АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22ц/790/284/17 Головуючий 1 інст. - Горчакова О.І.
Справа № 644/3532/16-ц Доповідач - Кісь П.В.
Категорія: договірні
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 лютого 2017 року Апеляційний суд Харківської області у складі:

головуючого, судді - Кіся П.В.,

суддів: - Кружиліної О.А,

- Хорошевського О.М.

за участю секретаря - Сементовської О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю «КЕЙ-КОЛЕКТ» на заочне рішення Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 08 серпня 2016 року по цивільній справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «КЕЙ-КОЛЕКТ» до ОСОБА_3 про усунення перешкод у праві володіння, користування та розпорядження житловим приміщенням, -

ВСТАНОВИВ:

19.04.2016 року товариство з обмеженою відповідальністю «КЕЙ-КОЛЕКТ» (далі по тексту - ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ») звернулось до суду з позовом в якому просило усунути перешкоди у реалізації права володіння, користування нерухомим майном шляхом надання безперешкодного доступу в житлове приміщення та заборонити ОСОБА_3 користуватись даним житловим приміщенням, без попередньої згоди з власником ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ» за адресою: м. Харків, провулок Іртиський буд. 1/107.

В обґрунтування позовних вимог ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ» зазначало, що 29.01.2008р. ОСОБА_3 уклала з ПАТ «УкрСиббанк», кредитний договір № 0.

В забезпечення виконання зобов'язання за кредитним договором між банком та відповідачем в той же день укладено іпотечний договір, посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Руденко О.Є., відповідно до умов якого в іпотеку було передано житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1.

30.06.2016 року ПАТ « «УкрСиббанк» відступив ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ» відповідно до договору факторингу та договору про відступлення права за іпотечним договором свої права вимоги до ОСОБА_3 за зобов'язання по кредитному договору та іпотечному договору.

У зв'язку з порушенням відповідачем умов кредитного договору та виникненню заборгованості ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ» у позасудовому порядку вирішило звернути стягнення на предмет іпотеки і 10.07.2015 року у порядку, передбаченому ст.37 ЗУ «Про іпотеку» набуло права власності на житловий будинок АДРЕСА_1, що підтверджується витягом про реєстрацію права власності з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Однак реалізувати право власності перешкоджає поведінка колишнього власника будинку відповідача ОСОБА_3, яка продовжує проживати у спірному будинку, добровільно виїхати з житлового приміщення не бажає, перешкоджає вільному доступу до житлового будинку його новому власнику, тобто ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ».

Заочним рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 08 серпня 2016 року у задоволенні позовних вимог ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ» відмовлено.

В апеляційній скарзі ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ» просить скасувати рішення та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Вважає рішення суду необґрунтованим та таким, що постановлено з порушенням норм матеріального та процесуального права, а також невідповідності висновків суду обставинам справи.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт зазначає, що надані позивачем докази підтверджують правомірність набуття ним права власності на нерухоме майно, яке належало відповідачам і було предметом іпотеки. Оскільки ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ» у передбаченому законом та умовами іпотечного договору з відповідним застереженням звернувся до нотаріуса і у позасудовому порядку набув права власності на житловий будинок по АДРЕСА_1, то у суду були всі підстави захистити порушене відповідачем їх право власності, однак суд безпідставно відмовив у задоволенні позову.

Апелянт посилається на те, що 24.02.2012 року в Державному реєстрі іпотек зареєстровано обтяження №6479840 іпотеку будинку за адресою: АДРЕСА_1 на підставі договору про відступлення прав вимоги за іпотечними договорами №5207-5208, 12.12.2011, посвідченого ПН Обухівського районного нотаріального округу Саєнко Е.В., змінено іпотекодержателя на ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ».

Відповідно до ст. ст. 2, 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» для проведення державної реєстрації права власності на житловий будинок ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ» звернулось до ПН Київського міського нотаріального округу Суперфін Б.М. На підтвердження заявленого права було надано іпотечний договір укладений між відповідачем та акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк».

За наслідками здійсненої нотаріусом перевірки було отримано відповідні витяги, згідно яких заявлене речове право та обтяження іпотекою за ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ» було належним чином зареєстроване, були відсутні заборони та/або арешти щодо спірного нерухомого майна.

Враховуючи, що відповідно до норм чинного законодавства достатнім є надання договору іпотеки, а в державному реєстрі Іпотек було належним чином зареєстровано зміну іпотекодержателя на ТОВ «Кей-Колект» - у державного реєстратора були відсутні правові підстави вимагати додаткові документи, в т.ч. договір факторингу та/або договір про відступлення прав за іпотечними договорами, правомірність яких вже перевірена нотаріусом при їх посвідченні.

Отже, Інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна, з огляду на зазначене, є належним та допустимим доказом прав нового кредитора у зобов'язанні.

До позовної заяви було додано Витяг з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, відповідно до якого власником житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 є Позивач. Окрім цього, було додано Інформаційну довідку з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна, в якій також зазначено, що власником житлового будинку є Позивач.

Отже, у відповідності до чинного законодавства єдиним власником житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 є ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ», а відтак суд не мав підстав для відмови у захисту порушених відповідачем прав позивача, який є власником будинку АДРЕСА_1.

В суді апеляційної інстанції представник ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ» апеляційну скаргу підтримав і просив задовольнити, посилаючись на викладені в ній доводи.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з'явилася, причину неявки не повідомила.

Представник відповідача ОСОБА_3 - ОСОБА_8 апеляційну скаргу не визнав і просив відхилити, а рішення суду залишити без змін, вказуючи, що ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ» звернувся до суду з безпідставними вимогами, оскільки у незаконний спосіб зареєстрував право власності на предмет іпотеки і в даний час на вирішенні Орджонікідзевського районного суду м.Харкова знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_3 до ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ» і приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Суперфіна Б.М., який за зверненням ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ» прийняв незаконне рішення 10.07.2015 року про реєстрацію за ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ» прав власності на житловий будинок АДРЕСА_1 без згоди на це належного власника будинку ОСОБА_3

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи сторін, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, а сторонами не заперечується факт укладення ОСОБА_3 29.01.2008 року з АКІБ «УкрСиббанк» кредитного договору і договору іпотеки з метою забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором. У якості іпотечного майна сторони визначили належний на праві власності позичальнику ОСОБА_3 житловий будинок з надвірними будівлями по АДРЕСА_1.

Звертаючись до суду з позовом про усунення перешкод у володінні, користуванні та розпорядженні житловим приміщенням, ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ» вказував, що на підставі укладеного з Банком 30.06.2013 року Договору факторингу №1 та Договору про відступлення прав вимоги товариство набуло права вимоги до ОСОБА_3 за умовами кредитного та іпотечного договорів, а 10.7.2015р. набуло в порядку, передбаченому ст.37 ЗУ «Про іпотеку» право власності на житловий будинок відповідача ОСОБА_3, який був переданий в іпотеку, однак у повному обсязі реалізувати право власності не може у зв'язку з тим, що в будинку проживає ОСОБА_3 і не бажає його добровільно звільнити.

Суд першої інстанції, з яким погоджується апеляційний суд, відмовляючи у задоволенні позовних вимог посилався на те, що позивачем не доведено порушення прав позивача, які за законом підлягають захисту судом.

Колегія суддів погоджується з рішенням суду, оскільки воно ухвалене у відповідності із законом, на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до положень статті 391 ЦК України, на яку посилається позивач як на підставу вимог про захист порушеного права, власник майна може вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Такий позов підлягає задоволенню і в тому разі, коли позивач доведе, що є реальна небезпека порушення його права власності чи законного володіння зі сторони відповідача. При цьому суди повинні брати до уваги будь-які фактичні дані (статті 57 - 59 ЦПК), на підставі яких за звичайних умов можна зробити висновок про наявність такої небезпеки.

Статтею 3 ЦПК України кожній особі гарантується право звернення до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, у порядку визначеному Цивільним процесуальним кодексом України.

Статтею 16 ЦК України кожній особі надано право на звернення до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу і зазначені способи захисту таких цивільних прав та інтересів.

При цьому особа на власний розсуд обирає спосіб захисту та дозволені законом межі реалізації процесуальних прав.

Статтями 10,60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Дана справа до таких випадків не відноситься.

Отже, ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ» у даній справі, звертаючись до суду за захистом прав власності відповідачем ОСОБА_3 повинен довести наявність у нього права власності, законність набуття права власності на майно, наявність фактів порушення його права власності на спірне майно з боку відповідача.

Оскільки належних та допустимих доказів, які б свідчили про наявність усіх зазначених позивачем обставин у їх сукупності, які б давали підставу суду для визнання доведеним наявності у позивача набутого у передбаченому законом порядку права власності на будинок АДРЕСА_1 та порушення цього права неправомірними діями відповідача ОСОБА_3, яке (право) підлягає захисту саме у такий спосіб, який обрав позивача, позивачем та його представниками не надано, суд першої інстанції дійшов до законного та обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні позову.

ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ» просить захистити його право у не передбачений законом спосіб, оскільки статтями 30, 47 Конституції України передбачено, що кожному гарантується недоторканість житла, кожен має право на житло. Не допускається проникнення до житла чи іншого володіння особи. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.

Посилання позивача на те, що відповідач перешкоджає потрапити всередину приміщення, та не бажає добровільно звільнити приміщення не свідчить про наявність підстав для задоволення позову, оскільки позивачем не доведено, що він має право такої вимоги.

Підсумовуючи викладене, апеляційний суд, відповідно до вимог ст.308 ЦПК України, приходить до висновку про відхилення апеляційної скарги ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ» і залишення рішення без змін, оскільки суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Керуючись ст.ст. 303, 304, п. 1 ч. 1 ст. 307, ст.ст. 308, 313-315, 317, 319, 324 ЦПК України, апеляційний суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «КЕЙ-КОЛЕКТ» відхилити.

Заочне рішення Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 08 серпня 2016 року залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення, в касаційному порядку може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий - П.В. Кісь

Судді: О.А. Кружиліна

О.М. Хорошевський