Справа № 2-3665/11
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 січня 2017 року Подільський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді - Супрун Г. Б. ,

секретаря - Прокопенко М. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві скаргу ОСОБА_1, заінтересована особа: Подільський районний відділ державної виконавчої служби м.Києва Головного територіального управління юстиції у м.Києві на дії заступника начальника Подільського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві Мойсеєнка В.В., -

В С Т А Н О В И В :

Заявник звернулась до Подільського районного суду м.Києва зі скаргою, в якій просить визнати протиправними дії заступника начальника Подільського РВ ДВС м.Києва ГТУЮ у м. Києві Мойсеєнка В.В. з прийняття постанови від 26.09.2012 року про відкриття виконавчого провадження №34410688, з примусового виконання виконавчого листа №2-3665/11, виданого 04.09.2012 року Подільським районним судом м. Києва на звернення стягнення з ОСОБА_3 на користь ПАТ «Банк «Демарк» заставного майна: садового будинку АДРЕСА_1.; зобов»язати скасувати вказану постанову та прийняти постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження.

Скарга мотивована тим, що всупереч вимогам ч. 5 ст. 25, ст. 31 Закону України «Про виконавче провадження» постановупро відкриття провадження заявнику не надіслано. Про існування виконавчого провадження ОСОБА_1 дізналась 13.07.2016 року, отримавши постанову від 20.05.2016 року про призначення експерта для участі у виконавчому провадженні. Стверджує,що постанова про відкриття провадження прийнята в порушення ст.ст. 25, 26 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки стягувачем було пропущено строк пред»явлення виконавчого документу до виконання. При цьому, не зазначає дати постанови про відкриття виконавчого провадження, та з якого моменту рахує процесуальні строки для пред»явлення виконавчого документу до виконання. Крім того, заявник посилається, що державним виконавцем не взято до уваги положення Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредиті в іноземній валюті», оскільки на предмет застави - садовий будинок не може бути звернене стягнення, так як воно виступає забезпеченням зобов'язання за споживчим кредитом, наданим в іноземній валюті, інше нерухоме майно у її власності не перебуває.

В судовому засіданні представник заявника ОСОБА_4 скаргу підтримала, заявляла в рамках розгляду скарги на стадії судового контролю за виконанням судових рішень клопотання про призначення будівельно-технічної експертизи, яке відхилено судом, в подальшому в судові засідання не з»явилась, подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності.

Представник Подільського РВ ДВС м.Києва ГТУЮ у м. Києві в судове засідання не з'явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив.

Згідност. 25 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції Закону, що діяла на час винесення оскаржуваної постанови) державний виконавець зобов»язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред»явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред»явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби.

Статтею 22 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавчі документи можуть бути пред»явлені до виконання в такі строки: 1) посвідчення комісій по трудових спорах, постанови судів у справах про адміністративні правопорушення та постанови органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, - протягом трьох місяців; 2) інші виконавчі документи - протягом року, якщо інше не передбачено законом. Строки, зазначені у частині першій цієї статті, встановлюються для: виконання судових рішень - з наступного дня після набрання рішенням законної сили чи закінчення строку, встановленого у разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а в разі якщо судове рішення підлягає негайному виконанню, - з наступного дня після його постановлення.

Судом встановлено, що постановою головного державного виконавця ВДВС Подільського РУЮ у м. Києві Дубаса А.М. від 26.09.2012 року відкрито виконавче провадження №34410688 з примусового виконання виконавчого листа №2-3665/11, виданого Подільським районним судом м. Києва 04.09.2012 року про звернення стягнення на заставне майно: садовий будинок АДРЕСА_1, для забезпечення стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 165599,86 доларів США та суму пені по тілу кредиту та відсоткам у розмірі 590906,30 грн., шляхом реалізації предмета іпотеки на прилюдних торгах.

Як вбачається зі змісту постанови, документ вступив в законну силу 26.11.2011 року, заява про примусове виконання подана 25.09.2012 року.

Отже при прийнятті постанови про відкриття виконавчого провадження державний виконавець діяв в межах Закону України «Про виконавче провадження», тобто граничний строк пред»явлення виконавчого документу до виконання в межах 1 року встановленого п. 2 ч. 1 ст. 22 Закону стягувачем не пропущено. А тому вимоги скарги безпідставні.

Крім того, незаконність даної постанови державного виконавця заявник ОСОБА_1 та її представник також пов'язує з дією Законом України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» (від 03.06.2014 року № 1304-VII, який набув чинності 07.06.2014 року).

Відповідно до п.1 п.п.1 даного Закону протягом його дії не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) нерухоме житлове майно, яке вважається предметом застави згідно із статтею 4 Закону України "Про заставу" та/або предметом іпотеки згідно із статтею 5 Закону України "Про іпотеку", якщо таке майно виступає як забезпечення зобов'язань громадянина України (позичальника або майнового поручителя) за споживчими кредитами, наданими йому кредитними установами - резидентами України в іноземній валюті, та за умови, що: - таке нерухоме житлове майно використовується як місце постійного проживання позичальника/майнового поручителя або є об'єктом незавершеного будівництва нерухомого житлового майна, яке перебуває в іпотеці, за умови, що у позичальника або майнового поручителя у власності не знаходиться інше нерухоме житлове майно; - загальна площа такого нерухомого житлового майна (об'єкта незавершеного будівництва нерухомого житлового майна) не перевищує 140 кв. метрів для квартири та 250 кв. метрів для житлового будинку.

Між тим поняття «мораторій» визначається учинному законодавстві як відстрочення виконання зобов'язання (п.2 ч. 1 ст.263 ЦК України).

Верховний Суд України у справі №6-333цс15 від 10 червня 2015 року визначив, що мораторій є відстроченням виконання зобов'язання, а не звільненням від його виконання. Відтак, мораторій на стягнення майна, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті, установлений вказаним вище Законом, не позбавляє кредитора права на звернення стягнення на предмет іпотеки (застави) у разі невиконання боржником зобовязань за договором, а лише тимчасово забороняє примусово стягувати (відчужувати без згоди власника) зазначене майно. Крім того, згідно з п. 4 Закону України «Про мораторій» протягом дії цього Закону інші закони України з питань майнового забезпечення кредитів діють з урахуванням його норм.

Пунктом 9 ч. 1 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, що діяла на час звернення заявника до суду)встановлено, що виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження, за яким виконання не здійснювалося або здійсненочастково,повертаєтьсястягувачу,вразі,наявної встановленої законом заборона щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, але за умови, якщо у нього відсутнє інше майно чи кошти, на які можливо звернути стягнення, а також щодо проведення інших виконавчих дій стосовно боржника, що виключає можливість виконання відповідного рішення.

Таким чином, на час прийняття оскаржуваної постанови державний виконавець діяв в межах визначених Законом України «Про виконавче провадження» повноважень.

Тому вимоги заявника щодо визнання незаконними дій і скасуваня постанови від 26.09.2012 року та зобов'язання прийняти постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження є безпідставними та такими, що не грунтуються на законі, оскільки оскаржуване рішення та дії державного виконавця було прийнято та вчинено відповідно до закону, у межах повноважень суб'єкта оскарження, а права та свободи заявника не було порушено.

З огляду на вищенаведене, суд приходить до висновку про відмову у задоволені скарги ОСОБА_3

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 22, 25 Закону України «Про виконавче провадження»,ст.383, 384, 386, 387 ЦПК України, -

У Х В А Л И В :

В задоволенні скарги ОСОБА_1, заінтересована особа: Подільський районний відділ державної виконавчої служби м.Києва Головного територіального управління юстиції у м.Києві на дії заступника начальника Подільського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві Мойсеєнка В.В. - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду м.Києва через Подільський районний суд м.Києва протягом п»яти днів з дня проголошення ( отримання її копії).

СуддяГ. Б. Супрун