Номер провадження: 22-ц/785/1327/17
Головуючий у першій інстанції Нікітіна С. Й.
Доповідач Калараш А. А.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.02.2017 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого - Калараш А.А.

суддів - Заїкіна А.П.,Погорєлової С.О.

з участю секретаря - Гарбуз В.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Відкритого акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» про припинення іпотечного договору та визнання припиненим зобов'язання по кредитному договору, за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 01 листопада 2016 року, -

встановила:

У жовтні 2016 року ОСОБА_2 звернувся до суду з вищевказаним позовом.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 01 листопада 2016 року було задоволено заяву ОСОБА_2 про забезпечення позову.

Накладено арешт на нежитлове офісне приміщення під №2, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, який в цілому складається з нежилих приміщень підвалу, загальною площею 38,5 кв.м.; нежилі офісні приміщення під номером №4, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1, які в цілому складаються з нежилих приміщень підвалу, загальноюплощею 46,6 кв.м.; нежитлове підвальне приміщення, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2, загальною площею 250,3 кв.м., та заборонити їх відчуження у будь-який спосіб, до набрання чинності рішенням по вказаній справі.

Заборонено Публічному акціонерному товариству «Райффайзен Банк Аваль», здійснювати будь-які дії, пов'язані з переходом права власності на нежитлове офісне приміщення під №2, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, який в цілому складається з нежилих приміщень підвалу, загальною площею 38,5 кв.м.; нежилі офісні приміщення під номером №4, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1, які в цілому складаються з нежилих приміщень підвалу, загальною площею 46,6 кв.м.; нежитлове підвальне приміщення, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2, загальною площею 250,3 кв.м. та будь-які дії, пов'язані з продажем від імені Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль об'єктів іпотеки до набрання чинності рішення по вказаній справі.

Заборонено будь-яким реєстраційним службам чи державним реєстраторам, особам, які мають реєстраційні повноваження вчиняти будь-які дії щодо реєстрації, оформлення, підготовки, видачі будь-яких правовстановлюючих документів, вчиняти будь-які реєстраційні дії, спрямовані на реєстрацію зміни власника нежитлового офісного приміщення під №2, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, який в цілому складається з нежилих приміщень підвалу, загальною площею 38,5 кв.м.; нежилого офісного приміщення під номером №4, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, які в цілому складаються з нежилих приміщень підвалу, загальною площею 46,6 кв.м.; в) нежитлового підвального приміщення, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2, загальною площею 250,3 кв.м. до набрання чинності рішенням по вказаній справі.

Заборонено Публічному акціонерному товариству «Райффайзен Банк Аваль» здійснювати будь-які дії, пов'язані з відступленням прав вимоги за іпотечним договором від 18 березня 2008 року, укладеного між Відкритим акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль» та громадянином України ОСОБА_2, ОСОБА_5, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Горецькою В.М., 18 березня 2008 року, реєстровий №1460.

В апеляційній скарзі ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить скасувати ухвалу та постановити нову, якою у задоволенні заяви відмовити.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали справи в межах доводів апеляційної скарги, заперечень на них, вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню з передачею питання з розгляду заяви ОСОБА_2 про забезпечення позову до суду першої інстанції на новий розгляд з наступних підстав.

Постановляючи ухвалу, суд першої інстанції, виходив з обґрунтованості заяви.

Проте повністю погодитися з такими висновками суду першої інстанції не можна.

Колегія суддів частково погоджується з доводами апеляційної скарги.

Згідно положень ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову.

Відповідно до ч. 3 ст. 151 ЦПК України забезпечення позову за заявою осіб, які беруть участь у справі, допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.152 ЦПК України, позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб; 2) забороною вчиняти певні дії; 3) встановленням обов'язку вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам здійснювати платежі або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов'язання; 5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; 6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; 7) передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам.

Згідно ч.1, 6 ст.153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі. Залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково. У разі необхідності судом можуть бути застосовані інші види забезпечення позову.Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову.

Види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Звертаючись з заявою про забезпечення позову, в обґрунтування забезпечення позову позивач посилався на те,що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання судового рішення.

З виділених матеріалів справи вбачається , що у жовтні 2016 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом про припинення іпотечного договору та визнання припиненим зобов'язання по кредитному договору.

Таким чином , між сторонами виник немайновий спір.

Відповідно до роз'яснень п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22.12.2006 року , роз'яснено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів. Наприклад, обмеження можливості господарюючого суб'єкта користуватися та розпоряджатися власним майном іноді призводить до незворотних наслідків.

Позивачем, позовних вимог щодо спірного нерухомого майна не заявлено, а тому обраний позивачем ОСОБА_2 захід забезпечення позову не забезпечує виконання рішення суду у майбутньому ,а накладення арешту на нерухоме майно та заборона будь-яким реєстраційним службам чи державним реєстраторам ,особам які мають реєстраційні повноваження вчиняти будь-які дії щодо реєстрації ,оформлення ,підготовки, видачі будь-яких правовстановлюючих документів вчиняти будь-які реєстраційні дії спрямовані на реєстрацію зміни власника на спірне нерухоме майно порушує права Банку , як іпотекоутримувача .

Позивач, не позбавлений можливості , відповідно до ст. 152 ЦПК України з врахуванням заявлених позовних вимог , обрати інший захід забезпечення позову ,або іншим шляхом захистити порушені права.

Крім того, забороняючи будь-яким реєстраційним службам чи державним реєстраторам, особам які мають реєстраційні повноваження вчиняти будь-які дії щодо реєстрації ,оформлення ,підготовки,видачі будь-яких правовстановлюючих документів вчиняти будь-які реєстраційні дії спрямовані на реєстрацію зміни власника на спірне нерухоме майно, суд першої інстанції не звернув уваги на те, що до зазначених осіб позов не пред'явлений .

Суд першої інстанції не звернув уваги на вищенаведене та допустив процесуальне порушення ,яке є підставою для скасування ухвали суду першої інстанції та передачі питання з розгляду заяви ОСОБА_2 про забезпечення позову до суду першої інстанції на новий розгляд.

За таких підстав, відповідно до п.3 ч.1 ст. 312 ЦПК України, апеляційна скарга ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» підлягає частковому задоволенню, а ухвала суду першої інстанції- скасуванню, з передачею питання з розгляду заяви ОСОБА_2 про забезпечення позову до суду першої інстанції на новий розгляд.

Керуючись ст. 218, п.3 ч.1 ст.312 ,ст.ст.315, 319 ЦПК України, колегія,-

ухвалила:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» задовольнити частково.

Ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 01 листопада 2016 року скасувати.

Питання з розгляду заяви ОСОБА_2 про забезпечення позову передати до Приморського районного суду м. Одеси на новий розгляд.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді апеляційного суду

Одеської області А.А. Калараш

С.О.Погорєлова

А.П.Заїкін