Провадження № 2/522/258/17
УХВАЛА

про вжиття заходів забезпечення позову

24 лютого 2017 року

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого-судді Кічмаренка С.М.,

за участю секретаря Гудзь О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3,- « про визначення частки померлої у спільному майні, прийняття спадщини та поділ спадкового майна»,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом, по якому просить суд визначити за ОСОБА_4, померлою 21.01.2014 року ? частку майна із спільного сумісного майна із ОСОБА_5; визнати за ОСОБА_6 право власності на майно визначене за ОСОБА_4 в порядку спадкування.

До канцелярії суду позивачем було подано заяву про забезпечення позову шляхом накладення заборони вчиняти певні дії, а саме: заборони проживати в квартирі за адресою: АДРЕСА_1 відповідачам ОСОБА_2 та ОСОБА_3 та будь-яким іншим особам.

Представник ОСОБА_2 в судовому засіданні заперечував проти вжиття заходів забезпечення позову.

Відповідач ОСОБА_3 до судового засідання не зявилась, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлена належним чином.

Суд, ознайомившись та дослідивши матеріали цивільної справи, вважає, що заява представника позивача про забезпечення позовних вимог підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 151 ЦПК України, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 152 ЦПК України позов забезпечується шляхом накладення арешту та заборони вчиняти певні дії.

Забезпечення позову це заходи цивільного процесуального припинення дій, які можуть утруднити виконання майбутнього рішення суду чи зробити його виконання неможливим.

Таким заходом забезпечення позову як заборона вчиняти певні дії суд захищає законні інтереси позивача на той випадок, коли неприйняття заходів може призвести до невиконання судового рішення.

Пленум Верховного Суду України « Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22 грудня 2006 року у п. 4 розяснив, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, у тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; зясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Пунком 6 вищезазначеної постанови Пленуму зазначено, що особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову.

Заходи забезпечення позову носять тимчасовий характер і зберігають свою дію до фактичного виконання рішення суду, яким закінчується вирішення спору по суті.

Отже, в відповідності з зазначеними нормами процесуального права у суду є всі підстави для забезпечення позову, оскільки від позивача до суду надійшла заява про забезпечення позову, невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 151-153, 168, 209, 210, 293 ЦПК України, суддя, -

У Х В А Л И В :

Заборони проживати в квартирі за адресою: АДРЕСА_1 відповідачам ОСОБА_2 та ОСОБА_3 та будь-яким іншим особам.

Копію ухвали суду до виконання направити до відповідних державних органів та сторонам по справі.

Ухвала суду про забезпечення позову підлягає негайному виконанню, але яка може бути оскаржена до апеляційного суду Одеської області шляхом подання до Приморського районного суду м. Одеси апеляційної скарги протягом пяти днів.

Оскарження ухвали суду про забезпечення позову не зупиняє її дії.

Суддя: С.М. Кічмаренко

24.02.2017