ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
____________________________________________________________________________________
У Х В А Л А

14 лютого 2017 року суддя Фастівського міськрайонного суду Київської області Бутенко В.О., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову,-

в с т а н о в и в :

У провадженні Фастівського міськрайонного суду Київської області знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів.

Одночасно з позовною заявою подано заяву про забезпечення позову, у якій представник позивача просить накласти арешт на земельну ділянку за адресою: м. Київ, садове товариство «Димок» (Дарницький район), вулиця Садова, 61, земельна ділянка 49 (кадастровий номер: :90:957:0012, площа: 0,0624 га) та на автомобіль «Honda CR-V», 2008 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1, та заборонити ОСОБА_2 укладати будь-які цивільно-правові угоди стосовно цієї земельної ділянки і цього автомобіля та/або відчужувати цю земельну ділянку і цей автомобіль на будь-яких умовах до набрання законної сили рішенням Фастівського міськрайонного суду Київської області. Обґрунтовуючи свої вимоги представник позивача в заяві про забезпечення позову зазначив, що у ОСОБА_1 є реальні підстави побоюватись того, що ОСОБА_2, дізнавшись, що ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до нього, здійснить відчуження даної земельної ділянки та автомобіля, передбачаючи їх можливу реалізацію під час виконання судового рішення про стягнення з нього грошових коштів. З огляду на зазначене, представник позивача вважає, що неприйняття заходів забезпечення позову може значно утруднить або взагалі зробити неможливим виконання рішення суду.

В порядку ст. 153 ч.1 ЦПК України розгляд заяви здійснений без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що дана заява про забезпечення позову задоволенню не підлягає з огляду на наступне.

У відповідності до ст. 151 ЦПК України, забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» згідно із п. 1 ч. 1 ст. 152 ЦПК України - позов майнового характеру дозволяється забезпечувати шляхом накладення арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або інших осіб.

Згідно із п. 4 цієї ж Постанови розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитись, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивачів, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

Відповідно до п.5.6.1 Інструкції про проведення виконавчих дій арешт майна полягає у проведенні його опису, оголошенні заборони розпоряджатися ним, а в разі потреби - обмеженні права користування майном або його вилученні в боржника та передачі на зберігання іншим особам.

Відповідно до відомостей з державного реєстру речових прав на нерухоме майно, актуальних станом на 30.01.2017 року, відповідачу належить земельна ділянка за адресою: м. Київ, садове товариство «Димок» (Дарницький район), вулиця Садова, 61, земельна ділянка 49 (кадастровий номер: :90:957:0012, площа: 0,0624 га) та відповідно до листа Міністерства внутрішніх справ України регіонального сервісного центру МВС в Київській області за гр.. ОСОБА_2 зареєстрований транспортний засіб, а саме: автомобіль «Honda CR-V», 2008 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1.

Відповідно до ч. 3 ст. 152 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Разом з тим, зі змісту заяви реальної загрози невиконання чи утруднення виконання відповідачем можливого рішення суду про задоволення позову не вбачається. Доводи представника позивача в обґрунтування забезпечення позову ґрунтуються лише на його припущеннях.

Як вбачається із матеріалів заяви представник позивача просить шляхом забезпечення цивільного позову накласти арешт на відповідне майно відповідача без надання доказів недобросовісності дій відповідача щодо можливого його відчуження та його вартість, що необхідна для урахування співмірності накладення арешту на майно сумі позовних вимог.

За таких обставин, з урахуванням вищевказаного, вважаю необхідним відмовити ОСОБА_1 в задоволенні заяви про забезпечення даного позову.

На підставі викладеного, керуючись п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», ст. ст. 151-153, 168, 209 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в :

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Київської області через Фастівський міськрайонний суд, шляхом подачі апеляційної скарги протягом пяти днів з дня проголошення ухвали. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя В.О.Бутенко