Ленінський районний суд м.Полтави
Справа № 553/4134/16-ц
Провадження № 2/553/282/2017
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

09.02.2017 рокум. Полтава

Ленінський районний суд м. Полтави в складі:

головуючого судді - Парахіна Є.В.,

при секретарі - Остапченко Т.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа - Управління реєстрації, зняття з реєстрації місця проживання фізичних осіб виконавчого комітету Полтавської міської ради, про усунення перешкод у користуванні власністю шляхом виселення та зняття з реєстрації ,-

В С Т А Н О В И В :

У грудні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні власністю шляхом виселення та зняття з реєстрації, в якому вказує, що на підставі договору купівлі продажу від 19.06.2008 року є власником квартири за адресою: АДРЕСА_1. В зазначеній квартирі без його дозволу проживає та користується зазначеним житлом його батько ОСОБА_2 з невідомою йому жінкою та її дітьми, тим самим чинять перешкоди у володінні, користуванні та розпорядженні власністю. Зазначає, що неодноразово звертався до відповідача з вимогою щодо усунення перешкод шляхом виселення з його житлової площі разом із невстановленими особами, проте відповідач відповідних дій не вчинив. Наразі він вирішив реалізувати своє право на продаж квартири, проте відповідач із сторонніми особами чинить перешкоди. Просить усунути перешкоди в розпорядженні квартирою № 132 в будинку № 61 по вул. Небесної сотні в м. Полтава шляхом виселення з квартири ОСОБА_2 та зняття його з реєстрації за вказаною адресою.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позов підтримав, просив задовольнити у повному обсязі з підстав, наведених у позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_2, до суду не з'явився, не повідомивши про причини неявки, незважаючи на те, що про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Представник третьої особи управління реєстрації, зняття з реєстрації місця проживання фізичних осіб виконавчого комітету Полтавської міської ради в судове засідання не з'явився, надавши заяву з проханням проводити розгляд справи без його участі, в якій зазначив, що з приводу вирішення позовних вимоги покладається на розсуд суду.

Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2 є рідним батьком позивача по справі ОСОБА_1.

ОСОБА_1 на підставі договору купівлі продажу від 19 червня 2008 року, посвідченого приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу ОСОБА_3 та зареєстрованого в реєстрі за № 3631, являється власником квартири АДРЕСА_2 (Небесної сотні) в м. Полтаві.

Згідно довідки Обєднання співвласників багатоквартирного будинку "Веселий Поділ" № 144/16 від 01.12.2016 року в квартирі АДРЕСА_2 (Небесної сотні) в м. Полтаві зареєстровані та проживають: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач послався на те, що він вирішив продати належну йому на праві власності квартиру, проте відповідач чинить йому перешкоди в цьому, оскільки відмовляється добровільно знятися з реєстрації та звільнити квартиру.

Згідно положень ст. 150 ЖК України, які узгоджуються зі змістом ст. 383 ЦК України, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.

Статтею 321 ЦК України визначено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до положень ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Позивач ОСОБА_1 в обґрунтування позовних вимог вказує на те, що відповідач ОСОБА_2 проживає та користується квартирою за адресою: АДРЕСА_1, без його згоди.

Згідно ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За змістом положень ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Як встановлено в ст. 109 ЖК України, виселення із займаного жилого приміщення допускається з підстав, установлених законом. Виселення проводиться добровільно або в судовому порядку.

Підстави виселення осіб з житлового приміщення визначені в ст. ст. 114-116 ЖК України.

При цьому, позивачем у позові не обґрунтовано та під час судового розгляду справи не доведено факту існування обставин, передбачених ст. ст. 114-116 ЖК України.

Як пояснив позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні, його батько ОСОБА_2 вселився до квартири за адресою: АДРЕСА_1, та зареєстрований за вказаною адресою з його згоди як власника. Сам же він в даний час зі згоди батька проживає в кімнаті, яка належить відповідачу на праві приватної власності.

Таким чином, встановлені судом обставини свідчать про те, що відповідач ОСОБА_2 вселився до квартири за адресою: АДРЕСА_1, зареєстрований та проживає в ній на законних підставах.

Крім того, позивачем не надано жодних достовірних та переконливих доказів того, що проживання відповідача в спірній квартирі створює перешкоди позивачу у її реалізації.

З огляду на вищенаведене, суд приходить до висновку про те, що позивачем не доведено існування передбачених чинним законодавством підстав для виселення відповідача ОСОБА_2 зі спірного житлового приміщення, у звязку з чим не знаходить підстав для задоволення позову в цій частині.

Враховуючи викладене, а також те, що згідно положень ст. 7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" однією з підстав для зняття з реєстрації місця проживання особи є судове рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою, з огляду на недоведеність існування спору з цього питання, такими, що не підлягають задоволенню, суд визнає і позовні вимоги про зняття відповідача з реєстрації за адресою: АДРЕСА_1.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 60, 61, 130, 213-215 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Полтавської області через Ленінський районний суд м. Полтави шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення - протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Ленінського районного суду м. Полтави ОСОБА_5