АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
провадження №22-ц/796/1699/2017 Головуючий у 1-й інстанції: Ластовка Н.Д.
справа №2-1905/1/2010 Доповідач: Поліщук Н.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 лютого 2017 року Колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м.Києва в складі:

Головуючого - судді Поліщук Н.В.

суддів Білич І.М., Болотова Є.В.

за участю секретаря Горбачової І.В.

представника позивача ОСОБА_1

представник особи, що

подала апеляційну скаргу ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Києві в залі суду справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Аграрний комерційний банк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Айбокс Банк», на рішення Дніпровського районного суду м.Києва від 12 квітня 2010 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про розірвання шлюбу та поділ майна,-

УСТАНОВИЛА:

В березні 2010 року ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом, у якому просить розірвати шлюб з ОСОБА_4 та поділити спільне майно подружжя, визнавши за нею право власності на:

1) житловий будинок площею 40,4 кв.м, який розташований за адресою: АДРЕСА_2;

2) земельну ділянку площею 0,0963 га, розташовану на АДРЕСА_2, кадастровий номер НОМЕР_1;

3) жилий будинок АДРЕСА_3.;

4) земельну ділянку площею 0,39 га, розташовану по АДРЕСА_4.;

За ОСОБА_4 просить визнати право власності на квартиру АДРЕСА_1.

Вимоги обґрунтовує тим, що сторони 12 липня 1986 року зареєстрували шлюб, за час якого ними набуто спільне майно, яке є об»єктом поділу. В травні 2008 року вони припинили підтримувати шлюбні відносини та ОСОБА_3 вважає за необхідне розділити спільне майно подружжя.

Рішенням Дніпровського районного суду м.Києва від 12 квітня 2010 року позовні вимоги задоволено, шлюб між сторонами розірвано, визнано за ОСОБА_3 право власності на житловий будинок, розташований в АДРЕСА_2; житловий будинок АДРЕСА_3; земельну ділянку, розташований в АДРЕСА_2; земельну ділянку, розташовану в АДРЕСА_3; визнано за ОСОБА_4 право власності на квартиру АДРЕСА_1.

Не погодившись з ухваленим рішенням, ПАТ «Аграрний комерційний банк», правонаступником якого є ПАТ «Айбокс Банк», подано апеляційну скаргу, у якій зазначає, що участі у справі не приймав, проте ухваленим рішенням порушено його права та інтереси. Так, вказує, що житловий будинок АДРЕСА_3 та земельна ділянка, на якій він розташований, перебуває в іпотеці банку як забезпечення виконання кредитних зобов»язань ОСОБА_4, рішенням Апеляційного суду Київської області від 28 травня 2013 року звернуто стягнення на це майно. У зв»язку із цим просить скасувати рішення суду в частині вирішення цих вимог.

В судовому засіданні представник ПАТ «Айбокс Банк» доводи апеляційної скарги підтримав.

Представник позивача проти задоволення апеляційної скарги заперечував, посилаючись на її безпідставність.

Інші учасники цивільного процесу в судове засідання не з»явились, про дату, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Відповідно до ст.305 ЦПК України колегія суддів ухвалила розглянути справу за відсутності осіб, що не з»явились в судове засідання.

Заслухавши доповідь судді, пояснення осіб, що з»явились в судове засідання, розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого по справі рішення, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що сім»я розпалась, вимоги позивача ґрунтуються на законі, спільне майно подружжя підлягає поділу.

Судом першої інстанції установлено, що 12 липня 1986 року сторони зареєстрували шлюб, за час якого ними набути спільне майно, яке є об»єктом поділу згідно із заявленими позовними вимогами.

З доводів апеляційної скарги ПАТ «Аграрний комерційний банк», правонаступником якого є ПАТ «Айбокс Банк», та наданих на їх підтвердження доказів убачається, що 28 грудня 2006 року між ВАТ «Аграрний комерційний банк» та ОСОБА_4 з метою забезпечення виконання зобов»язань останнього перед банком за Договором про відкриття кредитної лінії 128/2006 від 07 вересня 2006 року укладено Іпотечний договір, предметом іпотеки є жилий будинок АДРЕСА_3. та земельна ділянка площею 0,39 га, розташована по АДРЕСА_4.

Нотаріально посвідченою заявою від 28 грудня 2006 року ОСОБА_3 надала свою згоду на передачу в іпотеку цих об»єктів нерухомого майна, які становлять спільну сумісну власність подружжя.

Рішенням Апеляційного суду Київської області від 28 травня 2013 року звернуто стягнення на це майно в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором.

Статтею 60 СК України визначені підстави набуття права спільної сумісної власності подружжя. Статтею 70 СК України визначено розмір часток майна дружини та чоловіка при поділі майна подружжя, що є об»єктом права спільної сумісної власності. Стаття 71 СК України встановлює способи та порядок поділу майна, що є об»єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Стаття 9 Закону України «Про іпотеку» установлює обмеження у правах іпотекодавця щодо розпорядження предметом іпотеки без згоди іпотекодержателя.

Положення Закону України «Про іпотеку» про те, що іпотекодавець не має права розпоряджатись майном без згоди іпотекодержателя, не означає, що в судовому порядку не можна поділити майно подружжя шляхом визначення права власності на нього, оскільки право власності подружжя у рівних частках встановлюється законом, право володіння та користування майном не заборонено, а поділ майна подружжя не є розпорядженням майном.

При цьому, відповідно частин 1 та 2 ст.23 Закону України «Про іпотеку» у разі переходу права власності (права господарського відання) на предмет іпотеки від іпотекодавця до іншої особи, у тому числі в порядку спадкування чи правонаступництва, іпотека є дійсною для набувача відповідного нерухомого майна, навіть у тому випадку, якщо до його відома не доведена інформація про обтяження майна іпотекою.

Особа, до якої перейшло право власності на предмет іпотеки, набуває статус іпотекодавця і має всі його права і несе всі його обов'язки за іпотечним договором у тому обсязі і на тих умовах, що існували до набуття ним права власності на предмет іпотеки.

Доводи апеляційної скарги в тій частині, що іпотечне майно не може бути предметом поділу між подружжям відхиляються колегією суддів, оскільки право володіння та користування майном, що перебуває в іпотеці, не заборонено, а поділ майна подружжя не уважається розпорядженням таким.

Відтак, відсутні підстави уважати про будь-які звуження прав та інтересів кредитора (іпотекодержателя), оскільки іпотека зберігає свою чинність; особа, до якої перейшло право власності на предмет іпотеки, набуває статусу іпотекодавця і має всі його права і несе всі його обов»язки за іпотечним договором у тому ж обсязі і на тих умовах, що існували до набуття нею права власності на предмет іпотеки.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують та на їх правильність не впливають.

Підстав для скасування рішення суду з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, не убачається.

Керуючись ст.ст. 218, 303, 307, 308, 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну Публічного акціонерного товариства «Аграрний комерційний банк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Айбокс Банк», відхилити.

Рішення Дніпровського районного суду м.Києва від 12 квітня 2010 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий - суддя Н.В. Поліщук

Судді І.М. Білич

Є.В. Болотов