ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОСОБА_1
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 210/5206/16-ц
Провадження № 2-з/210/9/17
У Х В А Л А

іменем України

"27" січня 2017 р.

Суддя Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_2, розглянувши заяву ОСОБА_3, ОСОБА_4 про забезпечення позову, -

В С Т А Н О В И В:

У провадженні суду перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_5 до ПАТ «АрселорМіттал ОСОБА_1 Ріг» про встановлення факту порушення прав інтелектуальної власності, та стягнення матеріальної шкоди.

27 січня 2017 року до суду позивачами було подано заяву про забезпечення позову до набрання чинності рішення у справі, шляхом накладення арешту на розрахункові рахунки ПАТ «АрселорМіттал ОСОБА_1 Ріг»: , номер свідоцтва платника ПДВ 100335838, ІНН 50: р/р 4222 ПАТ «Сітібанк», м. Київ, МФО 300584, р/р 2100 ПАТ «УкрСіббанк», м. Харків, МФО 351005, та заборони ПАТ «АрселорМіттал ОСОБА_1 Ріг» використовувати корисну модель, а саме методу тонкого грохочення за патентом №48444, встановленого на секції №10 РЗФ №2 Гірничого департаменту.

Заяву обґрунтовано тим, що позивачі вважають, що з метою забезпечення позову та недопущення незаконного використання ПАТ «АрселорМіттал ОСОБА_1 Ріг» методу тонкого грохочення за патентом №48444, встановленого на секції №10 РЗФ №2 Гірничого департаменту, слід їх заяву задовольнити.

Суд, вивчивши заяву про забезпечення позову, матеріали справи, прийшов до висновку про відмову в задоволенні заяви про забезпечення позову, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ч.3 ст. 151 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до ч.3 ст.152 ЦПК України види забезпечення позову мають бути спів мірними із заявленими позивачем вимогами.

Згідно п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляд заяв про забезпечення позову» передбачено, що вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

Відповідно до цього ж п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

У пункті 3 постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» роз'яснено про те, що згідно пункту 1 частини 1 ст.152 ЦПК України позов майнового характеру дозволяється забезпечувати шляхом накладення арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або інших осіб. На підставі цього пункту з метою забезпечення виконання судового рішення в майбутньому можна накласти арешт також на випущені у будь-якій формі акції, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб, оскільки такий арешт не зупиняє та не обмежує інші права учасників товариства, у тому числі право на участь в управлінні останнім, на одержання інформації про його діяльність і дивідендів.

При цьому, заявниками не надано жодних доказів, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, необґрунтовано необхідність застосування саме двох видів забезпечення позову.

Крім того, суд вважає за необхідне зазначити, що такий спосіб забезпечення позову як заборона ПАТ «АрселорМіттал ОСОБА_1 Ріг» використовувати корисну модель, а саме методу тонкого грохочення за патентом №48444, встановленого на секції №10 РЗФ №2 Гірничого департаменту, є по суті вирішенням спору по суті, що суперечить правовій природі інституту, а тому, суд приходить до висновку, що заява про забезпечення позову є передчасною та необґрунтованою, у звязку з чим задоволенню не підлягає.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст.151-153 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_3, ОСОБА_4 про забезпечення позову, - відмовити.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає.

Суддя: Н. Ю. Вікторович