Провадження №: 2/752/2177/17
У Х В А Л А

13.02.2017 року суддя Голосіївського районного суду м. Києва Ладиченко С.В., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно та зобов'язання вчинити певні дії,-

в с т а н о в и в:

У листопаді 2016 року позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно та зобов'язання вчинити певні дії.

Ухвалою суду від 06.01.2017 року позивачу надавався строк для усунення недоліків, оскільки позовна заява не відповідала вимогам ст. 119 ЦПК України, а саме: оскільки в позовній заяві позивач не визначає ціну позову а сплачено судовий збір лише в розмірі 551 грн.20 коп., що явно не відповідає дійсної вартості пред'явлених позовних вимог то у такому випадку відповідно до ст. 80 ЦПК України розмір судового збору для сплати позивачем суд визначає в розмірі 6090 грн. відповідно до максимальної ставки передбаченої у ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» на час подачі позовної заяви,та роз'яснює позивачу про наступне стягнення недоплаченого або повернення переплаченого судового збору при вирішенні справи.

До позовної заяви додана квитанція про сплату судового збору в розмірі 551 грн.20 коп. за позовом ОСОБА_3, яка не може бути врахована як сума платежу за позовом ОСОБА_1, оскільки не відноситься до позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно та зобов'язання вчинити певні дії.

В позовній заяві позивач просить стягнути з відповідача у відшкодування витрат на правову допомогу 2000 грн., але не приводить розрахунок таких виплат.

Позовні вимоги викладені у п.1,2 резолютивної частини позову є неконкретизованими.

В позовні заяві не означені докази на визначення дійсної вартості майна на яке позивач просить визнати право власності.

В позовній заяві не виклад обставин якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо відповідності об'єктів щодо яких заявлений позов державним будівельним нормам та правилам. Не означено в позовній заяві коли та ким був наданий дозвіл на забудову. В позовній заяві не означено коли саме позивач звертався до нотаріальної контори за отриманням спадщини щодо заявленого предмета позовних вимог та коли нотаріус відмовив позивачу у видачі свідоцтва про право власності на спадкове майно та з яких підстав.

У зв'язку з вищезазначеним, позивачу надавався строк для усунення недоліків протягом двох днів з дня отримання ухвали.

Вищезазначена ухвала отримана позивачем, що підтверджується рекомендованим листом з відміткою про вручення, проте у встановлений строк позивачем недоліки зазначені в ухвалі не усунуті.

Згідно з вимогами ст. 121 ЦПК України, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк не виконає вимоги, визначені статтями 119 і 120 цього Кодексу, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Таким чином, суддя приходить до висновку, що позивачем не усунуто зазначені в ухвалі недоліки, тому подана позовна заява підлягає поверненню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.119-121, 210 ЦПК України, -

у х в а л и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно та зобов'язання вчинити певні дії - визнати неподаною та повернути позивачу.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва шляхом подання через Голосіївський районний суд м. Києва апеляційної скарги протягом п'яти днів з дня отримання її копії.

Суддя С.В. Ладиченко