Справа № 559/115/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2017 року Дубенський міськрайонний суд Рівненської області,

в складі головуючого судді Ралець Р.В.,

в особі секретаря Протас Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дубно справу за заявою ОСОБА_1, зацікавлена особа ОСОБА_2, Мізоцька селищна рада про встановлення факту, що має юридичне значення

В С Т А Н О В И В :

Заявниця звернулася до суду із заявою про встановлення факту , що має юридичне значення.

В обгрунтування заявлених вимог посилається на те, що 12 березня 2013 року померла її бабця ОСОБА_3. Після ї смерті відкрилася спадщина на нележне їй спадкове майно. Спадкоємцем ОСОБА_3 була її мати ОСОБА_4, яка являється донькою спадкодавця. На час відкриття спадщини її мама ОСОБА_4 постійно проживала зі спадкодавцем на час прийняття спадщини, однак за життя не оформила свої спадкові права у встановленому законом порядку..

10 березня 2015 року ОСОБА_4 померла та після її смерті залишилася спадщина, яку вона прийняла у встановленому законом порядку, однак немає можливості належним чином оформити спадкові права, так як у неї відсутні документи, що підтверджують факт проживання її матері ОСОБА_4 та спадкодавця ОСОБА_3

Просить встановити факт постійного проживання на час відкритя спадщини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3, померлої 12 березня 2013 року.

Заявниця та її представник ОСОБА_5 в судове засідання не з»явилися, подавши до суду заяву, в якій просять справу слухати у їхній відсутності, заявлені вимоги підтримують повністю.

Представник заінтересованої особи - Мізоцької селищної ради в судове засідання, не з'явився, попередньо подавши суду заяву в якій просить справу слухати у його відсутності. Не заперечує проти задоволення заяви.

Суд, з' ясувавши обставини справи, дослідивши заяви сторін, вважає, що заява підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що 12 березня 2013 року померла ОСОБА_3, що стверджується свідоцтвом про смерть, серія І-ГЮ № 139381 від 13.03.2013 року виданого відділом ДРАЦС Здолбунівського районного управління юстиції (а.с.9).

У день її смерті відкрилася спадщина, до складу якої увійшли земельні ділянки розташовані на території Мізоцької сільської ради Здолбунівськоо району для ведення особистого селянського господарства. Вказані земельні ділянки належали померлій на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку, виданого Здолбунівською районною Державною адміністрацією 21.02.2009 року. Після смерті ОСОБА_3 спадкоємець ОСОБА_4 не оформила належним чином спадкові права на спадщину. 10.03.2015 року ОСОБА_4 померла, що стверджується свідоцтвом про смерть, серія І-ГЮ № 175255 від 05. 05.2015 року виданого відділом ДРАЦС Здолбунівського районного управління юстиції (а.с.14).

Відповідно до ч.1 ст.1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Із роз'яснень викладених у. п.п.2,23 Постанови Пленуму ВСК України «Про судову практику у справах спадкування» №7 від 30.05.2008 року, слідує, що виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд про встановлення цих фактів. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв'язку з цим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має має право звернутись в суд з заявою про встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини.

З огляду на те, що в складі спадщини наявне нерухоме майно, у силу вимог ч.1 ст.1299 ЦК України спадкоємці зобов'язані зареєструвати право на спадщину в органах, які здійснюють державну реєстрацію нерухомого майна, для цього заявнику необхідно отримати свідоцтво про право на спадщину. Так як такі документи у заявниці відсутні, то вона звернулася до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання її матері із спадкодавцем на час відкриття спадщини, маючи за мету оформлення та видачу нотаріусом свідоцтва про право на спадщину.

Відповідно до п.п.3,5 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом зі спадкодавцем під час відкриття спадщини вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Згідно з частиною 2 статті 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, із якого вона оголошується померлою.

Частиною 2 ст.256 ЦПК України визначено, що у судовому порядку можуть бути встановлені інші факти , від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено інший порядок їх встановлення.

Таким чином, оскільки ОСОБА_4, як спадкоємець постійно проживала разом із спадкодавцем ОСОБА_3 на час відкриття спадщини в одному помешканні та протягом шести місяців із часу відкриття спадщини не заявила про свою відмову від спадщини, то вона вважається такою, що прийняла спадщину.

Керуючись ст.ст.10,11,209,212,214-215, ч.2 ст.256 ЦПК України, на підставі ст.ст.1200, 1221, 1268, 1270, 1286, 1299 ЦК України, постанови Пленуму Верховного Суду України « Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року, суд,-

В И Р І Ш И В:

Заяву ОСОБА_1, зацікавлена особа ОСОБА_2, Мізоцька селищна рада про встановлення факту, що має юридичне значення задоволити.

Встановити факт, що ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, померла 10 березня 2015 року, проживала разом на час відкриття спадщини із спадкодавцем ОСОБА_3, померлою 12.03.2013 року.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Рівненської області через Дубенський міськрайонний суд протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: