АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Апеляційне провадження Головуючий в 1 інстанції - Шкірай М.І.
№22-ц/796/3126/2017 Доповідач - Українець Л.Д.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 лютого 2017 року колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду міста Києва у складі:

головуючого Українець Л.Д.

суддів Оніщука М.І.,

Шебуєвої В.А.,

за участю секретаря Майданець К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою Комунального підприємства «Київський метрополітен» на ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 16 листопада 2016 року в справі за позовною заявою Комунального підприємства «Київський метрополітен» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором оренди, -

В С Т А Н О В И Л А

У вересні 2016 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за договором оренди.

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 16 листопада 2016 року матеріали позову Комунального підприємства «Київський метрополітен» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором оренди повернуто позивачу.

Не погоджуючись з ухвалою, КП «Київський метрополітен» подалоапеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду скасувати, направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Зазначає, що згідно п. 1.1 Договору оренди орендодавець з урахуванням рішення Київради від 21.05.2009 року №473/1529 передає, а орендар приймає в оренду нерухоме майно тимчасові огороджуючі конструкції (кіоск), далі - об'єкт оренди, розташований за адресою: станція метро «Видубичі», для торгівлі непродовольчими товарами.

Оскільки Договором були передбачені зобов'язання відповідача щодо сплати орендної плати за користування нерухомим майном, що знаходиться на станції метрополітену «Видубичі», яка розташована в Голосіївському районі м. Києва, тому підприємство правомірно звернулося з позовною заявою до Голосіївського районного суду м. Києва за захистом своїх порушених прав та законних інтересів.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представника позивача, вивчивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що скарга підлягає частковому задоволенню.

Повертаючи позовну заяву позивачу, суд першої інстанції виходив з того, що справа не підсудна Голосіївському районному суду м. Києва, оскільки позов слід пред'являти за зареєстрованим місцем проживання відповідача, яким є: АДРЕСА_1.

Однак з таким висновком суду неможливо погодитися з огляду на таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 114 ЦПК України позови, що виникають з приводу нерухомого майна, пред'являються за місцезнаходженням майна або основної його частини.

У пунктах 41, 42 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» №3 від 01 березня 2013 року роз'яснено, що перелік позовів, для яких визначено виключну підсудність (стаття 114 ЦПК) є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає. Місцезнаходження нерухомого майна має бути підтверджено документально. У разі конкуренції правил підсудності (наприклад, при об'єднанні позовів, на один з яких поширюється дія правила про виключну підсудність) мають застосовуватися правила виключної підсудності.

Виключну підсудність встановлено для позовів, що виникають із приводу нерухомого майна (частина перша статті 114 ЦПК). Згідно з положеннями статті 181 ЦК до нерухомого майна належать: земельні ділянки, а також об'єкти, розташовані на них, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення. Наприклад, це позови про право власності на таке майно; про право володіння і користування ним (стаття 358 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності та виділ частки із цього майна (статті 364, 367 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній сумісній власності та виділ частки із цього майна (статті 370, 372 ЦК); про право користування нерухомим майном (визначення порядку користування ним); про право, яке виникло із договору найму жилого приміщення, оренди тощо; про визнання правочину з нерухомістю недійсним; про звернення стягнення на нерухоме майно - предмет іпотеки чи застави; розірвання договору оренди землі; стягнення орендної плати, якщо спір виник з приводу нерухомого майна; про усунення від права на спадкування та визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Із позовної заяви вбачається, що КП «Київський метрополітен» просить стягнути з ОСОБА_2 заборгованість за Договором оренди від 19.07.2010 року №89-УПР(Ор)-10 у розмірі 40 221,60 грн основного боргу, 9 687,95 грн пені, 565,20 грн 3% річних. (а.с. 6)

Згідно п. 1.1 Договору оренди №89-УПР(Ор)-10 від 19.07.2010 року орендодавець з урахуванням рішення Київради від 21.05.2009 року №473/1529 передає, а орендар приймає в оренду нерухоме майно тимчасові огороджуючі конструкції (кіоск), далі - об'єкт оренди, розташований за адресою: станція метро «Видубичі», для торгівлі непродовольчими товарами.

Зазначене дає підстави вважати, що КП «Київський метрополітен» звернулося з позовними вимогами про стягнення орендної плати за користування нерухомим майном - тимчасовими огороджуючими конструкціями (кіоск), які розташовані за адресою: станція метро «Видубичі» у Голосіївському районі м. Києва.

Постановляючи ухвалу від 16 листопада 2016 року, суд першої інстанції на зазначене вище не звернув уваги та дійшов помилкового висновку про повернення позовної заяви позивачу в зв'язку з непідсудністю справи Голосіївському районному суду м. Києва.

При цьому ухвала суду не містить висновку щодо відхилення посилання позивача на ст. 114 ЦПК України як на підставу звернення до Голосіївського районного суду м. Києва.

Відповідно п. 3 ч. 1 ст. 312 ЦПК України, розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд скасовує ухвалу і передає питання на новий розгляд до суду першої інстанції, якщо останній порушив порядок, встановлений для його вирішення.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що ухвала суду суперечить вимогам закону, а тому підлягає скасуванню з передачею питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 312-315 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А

Апеляційну скаргу Комунального підприємства «Київський метрополітен» задовольнити частково.

Ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 16 листопада 2016 року скасувати, передати питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий Л.Д. Українець

Судді М.І. Оніщук

В.А. Шебуєва