Справа № 576/261/17-ц
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 лютого 2017 року м. Глухів

Суддя Глухівського міськрайонного суду Сумської області Мазур С.А., ознайомившись із позовною заявою ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю науково-виробнича фірма «Модуль» про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

В С Т А Н О В И В:

15 лютого 2017 року до Глухівського міськрайонного суду Сумської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі - позивач) до Товариства з обмеженою відповідальністю науково-виробнича фірма «Модуль» (далі ТОВ НВФ «Модуль» або відповідач) про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Відповідно до частини п'ятої статті 119 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору.

Як вбачається, до позовної заяви не додано документів, що підтверджує сплату позивачем судового збору.

Відповідно до підпункту 1 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» визначено ставку судового збору за подання фізичною особою до суду позовної заяви майнового характеру у розмірі 1 відсотку ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 5 Закону України « Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

З наведених вище правових приписів висновується, що позивач звільняється лише від сплати судового збору за позовною вимогою про стягнення заборгованої заробітної плати, при цьому він не звільняється від сплати судового збору за позовною вимогою про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, оскільки стягнення середнього заробітку за своїм змістом є різновидом матеріальної відповідальності підприємства перед працівником та не входить до складу заробітної плати.

Крім того, відповідно до статті 48 Кодексу законів про працю України (далі КЗпП України) трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. До трудової книжки заносяться відомості про роботу, заохочення та нагороди за успіхи в роботі на підприємстві, в установі, організації; відомості про стягнення до неї не заносяться.

Водночас до позовної заяви не додано копії трудової книжки, що не уможливлює пересвідчитись, що позивач перебував у трудових відносинах з відповідачем.

Викладене свідчить про невідповідність позовної заяви вимогам статті 119 ЦПК України.

Відповідно до частини першої статті 121 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119, 120 цього Кодексу, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення позовної заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Таким чином, позовну заяву необхідно залишити без руху, визначивши строк для усунення її недоліків, а саме доплатити судовий збір та надання до суду документів, що підтверджують сплату судового збору.

На підставі викладеного, керуючись статтями 119, 121 ЦПК України, суддя

У Х В А Л И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю науково-виробнича фірма «Модуль» про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу - залишити без руху, надавши позивачу строк для усунення недоліків, який не може перевищувати пяти днів з дня отримання ним ухвали.

Розяснити позивачу, що відповідно до ст.121 ЦПК України, якщо у встановлені строки вказані недоліки не будуть усунені, позовна заява буде вважатися неподаною та повернутою.

Ухвала набирає законної сили з моменту її постановлення і оскарженню не підлягає.

Суддя Глухівського міськрайонного суду

Сумської області ОСОБА_2