Справа № 212/7570/16-ц
У Х В А Л А

про повернення заяви про забезпечення позову

14 лютого 2017 року м. Кривий Ріг

Суддя Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу ОСОБА_1, розглянувши заяву позивача про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про застосування наслідків недійсного правочину, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_2 звернулася в суд із позовною заявою до ОСОБА_3 про застосування наслідків недійсного правочину.

В лютому 2017 року позивачем подано заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру, яка розташована за адресою : АДРЕСА_1 і належить ОСОБА_3 згідно свідоцтва про право на спадщину за законом, серія та номер ВСС № 600236, виданого 5.07. 2005 нотаріусом 2 Криворізької державної нотаріальної контори ОСОБА_4 зареєстрованого в реєстрі за №2-1842 та договіру міни ,серія та номер б/н , виданого 12.09.1996 ОСОБА_5М, приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області, зареєстрованого в реєстрі за № 918.

Розглянувши заяву про забезпечення доказів, суд вважає її такою, що не відповідає вимогам ст.151 ЦПК України та підлягає поверненню з наступних підстав.

Відповідно до ч.3 ст.151 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, при чому згідно ч.3 ст.152 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

В поданій заяві про забезпечення позову заявник просить накласти арешт на квартиру.

Відповідно до абзацу першого пункту 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» (далі постанова ПВСУ № 9), розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; зясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Звертаючись із заявою про забезпечення позову у спосіб накладення арешту на квартиру, позивач не зазначив будь-яких поважних причин на обґрунтування своєї вимоги, у звязку із якими існує потреба у забезпеченні позову у такий спосіб. Зокрема, позивачем не доведено наявності у відповідача наміру відчужити зазначену квартиру, доказів на підтвердження вартості майна(експертної оцінки, для визначення відповідності виду забезпечення), доказів того, що відповідач не працює та немає доходу, а його твердження про таке є лише припущенням.

До того ж, предметом позову є не речові права на квартиру, а застосування наслідків недійсності правочину.

Крім того, відповідно до ч.4 ст. 151 ЦПК України до заяви про забезпечення позову додаються також її копії відповідно до кількості осіб, щодо яких просять вжити заходи забезпечення позову, та документ, що підтверджує сплату судового збору за подання заяви про забезпечення позову.

Згідно зі ст. 9 Закону України «Про судовий збір» суд перед відкриттям провадження у справі перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Заява про забезпечення позову відправлена до суду поштою 04 січня 2017 року, що підтверджується відповідним штемпелем на поштовому конверті та описом вкладення у поштовий лист.

Станом на 01 січня 2017 року, згідно п.п. 4 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», за подання до суду фізичною особою заяви про забезпечення позову, - судовий збір становить 320 грн.

Позивач у заяві про забезпечення позову зазначає, що відповідно до ст. 5 п 14 " Закону України " Про судовий збір " вона як переміщена особа з тимчасово окупованої території України звільнена від сплати судового збору.

Відповідно до п. 14 ст. 5 Закону України " Про судовий збір " від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються: 14) позивачі - у справах у порядку, визначеному статтею 12 Закону України "Про біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту".

Стаття 12 Закону України "Про біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту" визначає оскарження рішень щодо статусу біженця та особи, яка потребує додаткового захисту. Частина 1 даної статті визначає, що рішення про відмову в прийнятті заяви про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, про відмову в оформленні документів для вирішення питання щодо визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, протягом п'яти робочих днів з дня отримання повідомлення про відмову можуть бути оскаржені в установленому законом порядку до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту, а також до суду у строки, встановлені цим Законом.

Отже , дана стаття передбачає звільнення від сплати судового збору лише за позови ( скарги ) про відмову в прийнятті заяви про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, про відмову в оформленні документів для вирішення питання щодо визнання біженцем .

Даний же позов про застосування наслідків недійсного правочину і в даному випадку позивач не звільнена від сплати судового збору .

Оскільки заява про забезпечення позову не відповідає вимогам ч.1, ч.2 ст.151 ЦПК України, останню слід повернути позивачу.

Керуючись ст.ст.151-153 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву про забезпечення позову ОСОБА_2 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про застосування наслідків недійсного правочину повернути заявникові.

Роз'яснити заявнику, що він не позбавлений права повторного звернення до суду з цією заявою, після усунення обставин, що стали підставою для повернення заяви.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня її проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Апеляційного суду Дніпропетровської області через суд першої інстанції. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: І. Б. Чайкін