Справа № 171/88/17
У х в а л а

іменем України

14 лютого 2017 року м. Апостолове

Апостолівський районний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючої судді Кодрян Л.І.

за участю секретаря Титаренко Л.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Апостолове справу за заявою ОСОБА_1 про відстрочку виконання рішення Апостолівського районного суду Дніпропетровської області у справі № 2-1189-2007 р. за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про відстрочку виконання рішення Апостолівського районного суду Дніпропетровської області у справі № 2-1189-2007 р. за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди.

В обґрунтування заяви посилалась на те, що на підставі рішення Апостолівського районного суду Дніпропетровської області про стягнення з неї грошових коштів у сумі 9857 грн. 77 коп. видано виконавчий лист від 29 січня 2008 року Апостолівським районним судом Дніпропетровської області.

Зазначала, що на даний час вона не працює, є інвалідом 3 групи та отримує пенсію за інвалідністю. В звязку з хворобою вона не має можливості погасити заборгованість відповідно до виконавчого документа. На даний час відповідно до рекомендацій лікувальної установи їй необхідно терміново пройти курс лікування в умовах стаціонару, який передбачає, в тому числі, проведення операції. Враховуючи час на підготовку до проведення операції, післяопераційний та реабілітаційний періоди, лікування буде проходити близько одного року. У звязку з тим, що лікування буде проводитись в іншому місці і для цього необхідні значні кошти вона вимушена звернутися до суду з даною заявою.

Просила відповідно до ст.373 ЦПК України відстрочити виконання рішення Апостолівського районного суду Дніпропетровської області по справі № 2-1189/2007 р. про стягнення з неї на користь ОСОБА_2 шкоди в сумі 9857 грн. 77 коп.

В судове засідання заявник ОСОБА_1 не зявилася, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності.

ОСОБА_2 в судове засідання не зявилася, подала суду заяву про розгляд справи у її відсутності у звязку з незадовільним станом здоровя, заперечила щодо задоволення заяви про відстрочку виконання рішення, поданої заявником, зазначила, що рішення суду про стягнення з ОСОБА_1 коштів в сумі 9857 грн.77 коп. перебуває на виконанні майже 10 років, а борг погашено лише в сумі 2535 грн. 86 коп., що є порушенням її права.

Апостолівський районний відділ державної виконавчої служби ГТУЮ у Дніпропетровські області просить проводити розгляд справи без представника відділу.

Відповідно до положень ч.2 ст.197 ЦПК України судове засідання проводилось без технічної фіксації.

Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що в задоволенні заяви слід відмовити, виходячи з наступних підстав.

Так, відповідно до п. 9 ч.1 ст. 129, чт.129-1 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України. До основних засад судочинства віднесено обов'язковість рішень суду.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Зокрема, згідно ч. 1 ст. 14 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Судом встановлено відповідно до виконавчого листа у справі № 2-1189/2007 р. від 29 січня 2008 року, що рішенням Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 26 жовтня 2007 року, яке набрало законної сили 07 листопада 2007 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 матеріальну шкоду, заподіяну смертю потерпілого в розмірі 2457 грн. 77 коп., моральну шкоду в розмірі 7000 грн. та повернення витрат, повязаних з розглядом справи. Всього в сумі 9857 грн. 77 коп.

Відповідно до довідки про вилучення та знищення справи Апостолівського районного суду від 25.01.2017 року встановлено, що справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди знищена на підставі «Акту про вилучення для знищення справ, матеріалів у яких закінчився строк зберігання» за 2007 рік.

Так, відповідно до вимог ст. 33 Закону України «Про виконавче провадження» за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо), сторони мають право звернутися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення.

Крім того, відповідно до положень ст. 373 ЦПК України за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення (хвороба боржника або членів його сімї, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо), за заявою сторони виконавчого провадження суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає питання про відстрочку або розстрочку виконання рішення в судовому засіданні з викликом сторін і у виняткових випадках може відстрочити або розстрочити виконання.

В силу ст. 373 ЦПК України, відстрочкою виконання рішення є перенесення строку його виконання на більш пізній термін.

Згідно пункту 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 26.12.2003р. № 14 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження» при вирішенні заяв сторони про відстрочку або розстрочку виконання рішення, встановлення або зміну способу й порядку його виконання суду потрібно мати на увазі, що їх задоволення можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім`ї, відсутність у нього майна, яке за рішенням суду має бути передане стягувачу, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо).

Законом встановлено критерій визначення підстав для відстрочки виконання рішення суду - це наявність обставин, які ускладнюють його виконання. Обставинами, які ускладнюють виконання можуть бути лише ті обставини, які існують насправді, і які безпосередньо не дозволяють виконати судове рішення в обсязі, в строки та в порядку, визначених в ньому.

Проте, всупереч вказаної норми закону заявником не наведено у заяві про відстрочку виконання рішення суду обставин, які мають характер особливих або виняткових та не подано суду відповідних доказів цього.

З дослідженої в судовому засіданні довідки Комунального закладу «Апостолівська центральна районна лікарня» Дніпропетровської обласної ради від 17 січня 2017 року № 77, виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого № ЭА296, 30.01.2017 р., підписаної лікарем Васильченко вбачається діагноз ОСОБА_1 «двусторонний посттравматический коксартроз ІІ-ІІІ ст., сгибательно-приводящая контрактура левого тазобедренного сустава», рекомендації лікарів: потреба в оперативному лікуванні, нагляд ортопеда, планова госпіталізація у відділення ортопедії для здійснення операції. Посилання заявника на зазначені обставини не відносяться до виняткових обставин, які б давали суду підставу для задоволення заяви.

Крім того, з досліджених документів не можливо встановити термін, протягом якого обставини, на які посилається заявник, будуть усунуті.

Разом з тим, підстави на які посилаються заявник щодо неможливості виконати рішення суду суд не вбачає поважними, в розумінні ст. 373 ЦПК України, для відстрочки виконання рішення, оскільки вони не мають причинного звязку між їх настанням та неможливістю або ускладненням виконання рішення суду. Рішення суду, виконання якого заявник просить відстрочити, набрало законної сили 07 листопада 2007 року і перебуває на виконанні тривалий час, що порушує право стягувача на його виконання.

Відповідно до розяснень, які містяться в п. 1 та п. 3 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ №6 від 07.02.2014 року «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення у цивільних справах», виконання судових рішень, як завершальної частини розгляду справи, є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Особи, які беруть участь у виконавчому провадження, зобовязані сумлінно користуватися усіма наданими їм правами з метою забезпечення своєчасного та в повному обсязі вчинення виконавчих дій.

Таким чином, суд не вправі позбавити особу-стягувача права на виконання рішення суду.

Приймаючи до уваги вищевикладене, виходячи з принципів верховенства права, обовязковості виконання судових рішень, відсутності виключних обставин для відстрочення виконання рішення, суд приходить до висновку про необхідність відмовити у задоволенні заяви.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст.ст. 209,210,293,373 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про відстрочку виконання рішення Апостолівського районного суду Дніпропетровської області у справі № 2-1189-2007 р. за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Дніпропетровської області через суд першої інстанції протягом пяти днів з дня її проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення ухвали, можуть подати апеляційну скаргу протягом пяти днів з дня отримання її копії.

Суддя: ОСОБА_4