справа № 399/413/16-ц
провадження № 4-с/399/1/17
17 лютого 2017 року Онуфріївський районний суд Кіровоградської області у складі: головуючого судді Шуліки О.О., при секретарі Рясній В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в селищі Онуфріївка в приміщенні Онуфріївського районного суду заяву ОСОБА_1 про винесення додаткової ухвали у цивільній справі за скаргою ОСОБА_1 до начальника відділу Онуфріївського районного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області на дії державного виконавця, -
Ухвалою Онуфріївського районного суду Кіровоградської області від 3.02.2017 року скаргу ОСОБА_1 до начальника відділу Онуфріївського районного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції Кіровоградській області на дії державного виконавця задоволено. Визнано дії начальника відділу Онуфріївського районного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області ОСОБА_2 в частині проведення нарахування заборгованості по сплаті аліментів ОСОБА_1 виходячи із доходу фізичної особи підприємця ОСОБА_1, тобто без врахування чистого оподатковуваного доходу, тобто різниці між загальним оподаткованим доходом (виручка у грошовій формі) і документально підтвердженими витратами, повязаними з господарською діяльністю такої фізичної особи підприємця неправомірними. Зобовязано начальника відділу Онуфріївського районного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області ОСОБА_2 провести нарахування заборгованості по сплаті аліментів ОСОБА_1 починаючи з 23.05.2016 року виходячи із чистого доходу фізичної особи підприємця ОСОБА_1, тобто з урахуванням різниці між загальним оподатковуваним доходом (виручка у грошовій формі) і документально підтвердженими витратами, повязаними з господарською діяльністю такої фізичної особи підприємця, а також з урахуванням розміру доходу (заробітку) якому відповідає пропорційно сплачена сума єдиного соціального внеску ФОП ОСОБА_1 у період з 23.05.2016 року. Відновлено стягнення за виконавчим листом Онуфріївського районного суду Кіровоградської області №399/413/16-ц, виданого 29.06.2016 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання дитини ОСОБА_4, яке було зупинено 30.01.2017 року за ухвалою Онуфріївського районного суду Кіровоградської області.
Заявник ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою згідно якої прохав ухвалити додаткове рішення по справі за його скаргою на дії державного виконавця, оскільки судом при винесенні ухвали не вирішено питання щодо розподілу судових витрат.
Сторони, які брали участь в справі в судове засідання з невідомих суду причин не зявились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, їх неявка не перешкоджає розгляду питання про ухвалення додаткового рішення суду.
На підставі ч.2 ст. 197 ЦПК України, у зв'язку з неявкою всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Вивчивши заяву, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява ОСОБА_1 підлягає задоволенню з наступних підстав.
Згідно ст.220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Статтею 388 ЦПК України встановлено, що судові витрати повязані з розглядом скарги, покладаються судом на заявника, якщо було постановлено рішення про відмову у задоволенні його скарги або на орган державної виконавчої служби чи приватного виконавця, якщо було постановлено ухвалу про задоволення скарги заявника.
Так, відповідно до ст.79 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.
Виходячи із правової позиції, закріпленої в п.14 Постанови Пленуму ВССУ № 6 від 07.02.2014 року «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії бездіяльність державного виконавця чи інших посадових осіб державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах», якою встановлено, що провадження з виконання судових рішень є завершальною і невід'ємною частиною (стадією) судового провадження по конкретній справі, в якій провадження за скаргою не відкривається, а за подання позовної заяви сплачено відповідний судовий збір, ні розділом VII ЦПК, ні Законом України від 8 липня 2011 року № 3674-VI "Про судовий збір" (частина перша статті 3) не передбачено необхідність сплати судового збору за подання скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби.
Хоча відповідно до положення ч. 8 ст. 8 ЦПК України, до скарги на дії державного виконавця застосовуються загальні правила позовного провадження із врахуванням особливостей передбачених Розділом VII ЦПК України.
Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 26 грудня 2003 року «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів та посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження», скарги мають відповідати загальним вимогам щодо форми та змісту позовної заяви передбаченими ЦПК України.
Цивільний процесуальний кодекс України не передбачає сплату судового збору за звернення до суду із скаргою на дії державного виконавця, проте ч. 2 ст. 3 Закону України «Про судовий збір» містить вичерпний перелік заяв, за подання яких судовий збір не справляється, в якому відсутній такий вид звернення як скарга на дії державного виконавця. Згідно ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року до переліку осіб звільнених від сплати судового збору, особи які оскаржують дії державного виконавця щодо неналежного виконання судового рішення, не включені. Оскільки мова йде про правовідносини, які виникли між заявником та державною виконавчою службою, а не про правовідносини, які склалися між сторонами по рішенню, що виконується, скаржник при зверненні до суду із скаргою мав сплатити судовий збір за ставкою як за подання до суду позовної заяви немайнового характеру.
Відповідно до Закону України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року №3674-VI, в якому зазначено, що за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою, сплачується судовий збір у розмірі 0,4 розміру мінімальної заробітної плати, що становить 551 грн. 20 коп.
Враховуючи, вищевикладене, а також те, що при постановленні ухвали судом не було вирішено питання про розподіл судових витрат, у відповідності до ст. 388 ЦПК України і скаржником при подачі скарги судовий збір не було сплачено, хоча скаргу на дії державного виконавця було задоволено, тому необхідно стягнути з Онуфріївського районного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області на користь держави судовий збір у розмірі 551 грн. 20 коп.
Керуючись ст.10,60 220, 388 ЦПК України, суд,-
Заяву ОСОБА_1 про винесення додаткової ухвали у цивільній справі за скаргою ОСОБА_1 до начальника відділу Онуфріївського районного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області на дії державного виконавця - задовольнити.
Доповнити ухвалу Онуфріївського районного суду Кіровоградської області від 3.02.2017 року у цивільній справі за скаргою ОСОБА_1 до начальника відділу Онуфріївського районного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області на дії державного виконавця.
Стягнути з Онуфріївського районного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області на користь держави судовий збір 551,20 грн.
На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга протягом пяти днів після її проголошення до Апеляційного суду Кіровоградської області через Онуфріївський районний суд Кіровоградської області. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.
Суддя О.О. Шуліка