Справа 317/152/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 лютого 2017 року Запорізький районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді ГРОМОВОЇ І.Б.

при секретарі Гаврюшиній В.І.,

за участю представників позивача ОСОБА_1, ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжі цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про відшкодування шкоди, завданої протиправними діями порушенням санітарних норм (незаконне розміщення зливної ями), -

ВСТАНОВИВ:

В січні 2016 року до суду з позовом звернулась ОСОБА_3, який уточнювався в ході судового розгляду. В позові зазначила, що вона є власником будинку за адресою Запорізька область с.Розумівка вул.Леніна,62. Власником сусіднього будинку є ОСОБА_4. В 2012 році відповідачка самовільно, без погодження з сусідами, без дотримання санітарних та будівельних норм вирила зливну яму на відстані 16,3 м від колодязя, який розташований на території домоволодіння позивачки та 6,75 м від стіни будинку позивачки, чим порушила вимоги п.2.21 та п.2.22 Наказу МОЗ України № 145 від 17.03.2011 р, а також норми ДБН 360-92.

В результаті порушення санітарних та будівельних норм відповідачем відбувається постійне підтоплення будинку позивачки, чим завдано матеріальну шкоду колодязь забруднений фекаліями, фундамент будинку просідає, в стіні будинку утворилась тріщина. Для встановлення вказаних фактів позивачка запрошувала спеціалістів, які склали акти обстеження земельної ділянки від 11.08.2014 та 15.04.2015 року та на підставі санітарно-мікробіологічних досліджень від 19.07.2014 та 31.10.2014 року, протоколом дослідження питної води № 145 від 17.07.2014 року. Відповідачка не бажає добровільно відшкодовувати завдану позивачці шкоду, а тому вона звернулась до суду. Позивачка зазначила, що їй спричинено значну матеріальну шкоду, вона змушена купувати питну воду, понесла витрати на проведення аналізів з метою встановлення факту забруднення, витрати на буріння водозабірної свердловини для водопостачання житлового будинку. Позивачка просила зобов*язати відповідача засипати самовільно побудовану зливну яму та стягнути на відшкодування матеріальної шкоди 55000 гивень. В суму збитків позивачка включила: витрати на проведення аналізів з метою встановлення причини забруднення води 429 грн,51 коп ( рахунки № 1377,2103); витрати на придбання питної води після встановлення факту її забруднення за період з червня 2014 по грудень 2015 року -783,60 грн; послуги банку за перекази за проведення аналізів -13 грн; складання кошторису на проведення буріння скважини 120 грн; консультація спеціаліста 200 грн; витрати на ксерокопіювання документів до позову 18,20 грн; придбання насосної станції 2800 грн; придбання труб діаметром 90 мм 1305 грн; придбання труб діаметром 32 мм 120 грн; придбання запорної та з/єднальної фурнітури 120 грн; витрати на буріння водозабірної свердловини для водопостачання житлового будинку по вул.Леніна,62 в с.Розумівка Запорізького району Запорізької області згідно кошторису 55507 грн. Також представники позивачки просили стягнути суму витрачену на послуги спеціаліста БТІ 450 грн, що підтверджено квитанцією, а також стягнути суму витрачену на правову допомогу та суму сплаченого судового збору, що підтверджено квитанціями та платіжними документами.

В правове обґрунтування своїх вимог позивачка поклала ст.16, 22, 1166,1192 ЦК України.

Представники позивачки в судовому засіданні наполягали на задоволенні позовних вимог та повністю підтвердили обставини викладені в позові та і уточненнях до нього.

Представник відповідачки в судовому засіданні заперечував проти задоволення позову. В своїх запереченнях зазначив наступне:

Докази надані Позивачем, в якості обґрунтування позовних вимог, не відповідають вимогам ЦПК України, не дають можливості всесторонне оцінити доводи Позивача та є лише припущеннями. Представник відповідача зазначив, що на його думку не можуть бути переконливими докази, стосовно якості води, ніби-то з колодязя Позивачки, результати санітарно-мікробіологічного дослідження зроблені в 2014 році, оскільки позов було подано в 2016 році, а також всі дослідження робились без участі Відповідача, останнього не залучали до контрольного забору води, а відповідно висновок про те, що дійсні контрольні дослідження зроблено саме води з колодязя Позивача є необ*активними.

Представником відповідача також вважається, що акти обстеження від 11.08.2014 та 15.04.2015 року земельної ділянки в с.Розумівка Запорізького району по вул..Леніна,62 є недостовірним доказом, оскільки складалися без участі відповідача або його представника, не підписано відповідачем. Також представник зауважив на тому, що в актах не зазначено яким вимірювальним пристроєм проводились дослідження. Так не надано доказу, що спірна споруда використовується як вигрібна яма. Довідку-висновок спеціаліста ОСОБА_5 взагалі представник вважає неналежним доказом, оскільки вказаний спеціалість на думку представника не є фахівцем в гідрогеології та не виконує його посадові обов*язки. А оскільки позивачем не надано жодного допустимого доказу, представник відповідача вважає, що в позові необхідно відмовити в повному обсязі. При цьому представник відповідача в судовому засіданні визнав, що побудована споруда є самочинною. Доказів, що повністю підтвердили би, що вода в колодязі, проби грунтових вод, відповідність санітарним та будівельним нормам побудованої вигрібної ями, або використання вказаної побудови за іншим призначенням сторона відповідача не надала.

Суд, вивчивши матеріали справи, вислухавши представників сторін, вислухавши спеціалістів надававши висновки, прийшов до висновку, про задоволення позовних вимог позивачки щодо зобов*язання виконання певних дій та щодо часткового задоволення матеріальних претензій.

Позивач вимоги свого позову спрямовує в русло правовідносин, які регулюють захист права власності і регламентовані главою 29 ЦК України.

Обрання такого способу захисту права, як зобовязання вчинити дії, в контексті захисту права власності передбачено частиною 2 ст.386 ЦК України, на яку не посилається позивач і яка надає власнику, що має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобіганню такому порушенню. Суд знаходить за необхідне застосовувати положення закону, що регулюють ці правовідносини.

В силует.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Виходячи з наведеної норми цивільного законодавства і розяснень постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, підставою для звернення особи, яка є власником, до суду за захистом права є наявність перешкод у здійсненні нею користування та розпорядження майном з боку відповідача.

Судом встановлено наступне: згідно витягу з реєстру про реєстрацію права власності ОСОБА_3 є власником будинку за адресою Запорізька область Запорізький район с.Розумівка вул..Леніна,62 на підставі договору дарування від 12.05.2008 року а також власником земельної ділянки за вказаною адресою площею 0,23 га, що підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку.

Згідно отриманому судом витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно будинок за адресою Запорізька область Запорізький район с. Розумівка вул..Леніна,63 належить ОСОБА_6 на підставі договору купівлі-продажу від 04.12.2003 року. Згідно актового запису № 10 від 26.12.2005 року ОСОБА_6 уклала шлюб та взяла прізвище ОСОБА_4.

Згідно договору купівлі-продажу від 04.12.2003 року ОСОБА_6 купила у ОСОБА_7 земельну ділянку площею 0,20 га, розташовану на території Розумівської сільської Ради в с.Розумівка по вул..Леніна,63.

Згідно з рішенням виконавчого комітету Розумівської сільської Ради № 189 від 23.11.2010 року ОСОБА_4 було надано дозвіл на узаконення самовільних прибудов, що знаходяться в с.Розумівка вул..Леніна,63 Запорізького району Запорізької області, а саме А1 житлова прибудова розміром 8,0х 13,32 м2, літ Д душ розміром 1,0х 1,0 м2, літера З вбиральня, літера Ж сарай розміром 2,20 х 3,10 м2, літера пг1- погріб з шийкою. Інших будівель в рішенні не зазначено. Саме ці будівлі були внесені в технічну документацію Запорізького ОП БТІ. Вказане повністю відображено в копії технічного паспорту на адресу вул..Леніна 63 в с.Розумівка Запорізького району Запорізької області, оригінал якого пред*явлено для огляду в судовому засіданні спеціалістом БТІ.

На території земельної ділянки відповідачки наявна зливна яма, яку використовує відповідач. Будівництво вказаного майна здійснено з відступом від державної будівельної норми (ДБН) 360-92**, відповідно до якої вигрібна яма будується, а також має бути виготовлена з конструкцій, які запобігають фільтрації фекальних стоків у грунт, тоді як спірна вигрібна яма, є джерелом суцільної фільтрації фекальних вод. Наявна конструкція також суперечить вимогам санітарних правил і норм (СанПіН 42-128-4690-88) про те, що дворові помийниці повинні мати водонепроникний вигріб.

Земельна ділянка 62 була обстежена комісією 11.08.2014 року в складі члена виконкому Розумівської сільської Ради, землевпорядника та власниці земельної ділянки. При огляді земельної ділянки виявлено, що колодязь водии розташовано на відстані 18,3 м від зливної ями на сусідній земельній ділянці, власником якої є ОСОБА_4 Згідно технічного паспорта зливна яма в БТІ ОСОБА_4 не зареєстрована.

15 квітня 2015 року комісією у складі голови сільРади, депутата сільради, землевпорядника та члену комісії з питань АПК, земельних відносин, охорони навколишнього середовища та власника було складено акт, про огляд земельної ділянки за адресою Запорізький район с.Розумівка вул.Леніна, 62, яким було виявлено відстань від стіни житлового будинку на земельній ділянці по вул.Леніна,62 до горловини зливної ями на земельній ділянці по вул.Леніна,63 6,75 м; виявлено просідання землі при заїзді у гараж на земельній ділянці по вул..Леніна,62; виявлено тріщину вздовж куту житлового будинку зі сторони земельної ділянки № 63 по вул.Леніна.

Згідно результатів санітарно-мікробіологічного дослідження № 13 від 19.07.2014 року та № 24 від 31.10.2014 року в пробах води із колодязя розташованого за адресою Запорізька обл..Запорізький район с.Розумівка вул..Леніна,62 виявлено суттєві порушення, а саме патологічну флору, ентерокок та фекальні забруднення.

Згідно протоколу № 145 дослідження питної води від 17.07.2014 року за висновком лікаря ДУ "Запорізького ОСОБА_8" в пробі води показник "нітрати" в 2,9 рази перевищує нормативне значення. При наявності визначеної концентрації "нітратів" в питній воді для споживання людиною вода не придатна.

До участі у розгляді справи було залучено спеціаліста директора інженера-проектувальника Державного регіонального проектно-вишукувального інституту "Запоріжгіпроводхоз" ОСОБА_9 (КС АР№002251 від 14.08.2012 р), який був допитаний в судовому засіданні та надав пояснення щодо висновку. Довідка, що ним надана 23.03.2016 року про стан вигрібної ями в с.Розумівка Запорізького району по вул..Леніна 63 на прилеглу територію свідчить про те, що акти обстежень та лабораторних досліджень грунтових вод, надані ОСОБА_3 були використані поряд з матеріалами інженерно-гідрогеологічних та геодезичних вишукувань з архівів інституту "Запоріждніпроводгосп". Було виконано буріння свердловини на ділянці № 62 на відстані 1,5 м від вигрібної ями та на 5 м в глибину. При бурінні було встановлено, що рівень грунтових вод біля вигрібної ями на 0,5 м вищий ніж у колодязі, що може свідчити про додаткові надходження води на рівень грунтових вод. Грунтові води знаходяться на глибині 6 м. від поверхні землі. Напрямок руху грунтових вод направлений у східному напряму, тобто ділянки 63 та 62 знаходяться на одному рівні.На земельну ділянку 63 спеціалістів для проведення досліджень ОСОБА_4 не допустила. Спеціалістом було встановлено, що вигрібна яма побудована не герметично, стоки з неї не вивозяться з самого початку будівництва. Креслення на вигрібну яму не надавалися, а тому спеціалістом було вираховано орієнтовні параметри: ширина 1,5 м, довжина 3 м, глибина 3 м.

Фекальне забруднення було виявлено у воді в шахті колодязя на ділянці 62, який розташований на відстані 16,3 м від вказаної вигрібної ями, що підтверджено дослідженнями санепідемстанції.

Спеціалістом також підтверджено присутність тріщин на стінах будинку № 62. Зазначено, що на час обстеження вказані тріщини не є загрозливими для міцності, стійкості та несучих конструкцій будинку.

В радіусі 50 м. біля ділянок 62, 63 окрім вигрібної ями не виявлено інших водо несучих комунікацій, які можуть спричинити забруднення фекаліями водоносного горизонту.

По результатах вивчення матеріалів та виконання досліджувальних робіт зроблено висновок, що вигрібна яма на ділянці № 63 чинить негативний вплив на грунтові води оскільки побудована з порушенням вимог будівельних та санітарних норм, а саме п.10-8.4 ДБН В -2.5-7.5:2013 "Каналізація, зовнішні мережі та споруди" та п.2.2 ДСН та правил утримання територій населених пунктів. Негативний вплив на стан грунтів присутній наглибинах нижче залягання грунтових вод (забруднення).

Діями забудовника вигрібної ями також порушено вимоги ст..95,96,105 Водного Кодексу України.

Фахівець особисто в судовому засіданні пояснив, що хоча відповідач і не допустив його на свою ділянку, йому вдалося за допомогою вимірювань та зовнішнього огляду встановити, що вигрібна яма існує, має суттєві порушення щодо побудови та розташування, замаскована. Ліквідувати шкідливі наслідки можливо лише засипанням вказаної ями.

Пунктом 1.1 Державних санітарних норм та правил утримання територій населених місць, затверджених Наказом Міністерства охорони здоровя України 17.03.2011 року № 145, передбачено, що вигрібна яма (вигріб) це інженерна споруда у вигляді поглиблення в землі, виконана з водотривкого матеріалу, призначена для збирання та зберігання рідких відходів, наземна частина якої обладнана щільно прилягаючою кришкою та решіткою для відокремлення твердих відходів. Рідкі відходи, що утворюються у житлових та громадських будівлях і спорудах за відсутності централізованого водопостачання та водовідведення, допускається зберігати у вигрібних ямах(вигребах)(п.2.21). Відповідно до п.п 2.22 цих правил, місце розміщення вигребу на присадибній ділянці та відстань від нього до власного житлового будинку визначає власник цього будинку з додержанням правил добросусідства.

Вигрібна яма являє собою ємність для накопичення побутових стоків. За санітарними вимогами вона повинна бути: від сусіднього будинку і його споруд на 10-12 метрів, меж ділянки не менше ніж на 1,5 метра, житлового будинку на відстань від 8 до 10 метрів; водозабірних колодязів на 20 метрів; водопровідних труб на 25 метрів; підземних течій ґрунтових вод на 25 метрів. При будівництві вигрібної ями потрібно враховувати стан грунту в місці розташування пристрою. На глинистих ґрунтах природні колодязі по санітарним вимогам повинні знаходитися на відстані 20 метрів від ями. На суглинних грунтах вони віддаляються на 30, а на піщаних або суперпесчаних на 50 метрів.

В той же час, експерт з обстеження ОСОБА_5 06.10.2016 року на запит повідомив, щодо можливого впливу вигрібної ями з ділянки № 63 на якість води у пробуреній свердловині обстеженої в червні 2016 року, що виходячи із геологічних умов та фактичного стану джерела забруднення, таке забруднення можливе у терміни 2-3 роки, якщо свердловина буде експлуатуватися постійно, і у термін більше 5 років, якщо свердловину експлуатувати періодично.

Вигрібна яма на земельній ділянці 63 є самочинно побудованою. Вказану обставину визнав у судовому засіданні представник відповідача, та вказана обставина повністю підтверджена допитаним в судовому засіданні спеціалістом БТІ, який надав суду для огляду інвентарну справу на ділянку 63 по вул..Леніна в с.Розумівка Запорізького району Запорізької області. На планах інвентарної справи не зазначена наявність вигрібної ями. Остання реєстрація будівель та споруд, інвентаризація та визнання відповідними до архітектурних норм відбулася в 2010 році. Вигрібної ями на планах не зазначено. Самочинним вважається будівництво житлового будинку, будівлі, споруди, іншого нерухомого майна, якщо вони збудовані (будуються) на земельній ділянці, без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи належно затвердженого проекту; або з істотним порушенням будівельних норм і правил.

Відповідно до положень Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва)" позов про знесення самочинно збудованого нерухомого майна може бути пред'явлено з підстав, передбачених статтями 391, 396 ЦК, статтею 103 ЗК з одночасним відшкодуванням підтверджених витрат на його знесення.

Прийняття в експлуатацію таких об'єктів нерухомості має здійснюватися відповідною інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у спосіб, визначений Порядком прийняття в експлуатацію індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, громадських будинків I та II категорії складності, які збудовані без дозволу на виконання будівельних робіт і проведення технічного обстеження їх будівельних конструкцій та інженерних мереж, затвердженим наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 24 червня 2011 року N 91.

В ході розгляду справи стороною відповідача було заявлено клопотання про призначення будівельно-технічної експертизи, для встановлення можливості впливу зливної ями на забруднення колодязю та просідання стіни будинку. При цьому сторона відповідача зобов*язувалася оплатити проведення дослідження та надати доступ до земельної ділянки. Але, незважаючи на достатній час, що було надано судом, який задовольнив клопотання зобов*язання зі сторони відповідача не були виконані, експерт навіть не приступив до виконання робіт, оплата не проведена, а тому матеріали справи та ухвалу було повернуто до суду без виконання.

Згідно з розпорядженням від 29.09.2016 року № 62 у зв*язку з відставкою судді Гончаренко П.П. було проведено авто розподіл справи, яка надійшла в провадження судді Громової І.Б.

Пропозиції суду щодо проведення експертизи стороною відповідача не були сприйняті.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення. невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Захист цивільних прав та інтересів в судовому порядку врегульовано ст. 16 ЦК України. Відповідно до зазначеної статті Позивач обрав спосіб захисту своїх прав як зобовязання Відповідача вчинити певні дії та стягнення шкоди.

Відповідно до п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 №14 «Про судове рішення у цивільній справі» враховуючи принцип безпосередності судового розгляду (стаття 159 ЦПК). рішення може бути обґрунтоване лише доказами, одержаними у визначеному законом порядку та дослідженими в судовому засіданні.

Оскільки докази по справі надавала лише сторона позивача, а відповідач не надаючи жодного доказу тільки зазначав на недопустимість та достовірність наданих доказів стороною позивача, суд вважає, що сторони в повному обсязі розуміли свої дії та скористались процесуальними можливостями.

Щодо стягнення судових витрат та витрат на правову допомогу, а також щодо відшкодування завданої шкоди, суд вважає, що стягненню підлягають лише ті витрати, що підтверджують документом про проведення сплати, а саме: стягненню з відповідача підлягають:

Суд вважає таки, що не підлягає відшкодуванню витрати на питну воду, оскільки надані суду фіскальні чеки на сплати води надані за великий проміжок часу, та не можливо відстежити систематичну покупку питної води з причини неможливості використання свердловини на ділянці.

Як підставою для стягнення судом не приймається зведений кошторис вартості об*єкта будівництва, який не затверджено належним чином та не надано квитанцій щодо виплати.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. 15,16,22,391,392,376, 1166 ЦК України, 103 ЗК України, ст. ст. 10,11,60,61,88,209,212,213-215, 218 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про відшкодування шкоди, завданої протиправними діями порушенням санітарних норм (незаконне розміщення зливної ями) задовольнити частково.

Зобовязати відповідачку ОСОБА_4 засипати землею самовільно побудовану зливну яму, яка розташована на земельній ділянці відповідачки за адресою: Запорізька область Запорізький район, с. Розумівка, вул. Леніна, 63.

Стягнути з відповідачки ОСОБА_4, що проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_3 завдану матеріальну шкоду в розмірі 4424 ( чотири тисячі чотириста двадцять чотири) гривні 00 копійок.

Стягнути з відповідачки ОСОБА_4, що проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_3 судові витрати на правову допомогу в розмірі 4050 (чотири тисячі пятдесят) гривень 00 копійок.

Стягнути з відповідачки ОСОБА_4, що проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_3 витрати за виклик спеціаліста в розмірі 450 (чотириста пятдесят) гривень 00 копійок.

Стягнути з відповідачки ОСОБА_4, що проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_3 судовий збір в розмірі 550 (пятсот пятдесят) гривень 00 копійок.

В іншій частині позову відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Запорізької області протягом 10 днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Запорізький районний суд Запорізької області.

Суддя: І.Б. Громова