Кегичівський районний суд Харківської області
Справа № 624/836/16-ц
№ провадження 2/624/81/17
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
смт. Кегичівка 13 лютого 2017 року
Кегичівський районний суд Харківської області в особі головуючої судді Куст Н.М., за участю секретаря Проскурні Л.М., у відсутність осіб, які беруть участь у справі, розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду справу за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк ПриватБанк в особі представника ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -
В ході судового розгляду справи встановлено, що боржник ОСОБА_3 03 квітня 2015 року помер. Спадкоємцем ОСОБА_3 є його син ОСОБА_2
11 січня 2017 року позивач подав уточнену позовну заяву до спадкоємця боржника ОСОБА_2, відповідно до якої просив стягнути з нього заборгованість у розмірі 5537,38 грн. за кредитним договором №б/н від 05 грудня 2007 року та судові витрати: судовий збір в розмірі 1378 грн., витрати, повязані з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача в сумі 630 грн. До уточненої позовної заяви додано розрахунок заборгованості станом на 03 квітня 2015 року.
Представник позивача у судове засідання не зявився. Згідно з уточненою позовною заявою, в разі неявки в судове засідання відповідача, позивач не заперечує проти розгляду справи за відсутності представника банку та винесення заочного рішення судом.
Відповідач ОСОБА_2 на виклики до суду, в тому числі і через оголошення в газеті «Урядовий курєр» не зявився. Повідомлень про причини неявки та заяв від відповідача до суду не надходило.
Відповідно до ч.9 ст.74 ЦПК України відповідач, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, викликається в суд через оголошення у пресі. З опублікуванням оголошення про виклик відповідач вважається повідомленим про час і місце розгляду справи.
Враховуючи вищезазначене, а також відсутність заперечення з боку позивача, суд, відповідно до ч.4 ст. 169 та ч.1 ст. 224 ЦПК України, до початку розгляду справи по суті, визнав можливим її заочний розгляд, на підставі наявних у ній доказів.
Згідно з викладеними в позовній заяві обставинами між ПАТ КБ ПриватБанк, який є правонаступником ЗАТ КБ ПриватБанк та ОСОБА_3 був укладений кредитний договір № б/н від 05 грудня 2007 року, згідно з умовами якого банк надав позичальнику кошти в розмірі 6000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 22,80% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії катки. 03 квітня 2015 року позичальник ОСОБА_3 помер. Станом на дату смерті заборгованість позичальника перед Банком становить 5537,38 грн., яка складається з 5409,69 грн. заборгованість за кредитом, 127,69 грн. заборгованість за відсотками. Спадкоємцем померлого позичальника ОСОБА_3 є його син ОСОБА_4, а тому позивач просив суму заборгованості стягнути саме з нього.
В судовому засіданні досліджені: розрахунок заборгованості до договору (а.с.4-5); копія заяви ОСОБА_3 (а.с.6); умови та правила надання банківських послуг (а.с.7-12); копія паспорта ОСОБА_3 (а.с.13); копія довіреності (а.с.14); копія довідки з ЄДРПОУ (а.с.15); копія банківської ліцензії та свідоцтва (а.с.16); копія статуту (а.с.17), копія актового запису про смерть №10 від 06 квітня 2015 року та повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть, відповідно до яких ОСОБА_5 помер 03 квітня 2015 року (а.с.44,45); копія спадкової справи №178/2015 до майна померлого ОСОБА_3, згідно з матеріалами якої спадкоємцем, який прийняв спадщину після смерті ОСОБА_3 є його син ОСОБА_2 До складу спадщини входять дві земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с.59-66), розрахунок заборгованості станом на 03 квітня 2015 року (а.с.83-86).
Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що позов не підлягає задоволенню.
Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.
Згідно ст. 627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. У договорах за участю фізичної особи - споживача враховуються вимоги законодавства про захист прав споживачів.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Відповідно до вимог ст. 1067 ЦК України договір банківського рахунку укладається для відкриття клієнтові або визначеній ним особі рахунка у банку на умовах, погоджених сторонами. Банк зобов'язаний укласти договір банківського рахунка з клієнтом, який звернувся з пропозицією відкрити рахунок на оголошених банком умовах, що відповідають закону та банківським правилам.
Встановлено, що 05 грудня 2007 року між ОСОБА_3 та позивачем укладено договір, за умовами якого ОСОБА_3 отримав кредит у розмірі 6000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом 22,80 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.
Даний договір укладено відповідно до вимог ст. 634 ЦК України шляхом приєднання до умов, запропонованих банком, в письмових умовах та правилах надання банківських послуг, на підставі поданої ОСОБА_3 заяви 05 грудня 2007 року. Відповідно до якої він виявив бажання оформити на своє імя кредит. Ознайомлений та погодився із Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами, що були надані йому у письмовому вигляді. Кредитну кату та ПІН отримав 05 грудня 2007 року, того ж дня було відкрито рахунок.
На виконання умов Договору про надання банківських послуг Позивач свої зобов'язання, виконав, здійснивши обслуговування кредитної картки та надавши кредитний ліміт.
Згідно актового запису про смерть, боржник за кредитним договором ОСОБА_3 03 квітня 2015 року помер. Після його смерті залишилась непогашена заборгованість за вищевказаним кредитним договором.
Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Згідно з ч.ч. 1,4 ст. 1231 ЦК України до спадкоємця переходить обов'язок відшкодувати майнову шкоду (збитки), яка була завдана спадкодавцем. Майнова та моральна шкода, яка була завдана спадкодавцем, відшкодовується спадкоємцями у межах вартості рухомого чи нерухомого майна, яке було одержане ними у спадщину.
Нарахування платежів після смерті позичальника не відповідає чинному цивільному законодавству (зокрема, ст.608 ЦК України), оскільки настання смерті фізичної особи тягне за собою припинення зобовязання. Крім того, згідно п.32 ППВССУ від 30.03.2012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» при вирішенні спорів щодо виконання зобов'язань за кредитним договором у випадку смерті боржника/позичальника за наявності поручителя чи спадкоємців суди мають враховувати таке. З урахуванням положення статті 1282 ЦК спадкоємці боржника за умови прийняття спадщини є боржниками перед кредитором у межах вартості майна, одержаного у спадщину. При цьому спадкоємці несуть зобов'язання погасити нараховані відсотки і неустойку тільки в тому випадку, якщо вони вчинені позичальникові за життя. Інші нараховані зобов'язання фактично не пов'язані з особою позичальника і не можуть присуджуватися до сплати спадкоємцями.
Відповідно до ст.ст.1282, 1281 ЦК України спадкоємці зобов'язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов'язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора спадкоємці зобов'язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі.
Спадкоємці зобов'язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги.
Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги.
Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги.
Кредитор спадкодавця, який не пред'явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги.
Спадкоємцем за законом який прийняв спадщину після смерті ОСОБА_3 є його син ОСОБА_2
Позивач звернувся до суду з уточненою позовною заявою до спадкоємця позичальника 11 січня 2017 року. Відомостей про іншу дату звернення Банком до спадкоємця померлого позичальника з вимогою погасити кредитну заборгованість позивачем не надано.
Відповідно до пункту 9.12 Умов та Правил надання банківських послуг договір діє протягом 12 місяців з моменту його підписання. Якщо на протязі цього строку ні одна із сторін не проінформували другу сторону про припинення дії Договору, він автоматично лонгується на той же строк.
Враховуючи те, що кредитний договір був укладений 05 грудня 2007 року, а позичальник помер 03 квітня 2015 року, то проінформувати банк про припинення строку дії договору він не міг, а тому наступна автоматична пролонгація договору з померлою особою є неприпустимою. За таких обставин, строк вимоги за кредитним договором починає спливати з 05 грудня 2015 року (зі спливом 12 місяців після останньої автоматичної пролонгації).
ОСОБА_1 від цієї дати, у відповідності до положення ст.1281 ЦК України, слід обчислювати річний строк для пред'явлення кредитором спадкодавця своїх вимог до спадкоємців, які прийняли спадщину.
Відповідно до ч.3 ст.10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відомості про те, що позивач протягом року, починаючи з 05 грудня 2015 року до 05 грудня 2016 року, предявив вимоги до спадкоємця, відсутні.
Таким чином, банком не доведено обґрунтованість заявлених позовних вимог.
Керуючись ст.ст.213-215, 224-226 ЦПК України,-
Відмовити у задоволенні позову Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» в особі ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
Заочне рішення може бути переглянуте Кегичівським районним судом Харківської області, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, воно може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.
Позивачем дане рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Харківської області, через Кегичівський районний суд, протягом десяти днів з дня отримання його копії.
При відсутності заяви про перегляд чи апеляційного оскарження, рішення набирає законної сили після закінчення зазначених строків на їх подання.
Суддя Н.М. Куст