АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА[1]
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 лютого 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду міста Києва в складі: головуючого - Левенця Б.Б.

суддів - Мазурик О.Ф., Махлай Л.Д.

при секретарі - Куркіній І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дарницького районного суду міста Києва від 30 листопада 2016 року по справі за позовом Публічного акціонерного товариства «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки, -

в с т а н о в и л а :

У грудні 2014 року позивач звернувся із позовом, на обґрунтування якого зазначив, що 10 липня 2008 року між Акціонерним товариством «ІНДУСТРІАЛЬНО-ЕКСПОРТНИЙ БАНК», правонаступником якого є ПАТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» та відповідачем був укладений кредитний договір № 24/720177 за яким відповідач отримав кредит на суму 93 000 доларів США зі сплатою 13.4 % річних строком до 09 липня 2022 року.

З метою забезпечення виконання зобов'язань Позичальника за кредитним договором, 10 липня 2008 року між Банком та відповідачем був укладений Договір іпотеки № 181/23-2005, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Морозовою С.В., реєстраційний № 17950, згідно якого ОСОБА_1 передав Банку в іпотеку належну йому на праві власності однокімнатну квартиру за адресою: АДРЕСА_1.

Позичальник порушив зобов'язання за кредитним договором.

Тому, позивач просив в рахунок погашення заборгованості за вищевказаним кредитним договором, яка станом на 25 лютого 2015 року складала 82 899.51 доларів США та 32256.50 грн. пені, звернути стягнення на нерухоме майно - однокімнатну квартиру за адресою: АДРЕСА_1 шляхом проведення прилюдних торгів у межах процедури виконавчого провадження за початковою ціною реалізації встановленою на рівні не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, яка буде встановлена на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності - незалежним експертом на стадії оцінки майна у виконавчому провадженні, стягнути із відповідача на користь позивача 3654 грн. судового збору.(т. 1 а.с. 1-5, 143-144 т.2 а.с. 61)

Відповідач заперечував проти позову.(т. 2 а.с. 29-32)

Рішенням Дарницького районного суду міста Києва від 30 листопада 2016 року позов задоволено частково, в рахунок погашення заборгованості в сумі 82899,51 доларів США та 32256,50 грн. пені за кредитним договором № 24/720177 від 10.07.2008 року звернуто на користь ПАТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» стягнення на предмет іпотеки за Договором іпотеки від 10.07.2008 року, посвідченого приватним нотаріусом КМНО МорозовоюС.В. та зареєстрованого за №17950 - квартиру АДРЕСА_1, що складається з однієї житлової кімнати, загальною площею 42,30 кв.м., житловою площею 18,00 кв.м. та належить ОСОБА_1 на праві власності, шляхом реалізації предмета іпотеки на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України «Про виконавче провадження», встановивши початкову ціну предмета іпотеки для його подальшої реалізації у розмірі 643800 грн. Стягнуто із відповідача на користь позивача 3654 грн. судового збору, зазначено, що рішення суду щодо звернення стягнення на предмет іпотеки не підлягає виконанню на час дії Закону України "Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті". (т.2 а.с.225-229)

В апеляційній скарзі відповідач посилався на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, просив скасувати оскаржуване рішення в частині стягнення пені і ухвалити в цій частині нове, яким відмовити в задоволенні позову в частині стягнення пені. На обґрунтування скарги зазначив, що суд не врахував положень ст. 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» та обставин справи за якими відповідач був зареєстрований в м. Донецьк, а тому нарахування пені вважав безпідставним. (т. 2 а.с. 235-236)

В судовому засіданні ОСОБА_1 підтримав скаргу і просив її задовольнити. Представник позивача УшаковаТ.Є. заперечувала проти скарги і просила її відхилити.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, обговоривши доводи скарги, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду, судова колегія дійшла висновку, що скарга не підлягає задоволенню за наступних підстав.

За вимог ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ч. 1 ст. 33 Закону України "Про іпотеку" від 5 червня 2003 року N 898-IV, у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основними зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.

Згідно із ч. 3 ст. 33, ст. 35 цього Закону, звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. У разі порушення основного зобов'язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов'язань, вимога про виконання порушеного зобов'язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі розпочати звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього Закону.

За вимог статті 39 цього Закону, у рішенні зазначаються:

- загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки;

- опис нерухомого майна за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотекодержателя;

- заходи щодо забезпечення збереження предмета іпотеки або передачі його в управління на період до його реалізації, якщо такі необхідні;

- спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу шляхом надання права іпотекодержателю на продаж предмета іпотеки;

- пріоритет та розмір вимог інших кредиторів, які підлягають задоволенню з вартості предмета іпотеки;

- початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації.

Відповідні роз'ясненнями містяться і в п. 42 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року N 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин».

Відповідно до ст. 11, ч. 1 ст. 60 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі розпоряджається своїми правами щодо предмету спору на власний розсуд. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Судом встановлено, що 10 липня 2008 року між Акціонерним товариством «ІНДУСТРІАЛЬНО-ЕКСПОРТНИЙ БАНК», правонаступником якого є ПАТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» та відповідачем був укладений кредитний договір № 24/720177 за яким відповідач отримав кредит на суму 93 000 доларів США зі сплатою 13.4 % річних строком до 09 липня 2022 року.(т. 1 а.с. 89-101, 116-120)

З метою забезпечення виконання зобов'язань Позичальника за кредитним договором, 10 липня 2008 року між Банком та відповідачем був укладений Договір іпотеки № 181/23-2005, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Морозовою С.В., реєстраційний № 17950, згідно якого ОСОБА_1 передав Банку в іпотеку належну йому на праві власності однокімнатну квартиру за адресою: АДРЕСА_1.(т. 1 а.с. 102-104)

Факт отримання грошей за вищевказаним кредитним договором Позичальником не заперечувався, такий підтверджується матеріалами справи.(т. 1 а.с. 100-101)

Позичальник порушив зобов'язання за кредитним договором, заборгованість станом на 25 лютого 2015 року складала 82 899.51 доларів США, що за курсом НБ України складало 2345328.10 грн., з яких: 74188.30 доларів США, що еквівалентно 2098877.37 грн. простроченої заборгованості за кредитом, 8711.21 доларів США, що еквівалентно 246450.74 грн. простроченої заборгованості по відсотках, та 32256.50 грн. пені.(т. 1 а.с. 143-145)

За висновком експерта судово-економічної експертизи Київського НДІСЕ МЮ України від 12 жовтня 2016 року № 24281/15-45, наявний у матеріалах справи розрахунок заборгованості станом на 25 лютого 2015 року ОСОБА_1 за кредитним Договором № 24/720177 від 10 липня 2008 року перед Банком відповідає умовам укладеного між сторонами кредитного договору щодо нарахування відсотків та основного боргу і порядку їх погашення та розрахунковим документам щодо видачі кредиту в сумі 93 000 доларів США та щодо погашення кредиту в сумі 29195.26 доларів США. (т. 2 а.с. 203-214)

10 липня і 20 серпня 2014 року стягувач заявив вимогу до боржника, який одночасно є іпотекодавцем про усунення порушень.(т. 2 а.с. 105-111)

Така сума заборгованості є значною та з огляду на положення ст. 39 вищевказаного Закону України «Про іпотеку», колегія суддів визнала, що порушення відповідачем основного зобов'язання завдає збитків іпотекодержателю.

Право позивача до настання строку вимагати повернення кредиту або звернути стягнення на предмет іпотеки та обов'язок боржника ОСОБА_1 сплатити заборгованість за кредитом, відсотки, пеню, а також розрахунки такої в розмірі 82 899.51 доларів США, з яких: 74 188.30 доларів США, що на час виконання розрахунку за курсом НБ України складало 2098877.37 грн. простроченої заборгованості за кредитом, 8711.21 доларів США, що на час виконання розрахунку за курсом НБ України складало 246450.74 грн. заборгованості по відсотках та 32256.50 грн. пені, передбачені і відповідають змісту укладеного сторонами кредитного договору № 24/720177 від 10 липня 2008 року.(т. 1 а.с. 145)

Право позивача надавати кредити у іноземній валюті не заперечувалось, доказів підвищення кредитором в односторонньому порядку процентної ставки за кредитним договором до суду не надано.

Доказів погашення існуючої заборгованості або її зменшення порівняно із розрахунками наданими позивачем до суду не надано і в судовому засіданні таких не встановлено.

За п.п. 1.1-1.5, 2.1-2.17, 3.1-3.6, 4.1, 5.1-5.5 укладеного сторонами 10 липня 2008 року і нотаріально посвідченого Договору іпотеки передбачено право Банку звернути стягнення на предмет іпотеки будь-яким способом за вибором іпотекодержателя. (т. 1 а.с. 102-104)

У справі наявні докази виконання кредитором положень ст.ст. 12, 35 вищевказаного Закону, надіслання іпотекодавцю та отримання останнім та боржником письмової вимоги про усунення порушення із зазначенням стислого змісту порушених зобов'язань, вимоги про виконання порушеного зобов'язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги.

Доказів наявності прав неповнолітніх дітей на предмет іпотеки, пріоритету та розміру вимог інших кредиторів, які підлягають задоволенню з вартості предмета іпотеки до суду не надано і в судовому засіданні таких не встановлено.

Вимог про виселення відповідача та членів його сім'ї у цьому провадженні не заявлено.

Рішення суду в частині звернення стягнення на предмет іпотеки, визначення розміру основної заборгованості і застосування положень Закону України від 3 червня 2014 року N 1304-VII "Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті" (далі - Закон N 1304-VII) сторонами не оскаржувалось.

Колегія суддів перевірила доводи апелянта про безпідставне нарахування пені та застосування положень ст. 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції».

За змістом ст. 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» (в редакції Закону чинній на час виникнення спірних правовідносин), на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам - підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція.

Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобов'язані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції.

Відповідно до пункту 5.2 вищевказаного кредитного Договору, у разі прострочення Позичальником строків сплати процентів, визначених пунктом 2.4 цього Договору, а також прострочення строків повернення кредиту, визначених п.п. 1.1, 2.7.3, 3.2.3, 3.2.5, 6.4 цього Договору, Позичальник сплачує кредитору пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України від несвоєчасно сплаченої суми за кожний день прострочення (пеня сплачується в національній валюті України за офіційним курсом Національного банку України на дату сплати).(т. 1 а.с. 91)

За змістом укладених сторонами кредитного договору та договору іпотеки зазначено зареєстроване місце проживання ОСОБА_1: АДРЕСА_3 за копією паспорта відповідач зареєстрований за вказаною адресою з 16 листопада 1984 року.

Проте, під час укладення Договору, ОСОБА_1 заявив про фактичне місце проживання за адресою: АДРЕСА_2, що підтверджується заповненою та підписаною ОСОБА_1 заявкою-анкетою на отримання кредиту на купівлю нерухомості.(т.3 а.с. 15-19)

Банком був наданий кредит ОСОБА_1 для придбання однокімнатної квартири АДРЕСА_1, ОСОБА_1 придбав у власність вказану квартиру і передав її в іпотеку Банку.(т. 1 а.с. 89-104)

На вказану адресу кредитор направляв вимоги про погашення заборгованості.(т. 1 а.с. 89-114)

Цих обставин, зокрема придбання квартири для особистих потреб, набуття її у власність, ОСОБА_1 не заперечував і в апеляційному суді, зазначав, що він фактично не проживав в цій квартирі, оскільки за характером роботи перебував у відрядженнях, про що свідчить журнал та звукозапис судового засідання.

За змістом вищевказаної статті 2 Закону, забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 хоча і був зареєстрований у м. Донецьку, проте постійно там не проживав.

Враховуючи наведене, колегія суддів визнала неспроможними та відхилила доводи апелянта про звільнення його від сплати пені з огляду на положення ст. 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції».

За розрахунком Банком нарахована пеня ОСОБА_1 за період з 17 березня 2014 року до 07 січня 2015 року в сумі 32256.50 грн., тобто в межах річного строку позовної давності.

Доводів неправильності розрахунку нарахованої Банком пені апеляційна скарга не містить, тому, з огляду на положення частини 1 ст. 303 ЦПК України, колегія суддів не виходила за межі доводів скарги.

За таких обставин та з урахуванням наведеного суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позову.

Інші доводи скарги цих висновків не спростовують не впливають на правильність ухваленого судом рішення, не можуть бути визнані підставою для його скасування, тому з огляду на положення частини 2 ст. 308 ЦПК України, колегія суддів їх відхилила.

Керуючись ст.ст. 303, п. 1 ч. 1 ст. 307, ст. 308, ст. 315, 317, 319 ЦПК України, судова колегія, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - відхилити.

Рішення Дарницького районного суду міста Києва від 30 листопада 2016 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили негайно з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Судді Апеляційного суду міста Києва: Б.Б.Левенець

О.Ф.Мазурик

Л.Д.Махлай

Справа № 22-ц/796/2108/2017

Унікальний номер 753/14814/15-ц

Головуючий у першій інстанції - ЛужецькаО.Р.

Доповідач Левенець Б.Б.