АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/1518/17 Справа № 205/6439/16-ц Головуючий у 1 й інстанції - Нижний А. В. Доповідач - Городнича В.С.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 лютого 2017 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого - Городничої В.С.,

суддів - Варенко О.П., Лаченкової О.В.,

при секретарі - Порубай М.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 15 вересня 2016 року про заміну виду забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення безпідставно набутих грошових коштів,-

ВСТАНОВИЛА:

В серпні 2016 року ОСОБА_3 звернулась з позовною заявою про стягнення безпідставно набутих грошових коштів з ОСОБА_2, в ході розгляду якої ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 06 вересня 2016 року було застосовано заходи забезпечення позову, а саме накладено заборону вчинення дій по відчуженню домоволодіння по вулиці АДРЕСА_1 що належить ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу №128/а ВВО558386.

14 вересня 2016 року, ОСОБА_3 звернулась до суду першої інстанції із заявою про заміну виду забезпечення позову, яку ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 15 вересня 2016 року було задоволено та замінено заборону вчинення дій по відчуженню спірного майна на накладення арешту на домоволодіння по АДРЕСА_1

Не погодившись із такою ухвалою, ОСОБА_2 звернувся із апеляційною скаргою, в якій ставить питання про скасування оскаржуваної ухвали, посилаючись на порушення судом норм процесуального права.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а ухвала суду першої інстанції - залишенню без змін, виходячи з наступного.

Відповідно до положень ст. ст. 151-153 ЦПК України, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені законодавством, заходи забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Позов може забезпечуватися накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб.

Види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Про вжиття заходів забезпечення позову суд постановляє ухвалу, в якій зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання та порядок виконання.

Залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково.

Положеннями ст. 154 ЦПК України передбачено, що суд за заявою однієї із сторін і зважаючи на пояснення другої сторони може допустити заміну способу забезпечення позову.

Із матеріалів справи вбачається, що предметом даного спору є грошові кошти на загальну суму в розмірі 1144906,07 грн., отриманих ОСОБА_2 від ОСОБА_3 з метою придбання на аукціоні, благоустрою та оформлення необхідних документів на спірне домоволодіння по АДРЕСА_1

Факт отримання відповідачем коштів підтверджується наявними в матеріалах справи розписками.

Замінюючи вид забезпечення позову на накладення арешту на спірне домоволодіння, суд першої інстанції виходив із наданої державним виконавцем відмови у відкритті виконавчого провадження по накладенню заборони на дії по відчуженню нерухомого майна, так як такі дії виходять за межі повноважень органів ДВС, з чим колегія суддів погоджується, оскільки в даному випадку невжиття заходів забезпечення позову може в подальшому утруднити виконання рішення суду.

Також, суд апеляційної інстанції вважає, що співмірним із заявленими позовними вимогами буде саме накладення арешту на домоволодіння по вулиці АДРЕСА_1 так як, по-перше, саме на його придбання ОСОБА_2 надавались кошти, які є предметом спору, а, по-друге, в разі задоволення позовних вимог вказане майно може бути реалізовано в рахунок отриманих коштів на загальну суму у розмірі 1144906,07 грн.

Крім того, не можуть бути прийняті до уваги доводи апелянта щодо неналежно оформлених розписок про отримання коштів, наданих ОСОБА_3 в обґрунтування позовних вимог, оскільки належність та допустимість доказів у відповідності до положень ст. ст. 57-59 ЦПК України буде оцінювати суд першої інстанції при подальшому розгляді справи та ухвалення рішення по суті.

Щодо інших порушень процесуального права, зазначених ОСОБА_2 в апеляційній скарзі, зокрема, постановлення оскаржуваної ухвали без участі відповідача, то слід звернути увагу, що заява про забезпечення розглядається в день її надходження, без повідомлення осіб, які беруть участь у справі, а тому, колегія суддів вважає, що оскаржувана ухвала постановлена із дотриманням норм ст. ст. 151 - 153 ЦПК України.

Отже, виходячи із вищевикладеного та враховуючи фактичні обставини справи, суд апеляційної інстанції не вбачає, передбачених ст. 312 ЦПК України, підстав для скасування оскаржуваної ухвали суду першої інстанції.

Тож, керуючись ст. ст. 209, 303, 307, 312 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Ухвалу Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 15 вересня 2016 року про заміну виду забезпечення позову - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий: В.С. Городнича

Судді: О.П. Варенко

О.В. Лаченкова