ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2/753/938/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" лютого 2017 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Даниленко В.В.

при секретарі Пасько І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення неустойки за прострочення сплати аліментів,

ВСТАНОВИВ:

У липні 2016 року ОСОБА_2 (далі по тексту - позивач, ОСОБА_2.) звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 (далі по тексту - відповідач, ОСОБА_3.) про стягнення неустойки за прострочення сплати аліментів.

Свої позовні вимоги мотивувала тим, що 16.09.2005 р. був зареєстрований шлюб між нею та ОСОБА_3 Від шлюбу народилася дитина, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 06 лютого 2013 року шлюб було розірвано. Рішенням Індустріального суду м. Дніпропетровськ від 14 жовтня 2013 року стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку щомісячно, починаючи з 26.09.2013 р. і до досягнення дитиною повноліття. Відповідач аліменти не сплачує. Сума неустойки за період з грудня 2015 року по квітень 2016 року складає 27 759,49 грн.

В останній редакції позовних вимог просила суд стягнути з ОСОБА_3 на її користь неустойку за прострочення сплати аліментів в сумі 27 759,49 грн. та судовий збір у розмірі 551,20 грн.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, просив задовольнити позов у повному обсязі.

У судовому засіданні відповідач проти позовних вимог заперечував та просив у задоволені позову відмовити повністю.

Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи вважає встановленими наступні обставини.

16 вересня 2005 року був зареєстрований шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про шлюбу (а.с. 4).

Від шлюбу народилася дитина, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с. 6).

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 06 лютого 2013 року шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 розірвано.

Рішенням Індустріального суду м. Дніпропетровськ від 14 жовтня 2013 року стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку щомісячно, починаючи з 26.09.2013 р. і до досягнення дитиною повноліття (а.с. 5).

Відповідач аліменти не сплачує.

Згідно довідки-розрахунку заборгованості головного державного виконавця ВДВС Подільського РУЮ у м. Києві № 268/8 від 14.12.2016 р. заборгованість по сплаті аліментів станом на 01.12.2016 р. становить 12 415,16 грн. (а.с. 41).

Посилання відповідача на довідку контррозрахунок, відповідно до якої заборгованість по сплаті аліментів станом на 01.12.2016 р. становить 6 483,64 грн. (а.с. 37-38), суд оцінює критично, оскільки вона не відповідає вимогам ст.ст.58-60 ЦПК України.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 196 Сімейного кодексу України (далі - СК України), при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів

Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 р. «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України» відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи.

Пунктом 22 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про практику застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз'яснено, що передбачена ст. 196 СК відповідальність платника аліментів за прострочення їх слати у виді неустойки (пені) настає за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема у зв'язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів.

Верховний Суд України своїм листом від 25 листопада 2009 року за № 6.3-2009 роз'яснив, що згідно положень СК України аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісячно, тому за змістом ст. 196 СК України пеня нараховується не на всю суму заборгованості, а її нарахування обмежується лише сумою несплачених аліментів за той місяць, в якому не проводилось стягнення аліментів.

Це пов'язано з тим, що відповідно до ст. 61 Конституції України ніхто не може бути притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення, а за положеннями ч. 2 ст. 550 Цивільного кодексу України відсотки на неустойку (як повторна пеня) не нараховується. У зв'язку з цим сума заборгованості зі сплати аліментів за попередні місяці не додається за наступні, а кількість днів прострочення обчислюється виходячи з того, скільки днів прострочено до сплати певну суму заборгованості. При цьому пеня нараховується не з часу фактичного ухилення від утримання і не з часу подання позовної заяви про стягнення аліментів чи з часу набрання рішенням суду про стягнення аліментів законної сили, а з часу невиконання рішення суду.

Відповідно до ст. 196 Сімейного кодексу України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення.

Позивачем надано розрахунок неустойки (пені) по сплаті аліментів за спірний період, який судом перевірено та покладено в основу рішення (а.с. 42-53).

Всього за період з грудня 2015 року по квітень 2016 року сума неустойки складає 27 759,49 грн.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього кодексу.

Суд, дослідивши матеріали справи, вислухавши осіб, які приймали участь у розгляді справи, приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані, доведені в судовому засіданні та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Отже з відповідача на користь позивача слід стягнути 551,20 грн. (а.с. 24).

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 208, 212, 213, 215 ЦПК України та на підставі ст.ст. 180-185, 196 Сімейного Кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення неустойки за прострочення сплати аліментів- задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_2) неустойку за прострочення сплати аліментів у розмірі 27 759,49 (двадцять сім тисяч сімсот п'ятдесят дев'ять) гривень 49 копійок.

Стягнути з ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_2) судовий збір в розмірі 551,20 (п'ятсот п'ятдесят одну) гривню 20 копійок.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Дарницький районний суд м. Києва шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. У разі якщо рішення було проголошено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя: