Провадження № 2/344/1030/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 лютого 2017 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої судді Пастернак І.А.

секретаря Кріцак Г.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів на утримання неповнолітнього сина та стягнення 1/2 частини додаткових витрат, понесених на лікування сина, що становить 327 074,23 грн., -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів на утримання неповнолітнього сина та стягнення 1/2 частини додаткових витрат, понесених на лікування сина, що становить 327 074,23 грн., а саме: збільшити розмір аліментів, що стягуються з ОСОБА_2 до розміру 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення повноліття, мотивуючи тим, що перебувала у шлюбі з відповідачем з 1998 року по 2008 рік. Від шлюбу у сторін є син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Згідно рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 04.06.2008 року з відповідача присуджено стягувати аліменти на утримання дитини в розмірі 250 грн. щомісячно починаючи з 26.06.2008 року до досягнення ним повноліття. З огляду на те, що з часу призначення аліментів матеріальне становище відповідача змінилося, змінився розмір прожиткового мінімуму, на даний час син ОСОБА_4 тяжко хворіє, тому на його утримання потрібно більше коштів. А тому, просила збільшити розмір аліментів та стягувати з відповідача на її користь на утримання дитини до розміру 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення повноліття. З 28.09.2015 року по 20.05.2016 рік син ОСОБА_4 перебував на лікуванні на кафедрі дитячої гематології та онкології Інституту педіатрії Дебреценського університету, Центру клінічної медицини з приводу гострої лімфобластичної лейкемії. З травня 2016 року продовжується підтримуюче лікування дитини, на яке позивачкою витрачено 4250,00 Євро. Всього на лікування сина вона витратила 23100 Євро, що за офіційним курсом НБУ станом на 04.11.2016 року становить 654148,46 грн. ОСОБА_3 витрати є додатковими витратами, зумовлені особливими обставинами, тому просить стягнути з відповідача ? частину витрат, понесених нею на лікування сина, а саме: 327074,23 грн.

18.01.2017 року позивачка подала до суду заяву про зміну позовних вимог в частині збільшення розміру аліментів, що стягуються з ОСОБА_2 до розміру 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення повноліття, в якій просила суд стягувати з ОСОБА_2, зареєстрованого та проживаючого ІНФОРМАЦІЯ_2, на користь ОСОБА_1, зареєстрованої в ІНФОРМАЦІЯ_3, податковий номер: НОМЕР_1, на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, 1/3 частину заробітку щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення повноліття. Стягнення аліментів в збільшеному розмірі розпочати з 14.11.2016 року.

Позивачка та представник позивачки в судовому засіданні позовні вимоги підтримали з підстав, викладених в позовній заяві, просили суд позов задоволити в повному обсязі.

Відповідач та представник відповідача в судовому засіданні позовну вимогу щодо стягнення з відповідача на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, 1/3 частину заробітку щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення повноліття - визнали повністю. Позовну вимогу щодо стягнення 1/2 частини додаткових витрат, понесених на лікування сина, що становить 327 074,23 грн. - визнали частково в сумі 150000 грн., мотивуючи тим, що ОСОБА_5 міською радою Івано-Франківської області позивачці на лікування сина було виділено 100000 грн. спонсорської допомоги. В задоволенні решти позовних вимог просили відмовити з підстав, викладених у поданому до суду 16.01.2017 року запереченні (а.с.41-43).

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали, встановивши таким чином фактичні обставини справи, застосовуючи загальні засади цивільного законодавства справедливість, добросовісність та розумність, керуючись конституційним принципом верховенства права, оцінивши всебічно, повно та обєктивно всі наявні у справі докази окремо та у сукупності, застосовуючи відповідні норми матеріального права, утверджуючи та забезпечуючи права людини і основоположні свободи сторін, враховуючи принцип неупередженості, суд приходить до наступних висновків.

У відповідності з ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, у межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до копії свідоцтва про народження серія І-НМ №051778, виданого 11.07.2000 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є батьками ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.5).

Судом встановлено, що неповнолітній ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 після розірвання шлюбу між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, проживає з матірю та перебуває на її утриманні.

Рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 04.06.2008 року по справі № 2-2428/2008 року судом присуджено стягувати з ОСОБА_2 аліменти в користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітньої дитини: сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 в твердому грошовому розмірі по 250 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття (а.с.27-28) .

Вказане рішення набрало законної сили, та звернуто до примусового виконання до Відділу державної виконавчої служби ОСОБА_5 міського управління юстиції.

Положеннями ст. 180 СК України визначено, що батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття.

Згідно з ч. 2 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-XII від 27 лютого 1991 року) держави-учасниці зобов'язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.

Держави-учасниці забезпечують у максимально можливій мірі виживання і здоровий розвиток дитини (ч. 2 ст. 6 Конвенції про права дитини).

Частиною 1 та 2 ст. 27 Конвенції про права дитини визначено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

В силу дії ч. 3 ст. 181 СК України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька або в твердій грошовій сумі і виплачується щомісячно.

За приписами ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу.

Статтею 192 СК України визначено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Як вбачається зі змісту позовних вимог позивачка фактично просить суд змінити спосіб присудження аліментів із твердої грошової суми на частку (відсоток) від заробітку.

Верховний Суд України в правовій позиції, викладеній в постанові від 05 лютого 2014 року у справі № 143 цс 13, зазначив, що з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки).

При розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обовязку батьків утримувати своїх дітей (ст. 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст. 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»).

Таким чином, суд вважає, що зміна розміру аліментів шляхом зміни способу їх присудження не суперечить закону, так як така зміна відповідає положенням ст. 192 СК України.

Законом України «Про державний бюджет України на 2017 рік» від 21.12.2016 року за № 1801-VІІІ встановлено, що прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років становить: з 1 січня 2017 року - 1355 гривень, з 1 травня - 1426 гривень, з 1 грудня - 1492 гривні. А тому, в будь-якому разі аліменти не можуть бути меншими ніж: 30% від 1355 грн з 01 січня 2017 року, 30% від 1426 гривень з 01 травня 2017 року, 30% від 1492 гривні з 01 грудня 2017 року.

Вирішуючи питання визначення суми аліментів суд враховує положення ст. ст. 182, 184 СК України та вважає, що стягнення із ОСОБА_2 аліментів в користь ОСОБА_1 на утримання дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/3 частини заробітку щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення повноліття є достатнім для забезпечення дитині належних умов для їх фізичного, духовного та культурного розвитку.

Відповідно до пункту 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ відносно батьківства, материнства і стягнення аліментів" розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Тому стягнення аліментів в зміненому розмірі слід розпочати з дня набрання рішенням законної сили.

Відповідно до ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

Згідно довідки №23 від 30.01.2017 року, виданої ТОВ EuroMED International Kft., ОСОБА_1, як законним представником неповнолітнього ОСОБА_3, було сплачено згідно виставлених рахунків готівковими коштами в євро всього 23100 Євро (а.с.78).

Згідно курсу Національного Банку України станом на 04.11.2016 року 23100 Євро становить 654148,11 грн., а не 654148,46 грн., як зазначає позивачка.

Згідно довідки департаменту соціальної політики виконкому ОСОБА_5 міської ради №14/45.23-11/537 від 05.01.2017 року ОСОБА_1 згідно розпорядження міського голови від 23.10.2015 року №470-р виділено одноразову матеріальну допомогу на лікування сина ОСОБА_4 в сумі 50000 грн. та згідно розпорядження міського голови від 08.02.2016 року №53-р виділено одноразову матеріальну допомогу на лікування сина ОСОБА_4 в сумі 50000 грн. Як вбачається із зазначеної довідки, позивачці на лікування сина ОСОБА_5 міською радою виділено матеріальну допомогу в сумі 100000 грн., яка не може бути врахована до додаткових витрат, понесених на лікування сина, які вона просить стягнути з відповідача.

Відповідно до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

Отже, обовязок щодо утримання неповнолітнього ОСОБА_3 покладається як на батька так і на матір дитини, а тому з відповідача слід стягнути одноразово додаткові витрати на лікування ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 277 074 (двісті сімдесят сім тисяч сімдесят чотири) грн. 05 коп.(1/2 від суми понесених позивачкою витрат).

З огляду на викладене, суд приходить до виснову, що позовні вимоги є частково обгрунтованими та такими, що підлягають до часткового задоволення.

Згідно із ч. 3 ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

А тому з відповідача слід стягнути в дохід держави 551 грн. 20 коп. судового збору.

На підставі наведеного, ст. ст. 141, 180, 181, 182, 184, 185, 191, 192 Сімейного кодексу України, ст. 8 Закону України Про охорону дитинства, ст.ст.3, 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-XII від 27 лютого 1991 року), п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ відносно батьківства, материнства і стягнення аліментів", керуючись ст. ст. 11, 88, 213-215 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів на утримання неповнолітнього сина та стягнення 1/2 частини додаткових витрат, понесених на лікування сина, що становить 327 074,23 грн. задоволити частково.

Стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, зареєстрованого та жителя ІНФОРМАЦІЯ_5, аліменти в користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_6, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, зареєстрованої в ІНФОРМАЦІЯ_7, жительки АДРЕСА_1 на утримання малолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 щомісячно в розмірі 1/3 частини заробітку, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття.

Стягнення аліментів в зміненому розмірі розпочати з дня набрання рішенням законної сили.

Припинити стягнення аліментів по виконавчому листу №2-2428/2008 року виданому на виконання рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 04.06.2008 року.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, зареєстрованого та жителя ІНФОРМАЦІЯ_5 в користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_6, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, зареєстрованої в ІНФОРМАЦІЯ_7, жительки АДРЕСА_1, одноразово 1/2 частини витрат понесених на лікування ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що становить 277 074 (двісті сімдесят сім тисяч сімдесят чотири) грн. 05 коп.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, зареєстрованого та жителя ІНФОРМАЦІЯ_5 - в спеціальний фонд Державного бюджету України з зарахуванням на рахунок 0002, отримувач коштів УДКСУ у м. Івано-Франківську Івано-Франківської обл., код за , банк отримувача ГУДКС України в Івано-Франківській області, код банку отримувача (МФО) 836014, код класифікації доходів бюджету 22030101, код ЄДРПОУ суду 02891693 - 551 грн. 20 коп. судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення суду подається через Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Пастернак І.А.