АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Апеляційне провадження Головуючий в 1 інстанції - Журавська О.В.
№22-ц/796/2546/2017 Доповідач - Українець Л.Д.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 лютого 2017 року колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду міста Києва у складі:

головуючого Українець Л.Д.

суддів Оніщука М.І.,

Шебуєвої В.А.,

за участю секретаря Майданець К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Деснянського районного суду м. Києва від 29 грудня 2016 року в справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,-

В С Т А Н О В И Л А

У вересні 2016 року позивач звернулася до суду із позовом до відповідача про стягнення аліментів.

У мотивування вимог посилалася на те, що 16 листопада 1974 року вона та відповідач зареєстрували шлюб, про що Великоолександрівським відділом реєстрації актів цивільного Херсонської області складено відповідний актовий запис №91.

У грудні 2001 року рішенням Деснянського районного суду м. Києва шлюб між ними розірвано та 27.12.2001 року видано Свідоцтво про розірвання шлюбу серії НОМЕР_1.

У шлюбі мають дочок: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Їхній дочці ОСОБА_4 на даний час 37 років, вона страждає на стійке хронічне психічне захворювання, не може розуміти значення своїх дій та керувати ними, є інвалідом І групи, потребує постійного стороннього догляду, нагляду та допомоги.

Відповідно до рішення Деснянського районного суду м. Києва від 07.07.2016 року ОСОБА_4 визнана недієздатною та призначено ОСОБА_3 її опікуном.

ОСОБА_4 є лежачою хворою та потребує постійного забезпечення медичними препаратами, дієтичного харчування, масажем тощо.

Вона зверталася до відповідача з проханням добровільно надавати матеріальну допомогу, проте він відмовився.

З урахуванням наведеного просила суд стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання дочки - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/2 частини від усіх доходів щомісячно, починаючи з дня подачі заяви до суду.

Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 29 грудня 2016 року позовну заяву ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, на користь ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, аліменти на утримання дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 27.09.2016 року.

Допущено негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 551,2 грн.

Не погоджуючись з рішенням, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати, провадження в справі закрити.

Зазначає, що він немає можливості надавати матеріальну допомогу на утримання дочки, оскільки переніс гостре порушення мозкового кровообігу, є непрацездатним, потребує щоденного лікування.

Крім того, ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 16 грудня 2016 року, яка набрала чинності, прийнята відмова ОСОБА_3 від її позовної заяви до нього про стягнення аліментів на утримання повнолітньої недієздатної доньки й відповідно провадження у цивільній справі закрито.

Отже, рішення Деснянського районного суду м. Києва від 29 грудня 2016 року необхідно скасувати у зв'язку з відмовою позивача від позову, а провадження в справі закрити.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що скарга не підлягає задоволенню.

Задовольняючи частково позовні вимоги про стягнення аліментів, суд першої інстанції підставно виходив з вимог ст. 198 СК України, якою передбачено, що батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати.

Судом встановлено, що згідно Свідоцтва про розірвання шлюбу серії НОМЕР_1 шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 розірвано, про що Відділом реєстрації актів громадянського стану Деснянського районного управління юстиції у м. Києві в Книзі реєстрації актів про розірвання шлюбу 27.12.2001 року зроблено запис за №132. (а.с. 9)

У шлюбі мають дочок: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2. (а.с. 6-8)

Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 07.07.2016 року визнано ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, недієздатною. Призначено опікуном недієздатної ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4. (а.с. 10-11).

ОСОБА_4 є інвалідом І групи та потребує постійного стороннього догляду, що підтверджується Довідкою до акта МСЕК серії АВ №0440620 від 15.01.2016 року. (а.с. 14)

Згідно довідки від 19.09.2016 року, виданої Лівобережним об'єднаним Управлінням ПФУ м. Києва, ОСОБА_4 перебуває на обліку в Управлінні та отримує пенсію по інвалідності в розмірі: квітень 2016 року - 1 221,02 грн, травень-вересень 2016 року - по 1 276,86 грн. (а.с. 57)

ОСОБА_3 також перебуває на обліку в Управлінні та отримує пенсію за віком в розмірі 2 013,21 грн, що вбачається з довідки від 19.09.2016 року, виданої Лівобережним об'єднаним Управлінням ПФУ м. Києва. (а.с. 58)

Відповідно до довідки Лівобережного об'єднаного Управління ПФУ м. Києва від 06.12.2016 року №249, відповідач перебуває на обліку в Управлінні та отримує пенсію за віком в розмірі 2 510,81 грн. (а.с. 73-74)

Згідно із ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

У ч. 1 ст. 182 СК України зазначено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 зазначає, що він не може надавати таку матеріальну допомогу, оскільки хворіє і йому необхідні кошти на лікування.

Зазначені доводи були предметом дослідження суду першої інстанції і суд дав їм оцінку в своєму рішенні, зазначивши, що на підтвердження цих доводів відповідач не надав суду допустимих доказів. На спростування такого висновку суду апеляційна скарга не містить посилань.

Судом першої інстанції встановлено і в апеляційному суді ОСОБА_2 підтвердив, що їх донька ОСОБА_4 є недієздатною, лежачою хворою, потребує постійного стороннього догляду та лікування. Такий догляд їй надає позивач та її знайомий. Сам він за нею не доглядає. Не оспорює той факт, що хвора донька потребує харчування, підгузників, масажу та має на утриманні сина віком 13 років. Розмір її пенсії складає 1276 грн.

Отже, суд першої інстанції з'ясував дійсні обставини справи, дав їм належну правову оцінку і дійшов обґрунтованого висновку про часткове задоволення вимог ОСОБА_3

Щодо доводів відповідача про наявність ухвали суду про відмову від позову в іншій справі, то зазначене не є підставою для закриття провадження у справі, оскільки в даній справі позивач звернулася з позовом про стягнення аліментів і це є її правом звернутися в суд з таким позовом в будь-який час за наявності для того конкретних підстав.

Рішення суду відповідає вимогам закону, наданим доказам, обставинам справи і підстав для його скасування з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, не вбачається.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Деснянського районного суду м. Києва від 29 грудня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів шляхом подання до цього суду касаційної скарги.

Головуючий Л.Д. Українець

Судді М.І. Оніщук

В.А. Шебуєва