Справа № 367/5144/16-ц Головуючий у І інстанції Чернов Д. Є.
Провадження № 22-ц/780/663/17 Доповідач у 2 інстанції Іванова І. В.
Категорія 49 14.02.2017
РІШЕННЯ

Іменем України

14 лютого 2017 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого - Іванової І.В.,

суддів - Гуля В.В., Сліпченка О.І.

при секретарі - Тимошевській С.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Ірпінського міського суду Київської області від 17 листопада 2016 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дітей,

ВСТАНОВИЛА:

У червні 2016 року ОСОБА_3 звернулася до суду із даним позовом, мотивуючи тим, що знаходиться в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2, від якого мають дітей - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3

Далі позивачка послалась, що оскільки вони проживають окремо, а відповідач ухиляється від виконання сімейних обов'язків, не приймає участі у вихованні та утриманні дітей, просила стягнути із відповідача на її користь аліменти на утримання дітей в розмірі 1/2 частини усіх видів заробітку відповідача.

Рішенням Ірпінського міського суду від 17 листопада 2016 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку щомісячно, починаючи з 29.06.2016 року і до досягнення ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_5; на утримання дитини ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку щомісячно, починаючи з 29.06.2016 року і до досягнення ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_6; на утримання дитини ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3 в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку щомісячно, починаючи з 29.06.2016 року і до досягнення ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3 повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_7.

Допущено негайне виконання рішення суду у частині стягнення аліментів за один місяць.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в сумі 551,20 грн.

Не погоджуючись з таким рішенням ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу посилаючись на те, що суд не врахував розміру його заробітної плати, оскільки аліменти на утримання дитини повинні бути достатніми, і разом з тим, співрозмірними з урахуванням мети аліментного зобов'язання та вважає, що суд повинен був стягнути по 1/9 частці заробітку щомісячно, оскільки саме такий розмір, не позбавить його можливості брати участь у додаткових витратах на дітей, які він несе добровільно і постійна, тому просить змінити рішення в частині розміру аліментів.

В запереченнях на скаргу позивачка зазначила, що після розірвання шлюбу діти залишились проживати з нею, а участь відповідача у матеріальному забезпеченні дітей носить непостійний, а періодичний характер і тільки після її прохань, тому просить скаргу відхилити.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах заявлених позовних вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що сторони є батьками ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3

Задовольняючі позовні вимоги ОСОБА_3 й стягуючи з відповідача на її користь аліменти на утримання трьох неповнолітніх дітей, суд першої інстанції керувався вимогами ст.ст. 180, 182 СК України та виходив з факту невиконання відповідачем його обов'язку з утримання неповнолітніх дітей.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо необхідності стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітніх дітей, проте не може повністю погодитися з визначенням розміру їх стягнення з огляду на наступне.

Так, ст. 180 СК України покладає обов'язок на батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч.ч.2,3 ст. 183 СК України, якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття.

З урахуванням викладеного рішення суду першої інстанції підлягає зміні в частині визначення розміру стягнення аліментів, зазначивши, що аліменти стягуються на утримання їх спільних дітей щомісячно у розмірі 1/2 частини усіх видів його заробітку до досягнення старшим сином повноліття 23 квітня 2024 року, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з подальшою відповідною індексацією, починаючи з 29 червня 2016 року, що відповідає вимогам ч.2 ст. 183 СК України.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги відповідача щодо зменшення розміру стягнутих аліментів на утримання неповнолітніх дітей, колегією суддів встановлено, що відповідач працевлаштований, має постійне місце роботи, має стабільний заробіток, інших осіб на своєму утриманні не має, тому на думку судової колегії спроможний сплачувати аліменти у розмірі визначеному судом, чого, відповідно до вимог ст.ст. 10,60 ЦПК України, відповідач не спростував.

Перевіряючи розмір стягнутих аліментів, колегія суддів також враховує, що статтею 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2016 рік» в 2016 році встановлено прожитковий мінімум на дітей віком від 6-ти до 18 років з 01 січня 2016 року в розмірі 1455 грн.

Слід зазначити, що прожитковий мінімум для дитини відповідного віку встановлює лише мінімальний, а не максимальний розмір аліментів на її утримання.

Таким чином, виходячи з рівності обов'язку батьків утримувати дітей, враховуючи прожитковий мінімум на дітей віком від 6-ти до 18 років, колегія суддів не приймає доводи апеляційної скарги щодо зменшення розміру стягнутих аліментів, оскільки менший розмір не буде відповідати потребам дітей та задовольняти їх прожитковий мінімум.

Враховуючи вищевикладене, виходячи з рівності обов'язку батьків утримувати своїх дітей, конституційного права особи на прожитковий мінімум, колегія суддів приходить до висновку про зміну рішення суду першої інстанції в частині викладення розміру стягнутих аліментів, залишаючи без змін рішення суду в частині вирішення питання про судові витрати.

Керуючись ст.ст. 309,314,316 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах,-

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Ірпінського міського суду Київської області від 17 листопада 2016 року змінити в частині стягнення аліментів, виклавши резолютивну частину наступним чином:

Позовну заяву ОСОБА_3 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_4, на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання їх спільних дітей: ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, щомісячно у розмірі 1/2 частини усіх видів його заробітку до досягнення старшим сином повноліття 23 квітня 2024 року, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з подальшою відповідною індексацією, починаючи з 29 червня 2016 року.

В решті рішення суду залишити без змін.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржене в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий :

Судді :