У х в а л а

7 лютого 2017 року м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

Лященко Н.П.,

Гуменюка В.І.,

Сімоненко В.М.,

розглянувши заяву публічного акціонерного товариства комерційного банку «Правекс-Банк» про перегляд Верховним Судом України ухвали колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 19 жовтня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_4 до публічного акціонерного товариства комерційного банку «Правекс-Банк» про визнання незаконними і скасування рішення та наказу, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, компенсації за невикористану відпустку, відшкодування моральної шкоди,

в с т а н о в и л а :

Дарницький районний суд м. Києва рішенням від 19 лютого 2016 року позовні вимоги ОСОБА_4 задовольнив частково, ухвалив:

-визнати незаконним та скасувати наказ голови правління публічного акціонерного товариства комерційного банку «Правекс-Банк» (далі - ПАТ КБ «Правекс-Банк») від 8 липня 2015 року № 2652-к;

-поновити ОСОБА_4 на посаді головного економіста відділу стягнення споживчих кредитів та кредитних карток колекторського департаменту головного управління ризик-менеджменту ПАТ КБ «Правекс-Банк»;

-стягнути з ПАТ КБ «Правекс-Банк» на користь ОСОБА_4 15 тис. 12 грн 38 коп. середнього заробітку за час вимушеного прогулу, виплату якого провести після утримання податків та інших обов'язкових платежів в дохід держави, 2 тис. 10 грн 80 коп. невиплаченої компенсації за невикористану відпустку як одинокій матері та 6 тис. грн на відшкодування моральної шкоди.

У задоволенні іншої частини позовних вимог суд відмовив.

Стягнуто з ПАТ КБ «Правекс-Банк» на користь ОСОБА_4 6 тис. грн в рахунок відшкодування витрат на оплату послуг адвоката, а також 717 грн 43 коп. судового збору в дохід держави.

Рішення в частині поновлення на роботі та присудження стягнення заробітної плати допущено судом до негайного виконання.

Апеляційний суд м. Києва 21 квітня 2016 року скасував рішення суду першої інстанції в частині стягнення на користь ОСОБА_4 6 тис. грн моральної шкоди та ухвалив у цій частині нове рішення, яким у задоволенні заявленої позовної вимоги відмовив.

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ ухвалою від 19 жовтня 2016 року касаційну скаргу ПАТ КБ «Правекс-Банк» задовольнила частково, рішення Апеляційного суду м. Києва від 21 квітня 2016 року в частині позовних вимог щодо стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та компенсації за невикористану відпустку скасувала, справу в цій частині направила на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Рішення Апеляційного суду м. Києва від 21 квітня 2016 року в частині позовних вимог щодо визнання незаконним та скасування наказу, поновлення на роботі колегія суддів суду касаційної інстанції залишила без змін.

18 січня 2017 року ПАТ КБ «Правекс-Банк» звернулося до Верховного Суду України із заявою про перегляд ухвали колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 19 жовтня 2016 року з передбаченої пунктом 1 частини першої статті 355 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) підстави неоднакового застосування судом касаційної інстанції норм матеріального права, а саме статті 36 Кодексу законів про працю України.

На обґрунтування підстави перегляду вказаного судового рішення, передбаченої пунктом 1 частини першої статті 355 ЦПК України, заявник посилається на ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 13 листопада 2013 року, 26 лютого 2014 року і 8 серпня 2016 року, в яких, на його думку, по-іншому, ніж в оскаржуваному судовому рішенні, застосовано вказані норми матеріального права.

Перевіривши наведені в заяві доводи, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України дійшла висновку про те, що в допуску справи до провадження необхідно відмовити з таких підстав.

За положеннями пункту 1 частини першої статті 355 ЦПК України підставою для подання заяви про перегляд судових рішень у цивільних справах є неоднакове застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах.

При цьому під судовими рішеннями у подібних правовідносинах слід розуміти такі рішення, де тотожними є предмети спору, підстави позову, зміст позовних вимог та встановлені судом фактичні обставини справи, а також наявне однакове матеріально-правове регулювання спірних правовідносин.

Постановляючи ухвалу від 19 жовтня 2016 року, про перегляд якої подано заяву, суд касаційної інстанції, залишивши без змін рішення апеляційного суду в частині вирішення позовних вимог щодо визнання незаконним та скасування наказу, поновлення на роботі, погодився з його висновком про наявність правових підстав для задоволення цих вимог з огляду на те, що позивачка не відмовлялась від продовження роботи у зв'язку зі зміною істотних умов праці; у день набрання чинності рішенням голови Правління банку щодо зміни істотних умов праці позивачка вийшла на роботу, чим підтвердила свій намір продовжувати працювати у змінених умовах.

При цьому, скасувавши рішення апеляційного суду в частині вирішення позовних вимог щодо стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та компенсації за невикористану відпустку, суд касаційної інстанції направив справу в цій частині на новий розгляд з підстав, передбачених статтею 338 ЦПК України, у зв'язку з порушенням норм процесуального права, що призвело до неможливості встановити та перевірити фактичні обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Разом з тим у наданих заявником для порівняння ухвалах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ містяться такі висновки:

- в ухвалі від 13 листопада 2013 року суд касаційної інстанції, залишивши без змін судові рішення, погодився з їх висновками про те, що позивач відмовився від продовження роботи у зв'язку із зміною істотних умов праці (яка відбулася за безспірної наявності змін в організації виробництва і праці), а тому відсутні правові підстави для поновлення його на роботі та стягнення на його користь середнього заробітку за час вимушеного прогулу;

- в ухвалі від 26 лютого 2014 року суд касаційної інстанції, залишивши без змін рішення апеляційного суду, погодився з його висновком про відсутність правових підстав для поновлення позивачки на роботі, оскільки на підприємстві дійсно відбулись зміни в організації виробництва і праці (про що позивачка була належним чином повідомлена), зі змінами умов праці та зі зміною діючих фікційних обов'язків позивачка не погодилась, а тому була звільнена відповідно до вимог чинного трудового законодавства;

- в ухвалі від 8 серпня 2016 року суд касаційної інстанції, залишивши без змін судові рішення, погодився з їх висновками про відсутність правових підстав для поновлення позивачки на роботі, оскільки порядок її звільнення, передбачений пунктом 6 частини першої статті 36 КЗпП України, відповідачем не порушений, а саме: у відповідача відбулася дійсна зміна в організації виробництва і праці, позивачка про вказані зміни була повідомлена в установлений законом строк, згоди на продовження роботи в нових умовах позивачка не надала.

Отже, в ухвалі суду касаційної інстанції, про перегляд якої подано заяву, та у судових рішеннях, наданих заявником для порівняння, встановлено різні фактичні обставини, що не свідчить про неоднакове застосування судом касаційної інстанції норм матеріального права у подібних правовідносинах.

За викладених обставин вважати заяву ПАТ КБ «Правекс-Банк» обґрунтованою немає підстав.

Ураховуючи наведене, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України дійшла висновку про те, що в допуску справи до провадження Верховного Суду України необхідно відмовити.

Керуючись частиною другою статті 360 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а :

У допуску до провадження Верховного Суду України справи за позовом ОСОБА_4 до публічного акціонерного товариства комерційного банку «Правекс-Банк» про визнання незаконними і скасування рішення та наказу, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, компенсації за невикористану відпустку, відшкодування моральної шкоди за заявою публічного акціонерного товариства комерційного банку «Правекс-Банк» про перегляд Верховним Судом України ухвали колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 19 жовтня 2016 року відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді : Н.П. Лященко

В.І. Гуменюк

В.М. Сімоненко