Номер провадження: 22-ц/785/1704/17
Головуючий у першій інстанції Огренич І. В.
Доповідач Дрішлюк А. І.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.02.2017 року м. Одеса

Судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого судді Дрішлюка А.І., суддів Сєвєрової Є.С., Гірняк Л.А.,

при секретарі судового засідання Поліхранової Ю.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 03 червня 2016 року по справі за позовом ОСОБА_2 до Управління державної автоінспекції ГУ МВС України в Одеській області, ОСОБА_3 про витребування автомобіля з чужого незаконного володіння та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, ОСОБА_4 про зобов'язання повернути автомобіль, -

ВСТАНОВИЛА:

27 липня 2015 року ОСОБА_2 звернулася до Київського районного суду м. Одеси з позовом до Управління державної автоінспекції ГУ МВС України в Одеській області, ОСОБА_3 про витребування автомобіля з чужого незаконного володіння, який 10 серпня 2015 року уточнила (а.с. 1-2).

29 січня 2016 року ОСОБА_3 звернувся до суду з зустрічним позовом до ОСОБА_2 та ОСОБА_4 про зобов'язання повернути автомобіль (а.с. 3).

02 червня 2016 року представник відповідача ОСОБА_3 - ОСОБА_5 подала заяву про забезпечення позову, якою просила суд накласти арешт на автомобіль Honda Accord vin НОМЕР_2, 2008 року випуску, д/з НОМЕР_1 (а.с. 4 (оборот) - 5).

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 03 червня 2016 року заяву ОСОБА_5 було задоволено (а.с. 6).

Не погоджуючись з вказаною ухвалою, 16 листопада 2016 року ОСОБА_2 засобами поштового зв'язку направила до суду апеляційну скаргу. Зокрема, апелянт вважає, що оскаржувана ухвала прийнята з порушенням норм процесуального права, а саме ч. 8 ст. 152 ЦПК України. Тому, просить скасувати ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 03 червня 2016 року та прийняти нову, якою відмовити представнику ОСОБА_3 - ОСОБА_5 в задоволенні заяви про забезпечення позову (а.с. 27-28).

В судовому засіданні представник ОСОБА_2 - ОСОБА_6 апеляційну скаргу підтримав. Представник ОСОБА_3 - ОСОБА_7 проти задоволення апеляційної скарги заперечувала.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, доводи скарги, пояснення учасників провадження, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного.

Згідно зі ст. 303 ЦПК України, під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Оцінюючи доводи апеляційної скарги з врахуванням вимог ст. 303 ЦПК України, судова колегія вважає за необхідним зазначити наступне.

Як вбачається з виділених матеріалів справи, звертаючись з заявою про забезпечення позову представник позивача за зустрічним позовом - ОСОБА_5 посилалася на те, що за заявою ОСОБА_2 на незаконні дії щодо її майна, слідчим відділом Южненського МВ ГУМВС України в Одеській області, в рамках ЄДРДР № 000286 від 11 квітня 2014 року було передано ОСОБА_4 під схоронність автомобіль марки Honda Accord vin НОМЕР_2, 2008 року випуску, д/з НОМЕР_3. Однак, так як ОСОБА_3 є добросовісним набувачем вказаного автомобіля, то заявник просила суд накласти на спірний автомобіль арешт, що не дасть можливість відповідачу за зустрічним позовом його відчужити (а.с. 4 (оборот) - 5). Так, суд першої інстанції, виходячи з того, що заява ОСОБА_5 є обґрунтованою, а невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, вирішив накласти арешт на автомобіль марки Honda Accord vin НОМЕР_2, 2008 року випуску, д/з НОМЕР_1 (а.с. 6).

Забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог. Відповідно до ст. 151 ЦПК України, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені Кодексом, заходи забезпечення позову. Згідно з частиною 3 статті 151 ЦПК України, забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. Відповідно до ч.1 ст. 152 ЦПК України позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або інших осіб; 2) забороною вчиняти певні дії; 3) встановленням обов'язку вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам здійснювати платежі або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов'язання; 5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; 6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; 7) передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам. Окрім цього, необхідно зазначити, що пленум Верховного Суду України в своїй постанові «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22.12.2006 року, роз'яснив, що вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати.

Апелянт посилається на те, що на спірний автомобіль було накладено арешт ухвалою слідчого судді Комінтернівського районного суду Одеської області Котова В.Г. від 13 листопада 2014 року у справі № 519/1442/14-к в рамках проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до ЄДРДР під № 000286 від 11 квітня 2014 року, а тому вважає, що суд першої інстанції, вирішуючи питання про застосування заходів забезпечення позову, порушив норми процесуального права, оскільки відповідно до положень ч. 8 ст. 152 ЦПК України не допускається накладення арешту на майно, на яке було накладено арешт відповідно до Кримінального процесуального кодексу України. Копія вказаної постанови відсутня в матеріалах справи.

Як вбачається з виділених матеріалів справи, зокрема відповіді від 17 січня 2017 року, наданою територіальним сервісним центром № 5141 Регіонального сервісного центру в Одеській області МВС України на адвокатський запит ОСОБА_7, згідно з якою на автомобіль марки Honda Accord vin НОМЕР_2, 2008 року випуску, д/з НОМЕР_1, який згідно з національною автоматизованою інформаційною системою МВС України зареєстровано за ОСОБА_3, було накладено арешт Київським ВДВС Одеського МУЮ на підставі рішення Київського районного суду м. Одеси по справі № 2/520/912/16 від 03 червня 2016 року. Інші обмеження на вказаному транспортному засобі відсутні (а.с. 53).

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне. При винесенні ухвали суд першої інстанції вірно виходив з того, що існує вірогідність невиконання рішення суду, а тому застосування судом першої інстанції заходів забезпечення позову було необхідним та обґрунтованим. Разом з тим, колегія суддів вважає за необхідне змінити застосований судом першої інстанції засіб забезпечення позову з арешту на заборону, оскільки, цим створюється неможливість відчуження транспортного засобу, тобто забезпечується виконання рішення суду, натомість відповідач має можливість володіти та користуватися спірним майном, юридична доля якого буде вирішена в рамках цивільної справи.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 312, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 03 червня 2016 року- задовольнити частково.

Ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 03 червня 2016 року- змінити.

Ввести заборону на відчуження автомобіля марки Honda Accord vin НОМЕР_2, 2008 року випуску, д/з НОМЕР_3 до набрання законної сили рішення по справі.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, подальшому касаційному оскарженню не підлягає.

Судді апеляційного суду

Одеської області А.І. Дрішлюк

Л.А. Гірняк

Є.С. Сєвєрова

08.02.2017 року м. Одеса