У Х В А Л А

Іменем України

20 лютого 2017 року м. Київ

Деснянський районний суд міста Києва у складі: головуючого судді Петріщевої І.В., за участю секретаря судового засідання Яремус-Байсановій А.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_1 на дії та бездіяльність державного виконавця Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві, треті особи: Київська міська прокуратура №4, ОСОБА_2,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з зазначеною скаргою, в якій, з урахуванням збільшення, зменшення та уточнення вимог, просить: 1. Визнати дії та бездіяльність державного виконавця Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у м. Києві ОСОБА_3, які полягають у створенні чотирьох постанов ВП №4935287 від 18.10.2016 року, зокрема, про скасування процесуального документу від 25.12.2015 року, про відкриття виконавчого провадження, про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, про внесення змін, незаконними або протиправними; 2. Скасувати чотири постанови ВП № 4935287 державного виконавця Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у м.Києві ОСОБА_3 від 18.10.2016 року, зокрема, про скасування процесуального документу від 25.12.2015 року, про відкриття виконавчого провадження, про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, про внесення змін; 3. Визнати дії державного виконавця Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у м. Києві ОСОБА_3, які полягають у внесенні нею до офіційних документів, або у три постанови ВП №4935287 від 18.10.2016 року, зокрема, про скасування процесуального документу від 25.12.2015 року, про відкриття виконавчого провадження, про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, номера квартири АДРЕСА_1, в якій заявник ніколи не був зареєстрованим та не проживав, а також, у використанні вказаних документів, незаконними або протиправними; 4. Визнати бездіяльність державного виконавця Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у м. Києві ОСОБА_3, яка полягає у не застосуванні положень ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» щодо повернення заявникові ОСОБА_2 виконавчого листа №2-275 виданого 19.08.2013 року Деснянським районним судом м. Києва, незаконною або протиправною; 5. Зобов'язати державного виконавця Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у м. Києві ОСОБА_3 застосувати положення ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» щодо відмови у відкритті виконавчого провадження за виконавчим листом № 2-275 виданим 19.08.2013 року Деснянським районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 коштів у розмірі 11842,35 грн.

У судовому засіданні ОСОБА_1 звернувся до суду з клопотанням про зупинення стягнення у виконавчому провадженні, в якому просить зупинити стягнення у виконавчому провадженні ВП № 49735287 Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби територіального головного управління юстиції м. Києва за виконавчим листом № 2-275 виданим 19.08.2013 року Деснянським районним судом м. Києва, до часу набрання судовим рішенням законної сили по цивільній справі 754/14827/16-ц, посилаючись на певні обставини, зокрема, зловживання процесуальними правами під час здійснення виконавчого провадження з боку посадових осіб Дніпровського районного ВДВС ТГУЮ м. Києва та безпідставне посягання ними на його майнові та немайнові права, а також для уникнення завдання йому певної матеріальної або майнової та немайнової шкоди.

У судовому засіданні ОСОБА_1 звернувся до суду з клопотанням про винесення окремої ухвали, в якому просить винести окрему ухвалу щодо кримінальних правопорушень з боку ОСОБА_3 під час здійснення нею виконавчого провадження за виконавчим листом № 2-275 виданого 19.08.2013 року Деснянським районним судом м. Києва у період часу з травня 2016 року по січень 2017 року, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що в процесі здійснення виконавчого провадження державний виконавець здійснив дії, з яких вбачається склад правопорушення, у судовому провадженні відповідно до існуючих у матеріалах справи документів, прямо вбачається склад правопорушення з боку ОСОБА_4, з метою створення належного захисту його прав та прав напівсироти малолітньої дитини ОСОБА_5, який не є учасником судового засідання, але певне беззаконня, зокрема, з боку відомих посадовців Дніпровського ВДВС ОСОБА_4, ОСОБА_6 та інших причетних правопорушників, що є суттю цього судового провадження, на сьогодні має не побічний, а прямий вплив на права, свободи та інтереси вказаної дитини, бо він, як батько, є законним представником ОСОБА_7, внаслідок кримінальних дій з боку заінтересованої особи у виконавчому провадженні, позбавлений можливості у повному обсязі забезпечувати права сина, що у свою чергу приводить до порушень його прав у виконавчому провадженні.

У судове засідання державний виконавець не з'явився, причин неявки суду не повідомив.

Згідно ст. 386 ЦПК України скарга розглядається у десятиденний строк у судовому засіданні за участю заявника і державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби чи приватного виконавця, рішення, дія чи бездіяльність яких оскаржуються.

Якщо заявник, державний виконавець або інша посадова особа органу державної виконавчої служби, приватний виконавець не можуть з'явитися до суду з поважних причин, справу може бути розглянуто за участю їх представників.

Розглянувши клопотання, заслухавши думку заявника, дослідивши зазначені доводи, причини та підстави, зазначені заявником у клопотаннях, суд не вбачає підстав для їх задоволення, так як клопотання не вмотивовані, оскільки, вони не обґрунтовані, відсутні аргументи, будь-які докази, які підтверджують наявність підстав для зупинення стягнення у виконавчому провадженні та постановлення окремої ухвали, обставини, які були покладені в основу клопотань не доведені, обставини, на які посилається заявник, не передбачені ст. 211 ЦПК України в якості підстав для постановлення окремої ухвали та не передбачені в якості підстав для зупинення стягнення у виконавчому провадженні, з таких підстав.

Відповідно до п. 15 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 № 6 "Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах" при розгляді скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суд не вправі вжити заходів забезпечення скарги (аналогічно забезпеченню позову) шляхом зупинення виконавчого провадження, зупинення дії оскаржуваного рішення тощо, оскільки зазначене не є повноваженнями суду, а є виключним повноваженням державного виконавця, яке може бути оскаржено до суду.

Разом із тим до завершення розгляду скарги при наявності для цього підстав суд може зупинити стягнення на підставі виконавчого листа (пункт 4 частини першої статті 37 Закону про виконавче провадження).

Проте заявником у клопотанні підстави для зупинення стягнення на підставі виконавчого листа відповідно до пункт 4 частини першої статті 37 Закону про виконавче провадження не зазначені, а вимоги клопотання не доведені.

Згідно ч. 1 ст. 211 ЦПК України суд, виявивши під час розгляду справи порушення закону і встановивши причини та умови, що сприяли вчиненню порушення, може постановити окрему ухвалу і направити її відповідним особам чи органам для вжиття заходів щодо усунення цих причин та умов.

Відтак, окрема ухвала може бути постановлена лише у разі, якщо під час судового розгляду встановлено склад правопорушення. Юридична кваліфікація правопорушення судом не здійснюється.

Проте заявником у клопотанні порушення закону не зазначені, а підстави для постановлення окремої ухвали не доведені.

Згідно ч. 3 ст. 27 ЦПК України особи, які беруть участь у справі, зобов'язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов'язки.

Згідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Разом з тим, з боку заявника суду не надано жодних належних та допустимих доказів на підтвердження його вимог, не здобуто таких доказів і в ході судових засідань.

Таким чином, суд вважає клопотання необґрунтованими, а тому підстави для їх задоволення відсутні.

Роз'яснити заявнику, ухвала суду про відмову в задоволенні клопотання не перешкоджає повторному його заявленню з інших підстав.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст. 211, 383-387 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Петріщева І.В.