Справа № 638/9204/15-ц>
Провадження № 2/638/115/17
09.02.2017 року м. Харків
Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого судді Рибальченко Л.М.,
за участю секретаря судового засідання Котяш Н.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Дзержинського районного суду м. Харкова цивільну справу за позовом Комунального підприємства «Жилкомсервіс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за оплату послуг з утримання будинків, споруд та при будинкових територій,
КП "Жилкомсервіс" (далі за текстом - позивач) звернувся до Дзержинського районного суду м. Харкова з позовом до ОСОБА_1 (далі за текстом - відповідач), просить стягнути з відповідача на користь КП "Жилкомсервіс" заборгованість з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій станом на 01.06.2014 року в сумі 3219,94 грн.
В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що відповідач є споживачем послуг з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій. Однак, в порушення приписів чинного законодавства свого обов'язку щодо проведення оплати за комунальні послуги з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій не здійснює, внаслідок чого у відповідача перед позивачем утворилась заборгованість за надані послуги з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій за період з квітня 2007 року по 01.06.2014 року у розмірі 3219,94 грн.
У судове засідання представник позивача не з'явився, надав до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив розглядати справу за його відсутності на підставі наявних в матеріалах справи доказів. Також зазначив, що у разі неявки в судове засідання відповідачів на підставі ст. 224 ЦПК України не заперечує проти заочного розгляду справи.
Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений, причини неявки суду не повідомив. До суду відповідач надав заяву про застосування судом строків позовної давності.
У відповідності до приписів ч. 5 ст. ст. 74 ЦПК України судова повістка разом із розпискою, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається поштою рекомендованим листом із повідомленням або через кур'єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншою особою, яка бере участь у справі. У разі ненадання особами, які беруть участь у справі, інформації щодо їх адреси, судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином.
Враховуючи викладене, відповідач належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи.
У відповідності до приписів ст. 224 ЦПК України суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог з огляду на наступне.
З матеріалів справи судом встановлено, що відповідач ОСОБА_1, зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, та є споживачем послуг з утримання будинків, споруд та при будинкових територій, які надаються КП "Жилкомсервіс". (а.с. 29).
Згідно ч. 4 ст. 319, ч. 1 ст. 322 ЦК України власність зобов`язує. Власник зобовязаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ч. 2 ст. 382 ЦК України власникам квартири у дво- або багатоквартирному житловому будинку належать на праві спільної сумісної власності приміщення загального користування, опорні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання за межами або всередині квартири, яке обслуговує більше однієї квартири, а також споруди, будівлі, які призначені для забезпечення потреб усіх власників квартир, а також власників нежитлових приміщень, які розташовані у житловому будинку.
Згідно ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на комунальні послуги (централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо); послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо). Примірні переліки житлово-комунальних послуг та їх склад залежно від функціонального призначення визначаються центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства.
Відповідно до ч. 2 ст.14 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» ціни/тарифи на комунальні послуги та послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій формуються і затверджуються центральними органами виконавчої влади, національними комісіями, що здійснюють державне регулювання у відповідних сферах, та органами місцевого самоврядування відповідно до їхніх повноважень, визначених законом.
Статтями 20, 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначені права та обовязки споживача й виконавця житлово-комунальних послуг. Зокрема, правом споживача є одержання вчасно та відповідної якості житлово-комунальних послуг згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, а обовязком оплата житлово-комунальних послуг у строки, встановлені договором або законом. Обовязком виконавця надання послуг вчасно та відповідної якості згідно із законодавством та умовами договору, а також підготовка та укладення із споживачем договору про надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором.
З матеріалів справи вбачається що, ОСОБА_1 є власником квартири за адресою: м. Харків, пр. Науки, б. 24, кв. 58, та постійно проживає в ній, що підтверджується довідкою № 912 від 17 квітня 2015 року дільниці № 7 КП «Жилкомсервіс» та довідкою адресно-довідкового підрозділу ГУДМС України (а. с.11, 29).
Квартира, що належить ОСОБА_1 знаходиться у багатоквартирному житловому будинку комунального житлового фонду, утримання та експлуатацію якого відповідно до рішення виконавчого комітету Харківської міської ради від 20 грудня 2006 року №1186 «Про визначення виконавця послуг в житловому фонді м. Харкова», здійснює КП «Жилкомсервіс» (а.с. 14).
КП «Жилкомсервіс» надає відповідач послуги з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій, перелік яких та тарифи на які були затверджені рішеннями виконавчого комітету Харківської міської ради від 4 жовтня 2006 року №806; від 20 лютого 2009 року №72; від 20 грудня 2011 року №893; від 27 січня 2012 року №39 (а. с. 15-25).
Згідно розрахунку заборгованості проведеного КП «Жилкомсервіс» та залученого до справи, заборгованість ОСОБА_1 за послуги з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій за період з 01 квітня 2007 року по 01 червня 2014 року становить 3219 грн. 94 коп.
Пунктом 1 ч. ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачене право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, при цьому такому праву прямо відповідає визначений п. 5 ч. 3 ст. 20 цього Закону обовязок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.
Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобовязані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними.
Зважаючи на те, що ОСОБА_1 в період з 01 квітня 2007 року по 01 червня 2014 року КП «Жилкомсервіс» послуги з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій не сплачував, у нього виникла заборгованість з їх оплати у розмірі 3219 грн. 94 коп.
В зв'язку з наявністю заборгованості за спожиті послуги 30.07.2014 року КП "Жилкомсервіс" звернулось до Дзержинського районного суду м. Харкова з заявою про видачу судового наказу відносно ОСОБА_1 (а.с. 52-54).
22.01.2015 року за заявою КП "Жилкомсервіс" від 30.07.2014 року Дзержинським районний судом м. Харкова видано судовий наказ про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 за послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій в розмірі 3219,94 грн. (а.с. 6).
В подальшому, ухвалою суду від 25.02.2015 року зазначений судовий наказ скасовано за заявою відповідача.
В зв'язку зі скасуванням судового наказу КП "Жилкомсервіс" 03.06.2015 року звернувся до суду з позовом про стягнення зазначеної заборгованості.
При цьому, з матеріалів справи вбачається, що відповідач просить застосувати до позовних вимог строк позовної давності (а.с. 42)
Відповідно до вимог ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки, а згідно приписам п. 4 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.
При цьому, згідно ч. ч. 1, 2, 3 ст. 264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого зобов'язання. Позовна давність переривається у разі пред'явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується.
Пред'явленням КП "Жилкомсервіс" 30.07.2014 року заяви про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій позовна давність за вимогами за період з квітня 2007 року перервалась (а.с. 52-54). Тобто, стягненню підлягає заборгованість з 31.07.2011 року.
Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Враховуючи, що відповідач належним чином зобов'язання щодо оплати комунальних послуг не виконав, суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь КП "Жилкомсервіс" заборгованості за надані послуги з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій за період з 31.07.2011 року по 01.06.2014 року, що складає 1707,23 грн.
При цьому суд зазначає, що не можуть бути прийняті до уваги доводи відповідача про відсутність між сторонами укладеного договору про надання послуг з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій, оскільки відсутність договору між споживачем послуг та їх виконавцем не є підставою для звільнення споживача від заборгованості зі оплати таких послуг.
Таким чином, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.
Питання про стягнення судових витрат суд вирішує відповідно до ст. 88 ЦПК України.
Керуючись ст. ст. 10, 11, 88, 209, 212, 214, 215, 217, 218, 224 ЦПК України, суд,
Позовні вимоги Комунального підприємства "Жилкомсервіс" задовольнити частково.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Заочне рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку до Апеляційного суду Харківської області через Дзержинський районний суд м. Харкова шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Суддя -