Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа №300/51/17

07.02.2017 смт. Воловець

Воловецький районний суд Закарпатської області в особі судді:

ОСОБА_1 О. А., при секретарі с/з ОСОБА_2, з участю позивача ОСОБА_3, представника позивача- Луцанича В.О., відповідача- Маврер Л.В., представника відповідача- Холмогорової Л.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт.Воловець циільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про зменшення розміру аліментів,-

В С Т А Н О В И В :

17.01.2017 року позивач ОСОБА_3 звернувся в суд з вищезазначеним позовом.

Позов мотивував тим, що згідно судового наказу №300/1194/14-ц Воловецьким районним судом постановлено стягувати з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 аліментів на утримання трьох неповнолітніх дітей у розмірі 1/2 частини всіх видів заробітку, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку щомісячно. Рішенням апеляційного суду Закарпатської області від 02.11.2016 року розмір аліментів за вказаним судовим наказом змінено, ухвалено стягувати з ОСОБА_3 аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі по 750 гривень на кожну дитину, щомісячно. Через захворювання та перенесене хірургічне втручання позивач звільнився з роботи, продовжує лікуватись, матеріальне становище погіршилось, через що сплачувати аліменти у визначеному судом розмірі можливості не має. Просить суд розмір аліментів зменшити до 480 гривень на кожну дитину щомісячно, відстрочити сплату наявної заборгованості по аліментах.

Представник позивача ОСОБА_5 в судовому засіданні позов підтримав, наполягав на його задоволенні.

Відповідачка та її представник проти задоволення позову заперечили, вважають його необгрунтованим.

Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно з ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Рішенням апеляційного суду Закарпатської області від 02.11.2016 року постановлено стягувати з ОСОБА_3 аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі по 750 гривень на кожного з трьох неповнолітніх дітей щомісячно до досягнення ними повноліття (а.с.14-16).

Частиною 1 ст. 192 Сімейного кодексу України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Як убачається із розрахунку по сплаті аліментів Воловецького РВ ДВС ГТУЮ у Закарпатській області розмір заборгованості по аліментам ОСОБА_3 становить 9 344, 14 гривень (а.с.13).

Згідно довідки Воловецького районного центру зайнятості №01 від 04.01.2017 року ОСОБА_3 перебуває на обліку в районному центрі зайнятості як безробітній з 19.12.2016 року (а.с.18).

Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2016 рік" установлено в 2017 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для основних соціальних і демографічних груп населення: дітей віком до 6 років: з 1 січня 2017 року - 1355 гривень, з 1 травня - 1426 гривень, з 1 грудня - 1492 гривні; дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2017 року - 1689 гривень, з 1 травня - 1777 гривень, з 1 грудня - 1860 гривень.

Таким чином, починаючи з 1 січня 2017 року прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для дітей віком від 6 до 18 років становить - 1689 гривень.

Даним мінімальним розміром прожиткового мінімуму на одну особу держава визнає право кожної дитини на той мінімальний рівень забезпечення життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального й соціального розвитку дитини. А батьки несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 р., в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Обґрунтовуючи позов про зменшення розміру аліментів, ОСОБА_3 посилаючись на погіршення свого матеріального становища зазначає, що його матеріальний стан на даний час не дає можливості сплачувати аліменти в розмірі 750 гривень на кожну дитину щомісячно, оскільки він не працює, працевлаштуватися не має можливості через погіршення стану здоров"я, у зв"язку з чим йому не рекомендовані роботи з посиленим навантаженням, виконання неважкої підсобної роботи не забезпечує його матеріально в достатній мірі.

На підтвердження даних доводів ОСОБА_3 надав суду виписки із медичної картки стаціонарного хворого про те, що з 27.12.2015 року і по 08.01.2016 року перебував на стаціонарі з діагнозом кіста лівого ліктя, та з 04.04.2016 року по 12.04.2016 року перебував на стаціонарі з діагнозом правобічна пахова грижа (а.с.12).

На стаціонарі перебував у першому випадку 13 днів, а у другому 9 днів, що свідчить про не складність та не тяжкість здійснених операцій, які не мають наслідків для здоров"я у подальшому, та не являються перепоною для здійснення матеріального утримання неповнолітніх дітей.

Подальші виписки із медичної карти ОСОБА_3 про перебування його на лікуванні з 04.01.2017 року по 16.01.2017 року (а.с.36) та довідка №81 від 02.02.2017 року про знаходження на лікуванні у хірургічному відділенні Воловецької ЦРЛ (а.с.37) не може братися до уваги судом як виключна підстава необхідності зменшення розміру аліментів на утримання дітей.

Відносно наявності у ОСОБА_3 батьків, яким потрібна допомога, то дана обставина також не є достатнім доказом необхідності зменшення розміру аліментів, оскільки такі отримують соціальну пенсію та забезпечують себе самостійно.

Тому, не дивлячись на зазначені доводи, позивач ОСОБА_3, який є працездатною особою, повинен забезпечити своїм неповнолітнім дітям мінімальний прожитковий мінімум в частині, яка припадає на одного з батьків дитини.

Таким чином, наявний розмір аліментів в розмірі 750 гривень на кожну дитину, визначений рішенням апеляційного суду Закарпатської області від 02.11.2016 року, є меншим, ніж половина прожиткового мінімуму, встановленого законом. Подальше зменшення зазначеного розміру стягнення призведе до порушення прав дітей на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Керуючись ст.ст. 3, 10, 11, 58-60, 212, 213, 214, 215, 218 ЦПК України, ст.ст. 150, 180-182, 192 Сімейного кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про зменшення розміру аліментів -відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Закарпатської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення.

Суддя: Софілканич О. А.