РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

15 лютого 2017 року м. Хмельницький

Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області в складі: головуючого-судді Продана Б. Г., при секретарі Боднар А.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Хмельницькому цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2

про встановлення факту спільного проживання однією сім'єю та поділ майна подружжя,

встановив:

31 жовтня 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про встановлення факту спільного проживання однією сім'єю та поділ майна подружжя, посилаючись на те, що із листопада 2005 року позивач та відповідач розпочали разом проживати, створили спільне господарство та накопичували єдиний сімейний бюджет. В 2006 році ОСОБА_1 та ОСОБА_2 накопичено грошові кошти і відповідачем придбано квартиру АДРЕСА_1. В липні-серпні 2015 року фактичні шлюбні відносини між стороними припинились, в добровільному порядку сторони не можуть узгодити розподіл спільного майна, тому позивач змушений звернутись до суду і в уточненій позовній заяві просить встановити факт спільного проживання однією сім'єю без реєстрації шлюбу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в період з листопада 2005 року по серпень 2015 року. Провести розподіл спільного майна, визнавши за кожним право власності на ? частки квартири АДРЕСА_1 стягнути з відповідача судові витрати.

Представник позивача в судовому засіданні не з'явилась, подала заяву про слухання справи за їх відсутності, просить позов задовольнити в повному обсязі, не заперечує щодо винесення заочного рішення.

Відповідач в судове засідання не з'явилась, про день та час слухання справи повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила, заяв чи клопотань в судове засідання не направляла.

Враховуючи вимоги ст.224 ЦПК України, а також беручи до уваги згоду представника позивача по справі, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі тих доказів , які є в матеріалах справи.

Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що із листопада 2005 року позивач та відповідач розпочали разом проживати, створили спільне господарство. В 2006 році ОСОБА_1 та ОСОБА_2 накопичено грошові кошти і відповідачем придбано квартиру АДРЕСА_1, що підтверджується копією свідоцтва про право власності на нерухоме майно. В липні-серпні 2015 року фактичні шлюбні відносини між стороними припинились, в добровільному порядку сторони не можуть узгодити розподіл спільного майна.

Відповідно до вимог п.5 ч. 1 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу.

За змістом ч. 2 ст. 3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Виходячи з викладеного, оцінивши докази, що наявні в матеріалах справи суд приходить до висновку, що факт проживання однєю сім'єю без реєстрації шлюбу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 підлягає встановленню.

Згідно ст. 74 СК України, якщо жінка та чоловік проживають однією сім'єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними.

Ч. 1 ст. 69 СК України передбачає, що дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності.

Відповідно до ч.1 ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

У відповідності до ст. 71 ч. 1 цього кодексу майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі.

Згідно п. 22 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69-72 СК України та ст. 372 ЦК України. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи. Пункт 24 постанови вказує, що до складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає за можливе провести розподіл спільного майна, визнавши за ОСОБА_1 право власності на ? частки квартири АДРЕСА_1 та за ОСОБА_2 право власності на ? частки квартири АДРЕСА_1.

Судові витрати по справі розподіляються між сторонами згідно вимог ст. 88 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 209, 212 -215 ЦПК України, ст. 3, 69, 70, 71 СК України, суд -

вирішив:

Позовну заяву задоволити.

Встановити факт спільного проживання однією сім'єю без реєстрації шлюбу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в період з листопада 2005 року по серпень 2015 року.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на ? частки квартири АДРЕСА_1 та визнати за ОСОБА_2 право власності на ? частки квартири АДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 1 102 грн. 40 коп. судових витрат.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за заявою відповідача, яка подається протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засідання під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Суддя