АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/4564/17 Справа № 202/5159/16-ц Головуючий у 1 й інстанції - Волошин Є. В. Доповідач - Пономарь З.М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 вересня 2017 року Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючої судді Пономарь З.М., суддів Баранніка О.П., Посунся Н.Є., при секретарі Сахарові Д.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» на рішення Індустріального районного суду м.Дніпропетровськ від 06 квітня 2017 року за позовом ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_3 (третя особа: Індустріальний відділ державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області) про стягнення заборгованості,-

в с т а н о в и л а :

Рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровськ від 06.04.2017 року відмовлено в задоволенні позовних вимог ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості. В апеляційній скарзі ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» просило скасувати вказане рішення суду, посилаючись на його невідповідність вимогам закону.

Перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів не вбачає підстав для його скасування.

Судом першої інстанції встановлено наступне.

11.09.2002р. між ОСОБА_3 та ЗАТ КБ «ПРИВАТБАНК» (правонаступник: ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК») укладено договір про відкриття картрахунку та обслуговування платіжної картки № 1334, відповідно до умов якого ОСОБА_3 отримав кредит у розмірі 4400 дол. США на термін до 31.08.2003р. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 17 % на рік та при простроченні - в розмірі 34% річних відповідно до пунктів 5 і 7 Додаткової угоди до договору від 11.09.2002 року. Додатковою угодою сторін №1334 від 11.09.2002р. встановлено кредитний ліміт «VISA-SERVICE» та визначено порядок та графік погашення заборгованості за Договором про відкриття картрахунку та обслуговування платіжної картки № 1334 від 11.09.2002р.

З метою забезпечення виконання зобов'язань ОСОБА_3 11.09.2002р. між ЗАТ КБ «ПРИВАТБАНК» (правонаступник: ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК») та ПП «Імпульс» в особі директора ОСОБА_4 та безпосередньо з ОСОБА_4 укладено відповідні договори застави.

Рішенням Індустріального райсуду м. Дніпропетровська від 23.12.2005р. з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в рахунок погашення заборгованості за вищезазначеним кредитним договором, яка станом на 09.12.2005р. склала 10679,94 дол. США (екв.53933,69 грн.) стягнуто по 26966грн.85коп. з кожного.

Посилаючись на невиконання у повному обсязі рішення суду, банк просив стягнути з ОСОБА_3 1648,23 доларів США заборгованості за відсотками та 7936,71 доларів США пені. При цьому банк зазначив, що зазначені суми визначив на свій розсуд, оскільки фактично заборгованість складає 73909 доларів США за вирахуванням присудженої до стягнення судовим рішенням від 23.12.2005р. суми 10679,94 доларів США та погашеної через державну виконавчу службу 2010,88 доларів США.

У період розгляду справи судом першої інстанції ОСОБА_3 заявлено про застосування позовної давності (а.с.82,83).

Враховуючи встановлені обставини про недоведеність розміру заборгованості, заявленої до стягнення, суд першої інстанції обґрунтовано відмовив у задоволенні позову ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» за ст.ст.1048,1054 ЦК України за його недоведеністю.

Твердження ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» в апеляційній скарзі про неправильність рішення суду першої інстанції безпідставні, суперечать вимогам закону та встановленим судом обставинам справи. Посилання банку в апеляційній скарзі про те, що ним до стягнення заявлено лише частину заборгованості, розмір якої позичальником не спростовано, не можуть бути прийняті до уваги. Відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір, і на припущеннях доказування ґрунтуватися не може. Тобто, незалежно від того, що банк вимагав до стягнення лише частину заборгованості за час невиконання рішення суду у вигляді відсотків та пені, розмір останніх мав бути не довільним, а підтвердженим документально. Між тим, такого підтвердження банком не надано. Банк звернувся до суду з даним позовом 10.08.2016р., а тому з урахуванням заяви про застосування позовної давності розрахунковим періодом визначення відсотків за користування кредитом міг би починатись з 10.08.2013р. Однак, згідно наданого банком розрахунку заборгованості (а.с.133-135) заборгованість за відсотками з вказаного часу банком взагалі не нараховувалась. Що стосується пені, заявленої банком до стягнення у сумі 7936,71 доларів США, то визначення її у вказаному розмірі згідно зазначеного розрахунку відбувалось безпідставно в іноземній валюті, без урахування рішення суду від 23.12.2005р. про стягнення з ОСОБА_3 суми кредиту у розмірі 11110грн., що екв2200 доларів США (а.с.36,37).

Таким чином рішення суду першої інстанції скасуванню за доводами апеляційної скарги не підлягає.

Керуючись ст.ст.303,308,315 ЦПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» відхилити.

Рішення Індустріального районного суду м.Дніпропетровськ від 06 квітня 2017 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і протягом двадцяти днів може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ.

Судді : Пономарь З.М. Бараннік О.П. Посунся Н.Є.