Справа № 755/1484/17
"09" березня 2017 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді - Чех Н.А.
з участю секретаря - Кузьменко А.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: ОСОБА_3, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,
Позивач звернувся до суду з вказаною позовною заявою, посилаючись на те, що він є власником квартири АДРЕСА_1. В спірній квартирі зареєстрований він, його дружина, його онук, та відповідач. З 25.09.2004 року відповідач та його (позивача) син перебували в шлюбі, ІНФОРМАЦІЯ_1 року у них народився син ОСОБА_4. Сімейне життя його сина та відповідача не склалося через різні погляди на життя, у зв'язку з чим з березня 2011 року вони припинили сімейно-шлюбні відносини. Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 24.11.2011 року їх шлюб розірвано. Ще до розірвання шлюбу, 12.10.2011 року відповідач забрала всі свої речі і виїхали зі спірної квартири. З того часу в квартирі не проживає, житлом не цікавиться, витрат на його утримання не несе. Наявність реєстрації відповідача, яка в спірній квартирі не проживає, порушує його (позивача) права як власника нерухомого майна. У зв'язку з чим він був змушений звернутися до суду.
В судове засідання позивач не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності та задоволення позовних вимог в повному обсязі, не заперечував щодо прийняття заочного рішення в разі неявки відповідача в судове засідання.
Відповідач в судове засідання не з'явилася, про день, час та місце слухання справи сповіщалася згідно норм процесуального законодавства, заяв про розгляд справи за її відсутності до суду не подавала, що дає підстави прийняти рішення по суті спору без присутності відповідача по доказам, наданим стороною позивача.
Третя особа в судове засідання не з'явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримала, не заперечувала щодо його задоволення.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню частково.
В суді встановлено, що позивач є власником квартири АДРЕСА_1.
Відповідно до довідки форми 3, виданої КК «Центр комунального сервісу» від 14.12.2016 року, в спірній квартирі зареєстровані: ОСОБА_1 - позивач, ОСОБА_3 - дружина позивача, ОСОБА_5 - онук позивача, та ОСОБА_2 - відповідач.
Відповідач є колишньою невісткою позивача.
Згідно актів від 20.07.2016 року, 28.09.2016 року та 19.10.2006 року, засвідчених ЖЕД № 404, слідує, що відповідач за спірною адресою з 12.10.2011 року по сьогоднішній день не проживає.
Відповідно до ч. 2 ст. 386 Цивільного кодексу України, власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.
Відповідно до ч. 1 ст. 319 Цивільного кодексу України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Відповідно до ст. 391 Цивільного кодексу України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
По даній справі встановлено, що відповідач з жовтня 2011 року в спірній квартирі не проживає, її речі відсутні.
Відсутні і будь-які дані щодо не проживання відповідача в спірній квартирі з поважних причин чи щодо чинення перешкод в її проживанні. Будь-яких доказів на спростування доводів позивача відповідач до суду не надала.
Викладені обставини свідчать про те, що відповідач втратила право на користування спірною квартирою, у зв'язку з чим позовній вимоги в цій частині підлягають задоволенню.
В частині позовних вимог щодо зазначення в рішенні суду порядку його виконання та вжиття заходів для забезпечення його виконання згідно ст. 217 ЦПК України суд відмовляє, оскільки визначення порядку виконання рішення суду є встановлення у ньому конкретного способу його реалізації в залежності від конкретних обставин по справі або встановлений приписами закону. Вжиття заходів забезпечення виконання рішення є застосуванням судом заходів, які гарантують неухильне виконання ухваленого ним рішення, у разі якщо є достатні підстави вважати, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим його виконання.
Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 15, 16, 319, 386, 391 ЦК України, ст.ст. 60, 212-215, 217, 218, 223, 224-228, 233, 294 ЦПК України, суд,
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: ОСОБА_3, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - задовольнити частково.
Визнати ОСОБА_2, такою, що втратила право користування квартирою АДРЕСА_1
В іншій частині позовних вимог відмовити.
Заочне рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва через Дніпровський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення.
Заочне рішення може бути переглянуте судом за письмовою заявою відповідача, яка подається протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.
Заочне рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги та заяви про перегляд заочного рішення, якщо апеляційної скарги та заяви про перегляд заочного рішення не було подано.
Суддя: