Справа № 573/375/17
Номер провадження 2-з/573/1/17
У Х В А Л А

іменем України

21 лютого 2017 року м. Білопілля

Суддя Білопільського районного суду Сумської області Терещенко О.І., розглянув заяву представника позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову,

в с т а н о в и л а:

20 лютого 2017 року до Білопільського районного суду надійшла позовна заява ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя та визнання права власності на ? частку квартири.

В цей же день від представника позивача ОСОБА_1 надійшла заява про забезпечення позову шляхом накладення арешту на спірну квартиру АДРЕСА_1, яке мотивується тим, що існує велика ймовірність, що відповідач в будь-який момент може відчужити квартиру.

21 лютого 2017 року провадження у зазначеній вище цивільній справі відкрито.

Дослідивши матеріали справи, приходжу до висновку, що заява про забезпечення позову задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Згідно з ч. 3 ст. 151 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії цивільного процесу, якщо невжиття заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 152 ЦПК України позов майнового характеру дозволяється забезпечувати шляхом накладення арешту на майно або грошові кошти, що належить відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб.

Згідно з ч. 3 ст. 152 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співрмірними із заявленими позивачем вимогами.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд бере до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у звязку із застосуванням відповідних заходів.

Як вбачається з матеріалів справи, шлюб між подружжям ОСОБА_3 розірваний ще 25 лютого 2011 року.

Представник позивача у заяві зазначила, що існує велика ймовірність відчуження квартири відповідачем. Але це лише слова, оскільки доказами така ймовірність не підтверджується.

Як встановлено, з моменту розірвання шлюбу і до звернення позивача з позовом про поділ спільної квартири пройшло 6 років і представник позивача не представила жодного доказу, що за цей тривалий час відповідач намагалась якимсь чином відчужити квартиру.

Крім того, відповідно до діючого законодавства відчуження нерухомого майна (в даному випадку квартири) здійснюється нотаріусами. Пунктами 4.3, 4.4 розділу ІІ глави 1 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України №296/5 від 22 лютого 2012 року та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 р. за №282/20595передбачено, що розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу. Правочин щодо розпорядження майном може бути посвідчений нотаріусом без згоди другого з подружжя у разі, якщо з документа, що посвідчує право власності, договору, укладеного між подружжям, акта цивільного стану про укладення шлюбу та інших документів випливає, що зазначене майно є особистою приватною власністю одного з подружжя, тобто набуте до реєстрації шлюбу, за час шлюбу, але на умовах, передбачених шлюбним або іншим договором, укладеним між подружжям, за договором дарування, або в порядку спадкування, або за кошти, які належали їй (йому) особисто, тощо.

Оскільки представник позивача ОСОБА_1 не надала суду доказів на підтвердження того, що відповідач може незаконно відчужити спірну квартиру та на підтвердження того факту, що невжиття заходів по забезпеченню позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, тому в задоволенні заяви про забезпечення позову необхідно відмовити за необгрнутованістю.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 151-153, 209, 210 ЦПК України, суддя

п о с т а н о в и л а:

Представнику позивача ОСОБА_1 відмовити в задоволенні заяви про забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру АДРЕСА_2.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Сумської області через Білопільський районний суд протягом 5 днів з дня отримання її копії.

Суддя