Провадження № 2-о/742/30/17
Єдиний унікальний № 742/313/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 лютого 2017 року Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області в складі: головуючого - судді Циганка М.О.,

народних засідателів: Науменко Н.М., Голік О.Ф.,

при секретарі Чміль С.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Прилуки цивільну справу в порядку окремого провадження за заявою представника КЛПЗ «Валківська психіатрична лікарня» лікаря-психіатра ОСОБА_1, заінтересована особа Прилуцька місцева прокуратура про продовження госпіталізації ОСОБА_2 в психіатричному закладі у примусовому порядку,-

ВСТАНОВИВ:

Представник заявника звернувся до суду із заявою, заінтересована особа Прилуцька місцева прокуратура про продовження госпіталізації ОСОБА_2 в психіатричному закладі у примусовому порядку. Заявлені вимоги мотивує тим, що ОСОБА_2 є інвалідом ІІ групи з дитинства, безстроково. Виховувався в Шевченківському дитячому будинку-інтернаті. Рішенням Ленінського районного суду м.Луганська від 07 березня 1997 року, визнаний недієздатним. В 2002 році ОСОБА_2 скоїв кримінальне правопорушення (в стані алкогольного сп»яніння вбив незнайомого громадянина). За рішення суду з 06 січня 2003 року по 14 квітня 2009 року, знаходився на примусовому лікуванні в психіатричній лікарні із суворим наглядом. Був переведений до ЧПНЛ відділення 18 (з посиленим наглядом). Постановою Новозаводського районного суду м.Чернігова від 24 липня 2012 року, примусове лікування останнього було замінено на примусове лікування у відділенні зі звичайним наглядом. Згодом замінено на лікування на загальних підставах. 07 лютого 2014 року переведений із ЧНПЛ для подальшого лікування в КЛПЗ «Валківська психіатрична лікарня». Рішенням Прилуцького міськрайонного суду від 02 серпня 2016 року, надано дозвіл на продовження госпіталізації ОСОБА_2 в психіатричному закладі в примусовому порядку до 6 місяців. За результатами огляду комісією лікарів-психіатрів психіатричного закладу зроблено висновок, що ОСОБА_2 страждає на тяжкий психіатричний розлад, який обумовлює його небезпеку для себе і оточуючих, його безпорадність і неможливість самостійно задовольняти основні життєві потреби на рівні, який забезпечує його життєдіяльність. Оскільки, внаслідок свого психічного захворювання ОСОБА_2 на даний час перебуває на стаціонарному лікуванні в КЛПЗ «Валківська психіатрична лікарня» і потребує подальшого лікування, представником заявника і подано заяву про продовження його госпіталізації у примусовому порядку.

У судовому засіданні лікарі психіатри ОСОБА_1 та ОСОБА_3 підтримали подану заяву про продовження госпіталізації ОСОБА_2 у примусовому порядку та просили її задовольнити, посилаючись на обставини викладені в заяві.

Прокурор Прилуцької місцевої прокуратури ОСОБА_4 в судовому засіданні не заперечувала проти задоволення даної заяви.

Психічний стан ОСОБА_2 не дозволяє йому знаходитись в судовому засіданні (а.с.5).

Вислухавши пояснення представників заявника та прокурора, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, згідно рішення Ленінського районного суду м.Луганська від 07 березня 1997 року, визнаний недієздатним (а.с.18).

Згідно Висновку комісії лікарів-психіатрів від 02 лютого 2017 року №22/06-02 та копії епікризу з історії хвороби №6725, вбачається, що ОСОБА_2 має діагноз помірну розумову відсталість в наслідок хвороби Дауна із вираженими емоційно-вольовими розладами. Страждає на тяжкий психічний розлад, який обумовлює його небезпеку для себе і оточуючих, його безпорадність, і неможливість самостійно задовольнити основні життєві потреби на рівні, який забезпечує його життєдіяльність (а.с.3, 19).

У відповідності до ст.ст.3,4 Закону України «Про психіатричну допомогу», кожна особа вважається такою, яка не має психічного розладу, доки наявність такого розладу не буде встановлено на підставах та в порядку, передбачених цим Законом та іншими законами України. Психіатрична допомога на основі принципів законності, гуманності, додержання прав людини і громадянина, добровільності, доступності та відповідно до сучасного рівня наукових знань, необхідності й достатності заходів лікування з міняльними соціально-правовими обмеженнями. Відповідно до ст.14 Закону України «Про психіатричну допомогу», особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність.

Згідно ст.17 вищезгаданого Закону, перебування особи в психіатричному закладі в примусовому порядку може здійснюватися лише протягом часу наявності підстав, за якими було проведено госпіталізацію. Особу, яку було госпіталізовано до психіатричного закладу в примусовому порядку, повинна оглядатися комісією лікарів-психіатрів не рідше одного разу на місяць з метою встановлення наявності підстав для продовження чи припинення такої госпіталізації. У разі необхідності продовження госпіталізації в примусовому порядку понад 6 місяців представник психіатричного закладу повинен направити до суду за місцем знаходження психіатричного закладу заяву про продовження такої госпіталізації. До заяви, в якій повинні бути викладені підстави госпіталізації особи до психіатричного закладу в примусовому порядку, передбачені статтею 14 цього Закону, додається висновок комісії лікарів-психіатрів, який містить обґрунтування про необхідність продовження такої госпіталізації. В подальшому продовження госпіталізації особи в психіатричному закладі проводиться кожного разу на строк, який не перевищує 6 місяців.

За таких обставин, оскільки ОСОБА_2 страждає на тяжкий психічний розлад, який обумовлює його небезпеку для себе і оточуючих та він неспроможний самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує його життєдіяльність, суд вважає, що у відповідності до ст.ст.14,17 Закону України «Про психіатричну допомогу», заява про продовження його госпіталізації підлягає задоволенню.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст.10, 60, 212, 213, 236-241, 279-282 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

Заяву КЛПЗ «Валківська психіатрична лікарня», заінтересована особа Прилуцька місцева прокуратура про продовження госпіталізації ОСОБА_2 в психіатричному закладі у примусовому порядку задовольнити.

Надати дозвіл на продовження госпіталізації ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 в КЛПЗ «Валківська психіатрична лікарня» у примусовому порядку на строк 6 місяців.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному суді Чернігівської області через Прилуцький міськрайонний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя М.О.Циганко

Народні засідателі Н.М. Науменко

ОСОБА_5