БОЛГРАДСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 497/251/17
Провадження № 2/497/339/17
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про вжиття заходів забезпечення позову

"15" лютого 2017 р. м.Болград

Болградський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Кодінцевої С.В.

секретаря судового засідання Ковтун О.І.

без участі сторін,

розглянувши заяву Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» про вжиття заходів забезпечення позову по цивільній справі за позовом ПАТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом та просить постановити рішення, яким стягнути на його користь з відповідача суму заборгованості за кредитним договором станом на 31.10.2016 року у розмірі 49 107.01 гривен, у тому числі:

- заборгованість за кредитом - 4 822.97 гривен,

- заборгованість по процентам за користування кредитом - 38 119.42 гривен,

- заборгованість за пенею та комісією 3 350.00 заборгованість за пенею та комісією.

- штраф ( фіксована частина) -500.00 гривен

- штраф ( процентна складова)- 2 314.62 гривен та суму судових витрат у розмірі 1 600 грн.

Свої вимоги мотивує тим, що відповідно до умов кредитного договору № б/н від 26.09.2013 року, укладеного між позивачем та відповідачем ОСОБА_1, банк надав останньому кредит у розмірі 5000.00 гривен у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.

У порушення вимог кредитного договору, що стосується своєчасного погашення заборгованості по кредиту та відсотків нарахованих за користування кредитом відповідач належним чином не виконав, в звязку з чим у нього перед позивачем станом на 31.10.2016 року виникла заборгованість по кредитному договору.

Оскільки по теперішній час відповідач грошові кошти не повернув, позивач змушений звернутись до суду за захистом своїх прав та законних інтересів.

Ухвалою суду від 15 лютого 2017 року відкрито провадження по цивільній справі за названим позовом.

Разом з позовною заявою представник позивача ОСОБА_2 надав до суду заяву про забезпечення позову, якою просив накласти арешт на 1/5 частину житлового будинку загальною площею 117.8 кв.м., житловою площею 69.00 кв.м., який розташований за адресою: Одеська область, Болградський район, с. Дмитрівка, вул. Калініна, № 8, шляхом заборони будь-яким особам укладати угоди стосовно цього майна, проводити його реєстрацію та перереєстрацію, здійснювати його відчуження, посилаючись на те, що відповідач на протязі тривалого часу не виконує взяті на себе зобовязання, в звязку з чим у банку відсутні підстави вважати, що відповідачем будуть припинені недобросовісні дії щодо виконання обовязків перед кредитором.

Сторони в судовому засіданні були відсутні.

Відповідно до приписів ч.1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у розгляді справи.

Аналогічні розяснення містяться в п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», питання про забезпечення позову вирішує суддя одноособово або суд у судовому засіданні (залежно від стадії розгляду справи) в день надходження заяви.

Суд, враховуючи, що відповідно до ЦПК України розгляд заяви проводився за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося (ч. 2 ст. 197 ЦПК України).

Розглянувши заяву про вжиття заходів забезпечення позову, матеріали справи, суд приходить до висновку щодо відмови у задоволенні заяви за наступних підстав.

Відповідно до ч.1-3 ст.151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити передбачені цим Кодексом заходи забезпечення позову.

У заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено:

1) причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов;

2) вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності;

3) інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Забезпечення позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача проти несумлінних дій відповідача (який може сховати майно, продати, знищити або знецінити його), що гарантує реальне виконання позитивно прийнятого рішення. 44

Забезпечення позову спрямоване перш за все проти несумлінних дій відповідача, який за час розгляду справи може приховати майно, продати, знищити чи знецінити його тощо.

Підставою забезпечення позову є обґрунтоване припущення заявника, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Статтею 152 ЦПК України визначено види забезпечення позову.

Позов забезпечується:

1) накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб;

2) забороною вчиняти певні дії;

3) встановленням обов'язку вчинити певні дії ….

Таким чином, позивач в своїй заяві просив забезпечити позов, при цьому зазначив декілька різних видів забезпечення позову:

- накласти арешт на 1/5 частину житлового будинку загальною площею 117.8 кв.м., житловою площею 69.00 кв.м., який розташований за адресою: Одеська область, Болградський район, с. Дмитрівка, вул. Калініна, № 8,

- заборонити будь-яким особам укладати угоди стосовно цього майна, проводити його реєстрацію та перереєстрацію, здійснювати його відчуження.

Згідно ч.3 ст.152 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

За загальним правилом, заявник зобов`язаний довести наявність підстав для забезпечення позову, надавши відповідні докази. Проте, підстави викладені позивачем у заяві про забезпечення позову щодо можливих складнощів у виконанні рішення суду, є тільки його припущенням і жодними доказами по справі не підтверджені.

Дослідивши заяву та додані документи, суд приходить до висновку, що у порушення вимог ст.ст.151,152 ЦПК України позивачем не надано доказів в обґрунтування співмірності виду забезпечення позову із заявленими позовними вимогами, зокрема щодо співмірності ціни позову із вартістю 1/5 частки житлового будинку, на яку позивач просить накласти арешт. Крім того, позивачем нічим необґрунтоване припущення, про те, що невжиття заходів забезпечення позову може зробити неможливим виконання рішення суду.

Заявником не наведено обґрунтування необхідності застосування саме таких, і в такій кількості заходів забезпечення позову та доказів ймовірності відчуження майна відповідачем.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.151-153 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ПАТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: Кодінцева С.В.