Справа № 372/3317/16-ц Головуючий у І інстанції Мора О. М.
Провадження № 22-ц/780/980/17 Доповідач у 2 інстанції Мережко М. В.
Категорія 13 15.02.2017
РІШЕННЯ

Іменем України

15 лютого 2017 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області в складі :

Головуючого - Мережко М.В.

Суддів - Коцюрби О.П., Суханової Є.М.

Секретар - Бобко О.В.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Обухівського районного суду Київської області від 06 грудня 2016 року по справі за заявою ОСОБА_3 - лікаря психіатра - нарколога Обухівської центральної районної лікарні Київської області, зацікавлена особа ОСОБА_4 про примусовий психіатричний огляд ОСОБА_2

Заслухавши доповідь судді, пояснення сторін , дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів ,-

В с т а н о в и л а :

У грудні 2016 року лікар психіатр-нарколог Обухівської центральної районної лікарні Київської області ОСОБА_3 звернувся до суду з вказаною заявою.

В заяві зазначив, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 перебуває на обліку в наркологічному кабінеті із травня 2016 року з діагнозом « Енцефалопатія змішаного ґенезу ( токсичного та судинного) . Психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання алкоголю . Синдром залежності від алкоголю . Деградація особистості» ( Ш.F/ 06.08.; Ш.F.10.2.)

За відомостями ,що отримані стосовно ОСОБА_2 , є достатні підстави для обґрунтованого припущення про наявність у нього тяжкого психічного розладу і необхідністю проведення у примусовому порядку психіатричного огляду, оскільки ОСОБА_2 вчиняє дії, що являють собою безпосередню небезпеку для нього та оточуючих - в стані сп»яніння при спробах приготувати їжу вмикав газову плиту і засинав , чим створював небезпеку виникнення пожежі, обливав себе дизельним паливом і намагався підпалити себе з ціллю самогубства, конфліктує з дочкою , погрожує розправою , виганяє її з хати. ОСОБА_2 неспроможний задовольнити свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує його життєдіяльність , за комунальні послуги не сплачує , отримувана пенсія та кошти , отримувані від здачі металолому , ідуть на придбання алкогольних напоїв .

Ненадання психіатричної допомоги ОСОБА_2 призведе до погіршення його психічного стану ,оскільки протягом останнього року , після того , як його дружина вигнала із хати , запої стали частішими і тривалішими , поведінка хворого стала більш деструктивною, погіршилися відносини з дочкою,що вказує на прогресування хвороби.

Наявність психічного розладу підтверджує психічний стан ОСОБА_2, а саме виражена інтелектуальна збідненість, вузьке коло інтересів , втрата бажання та здатності працювати домашньому господарстві , втрата психологічного контакту з близькими , байдужість до власної гігієни , нездатність планувати своє майбутнє.

Припущення про наявність у ОСОБА_2 тяжкого психічного розладу ґрунтується на інформації про йогу поведінку , отриманої від його дочки ОСОБА_4

На добровільний психіатричний огляд ОСОБА_2 не погоджується, вважає себе цілком здоровим, тому заявник просить в судовому порядку заяву задовольнити.

ОСОБА_2, заперечуючи проти направлення його на примусовий психіатричний огляд, зазначив, що може самостійно себе контролювати та не зловживати спиртними напоями.

Заінтересована особа, ОСОБА_4, заяву лікаря підтримала та пояснила, що ОСОБА_2 ніде не працює, проявляє до неї та своїх онуків агресію, та зловживає алкогольними напоями.

Прокурор заяву лікаря психіатра-нарколога підтримав, вважав за доцільне її задовольнити та надати дозвіл на проведення в примусовому порядку психіатричного огляду ОСОБА_2

Рішенням Обухівського районного суду Київської області від 06 грудня 2016 року заяву задоволено .

Направлено громадянина ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 на проведення у примусовому порядку психіатричного огляду в Комунальному закладі Київської обласної ради «Обласне психіатрично-наркологічне медичне об'єднання», яке знаходиться за адресою: 08631, смт. Глеваха, вул. Вокзальна, 8, Васильківського району, Київської області.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення скасувати, ухвалити нове про відмову у задоволенні заяви .

В апеляційній скарзі посилався на неповне з»ясування судом обставин , що мають значення для вирішення справи , висновки суду не відповідають обставинам справи , всі висновки суду побудовані на припущеннях , що є порушенням вимог законодавства .

Апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним та

обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з"ясованих обставин справи, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами , які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається, як на підставу свої вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи (за винятком тих осіб, які не мають цивільної процесуальної дієздатності), в інтересах яких заявлено вимоги.

Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст.11 Закону України « Про психіатричну допомогу» ( № 1489-111 від 22 лютого 2000 року )психіатричний огляд проводиться з метою з'ясування: наявності чи відсутності в особи психічного розладу, потреби в наданні їй психіатричної допомоги, а також для вирішення питання про вид такої допомоги та порядок її надання.

Психіатричний огляд проводиться лікарем-психіатром на прохання або за усвідомленою згодою особи; щодо особи віком до 14 років (малолітньої особи) - на прохання або за згодою її батьків чи іншого законного представника; щодо особи, визнаної у встановленому законом порядку недієздатною, - на прохання або за згодою її опікуна. У разі незгоди одного із батьків чи відсутності батьків або іншого законного представника психіатричний огляд неповнолітнього здійснюється за рішенням (згодою) органів опіки та піклування, яке може бути оскаржено до суду.

Психіатричний огляд особи може бути проведено без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника у випадках, коли одержані відомості дають достатні підстави для обгрунтованого припущення про наявність у особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона:

вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або

неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність, або

завдасть значної шкоди своєму здоров'ю у зв'язку з погіршенням психічного стану у разі ненадання їй психіатричної допомоги.

Рішення про проведення психіатричного огляду особи без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника приймається лікарем-психіатром за заявою, яка містить відомості, що дають достатні підстави для такого огляду. Із заявою можуть звернутися родичі особи, яка підлягає психіатричному огляду, лікар, який має будь-яку медичну спеціальність, інші особи.

Заява про психіатричний огляд особи без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника повинна бути подана у письмовій формі та містити відомості, що обгрунтовують необхідність психіатричного огляду і вказують на відмову особи чи її законного представника від звернення до лікаря-психіатра. Лікар-психіатр має право робити запит щодо надання йому додаткових медичних та інших відомостей, необхідних для прийняття відповідного рішення.

У невідкладних випадках, коли за одержаними відомостями, що дають достатні підстави для обгрунтованого припущення про наявність у особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність, заява про психіатричний огляд особи може бути усною. У цих випадках рішення про проведення психіатричного огляду особи без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника приймається лікарем-психіатром самостійно і психіатричний огляд проводиться ним негайно.

У випадках, коли відсутні дані, що свідчать про наявність обставин, передбачених абзацами другим та третім частини третьої цієї статті, заява повинна бути подана у письмовій формі та містити відомості, що обгрунтовують необхідність проведення такого огляду. У разі встановлення обгрунтованості заяви про психіатричний огляд особи без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника лікар-психіатр направляє до суду за місцем проживання цієї особи заяву про проведення психіатричного огляду особи в примусовому порядку. До заяви додається висновок лікаря-психіатра, який містить обгрунтування про необхідність проведення такого огляду, та інші матеріали. Психіатричний огляд особи проводиться лікарем-психіатром у примусовому порядку за рішенням суду.

Лікар-психіатр перед проведенням психіатричного огляду зобов'язаний відрекомендуватися особі, яка підлягає огляду, або її законному представнику як лікар-психіатр, назвати своє прізвище, місце роботи та викласти мету огляду.

Дані психіатричного огляду з висновком про стан психічного здоров'я особи, а також причини звернення до лікаря-психіатра та медичні рекомендації фіксуються у медичній документації.

Умисне подання заяви про психіатричний огляд особи, що містить завідомо неправдиві або неточні відомості щодо стану психічного здоров'я цієї особи, тягне за собою відповідальність, передбачену законом

Згідно медичного висновку лікарів Обухівської ЦРЛ від 02 грудня 2016 року ОСОБА_2 потребує направлення на психіатричний оглядж у примусовому порядку в умовах обласного психіатричного стаціонару з метою уточнення діагнозу та визначення подальшої тактики лікування ( а.с. 4)

В матеріалах справи міститься заява ОСОБА_4, з проханням вжити до її батька ОСОБА_2 заходи медичного характеру, оскільки останній зловживає алкоголем, в стані алкогольного сп'яніння погрожує їй розправою та створює нестерпні умови для проживання в будинку їй та її дітям. ( а.с. 8) .

Такі твердження ОСОБА_4 не відповідають дійсності , спростовуються доказами, доданими до апеляційної скарги.

ОСОБА_2 є пенсіонером , періодично працює згідно трудових угод на посадах водія ,у зв»язку з чим регулярно проходить медичні огляди та отримує відповідні медичні довідки та посвідчення щодо придатності до керування транспортними засобами . ОСОБА_2 самостійно утримує будинок , регулярно сплачує комунальні послуги ( а.с. 32-39).

Крім заяви ОСОБА_4, будь- яких інших доказів , відповідно до ст. 60 ЦПК України, які б свідчили про реальні наміри та вчинення дії ОСОБА_2, що являють собою безпосередню небезпеку для нього та оточуючих, матеріали справи не містять , і зацікавленою особою не надано.

В суді апеляційної інстанції, ОСОБА_2, пояснив, що з дочкою у нього склалися неприязні стосунки через житловий будинок , в якому вони разом проживають . Дочка намагається заволодіти всім будинок . Будинок належав матері ОСОБА_2 - ОСОБА_5, яка померла. З цього приводу він звертався до міліції ( а.с. 40) .

Відповідно до п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18 грудня 2009 року « Про судове рішення у цивільній справи» рішення суду як найважливіший акт правосуддя покликане забезпечити захист гарантованих Конституцією України прав і свобод людини та здійснення проголошеного Основним Законом України принципу верховенства права. У зв'язку з цим суди повинні неухильно додержувати вимог про законність і обґрунтованість рішення у цивільній справі (частина перша статті 213 ЦПК) .

Рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства відповідно до статті 2 ЦПК, вирішив справу згідно з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин відповідно до статті 8 ЦПК, а також правильно витлумачив ці норми. Якщо спірні правовідносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутності такого - суд виходить із загальних засад законодавства (аналогія права).

Якщо є суперечності між нормами процесуального чи матеріального права, які підлягають застосуванню при розгляді та вирішенні справи, то рішення є законним, якщо судом застосовано відповідно до частини четвертої статті 8 ЦПК норми, що мають вищу юридичну силу. У разі наявності суперечності між нормами законів (кодексів), що мають однакову юридичну силу, застосуванню підлягає той з них, який прийнято пізніше. При встановленні суперечностей між нормами права, які підлягають застосуванню при розгляді та вирішенні справи, суду також необхідно враховувати роз'яснення Пленуму Верховного Суду України, що містяться в постанові від 1 листопада 1996 року N 9 "Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя".

Обґрунтованим визнається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи.

Висновок суду першої інстанції , що для уточнення діагнозу ОСОБА_2, його доцільно направити на примусовий психіатричний огляд є необгрунтованим і помилковим , оскільки встановлені судом обставини не є беззаперечними і не відповідають фактичним обставинам справи і доказам , наявним в матеріалах справи , які спростовують висновки суду щодо можливого припущення про наявність у ОСОБА_2 тяжкого психічного розладу, який обумовлює порушення суспільного порядку та агресивні прояви стосовно оточуючих осіб, тому рішення суду не може вважатися законним і обґрунтованим і підлягає скасуванню ,з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні заяви.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 313, -215,317, 319 316 ЦПК України, ст.ст. 1, 3, ,4 11 Закону України „ Про психіатричну допомогу" , колегія суддів ,-

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити.

Рішення Обухівського районного суду Київської області від 06 грудня 2016 року скасувати. Ухвалити нове рішення.

В задоволенні заяви ОСОБА_3 - лікаря психіатра - нарколога Обухівської центральної районної лікарні Київської області, зацікавлена особа ОСОБА_4 про примусовий психіатричний огляд ОСОБА_2 - відмовити.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржене у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів..

Головуючий

Судді