Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа №348/75/17

13 лютого 2017 року м. Надвірна

Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області

в складі головуючого судді: Мужика І.І.

секретаря: Дмитрук С.І.

за участю позивача: ОСОБА_1

відповідача: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Надвірна справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання,-

Встановив:

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання.

В судовому засіданні позивач по справі ОСОБА_1 позов підтримала повністю з мотивів, викладених в позовній заяві, який просить задоволити, однак не заперечує проти зменшення розміру аліментів.

Відповідач по справі ОСОБА_2 в судовому засіданні позов не визнав, просить відмовити в його задоволенні, оскільки він не працює.

Суд, вислухавши пояснення сторін по справі, дослідивши докази, представлені сторонами на виконання вимог ст. 60 ЦПК України і які сторони вважають достатніми для обґрунтування і заперечення своїх позовних вимог та зясувавши фактичні обставини справи, прийшов до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступних підстав:

Згідно ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Статтею 10 ЦПК України передбачено, що кожна із сторін повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Суд сприяє всебічному і повному зясуванню всіх обставин справи: розяснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обовязки, попереджує про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених кодексом.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін на інших осіб, які беруть участь у справі.

У відповідності до ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

За змістом ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 СК України, а саме: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітнім дочкою, сином.

Також, при визначенні розміру аліментів мають бути враховані, окрім оплати вартості навчання, вартість підручників, зошитів та іншого канцелярського приладдя, необхідного при навчанні, вартість проїзду до навчального закладу та вартість проживання за місцем його знаходження.

У п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз'яснено, що обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

В судовому засіданні встановлено, що сторони по справі перебували у зареєстрованому шлюбі з 27.09.1997 року.

13.05.2004 року шлюб між сторонами розірвано, про що свідчить свідоцтво про розірвання шлюбу серії 1-НМ №069331 від 13.04.2004 року видане відділом РАЦС Надвірнянського районного управління юстиції Івано-Франківської області (ас.4).

ОСОБА_3 є сином сторін по справі, що стверджується свідоцтвом про народження останнього, виданого 03.02.1999 року виконкомом Білоославської сільської ради Надвірнянського району Івано-Франківської області (ас.5).

Син сторін по справі ОСОБА_3 проживає з позивачем по справі ОСОБА_1, що стверджується довідкою від 02.12.2016 №5809 виданою Білоославською сільскою радою Надвірнянського району Івано-Франківської області (ас.8).

Позивач по справі ОСОБА_1 на даний час не працює, виховує двох синів, один з яких навчається в Івано-Франківському професійному будівельному ліцеї на денній формі навчання. Сім»я позивача по справі є малозабезпеченою та потребує додаткового забезпечення, про що свідчить акт обстеження матеріально-побутових умов сім»ї, складений депутатом Білооославської сільської ради Надвірнянського району Івано-Франківської області (ас.9).

В даний час син сторін по справі ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, повнолітній та навчається в Івано-Франківському професійному будівельному ліцеї на денній формі навчання. Згідно довідки № 443 від 30.11.2016 року термін закінчення навчання ОСОБА_3 30.06.2017 року (ас.10).

Дані факти ствердили сторони по справі.

Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2017 рік» розмір прожиткового мінімуму для дітей віком від 6 до 18 років - 1689 гривень; працездатних осіб - 1600 гривень.

Положеннями ст.1 Закону України «Про прожитковий мінімум» поняття прожиткового мінімуму визначено як вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров'я, набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості.

Відповідач по справі ОСОБА_2, як встановлено в судовому засіданні не має постійного місця праці, має нерегулярний заробіток, мінливий дохід, а отже на думку суду взмозі сплачувати аліменти на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 в зв'язку з навчанням в твердій грошовій сумі в розмірі 900 грн. щомісячно до закінчення ним навчання, тобто по 30.06.2017 року.

Відповідачем по справі ОСОБА_2 не надано суду будь-яких доказів неможливості сплати аліментів на утримання повнолітнього сина у зв»язку з продовженням ним навчання.

Стягнення аліментів слід проводити з 20.01.2017 року, тобто з дня досягнення ОСОБА_3 повноліття.

А тому, суд, оцінюючи в сукупності здобуті докази по справі прийшов до висновку про часткове задоволення позову.

У відповідності до ст. 88 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача, зокрема: 640 судового збору в дохід держави.

На підставі ст. ст.182,198,199, 200 СК України, керуючись ст.ст.3,15,208,209,212-215,218,223 ЦПК України, суд, -

Вирішив:

Позов ОСОБА_1 задоволити частково. Стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний код НОМЕР_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_3 міської ради Івано-Франківської області, жителя ІНФОРМАЦІЯ_4 участок Гнилий Надвірнянського району Івано-Франківської області аліменти в користь ОСОБА_1, ідентифікаційний код - НОМЕР_2, на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 в зв'язку з навчанням в твердій грошовій сумі в розмірі 900 грн. щомісячно до закінчення ним навчання, тобто по 30.06.2017 року.

Стягнення аліментів проводити 20.01.2017 року.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави 640 грн. судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 10 днів з дня його проголошення до апеляційного суду Івано-Франківської області через Надвірнянський районний суд.

Суддя Мужик І.І.

Повний текст рішення виготовлено 16.02.2017 року.