Справа № 463/5628/16-ц
Провадження № 4-с/463/19/17
У Х В А Л А

14 лютого 2017 року Личаківський районний суд м.Львова в складі:

головуючого судді Грицка Р.Р.,

при секретарі Кисиличин М.В.,

з участю державного виконавця Шеленгович Г.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Львові скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність державного виконавця Пустомитівського районного відділу державної виконавчої Головного територіального управління юстиції у Львівській області ОСОБА_2,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся в суд із скаргою на бездіяльність державного виконавця Пустомитівського районного відділу державної виконавчої Головного територіального управління юстиції у Львівській області ОСОБА_2 щодо об'єднання виконавчих проваджень за №№ 45874103, 48720836 в одне зведене виконавче провадження, розшуку рухомого майна боржника та розшуку боржника, яку просить визнати неправомірною.

Вимоги скарги обґрунтовує тим, що на виконанні у державного виконавця Шеленгович Г.І. перебуває виконавчий лист № 2/463//942/14, виданий 11 грудня 2014 року Личаківським районним судом м.Львова про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 заборгованість у розмірі 43528,00 гривень. Крім цього, у державного виконавця Шеленгович Г.І. перебуває виконавчий лист № 2/463/921/15, виданий 26.05.2015 року Личаківським районним судом м.Львова про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 заборгованість у розмірі 62854,77 гривень. Зазначає, що всупереч вимогам ст.33 Закону України «Про виконавче провадження» державним виконавцем не обєднано вказані провадження в одне зведене виконавче провадження. Крім цього, ним не вчинено жодних дій, спрямованих на розшук рухомого майна боржника, відсутнє звернення в суд із поданням про примусове проникнення до житла боржника та не оголошено останнього у розшук, а тому просить скаргу задоволити.

В судове засідання 14.02.2017 року скаржник та його представник не зявилися, подали заяву про розгляд скарги у їхній відсутності, таку підтримують з мотивів наведених вище, просять задоволити та визнати неправомірними дії державного виконавця в рамках виконавчих проваджень № 45874103 та № 48720836.

В судовому засіданні державний виконавець скаргу заперечила та пояснила, що у неї в провадженні перебувають два виконавчих провадження за №№ 45874103, 48720836 про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 суми заборгованості. На даний час провадження не було необхідності обєднувати в одне зведене провадження, оскільки стягнення не проводилося. Боржник не отримує доходів, зареєстрований як фізична-особа підприємець, проте жодних відкритих рахунків не має. Відповідно до вчинених нею запитів у державні установи боржник не володіє рухомим чи нерухомим майном. При виїзді на місце проживання боржника, останній за адресою не проживає, на виклики державного виконавця не зявляється. 12.07.2016 року вона зверталася до Пустомитівського районного суду Львівської області з поданням про розшук боржника. Станом на 13.01.2017 року жодної ухвали суду на адресу виконавчої служби не надходило. Після цього, в січні 2017 року вона повторно звернулася з поданням до суду про оголошення розшуку боржника. Результати розгляду подання на даний час їй невідомо. Враховуючи наведене, просить відмовити у задоволенні скарги.

Державний виконавець Шеленгович Г.І. в судове засідання 14.02.2017 року не зявилася, про час та місце судового розгляду належним чином повідомлена, при цьому подала на адресу суду заяву про завершення розгляду справи без її участі, у задоволенні скарги просить відмовити за безпідставністю на підставі представлених суду матеріалів виконавчих проваджень.

Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши зібрані по справі докази в їх сукупності, а також матеріали виконавчих проваджень, суд приходить до висновку, що у задоволенні скарги слід відмовити з наступних підстав.

Згідно зі ст.383 ЦПК України, учасники виконавчого провадження та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення порушено їх права чи свободи.

Статтею 11 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції закону на час вчинення оскаржуваних дій) передбачено ряд заходів, які повинні вживатися державним виконавцем з метою забезпечення виконання судового рішення, в тому числі і: проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону; з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від органів, установ, організацій, посадових осіб, сторін та учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, у тому числі конфіденційну; безперешкодно входити до приміщень і сховищ, що належать боржникам або зайняті ними, проводити огляд зазначених приміщень і сховищ, у разі необхідності примусово відкривати та опечатувати такі приміщення і сховища; накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом; звертатися до суду з поданням про розшук боржника - фізичної особи або дитини чи про постановлення вмотивованого рішення про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, або дитина, стосовно якої складено виконавчий документ про її відібрання тощо.

Судом встановлено, що 22 грудня 2014 року державним виконавцем ВДВС Пустомитівського РУЮ ОСОБА_2 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 45874103 (а.с.29), на підставі виконавчого листа № 2/463/942/14, виданого Личаківським районним судом м.Львова 11.12.2014 року про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 заборгованості у сумі 43528,0 гривень. Крім цього, державним виконавцем ВДВС Пустомитівського РУЮ ОСОБА_2 16.09.2015 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 48720836 (а.с.64), на підставі виконавчого листа № 2/463/921/15, виданого Личаківським районним судом м.Львова 26.08.2015 року про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 заборгованості у сумі 62854,77 гривень.

Відповідно до п.14 розділу 13 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02 квітня 2012 року № 512/5 у разі якщо в органі державної виконавчої служби відкрито кілька виконавчих проваджень про стягнення коштів з одного боржника, вони обєднуються у зведене виконавче провадження та виконуються державним виконавцем, який відкрив перше виконавче провадження. Про обєднання виконавчих проваджень у зведене державний виконавець виносить постанову.

У разі відкриття виконавчого провадження щодо боржника, стосовно якого здійснюється зведене виконавче провадження, воно приєднується до зведеного виконавчого провадження, про що державним виконавцем виноситься постанова.

Постанови про обєднання виконавчих проваджень у зведене виконавче провадження та про приєднання виконавчого провадження до зведеного виконавчого провадження виносяться не пізніше наступного робочого дня після відкриття виконавчого провадження щодо боржника, стосовно якого здійснюється виконавче провадження (зведене виконавче провадження).

Як пояснила в судовому засіданні державний виконавець, що на даний час немає необхідності обєднувати виконавчі провадження в одне зведене виконавче провадження, оскільки жодного майна не виявлено, рахунків відкритих у боржника немає, а тому стягнення не проводиться.

З матеріалів справи вбачається, що державним виконавцем вчинялися ряд виконавчих дій, передбачених Законом України «Про виконавче провадження», спрямованих на забезпечення виконання рішень суду у виді накладення арешту на кошти боржника, майна боржника та оголошення заборони на його відчуження (а.с.30, 65).

Державним виконавцем здійснено запит В-9 у Регіональний сервісний центр МВС у Львівській області з приводу надання інформації про наявність у боржника ОСОБА_3 зареєстрованого на праві приватної власності автотранспорту, однак згідно із даними Журналу карток та результатами пошуку ТЗ по «НАІС ДДАІ» МВС України, зареєстрованих транспортних засобів за вказаним боржником не виявлено (а.с.40-42).

Боржник не отримує доходів, зареєстрований як фізична-особа підприємець, проте жодних відкритих рахунків не має. Відповідно до вчинених державним виконавцем запитів у державні установи, боржник не володіє рухомим чи нерухомим майном. При виїзді на місце проживання боржника, останній за адресою не проживає, на виклики державного виконавця не зявляється.

Водночас, судом не беруться до уваги доводи скаржника про вчинення державним виконавцем не у повному обсязі дій, передбачених Законом України «Про виконавче провадження», зокрема, щодо звернення в суд з поданням про оголошення розшуку боржника, оскільки 13 липня 2016 року державним виконавцем Шеленгович Г.І. було скеровано у Пустомитівський районний суд Львівської області подання про оголошення розшуку боржника ОСОБА_3, однак на момент оскарження бездіяльності виконавця відсутня інформація про результати розгляду такого. Крім цього, в січні 2017 року державний виконавець повторно звернулася в суд з поданням про оголошення розшуку боржника.

Відповідно до ч.3 ст.387 ЦПК України, якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби і права чи свободи заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що викладені в скарзі мотиви не являються підставою для визнання неправомірною бездіяльність державного виконавця, оскільки в ході судового розгляду не встановлено порушення прав чи свобод скаржника.

Керуючись ст.ст.383-387 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в :

у задоволенні скарги ОСОБА_1 на бездіяльність державного виконавця Пустомитівського районного відділу державної виконавчої Головного територіального управління юстиції у Львівській області ОСОБА_2 - відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Грицко Р.Р.