Справа № 753/430/16-ц С
№ апеляційного провадження: 22-ц/796/1864/2017
Головуючий у суді першої інстанції: Катющенко В.П.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Шкоріна О.І.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 січня 2017 року Колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва

в складі: головуючого-судді Шкоріної О.І.,

суддів: Антоненко Н.О., Стрижеуса А.М.,

при секретарі:Юрченко А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» на заочне рішення Дніпровського районного суду м.Києва від 19 вересня 2016 року у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И Л А:

У січні 2016 року позивач ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості.

Свої вимоги обґрунтовував тим, що відповідно до укладеного договору від 24 січня 2013 року відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, затверджених наказом № СП-2010-256 від 6 березня 2010 року та Тарифами банку складає між ним та банком договір, що підтверджується підписом у заяві. ПАТ КБ «ПриватБанк» свої зобов»язання виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. Відповідач не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору. У зв»язку з зазначеними порушеннями зобов»язань за кредитним договором відповідач станом на 30 листопада 2015 року має заборгованість в сумі 30626 грн.62 коп., яка складається із заборгованості за кредитом в сумі 5631 грн.58 коп., заборгованості по процентам за користування кредитом в сумі 20409 грн.40 коп., заборгованості за пенею та комісією в сумі 2651 грн.04 коп., а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг в сумі 500 грн. -фіксована частина та 1434 грн.60 коп. - процентна складова.

Заочним рішенням Дніпровський районного суду міста Києва від 19 вересня 2016 року у задоволенні позову ПАТ КБ «Приват Банк» відмовлено.

Не погоджуючись з зазначеним рішенням, позивач Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. В апеляційній скарзі послався на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

В судові засідання, призначені на 30 листопада 2016 року, 25 січня 2017 року сторони не з»явилися, про день та час розгляду справи повідомлені в установленому законом порядку, причини своєї неявки суду не повідомили, у зв»язку з чим колегія вважала за можливе розглянути справу у їх відсутність відповідно до вимог ч.2 ст.305 ЦПК України.

Заслухавши доповідь судді, розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого у справі ріше ння, колегія дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом установлено, що 24 січня 2013 року ОСОБА_3 складена та підписана Анкета-заява про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг у ПриватБанку .

Згідно інформації викладеної у вказаній заяві ОСОБА_3 підтвердив, що він погоджується із тим, що ця заява разом з Пам»яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами становить між ним та банком договір про надання банківських послуг. Він ознайомлений з договором про надання банківських послуг до його заключення та погоджується з його умовами.

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив із того, що вимоги позивача є недоведеними.

Проте, повністю погодитись з такими висновками суду не можна, виходячи з наступного.

Установлено, що 24 січня 2013 року між Публічним акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк» та ОСОБА_3 укладено договір про надання банківських послуг, який складається із анкети-заяви позичальника, Пам»ятки клієнта, Умов та Правил надання банківських послуг, а також Тарифів.

На підставі цього договору ОСОБА_3 отримані грошові кошти у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Згідно з ч.4 ст.203 ЦК України правочин має вчинятися у формі, встановленій законом.

Частиною 1 статті 207 ЦК України передбачено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі

Відповідно до ч.1 ст.634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Згідно зі ст.. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов»язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов»язується повернути кредит та сплатити проценти.

Подавши заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг від 24 січня 2013 року, відповідач підтвердив, що ознайомлений з умовами та правилами надання банківських послуг, тарифами банку, умовами кредитування з використанням кредитки «Універсальна,55 днів пільгового періоду».

Статтею 204 ЦК України визначено, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Оскільки відповідач не заперечував укладення з позивачем договору, отримання грошових коштів та не стверджував, що не був ознайомлений з умовами та правилами надання банківських послуг, які були додані позивачем до позовної заяви, періодично здійснював погашення кредитної заборгованості, суд першої інстанції необґрунтовано вважав позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за кредитом недоведеними.

Відповідно до ст..ст.525,526 ЦК України зобов»язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та закону.

Згідно п.2.1.1.5.5 Умов та Правил надання банківських послуг відповідач зобов»язався погашати заборгованість по кредиту, процентам за користування кредитом, а також сплачувати комісії на умовах, передбачених договором.

Згідно з довідкою про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду» відповідач зобов»язаний щомісячно до 25 числа сплачувати 7 % від заборгованості, сплачувати проценти за користування кредитом та комісії за зняття готівки.

З наданого позивачем до позовної заяви розрахунку заборгованості вбачається, що банком змінювалася процентна ставка за користування кредитними коштами.

Відповідно до ч.3 ст.1056-1 ЦК України фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено банком в односторонньому порядку. Умова договору щодо права банку змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною.

Відповідно до п.1.1.3.2.3 Умов та правил надання банківських послуг, які затверджені наказом від 6 березня 2010 року, банк має право змінювати тарифи, а також інші умови обслуговування рахунків. При цьому банк, за винятком випадків зміни розміру наданого кредитного ліміту, зобов»язаний не менше, ніж за 7 днів до введення змін проінформувати клієнта, зокрема, у виписці по картковому рахунку. Якщо протягом 7 днів банк не отримав повідомлення клієнта про не згоду із змінами, то вважається, що клієнт прийняв нові умови.

Пунктом 1.1.6 Умов та правил надання банківських послуг передбачено, що банк повідомляє клієнтів про внесення змін шляхом розміщення інформації на офіційному сайті банка та у відділеннях банку.

Згідно пункту 1.1.6.2.4 Умов та правил надання банківських послуг зміни, внесення в Умови та правила діють з моменту їх публікації на сайті, але не пізніше підтвердження змін діями клієнта по користуванню послугами банку.

З наданого позивачем розрахунку заборгованості вбачається, що процентна ставка змінювалась банком з 1 вересня 2014 року з 30 % до 34,8 %, з 1 квітня 2015 року з 34,8 % до 43,2 %.

Випискою з карткового рахунку підтверджено, що відповідач ОСОБА_3 користувався грошовими коштами, останній раз користувався грошовими коштами 7 червня 2013 року , після 1 вересня 2014 року кошти на рахунок позивачем не зараховувалися.

За таких обставин, відсутні підстави вважати, що відповідачем не заперечувалися дії банку з приводу підвищення процентної ставки з 1 вересня 2014 року з 30 % до 34,8 %, з 1 квітня 2015 року з 34,8 % до 43,2 %.

Виходячи з того, що матеріали справи не містять даних про причини зміни розміру процентної ставки, повідомлення відповідача про зміну процентної ставки та погодження з ним даної дії, а також враховуючи, що представником позивача не надано суду розрахунок заборгованості по процентам за користування коштами з урахуванням процентної ставки, погодженої сторонами під час підписання договору ( 30%), відсутні підстави вважати доведеними вимоги позивача про стягнення заборгованості по нарахованим процентам.

Пунктом 2.1.1.7.6 умов та правил надання банківських послуг передбачено, що при порушенні клієнтом строків платежів по любому із грошових зобов»язань, які передбачені договором, більш ніж на 30 днів, клієнт зобов»язаний сплатити банку штраф у розмірі 500 грн. та 5 % від суми заборгованості по кредитному ліміту з врахуванням нарахованих та прострочених процентів і комісій.

Оскільки в судовому засіданні встановлено, що відповідач допустив заборгованість по погашенню кредиту більше, ніж на 30 днів, останній зобов»язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн.. Що стосується вимог про стягнення штрафу у вигляді процентної складової, а також пені і комісії, то в цій частині вимоги позивача задоволенню не підлягають, оскільки розмір штрафу в сумі 1434 грн.60 коп., а також пені і комісії в сумі 2651 грн.04 коп. є недоведеним.

За таких обставин, відсутні підстави вважати висновки суду першої інстанції такими, що відповідають обставинам справи та наданим сторонами доказам, заочне рішення Дніпровського районного суду м.Києва від 19 вересня 2016 року підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про часткове задоволення доведених позивачем вимог.

Відповідно до ст..88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений позивачем судовий збір за подання позовної заяви у сумі 1378 грн. та за подання апеляційної скарги у сумі 1515 грн. 80 коп., а всього 2893 грн. 80 коп.

Керуючись ст.ст.303, 307, 309, 313-314, 316-317 ЦПК України, колегія суддів,-

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк»- задовольнити частково.

Заочне рішення Дніпровського районного суду м.Києва від 19 вересня 2016 року - скасувати і ухвалити нове рішення наступного змісту.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість за кредитом в сумі 5631 грн. 58 коп., штраф в сумі 500 грн., а всього 6131 грн.58 коп.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» судовий збір в сумі 2893 грн.80 коп.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржене до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: