Справа №490/7699/16-ц 15.02.2017 15.02.2017
Справа № 490/7699/16-ц
Провадження №22-ц/784/568/17
Головуючий у першій інстанції Батченко О.В.
Доповідач апеляційного суду-Бондаренко Т.З.
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

15 лютого 2017 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Миколаївської області в складі:

головуючої :Бондаренко Т.З.,

суддів: Крамарено Т.В., Темнікової В.І.,

із секретарем судового засідання - Лептугою С.С.,

за участю: заявниці ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою

ОСОБА_2

на ухвалу Центрального районного суду м. Миколаєва від 12 січня 2017 року за заявою

ОСОБА_2, за участю заінтересованої особи ОСОБА_3

про встановлення факту, що має юридичне значення,-

В С Т А Н О В И Л А:

У липні 2016 року ОСОБА_2 звернулася до суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення.

Заявниця вказувала, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її чоловік - ОСОБА_4. Після його смерті відкрилася спадщина, до складу якої входить земельна ділянка площею 4,58 га, яка розташована в межах території Привільненської сільської ради Баштанського району Миколаївської області, пай в пайовому фонді колективного сільськогосподарського підприємства «Нове життя» Баштанського району Миколаївської області.

Посилаючись на те, що нотаріусом було відмовлено в оформленні спадкових прав після смерті чоловіка, оскільки відсутній документ, який підтверджує факт перебування у сімейних відносинах, ОСОБА_2 звернулася з даною заявою до суду та просила становити факт її проживання однією сім'єю із спадкодавцем.

Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 12 січня 2017 року заява залишена без розгляду.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 вказує на помилковість висновків суду про наявність підстав для залишення заяви без розгляду і просить ухвалу скасувати, справу повернути до суду для розгляду.

Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_2, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню із таких підстав.

З матеріалів справи вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер чоловік заявниці - ОСОБА_4. Після його смерті відкрилася спадщина, до складу якої входить земельна ділянка площею 4,58 га, яка розташована в межах території Привільненської сільської ради Баштанського району Миколаївської області, пай в пайовому фонді колективного сільськогосподарського підприємства «Нове життя» Баштанського району Миколаївської області.

ОСОБА_2 посилаючись на те, що на день відкриття спадщини, вона постійно проживала разом з чоловіком ОСОБА_4 в будинку АДРЕСА_1 протягом п'яти років, просила про встановлення зазначеного у заяві факту.

Залишаючи заяву без розгляду, суд вважав, що для цього є передбачені ч. 6 ст. 235 ЦПК України підстави.

Однак, з таким висновком погодитись не можна.

Відповідно до ч. 6 ст. 235 ЦПК України якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз'яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

При постановленні оскаржуваної ухвали, суд виходив з того, що підставою для залишення без розгляду заяви є спір про право, який виник щодо права власності спадкодавця на земельну ділянку, пай та інше.

Як роз'яснено в пункті 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 р. № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов'язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім'єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо.

Суд, залишаючи заяву без розгляду, послався на те, що ОСОБА_3 є спадкоємицею першої черги та з нею виник спір.

Проте, суд не звернув уваги на відсутність доказів того, що ОСОБА_3 є спадкоємицею після смерті ОСОБА_4, не перевіририв коло спадкоємців та не визначив осіб, яких стосуються спірні права та обов'язки.

В листі до апеляційного суду ОСОБА_3 зазначила, що спадщину не прийняла і не претендує на спадкове майно, претензій до ОСОБА_2 не має.

За такого висновки суду щодо наявності спору про майнове право не є переконливими, в зв'язку з чим оскаржувана ухвала, як така, що не відповідає наведеному процесуальному закону, і в силу положень п. 3 ст. 312 ЦПК України підлягає скасуванню, а справа - поверненню до суду для розгляду.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 312, 315 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу Центрального районного суду м. Миколаєва від 12 січня 2017 року скасувати, справу повернути до суду для розгляду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Т.З.Бондаренко

Т.В.Крамаренко

В.І.Темнікова