової площею 10,5 кв.м., 7 - кухні площею 8,0 кв.м., 8 - ванної площею 5,6 кв.м., 9 - туалету площею 0,9 кв.м., І - веранди площею 3,2 кв.м..

Разом з тим, суд вважає відмовити в частині позовних вимог про припинення режиму спільної сумісної власності подружжя на земельну ділянку площею 1000,00 кв.м. за адресою: провулок Арктичний, 51 у місті Дніпро, та визнання за ним права власної на 1/2 частину вказаної земельної ділянки, оскільки вона перейшла у власність відповідачці ОСОБА_2 не у зв'язку з придбанням за спільні кошти подружжя, а шляхом безоплатної передачі їй у власність на підставі рішення Дніпропетровської міської ради, яке не оскаржено та не скасовано. Зважаючи на це, земельна ділянка не є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя та розподілу не підлягає.

Також суд вважає стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 979 гривень 47 копійок витрат по сплаті судового збору.

Керуючись ст.ст. 11, 60, 209, 212-215, 224-226 ЦПК України, ст.ст. 60, 70 СК України, ст. 346, 370 ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя та визнання права власності, - задовольнити частково.

Визнати спільною сумісною власністю подружжя житловий будинок за адресою: місто Дніпро, провулок Арктичний,51, загальною площею 93,6 кв.м, житловою площею 44,5 кв.м.

Визнати за ОСОБА_1, ІПН НОМЕР_1, право власності на 1/2 частину житлового будинку за адресою: місто Дніпро, провулок Арктичний,51, загальною площею 93,6 кв.м, житловою площею 44,5 кв.м, який складається з: 1 - сіней площею 9,7 кв.м, 2 - коридору площею 11,2 кв.м, 3 - житлової кімнати площею 19,7 кв.м, 4 - житлової кімнати площею 15,2 м.кв, 5 - житлової кімнати площею 9,6 м.кв, 6 -кухні-столової площею 10,5 кв.м, 7 - кухні площею 8,0 кв.м, 8 - ванної площею 5,6 кв.м, 9 - туалету площею 0,9 кв.м, І - веранди площею 3,2 кв.м.

В іншій частині позову, - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 979 гривень 47 копійок судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення. У разі якщо рішення було постановлено без участі особи, яка його оскаржує, апеляційна скарга подається з дня отримання копії рішення.

Суддя: