АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/623/17 Справа № 199/7093/15-ц Головуючий у 1 й інстанції - Сенчишин Ф. М. Доповідач - Пищида М.М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 лютого 2017 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого - Пищиди М.М.,

суддів - Максюти Ж.І., Каратаєвої Л.О.,

за участю секретаря - Григор'євої В.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області на ухвалу Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 22 вересня 2016 року по справі за скаргою ОСОБА_2, заінтересована особа ОСОБА_3 на рішення старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Клименко Наталії Олександрівни, -

В С Т А Н О В И Л А:

У серпні 2016 року ОСОБА_5 звернувся до суду зі скаргою на рішення державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного Територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Клименко Н.О., обґрунтовуючи її тим, що постановою відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області від 14 липня 2016 року ВП № 50893014 встановлено, що боржником рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська 199/7093/15-ц за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, за договором позики від 13 березня 2013 року, про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 заборгованості за договором позики від 19 березня 2013 року у загальному розмірі 4638573 гривні 48 копійок; судових витрат з оплати судового збору 1605 гривень 05 копійок; усього 4640178 (чотири мільйони шістсот сорок тисяч сто сімдесят вісім) гривень 55 (п'ятдесят п'ять) виконано в повному обсязі.

Згідно вказаної постанови від 14 липня 2016 року постанова може бути оскаржена у 10-денний строк в порядку встановленому законом «Про виконавче провадження» .

Відповідно до ч. 3 ст. 49 Закону, копія постанови у триденний строк надсилається сторонам і може бути оскаржена в десятиденний строк у порядку, встановленому цим Законом. Зазначену постанову від 14 липня 2016 року боржник не отримував, представник боржника ознайомився з нею 03 серпня 2016 року під час ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження

Відповідно до положень ч. 1, ч. 2 ст. 385 ЦПК України, скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод. Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

У зв'язку з вищезазначеним просив суд:

- визнати поважними причини пропуску строків для оскарження постанов ВПВР від 28 квітня 2016 року ВП № 50893014 про стягнення з боржника виконавчого збору, від 14 липня ВП № 50893014 про закінчення виконавчого провадження, від 14 липня 2016 року ВП № 51673ПІ про відкриття виконавчого провадження, розпорядження ВПВР від 14.07.2016 № 50893014/в-12 про перерахування стягувачу грошових коштів, та відновити їх;

- скасувати постанову ВПВР від 14 липня 2016 року ВП № 50893014 про закінчення ВП;

- скасувати постанову ВПВР від 28 квітня 2016 року ВП № 50893014 про стягнення з боржника виконавчого збору;

- скасувати постанову ВПВР від 14 липня 2016 року ВП № 51673111 про відкриття ВП;

- скасувати розпорядження ВПВР від 14 липня 2016 року № 50893014/в-12 про перерахування стягувачу грошових коштів;

- визнати виконавчий лист від 13 квітня 2016 року № 199/7093/15-ц, виданий Амур-Нижньодніпровським районним судом міста Дніпропетровська таким, що не підлягає виконанню.

Ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 22 вересня 2016 року скаргу ОСОБА_2, заінтересована особа ОСОБА_3, на рішення старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного Територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Клименко Наталії Олександрівни - задоволено в повному обсязі.

Визнано неправомірними та скасувати наступні рішення старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного Територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Клименко Наталії Олександрівни:

- постанову від 14 липня 2016 року ВП № 50893014 про закінчення виконавчого провадження;

- постанову від 28 квітня 2016 року ВП № 50893014 про стягнення з боржника виконавчого збору;

- постанову від 14 липня 2016 року ВП № 51673111 про відкриття виконавчого провадження;

- розпорядження від 14 липня 2016 року № 50893014/в-12 про перерахування стягувачу грошових коштів.

Визнано таким, що не підлягає виконанню повністю виконавчий лист, виданий 13 квітня 2016 року на примусове виконання рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 15 жовтня 2015 року за результатами розгляду цивільної справи № 199/7093/15-ц за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики і яким стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3:

-заборгованість за договором позики від 19 березня 2013 року у загальному розмірі 4638573 гривні 48 копійок;

-судові витрати з оплати судового збору у розмірі 1605 гривень 07 копійок;

усього стягнуто 4640178 (чотири мільйони шістсот сорок тисяч сто сімдесят вісім) гривень 55 (п'ятдесят п'ять) копійок.

В апеляційній скарзі Головне територіальне управління юстиції у Дніпропетровській області, просить скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити по справі нове рішення яким відмовити у задоволені скарги у повному обсязі, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно відхилити, а рішення суду залишити без змін з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що Амур-Нижньодніпровським районним судом м. Дніпропетровська 15 жовтня 2015 року позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 задоволено та стягнуто заборгованість за договором позики від 19 березня 2013 року у загальному розмірі 4 638 573 гривні 48 копійок,

13 квітня 2016 року стягувач ОСОБА_3 отримав виконавчий лист на примусове виконання зазначеного рішення, який 18 квітня 2016 року подав виконавчий лист для викнання до Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного Територіального управління юстиції у Дніпропетровській області.

21 квітня 2016 року старшим державним виконавцем Клименко Н.О. була винесена постанова про відкриття виконавчого провадження ВП № 5089301. Зазначеною постановою боржнику був визначений строк самостійного виконання рішення в строк до 27 квітня 2016 року.

Копія вказаної постанови була отримана представником боржника ОСОБА_2 21 квітня 2016 року.

28 квітня 2016 року старшим державним виконавцем Клименко Н.О. у межах вказаного виконавчого провадження була винесена постанова про стягнення з боржника ОСОБА_2 виконавчого збору у розмірі 464 007,86 грн.

13 липня 2016 року боржник ОСОБА_2 звернувся до Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного Територіального управління юстиції у Дніпропетровській області з письмовою заявою, за якою просив виконавче провадження закінчити на підставі п. 8 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» у зв'язку з фактичним виконанням в повному обсязі рішення, що підтверджується копією нотаріально-посвідченої заяви.

До вказаної заяви була додана фотокопія посвідченої 13 липня 2016 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Сусловим М.Є. заяви від імені ОСОБА_7, який діяв від імені ОСОБА_3 на підставі нотаріально-посвідченої довіреності., і за якою ОСОБА_7 повідомив, що 13 липня 2016 року о 13 годині 00 хвилин одержав від ОСОБА_2 у повному обсязі грошові кошти по рішенню Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 15 жовтня 2015 року по справі № 199/7093/15-ц (провадження № 2/199/3301/15). Також вказаною заявою ОСОБА_7 підтвердив, що на цей час (13 липня 2016 року) між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 всі спірні питання врегульовані належним чином. Будь-яких матеріальних та інших претензій майнового характеру ОСОБА_3 до ОСОБА_2 не буде мати і мати не буде. Відповідність зазначеної фотокопії оригіналу була посвідчена самим ОСОБА_2

13 липня 2016 року, до Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного Територіального управління юстиції у Дніпропетровській області з письмовою заявою з письмовою заявою звернувся представник стягувача ОСОБА_7, який просив повернути виконавчий лист стягувачу на підставі ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження».

13 липня 2016 року представник стягувача ОСОБА_8 надала до Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного Територіального управління юстиції у Дніпропетровській області письмову заяву про перерахування стягнутих з ОСОБА_2 грошових коштів на рахунок стягувача.

14 липня 2016 року старшим державним виконавцем Клименко Н.О. винесене розпорядження № 50893014/В-12 про перерахування грошових коштів у сумі 100 грн., що надійшли на рахунок з обліку депозитних сум при примусовому виконанні виконавчого провадження, на користь ОСОБА_3

Також, 14 липня 2016 року старшим державним виконавцем Клименко Н.О. винесена постанова про закінчення вказаного виконавчого провадження на підставі п. 8 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» у зв'язку з тим, що рішення боржником виконане в повному обсязі. Цією ж постановою прийняте рішення про виділення постанови про стягнення з боржника виконавчого збору в самостійне провадження.

14 липня 2016 року старшим державним виконавцем Клименко Н.О винесена постанова про відкриття виконавчого провадження ВП № 5167311 з примусового виконання постанови про стягнення з боржника виконавчого збору від 28 квітня 2016 року.

Вирішуючи скаргу в частині скасування постанови державного виконавця від 14 липня 2016 року ВП № 50893014 про закінчення виконавчого провадження, суд виходить з того, що за п. 8 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження піддягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно виконавчого документа.

У відповідності до приписів ч. 3 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження», про закінчення виконавчого провадження державний виконавець виносить постанову з обов'язковим мотивуванням підстав її винесення, яка затверджується начальником відділу, якому він безпосередньо підпорядкований.

При цьому, підставою для такого висновку стала надана ОСОБА_2 заява про закінчення виконавчого провадження з цих підстав та додана до неї фотокопія вищевказаної посвідченої 13 липня 2016 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Сусловим М.Є. заяви від імені ОСОБА_7, який діяв від імені ОСОБА_3 на підставі нотаріально-посвідченої довіреності., і за якою ОСОБА_7 повідомив, що 13 липня 2016 року о 13 годині 00 хвилин одержав від ОСОБА_2 у повному обсязі грошові кошти по рішенню суду. Вказана фотокопія заяви ОСОБА_7 була посвідчена лише ОСОБА_2, тобто для державного виконавця не була належним доказом на підтвердження факту виконання боржником рішення в повному обсязі.

Не містила таких відомостей і заява ОСОБА_7 про повернення виконавчого документа стягувачу.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження», виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження, за яким виконання не здійснювалося або здійснено частково, повертається стягувачу у разі, якщо є письмова заява стягувача.

Заява представника стягувача ОСОБА_7 від 13 липня 2016 року про повернення виконавчого документа стягувачу державним виконавцем безпідставно не була розглянута і рішення по ній прийняте не було.

За наведених обставин, постанова старшого державного виконавця Клименко Н.О. від 14 липня 2016 року про закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених п. 8 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» була винесене за відсутності у державного виконавця належного підтвердження факту виконання боржником рішення в повному обсязі та наявності у державного виконавця заяви стягувача про повернення йому виконавчого документа на підставі п. 1 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження».

Вирішуючи скаргу в частині скасування постанови від 28 квітня 2016 року ВП № 50893014 про стягнення з боржника виконавчого збору та розпорядження від 14 липня 2016 року № 50893014/в-12 про перерахування стягувачу грошових коштів, суд виходить з того, що у виконавчому провадженні наявні докази внесення ОСОБА_2 26 квітня 2016 року на депозитний рахунок відділу примусово виконання рішень 100 грн.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 43, ч. 2 ст. 43 Закону України «Про виконавче провадження», розподіл стягнутих державним виконавцем з боржника за виконавчим провадженням грошових сум (у тому числі одержаної від реалізації майна боржника) здійснюється у такому порядку … у третю чергу задовольняються вимоги стягувача та стягується виконавчий збір у розмірі 10 відсотків фактично стягнутої суми. Розподіл грошових сум у черговості, зазначеній у частині першій цієї статті, здійснюється по мірі їх стягнення.

За ч. 6 ст. 45 Закону України «Про виконавче провадження», у разі якщо державному виконавцю відомий рахунок стягувача, на який необхідно перерахувати стягнуті з боржника кошти, або якщо відповідно до частини другої цієї статті кошти підлягають перерахуванню на адресу стягувача поштовим переказом, то сума виконавчого збору, пропорційна стягнутій сумі, перераховується після перерахування стягувачу належної йому суми. В іншому разі сума виконавчого збору, пропорційна стягнутій сумі, перераховується після надходження стягувачу повідомлення про наявність на відповідному рахунку органу державної виконавчої служби суми коштів, що підлягає виплаті стягувачу.

З огляду на викладені приписи Закону України «Про виконавче провадження», з урахуванням одночасності розподілу стягнутих суд для задоволення вимог стягувача та стягнення виконавчого збору, зі сплачених ОСОБА_2 100 грн., 10 %, або 10 грн. підлягали зарахуванню в рахунок стягнення виконавчого збору і сума, що підлягала стягненню за виконавчим документом піддягала зменшенню не на 100 грн., а на 90 грн.

Зазначені положення законодавства державним виконавцем враховані не були і останній при винесенні оскаржуваної постанови невірно визначив суму виконавчого збору, а при винесенні оскаржуваного розпорядження - суму коштів, яка підлягає перерахуванню на рахунок стягувача.

Вирішуючи скаргу в частині оскарження постанови від 14 липня 2016 року ВП № 51673111 про відкриття виконавчого провадження, суд виходить з того, що відкриття вказаного виконавчого провадження було обумовлене закриттям основного виконавчого провадження № 5 липня 2016 року, що визнано судом незаконним. Крім цього, виконавче провадження відкрите на примусове виконання виконавчого документа (постанови про стягнення виконавчого збору), який визнаний судом незаконним.

Згідно ч.ч. 2, 3 ст. 387 ЦПК України, у разі встановлення обгрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення неправомірними і зобов'язує державного виконавця задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи. Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої слуби і права чи свободи заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Таким чином скарга ОСОБА_2 знайшла свої підтвердження в зазначеній частині, підлягає задоволенню, а відповідні постанови і розпорядження державного виконавця - скасуванню.

Відповідно до вимог ст. 385 ЦПК України, скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод. Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

Матеріали виконавчого провадження не містять доказів підтвердження вручення копій оскаржуваних постанов державного виконавця боржнику чи його представнику і представником Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області доводи представника заявника про ознайомлення з оскаржуваним рішеннями лише 03 серпня 2016 року не спростовані.

Зі скаргою ОСОБА_2 звернувся до суду 12 серпня 2016 року. Таким чином, ОСОБА_2 строк подання скарги до суду не пропущений і такий строк не потребує поновлення судом.

Вирішуючи вимоги про визнання виконавчого документу таким, що не піддягає виконанню, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що за правилами ч. 4 ст. 369 ЦПК України, суд ухвалою вносить виправлення до виконавчого листа, а у разі якщо його було видано помилково або якщо обов'язок боржника відсутній повністю чи частково у зв'язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин, суд визнає виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню повністю або частково.

Боржником та стягувачем в судовому засіданні не оспорювався той факт, що на час розгляду скарги в суді обов'язок боржника відсутній повністю у зв'язку з його припиненням добровільним виконанням боржником.

Таким чином колегія суддів дійшла висновку, що згідно правил викладених у ч. 4 ст. 369 ЦПК України, відповідний виконавчий документ підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню повністю, а вимоги ОСОБА_2 в цій частині - задоволенню.

Керуючись ст.ст. 209 307, 308 ЦПК України, колегія суддів -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області - відхилити.

Ухвалу Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 22 вересня 2016 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: