АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/718/17 Справа № 205/5244/14-ц Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Пономарь З.М.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 березня 2017 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючої судді Пономарь З.М., суддів Варенко О.П., Свистунової О.В., при секретарі Самокиші О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА ОСОБА_2 «ПРИВАТБАНК» на рішення Ленінського районного суду м.Дніпропетровськ від 13 січня 2016 року за позовом ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА ОСОБА_2 «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

в с т а н о в и л а :

У червні 2014 року ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» звернулось до ОСОБА_3 з позовом, яким просило стягнути з неї на погашення заборгованості за кредитним договором 20885грн.63коп., з яких 7800грн.47коп. заборгованість за тілом кредиту, 11614грн.42коп. заборгованість за відсотками та штраф 500грн. (фіксована частина) та 970грн.74коп. (процентна складова).

Рішенням Ленінського райсуду м.Дніпропетровськ від 13.01.2016р. у задоволенні позовних вимог ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» відмовлено. В апеляційній скарзі банк просив скасувати вказане судове рішення, посилаючись на його невідповідність вимогам закону.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що воно підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позовних вимог товариства за такими підставами.

Відмовляючи у задоволенні позову банку, суд першої інстанції виходив з пропущення ним строку позовної давності у звязку видачею кредиту 23.06.2011р. та не здійснення відповідачем платежів на його непогашення.

Вказаний висновок суду першої інстанції не відповідає вимогам закону та обставинам справи, з яких вбачається наступне.

23.06.2011р. між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та ОСОБА_3 укладено кредитний договір, за умовами якого останній надано кредит у сумі 10 200грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 36.00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом (а.с.6-31).

Згідно виписки з рахунку за період з 23.05.2001р. ОСОБА_3, отримала кредитний ліміт у розмірі 300грн. 23.06.2011р., у червні 2011 року кредитний ліміт було збільшено до 6200грн, у липні 2011 року - до 8200грн., у серпні 2011 року до 10200грн. 27.08.2011р. ОСОБА_3 зняла з рахунку грошові кошти через банкомат (а.с.45-47).

За відомостями банку (а.с.4-5) за укладеним з ОСОБА_3 кредитним договором обліковується заборгованість, яка станом на 30.05.2014р. складала 20885грн.63коп., у тому числі, 7800грн.47коп. заборгованості за кредитом, 11614грн.42коп.заборгованості за відсотками, 500грн. штраф (фіксована частина), 970грн.74коп. штраф (процентна складова).

Відповідачка ОСОБА_3 надала суду заяву про застосування строків позовної давності. Проте відповідно до ст.ст.256,257 ЦК України передбачено трирічний строк позовної давності, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. За положеннями ч.5 ст.261 ЦК України за зобовязаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. За відомостями наданого ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», вбачається, що востаннє ОСОБА_3 використала картку 27.08.2011р. для зняття грошей, а з позовом банк звернувся 19.06.2014р., тобто в межах трирічного строку позовної давності.

Враховуючи зазначені вимоги закону та встановлені обставини справи з ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» на підставі ст.ст.1048,1054 ЦК України підлягає стягненню на погашення заборгованості сума 19414грн.42коп., яка складається з 7800грн. заборгованості за тілом кредиту та 11614грн.42коп. заборгованості за відсотками за користування кредитом.

Вимога банку про стягнення штрафу задоволенню не підлягає. Як вбачається з підписаних ОСОБА_3 умов кредитування підставою для сплати штрафу у розмірі 500грн. +5% є порушення строків платежу за любим з грошових зобовязань по договору. Між тим, у якості санкції за неповернення у строк кредиту, на прострочену заборгованість банком нараховані відсотки у розмірі 36% , які включені до присудженої до стягнення у сумі 11614грн.42коп. Подвійна відповідальність за одне і теж саме порушення законодавцем забороняється.

Враховуючи наведене, рішення суду першої інстанції на підставі п.3,4 ст.309 ЦПК України підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позовних вимог та апеляційної скарги товариства.

Відповідно до вимог ч.1,5 ст.88 ЦПК України з ОСОБА_3 на користь банку підлягає стягненню 243грн.60коп. на повернення понесених ним судових витрат.

Керуючись ст.ст.303, 307, 309, 315 ЦПК України, колегія суддів,-

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу та позовні вимоги ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА ОСОБА_2 «ПРИВАТБАНК» задовольнити частково.

Рішення Ленінського районного суду м.Дніпропетровськ від 13 січня 2016 року скасувати.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА ОСОБА_2 «ПРИВАТБАНК» на погашення заборгованості за кредитним договором від 23.06.2011р. станом на 30.05.2014р. 7800грн. на погашення заборгованості за кредитом, 11614грн.42коп. заборгованості за відсотками за користування кредитом та 243грн.60коп. на повернення судових витрат.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і протягом двадцяти днів може бути оскаржено до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ.

Судді : Пономарь З.М. Варенко О.П. Свистунова О.В.