АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/744/17 Справа № 194/774/16-ц Головуючий у 1 й інстанції - Пономаренко І. П. Доповідач - Каратаєва Л.О.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 лютого 2017 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого - Каратаєвої Л.О.

суддів: - Пищиди М.М., Максюти Ж.І.,

за участю секретаря - Григор'євої В.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпро апеляційну скаргу ОСОБА_4 на рішення Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 08 вересня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, -

В С Т А Н О В И Л А:

Рішенням Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 08 вересня 2016 року позовні вимоги ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини - задоволено. Стягнено щомісяця з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів його доходів, на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, на користь ОСОБА_5 але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 29 червня 2016 року та до досягнення дитиною повноліття. Вирішено питання судових витрат (а.с.22-23).

Не погодившись з рішенням суду, ОСОБА_4 подав апеляційну скаргу, в якій просить змінити рішення суду та стягнути з нього на користь ОСОБА_5 щомісяця аліменти в розмірі 1/6 частини всіх видів його доходів, на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, на користь позивачки, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 29 червня 2016 року та до досягнення дитиною повноліття (а.с.28-30).

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу відхилити з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, сторони з 19 липня 1997 року перебувають у шлюбі (а.с.12). Від шлюбу мають дитину ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, батьком якої, відповідно до свідоцтва про народження, записаний відповідач - ОСОБА_4 (а.с. 13).

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач матеріальної допомоги на утримання доньки не надає, позивачка виховує та утримує доньку сама, а тому потребує матеріальної допомоги на її утримання. Відповідач працює, має реальну можливість надавати матеріальну допомогу на утримання дитини.

Колегій суддів погоджується з висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

Згідно ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Частиною 3 ст. 181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у вигляді частці від доходу її матері, батька і (або) в твердій грошовій сумі.

Відповідно до ч.2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути не може бути менш, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно ч.1 ст.183 СК України, частина заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Згідно ч.1 ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

Встановивши обставини справи та правовідносини, що склалися між сторонами, застосувавши зазначені норми права, суд першої інстанції ухвалив обґрунтоване рішення про задоволення позовних вимог.

Доводи апелянта про те, що суд першої інстанції не врахував, наявність позову про стягнення з останнього аліментів на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання, не може бути підставою для скасування або зміни рішення суду, оскільки відповідно до ст.8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Рішенням Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 08 вересня 2016 року стягнуто з ОСОБА_4 аліменти в розмірі 1/6 частини з усіх видів його доходів на користь ОСОБА_5 на утримання повнолітньої доньки ОСОБА_6 у зв'язку з продовженням нею навчання (а.с.31-32). Відповідно до ч. 4 ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження» № 606-ХІУ від 21.04.1999 року загальний розмір усіх відрахувань при кожній виплаті заробітної плати не може перевищувати п'ятдесяти відсотків заробітної плати, яка належить до виплати працівникові, в тому числі при відрахуванні за кількома виконавчими документами. Це обмеження не поширюється на відрахування із заробітної плати при відбуванні виправних робіт і при стягненні аліментів на неповнолітніх дітей, у цих випадках розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати сімдесяти відсотків.

Таким чином, загальний розмір аліментів, стягнутих з відповідача на користь позивача, становить 41 % заробітної плати (1/4 + 1/6), що відповідає вимогам чинного законодавства щодо максимального розміру аліментів.

Будь-яких інших доводів на спростування висновків суду першої інстанції апелянтом наведено не було.

Таким чином, колегія суддів вважає рішення суду таким, що ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права та відповідає вимогам ст.ст. 213, 214 ЦПК, а тому його слід залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 08 вересня 2016 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду чинна з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Судді: