Справа № 409/183/17
Пров. № 2/409/276/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 лютого 2017 року смт.Білокуракине

Білокуракинський районний суд Луганської області в складі:

головуючого судді - Третяка О.Г.,

при секретарі- Бушлі О.В.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні в смт. Білокуракине цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право на реєстрацію та користування житловим приміщенням,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право на реєстрацію та користування житловим приміщенням.

В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що згідно свідоцтва про право приватної власності на домоволодіння від 23.01.1996р., технічного паспорту, житловий будинок із господарськими будівлями та спорудами, що розташований на належній їй на праві приватної власності земельній ділянці за адресою: АДРЕСА_1, належить на праві власності - ОСОБА_1. 25 липня 2012 року на прохання відповідачки, яка доводиться їй свахою, ОСОБА_2 було зареєстровано у встановленому законом порядку за адресою належного позивачу праві приватної власності вищевказаного домоволодіння. Але фактично відповідачка - ОСОБА_2 з моменту її реєстрації, жодного дня в ньому не мешкала, а мешкає вона зовсім за іншою адресою та в іншому домоволодінні. Увесь час, з моменту реєстрації, позивачу, як власнику належного на праві власності домоволодіння, доводиться зіткатися з численними труднощами, зокрема під час оформлення субсидії на оплату за житлово-комунальні послуги, вартість яких за останні роки все більш зростає, а при її доході який вона отримує у вигляді пенсії - вкрай важко. Тобто, хоча відповідачка за фактом і не проживала та не проживає до теперішнього часу за адресою проживання позивача, але, починаючи з 25 липня 2012 року до теперішнього часу вона залишається зареєстрованою за адресою, належного позивачу на праві приватної власності вищевказаного домоволодіння. Це і спонукало ОСОБА_1 звернутися до суду з відповідною позовною заявою.

Позивачка у судове засідання не з'явилась, надала суду письмову заяву, якою підтримала позовні вимоги у повному обсязі, просила справу слухати у її відсутність.

Відповідач у судове засідання не з'явилася, надала до суду письмову заяву, якою проти позову не заперечувала, справу просила слухати у її відсутності.

Представник третьої особи - Білокуракинської селищної ради Луганської області у судове засідання не з'явився, надав суду письмову заяву, якою просив справу слухати у його відсутність та не заперечує проти щадоволення позовних вимог ОСОБА_1.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню частково з наступних підстав.

У судовому засіданні встановлено, що згідно свідоцтва про право приватної власності на домоволодіння від 23.01.1996р., виданого виконкомом Білокуракинської ради народних депутатів, технічного паспорту, виготовленому та складеному Луганським МБТІ від 18.12.1967р., житловий будинок із господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1, належить на праві власності ОСОБА_1 (а.с.10,11,12). Відповіднодо акту обстеження матеріально- побутових умов сім"ї від 18.01.2017 року ОСОБА_2 прописана разом із ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.6). Однак, відповідачка - ОСОБА_2 з моменту її реєстрації не проживала за адресою: АДРЕСА_1.

Згідно ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд і має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобовязано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Ст.321 ЦК України встановлює непорушність права власності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод в здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Згідно ст. 71 ЖК України, при тимчасовій відсутності без поважних причин наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Оскільки позивачем доведено той факт, що відповідач взагалі не проживала за адресою АДРЕСА_1, позовні вимоги в частині визнання відповідача такою, що втратила право користування житловим приміщенням підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Згідно із ст.. 3 Цього Закону, орган реєстрації - виконавчий орган сільської, селищної або міської ради, сільський голова (у разі якщо відповідно до закону виконавчий орган сільської ради не утворено), що здійснює реєстрацію, зняття з реєстрації місця проживання особи на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці, на яку поширюються повноваження відповідної сільської, селищної або міської ради.

На підставі постанови Кабінету Міністрів України № 207 від 02 березня 2016 року "Про затвердження Правил реєстрації місця проживання та Порядку передачі органами реєстрації інформації до Єдиного Державного демографічного реєстру" наразі обов"язки щодо здійснення реєстрації місця проживання покладено на відділ реєстрації місця проживання громадян виконавчого комітету Білокуракинської селищної ради Луганської області.

Таким чином, зняття з реєстрації особи на підставі зазначеного рішення суду є обов'язком органу, на який покладено обов"язки щодо здійснення реєстрації місця проживання та зняття з реєстрації місця проживання - відділу реєстрації місця проживання громадян виконавчого комітету Білокуракинської селищної ради Луганської області.

Отже, слід відмовити в частині вимог щодо зобов"язання виконачого комітету Білокуракинської селищної ради зняти з реєстрації місця проживання.

Керуючись ст.ст. 64, 156 ЖК України, ст. 405 ЦК України, ст. 7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні", ст.ст. 10, 11, 57, 60, 88, 169, 209, 212, 214-215, 218, 224-228 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити частково .

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, такою, що втратила право на користування житловим приміщенням (домоволодінням) - АДРЕСА_1, яке належить на праві приватної власності ОСОБА_1.

В іншій частині позовних вимог відмовити, як заявлених безпідставно.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення. У разі якщо рішення було постановлено без участі особи, яка його оскаржує, апеляційна скарга подається з дня отримання копії рішення.

Суддя Білокуракинського районного суду

Луганської області Третяк О.Г.