АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И [1]

14 лютого 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду міста Києва в складі:

головуючого судді: Прокопчук Н.О.

суддів: Саліхова В.В.,Семенюк Т.А.

при секретарі: П'ятничук В.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 від імені та в інтересах ОСОБА_2

на рішення Оболонського районного суду м.Києва від 21 вересня 2016 року

та апеляційну скаргу ОСОБА_3

на ухвалу Оболонського районного суду м. Києва від 25 листопада 2016 року

в цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа: ВДВС Подільського РУЮ в м. Києві про зменшення розміру заборгованості по сплаті аліментів, звільнення від сплати пені та зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, третя особа: Служба у справах дітей Дарницької районної у м. Києві державної адміністрації про стягнення заборгованості по сплаті аліментів ,-

ВСТАНОВИЛА :

Рішенням Оболонського районного суду м.Києва від 21.09.2016 року у задоволенні позову ОСОБА_2 - відмовлено.

Зустрічні позовні вимоги ОСОБА_3 задоволено. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 на утримання малолітніх дітей: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3 заборгованість за аліментами в розмірі 452 200 грн.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 3654 грн.

Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 25.11.2016 року у задоволенні заяви представника ОСОБА_3 - ОСОБА_7 про ухвалення додаткового рішення по справі - відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду ОСОБА_1 від імені та в інтересах ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу в якій ставить питання про скасування рішення суду та ухвалення нового про задоволення позовних вимог ОСОБА_2 в повному обсязі та відмову у задоволенні зустрічних позовних вимог ОСОБА_3 Вважає рішення Оболонського районного суду м. Києва незаконним та необґрунтованим, таким, що порушує законні права та інтереси ОСОБА_2, оскільки суд суто формально підійшов до встановлення обставин справи та належним чином не дослідив надані сторонами докази по справі, а тому оскаржуване рішення було ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що судом не було взято до уваги ту обставину, що Договір між батьками про проживання, виховання та фінансове забезпечення дітей, який був укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 передбачає обов'язок сторін переглянути його умови протягом 1 місяця у зв'язку зі зміною матеріального стану однієї із сторін договору. Разом з тим, ОСОБА_3 не надала жодної відповіді на звернення позивача за первісним позовом щодо перегляду розміру аліментів у порушення п. 5.3. Договору, а тому з боку ОСОБА_2 на сьогодні відсутній факт порушення зобов'язання зі сплати аліментів. Вказує, що судом не було взято до уваги різке погіршення стану здоров'я непрацездатної матері ОСОБА_2, а також ту обставину, що розмір аліментів, які відповідач за зустрічним позовом має сплачувати ОСОБА_3, становить 291 600,00 грн., що більш ніж у два рази перевищує розмір доходів, про які повідомляв ОСОБА_2 при розгляді справи в суді першої інстанції. Вважає, що судом допущене подвійне стягнення заборгованості по сплаті аліментів за червень 2016 р., а також задоволені зустрічні позовні вимоги ОСОБА_3 у розмірі, який не доведено жодним належним та допустимим доказом.

Не погодившись із ухвалою про відмову у задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення, ОСОБА_3 звернулася до суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Оболонського районного суду м. Києва від 25.11.2016 р. Вважає вказану ухвалу незаконною, а висновки суду такими, що не узгоджуються із нормами матеріального права. Зазначає, що договір між батьками про утримання дітей (сплату аліментів) має розглядатися як рішення суду про стягнення аліментів, а стягнення заборгованості по аліментам є по своїй природі тими ж самими аліментами, які стягуються за минулий час, а відтак, суд повинен був допустити негайне виконання судового рішення в межах суми платежу за один місяць у вказаній справі.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_2 та його представник ОСОБА_1 подану ними апеляційну скаргу підтримали з підстав наведених в ній. Апеляційну скаргу ОСОБА_3 просили відхилити.

ОСОБА_7 та ОСОБА_12,які є представниками ОСОБА_3 підтримали свою апеляційну скаргу, апеляційну скаргу ОСОБА_2 вважають безпідставною.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційних скарг, перевіривши законність та обґрунтованість судових рішень в цій частині, колегія суддів вважає,що апеляційна скарга ОСОБА_1 від імені та в інтересах ОСОБА_2 підлягає частковому задоволенню, а апеляційна скарга ОСОБА_3 задоволенню не підлягає виходячи з наступного.

Як убачається з матеріалів справи та установлено судом, сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 21.02.2006 року, який на сьогодні розірвано.

У шлюбі ІНФОРМАЦІЯ_1 народився син ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2. - донька ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3. - син ОСОБА_6.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Частиною 1 ст. 181 СК України визначено, що способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними.

Згідно зі ст. 189 СК України, батьки мають право укласти договір про сплату аліментів на дитину, у якому визначити розмір та строки виплати. Умови договору не можуть порушувати права дитини, які встановлені цим Кодексом. Договір укладається у письмовій формі і нотаріально посвідчується.

10.10.2013 р. між сторонами по справі було укладено Договір між батьками про проживання, виховання та фінансове забезпечення дітей (аліментів та додаткових витрат), що був посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Мазарчук Н.В. за реєстровим № 4095.

Згідно з п. 4.3. вказаного договору, розмір аліментів, що ОСОБА_2 повинен сплачувати на користь ОСОБА_3, за домовленістю становить на одну дитину не менше 8 100,00 грн., що еквівалентно по курсу НБУ на момент платежу - 1 000, 00 дол. США. Вказані аліменти повинні сплачуватися щомісячно не пізніше 10 числа поточного місяця на всіх дітей загальною сумою не менше 24 300,00 грн. Сторони домовились, що кошти будуть сплачуватись платником шляхом їх перерахування на поточний рахунок одержувача або готівкою одержувачу. Підтвердженням перерахунку аліментів є квитанція або розписка написана одержувачем.

Відповідно до п. 5.3.1. договору, батьки зобов'язуються переглянути умови цього договору протягом 1 (одного) місяця у разі вступу одного з батьків у шлюб, а також виникнення інших обставин, що можуть призвести до істотних змін у звичному житті дітей (дитини), у разі зміни матеріального стану, погіршення здоров'я будь-якої зі сторін договором, якщо сторони погодились, вносять ся зміни або доповнення шляхом укладення додаткового нотаріально посвідченого договору. Одностороння відмова від виконання договору або одностороння зміна його умов не допускається. При відсутності домовленості між сторонами питання зміни чи розірвання цього договору вирішується в судовому порядку.

Статтею 192 Сімейного кодексу України закріплено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Звертаючись до суду з позовом з урахуванням поданих заяв про збільшення розміру позовних вимог, ОСОБА_2 посилався на те, що його доходи після підписання договору про проживання, виховання та фінансове забезпечення дітей значно зменшилися, що було викликано погіршенням макроекономічної ситуації в Україні, а також тією обставиною, що договір про створення об'єктів авторського права-аудіовізуальних творів від 30.06.2013 р. пролонговано не було, він може сплачувати аліменти на утримання дітей у розмірі 6 000 грн. на місяць, а тому просив визначити розмір заборгованості зі сплати аліментів саме виходячи із суми, яку він може сплачувати щомісяця, а також звільнити його від сплати пені за прострочення сплати аліментів на утримання дітей ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3 за період з січня 2014 року по травень 2016 року включно. Окрім того, ОСОБА_2 посилався на необхідність утримання ним непрацездатної хворої матері як на істотну обставину, що є підставою для часткового зменшення заборгованості зі сплати аліментів та звільнення від обов'язку сплати пені за прострочення сплати аліментів, а також на утримання позивачем за первісним позовом дітей від першого шлюбу - ОСОБА_14, ІНФОРМАЦІЯ_4, та ОСОБА_22 - ІНФОРМАЦІЯ_5.

Відмовляючи у задоволенні первісного позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не було надано належних та допустимих доказів на підтвердження тієї обставини, що з моменту укладення договору, на час звернення до суду та на даний час його матеріальне становище змінилося на гірше та не було обґрунтовано розмір аліментів на утримання трьох дітей у сумі 6 000 грн. замість розміру визначеного сторонами при укладенні договору, який не є розірваним , не змінений та не визнаний недійсним .

У задоволенні позовних вимог щодо звільнення від сплати пені було відмовлено у зв'язку з передчасністю таких вимог.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 197 Сімейного кодексу України, за позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв'язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу.

Посилання позивача на утримання ним непрацездатної матері як на підставу для зменшення заборгованості зі сплати аліментів не можуть бути прийняті судом до уваги з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», непрацездатні громадяни - особи, які досягли встановленого законом пенсійного віку або визнані інвалідами, у тому числі діти-інваліди, а також особи, які мають право на пенсію у зв'язку з втратою годувальника відповідно до цього Закону.

Як убачається із копії виписки з історії хвороби амбулаторного стаціонарного хворого № 12699, що була надана позивачем по справі, роком народження його матері - ОСОБА_15 є 1947 рік, отже, станом на дату підписання ОСОБА_2 та ОСОБА_3 договору між батьками про проживання, виховання та фінансове забезпечення дітей (аліментів та додаткових витрат) матір позивача вже досягла пенсійного віку,хворіла та вважалася відповідно до діючого законодавства непрацездатною громадянкою, а відтак, вказана обставина не може бути підставою для зменшення заборгованості зі сплаті аліментів.

Колегія суддів також погоджується із висновком суду першої інстанції щодо того, що утримання неповнолітньої дитини від першого шлюбу не можна вважати істотною обставиною для зменшення заборгованості по сплаті аліментів, оскільки на момент укладення з відповідачем договору про проживання, виховання та фінансове забезпечення дітей з ОСОБА_3 позивачем повинні були враховуватися і інтереси дочки ОСОБА_22, ІНФОРМАЦІЯ_5.

Посилання в апеляційній скарзі ОСОБА_2 на ту обставину, що запропонований ним розмір аліментів, що може бути сплачений ним на утримання трьох дітей у загальному розмірі 6 000 грн. перевищує встановлений законодавством прожитковий мінімум ,а відтак є достатнім для належного матеріального забезпечення і розвитку дітей, колегія суддів до уваги не може прийняти виходячи з того,що такі твердження є не доведеними .

Згідно зі ст. 627 ЦК України, відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахування вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до п. 5.3.1. Договору між батьками про проживання, виховання та фінансове забезпечення дітей (аліментів та додаткових витрат), що був укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 10.10.2013 р., сторони погодили, що при відсутності домовленості між сторонами питання зміни чи розірвання договору вирішується в судовому порядку.

В матеріалах справи відсутні будь-які належні та допустимі докази на підтвердження тієї обставини, що між сторонами була досягнута домовленість з приводу зміни розміру аліментів з 24 300 грн. на місяць на утримання трьох дітей до 6 000 грн. Також позивачем не було надано ані суду першої інстанції, ані суду апеляційної інстанції рішення суду, що набрало законної сили, щодо внесення змін до Договору від 10.10.2013 року в частині зменшення розміру аліментів.

А відтак, розмір аліментів на утримання трьох дітей у сумі 6 000 грн., що був вказаний позивачем є необґрунтованим та таким, що суперечить умовам Договору між батьками про проживання, виховання та фінансове забезпечення дітей (аліментів та додаткових витрат).

У судовому засіданні ОСОБА_2 підтвердив, що на час ухвалення оскаржуваного ним рішення й на тепер не існує судових рішень,які би набрали законної сили, щодо припинення, розірвання, визнання недійсним укладеного між сторонами договору про проживання, виховання та фінансове забезпечення дітей. Посилання на те, що тривалий час не знаходить свого вирішення справа за його позовом про розірвання цього договору, не може бути підставою для скасування рішення суду в даній справі виходячи з положень ч.1-2 ст.11 ЦПК України ,оскільки він не був позбавлений можливості заявити таки вимоги одночасно із даним позовом або звернутися з клопотання про об'єднання справ в одне провадження.

Інші доводи апеляційної скарги в частині відмови у задоволенні первісного позову висновків суду не спростовують та на їх правильність не впливають.

Виходячи з наявних у матеріалах справи та досліджених судом першої інстанції письмових доказів суд апеляційної інстанції вважає,що висновки суду щодо відмови у задоволенні позову ОСОБА_2 відповідають обставинам справи та положенням матеріального закону.

Норми матеріального права відповідно до спірних правовідносин застосовані правильно.

Разом з тим, рішення суду про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 заборгованості за аліментами на утримання дітей ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у розмірі 452 200 грн. підлягає зміні в частині визначення розміру заборгованості.

Відповідно до ч. 2 ст. 189 Сімейного кодексу України, у разі невиконання одним із батьків свого обов'язку за договором аліменти з нього можуть стягуватися на підставі виконавчого напису нотаріуса.

Як убачається з матеріалів справи, 11.04.2014 р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Мазарчук Н.В. було вчинено виконавчий напис № 935 щодо стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 не виплачених в строк аліментів на користь його дітей ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, згідно договору між батьками про проживання, виховання та фінансове забезпечення дітей (аліментів та додаткових витрат) від 10 жовтня 2013 року у розмірі 185 652 грн. 00 коп.

Вказаний виконавчий напис рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 02.03.2015 р. був визнаний таким, що не підлягає виконанню. Вказане рішення суду першої інстанції було залишене без змін ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 26.05.2015 р. та ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 15.10.2015 р.

20.10.2014 р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Мазарчук Н.В. було вчинено виконавчий напис № 3221 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 не виплачених в строк аліментів на користь його дітей ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, згідно договору між батьками про проживання, виховання та фінансове забезпечення дітей (аліментів та додаткових витрат) від 10 жовтня 2013 року у розмірі 318 330 грн., з яких розмір заборгованості за аліментами за попередні 6 місяців становив 145 800 грн., а розмір неустойки - 172 530 грн.

Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 05.05.2015 р. вказаний виконавчий напис був визнаний таким, що не підлягає виконанню. Рішенням Апеляційного суду м. Києва від 08.06.2016 р. вищевказане рішення було скасоване та постановлене нове щодо часткового задоволення позовних вимог ОСОБА_2 та визнання таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 3221 в частині стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 неустойки в сумі 172 530 грн.

15.06.2016 р. головним державним виконавцем Шевченківського районного відділу ДВС м. Києва Лисенко О.В. була винесена постанова про відкриття виконавчого провадження з виконання виконавчого напису № 1214, виданого 13.06.2016 року приватним нотаріусом КМНО Ганчук Ю.Я. щодо стягнення з ОСОБА_2 аліментів у розмірі не менше 8 1000 грн. з розрахунку на одну дитини, а всього на трьох дітей у розмірі не менше 24 300.00 грн. на утримання ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, починаючи з дня звернення за вчиненням виконавчого напису, тобто з 13 червня 2016 року і до досягнення дітьми повноліття, строк виплати яких настав десятого червня 2016 року.

16.06.2016 року головним державним виконавцем Подільського районного відділу ДВС м. Києва Дубасом А.М. була винесена постанова про відкриття виконавчого провадження з виконання виконавчого напису № 3221, виданого 20.10.2014 р. про стягнення з ОСОБА_2 боргу за невиплачені в строк аліменти у розмірі 126 238, 80 грн. на користь ОСОБА_3

Таким чином з матеріалів справи убачається та не заперечувалося сторонами,що заборгованість по сплаті аліментів повинна обраховуватися із січня 2014 року.

З урахуванням виконавчого напису нотаріусу № 3221 від 20.10.2014 р. щодо стягнення аліментів за попередні 6 місяців, тобто з травня 2014 року по жовтень 2014 року, ОСОБА_3 просила стягнути аліменти з 11.01.2014 року по 11.04.2014 року., а також з 11.11.2014 року по 11.06.2016 року, тобто за червень 2016 року включно.

У п. 4.3. Договору сторонами було визначено, що аліменти сплачуються ОСОБА_2 щомісячно не пізніше 10 числа поточного місяця.

Відповідно до постанови про відкриття виконавчого провадження від 15.06.2016 р. з ОСОБА_2 на підставі виконавчого напису нотаріусу № 1214 від 13.06.2016 р. підлягають стягненню аліменти, строк виплати яких настав 10 червня 2016 року.

А відтак, враховуючи ту обставину, що відповідно до виконавчого напису № 1214 від 13.06.2016 р. з ОСОБА_2 стягуються аліменти починаючи з червня 2016 року, розмір заборгованості зі сплати аліментів необхідно обраховувати виходячи з періоду з 11.01.2014 року по 11.04.2014 (4 місяці) року та з 11.11.2014 року по 11.05.2016 р. (19 місяців):

24 300 грн. 00 коп. х 23 місяці = 558 900 грн. - 131 000 (розмір сплачених ОСОБА_2 аліментів за вказаний період) = 427 900 грн.

Водночас апеляційна скарга ОСОБА_3 на ухвалу Оболонського районного суду м. Києва від 25.11.2016 року про відмову у задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення по справі задоволенню не підлягає з огляду на наступне.

Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 21.09.2016 року було задоволено зустрічний позов ОСОБА_3 та стягнуто з ОСОБА_2 на утримання малолітніх дітей заборгованість за аліментами, яка виникла за договором від 10.102.013 року.

Статтею 367 ЦПК України визначено вичерпний перелік справ, у яких суд допускає негайне виконання рішень у межах суми платежу за один місяць. Рішення щодо стягнення заборгованості по сплаті аліментів за договором про проживання, виховання та фінансове забезпечення дітей до цього вичерпного переліку не включено, а відтак, у суду першої інстанції були відсутні підстави для допущення негайного виконання вказаного рішення у межах суми платежу за один місяць.

Обставин, які б давали суду апеляційної інстанції підстави для спростування висновків суду, висловлених в ухвалі від 25.11.2016 року, апеляційна скарга не містить.

Керуючись ст. ст. 303, 304,307, 309,312-315, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 від імені та в інтересах ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Рішення Оболонського районного суду м.Києва від 21 вересня 2016 року в частині визначення розміру заборгованості, що підлягає стягненню з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 змінити, зменшивши їх розмір з 452 200 грн. до 427 900 грн.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - відхилити.

Ухвалу Оболонського районного суду м.Києва від 25 листопада 2016 року залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення ,але може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 20 днів шляхом подання до цього суду касаційної скарги.

Головуючий :

Судді :

Справа № 756/15685/14-ц

№ апеляційного провадження: 22-ц/796/1514/2017

Головуючий у суді першої інстанції: Яценко Н.О.

Доповідач у суді апеляційної інстанції: Прокопчук Н.О.