пр. № 6/759/90/17
ун. № 759/579/17
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 жовтня 2017 року м. Київ

Святошинський районний суд міста Києва у наступному складі: суддя Сенько М.Ф., при секретарі Фещук Т.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду заяву боржників ОСОБА_1, ОСОБА_2 про визнання виконавчих листів такими, що не підлягають виконанню, заінтересовані особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП ФАКТОРИНГ УКРАЇНА», ОСОБА_3, ОСОБА_4,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 29.06.2010 року ухвалено до стягнення в солідарному порядку з ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства "ОТП Банк» заборгованість за кредитним договором №МL-009/256/2008 від 14.04.2008 р. в розмірі 1335908 грн. 38 коп., що є еквівалентом 173269, 57 доларів США, пені та штрафу по кредитному договору в розмірі 60527 грн. 30 коп., судові витрати по справі в сумі 1820 грн., а всього 1398155 гривень 68 копійок.

Рішення набуло законної сили та звернуте до примусового виконання, щодо кожного з боржників ВДВС Святошинського РУЮ у м. Києві 24.10.2013р. були відкриті виконавчі провадження.

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 26.02.2014р. у вказаних виконавчих провадженнях замінено вибувшого стягувача на правонаступника ТОВ «ОТП Факторинг Україна».

В процесі виконання стягувач ТОВ «ОТП Факторинг Україна» та боржники ОСОБА_3, ОСОБА_4 11.09.2013р. уклали мирову угоду, яка була визнана Святошинським районним судом м. Києва, про що 29.04.2014р. постановлена відповідна ухвала.

Постановою державного виконавця від 19.11.2015р. виконавче провадження ВП №49217365 відносно боржника ОСОБА_3 закінчене на підставі ст. 49 ч. 1 п. 2 Закону України «Про виконавче провадження», у зв'язку з визнанням судом мирової угоди.

Вочевидь за тих же підстав закінчене виконавче провадження щодо боржника ОСОБА_5

Виконавчі провадження відносно інших солідарних боржників ОСОБА_1 та ОСОБА_2 тривають.

Боржники ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулись до суду із заявою, за якою просили визнати такими, що не підлягають виконанню виконавчі листи №2-452-1/10, що видані Святошинським районним судом м. Києва 08.01.2013 року, за підстав того, що рішення суду, на виконання якого видані виконавчі листи, виконане іншими солідарними боржниками.

Представник заявників ОСОБА_6 в судовому засіданні на вимогах заяви наполягала, надала пояснення, що зводяться до викладеного в заяві.

Представник стягувача ОСОБА_7 заперечила проти заяви і пояснила, що мирова угода укладена стягувачем з боржниками ОСОБА_3 та ОСОБА_5, не звільняє інших боржників від виконання рішення суду.

Інші зацікавлені особи в суд не з'явились.

Вислухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення заяви за таких підстав.

Відповідно до ч. 4 ст. 368 ЦПК України, суд ухвалою вносить виправлення до виконавчого листа, а у разі якщо його було видано помилково або якщо обов'язок боржника відсутній повністю чи частково у зв'язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин, суд визнає виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню повністю або частково. Якщо стягнення за таким виконавчим листом уже відбулося повністю або частково, суд одночасно на вимогу боржника стягує на його користь безпідставно одержане стягувачем за виконавчим листом.

В силу ст. ст. 11, 202 ЦК України затверджена судом мирова угода в процесі виконання за своєю правовою природою є правочином, який укладається сторонами на виконання судового рішення за умов затвердженої мирової угоди, тобто обов'язок виконати рішення трансформується в нове зобов'язання.

Отже, з визнанням судом мирової угоди в процесі виконання обов'язок з виконання рішення суду припиняється, тобто рішення суду фактично визнається сторонами виконавчого провадження виконаним.

Саме тому, у разі визнання судом мирової угоди між стягувачем і боржником у процесі виконання виконавче провадження підлягає закінченню (ст. 49 ч. 1 п. 2 Закону України «Про виконавче провадження» в редакції чинній на час укладення мирової угоди).

Згідно зі ст. 543 ч. 4 ЦК України, виконання солідарного обов'язку у повному обсязі одним із боржників припиняє обов'язок решти солідарних боржників перед кредитором.

Доводи представника стягувача про те, що мирова угода стосується лише боржників, які були стороною угоди, суперечить змісту угоди, та наведеним вимогам закону.

Той факт, що зобов'язання боржників за кредитним договором, та договорами поруки не припинені належним виконанням, та те, що ОСОБА_5 не повністю виконали зобов'язання за мировою угодою, не може бути підставою для продовження стягнень за рішенням суду з інших солідарних боржників. За таких фактів, кредитор не позбавлений можливості заявити позов про стягнення заборгованості за кредитним договором, що не охоплена рішенням суду, звернути мирову угоду, у разі її відповідності вимогам, що пред'являються до виконавчого документа, до примусового виконання, або заявити позов про спонукання до виконання мирової угоди.

З аналізу наведеного в сукупності, суд приходить до висновку, що обов'язок боржників ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з виконання рішення Святошинського районного суду м. Києва від 29.06.2010 року відсутній у зв'язку з його припиненням, з визнанням судом мирової угоди в процесі виконання між стягувачем та іншими солідарними боржниками, а відтак виконавчі листи, що видані на виконання цього рішення щодо ОСОБА_1 та ОСОБА_2 слід визнати такими, що не підлягають виконанню відповідно і на підставі ст. 368 ЦПК України.

Отже, заява підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 209, 369 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву боржників ОСОБА_1, ОСОБА_2 про визнання виконавчих листів такими, що не підлягають виконанню задовольнити.

Визнати таким, що не підлягають виконанню виконавчі листи, що видані Святошинським районним судом м. Києва 08.01.2013 року за №№2-452-1/10 про солідарне стягнення з ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_1, ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства "ОТП Банк" заборгованості за кредитним договором №ML-009/256/2008 від 14.04.2008 року, стосовно боржників ОСОБА_1 та ОСОБА_2

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва через Святошинський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом пяти днів з дня проголошення ухвали.

Головуючий Сенько М.Ф.