АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Номер справи:663/40/16 Головуючий в І інстанції:Шульга К.М. Номер провадження: 22-ц/791/113/17 Доповідач:ОСОБА_1
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 лютого 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Херсонської області в складі:

головуючогоОСОБА_1,
суддів:ОСОБА_2,
ОСОБА_3,
секретар -ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на рішення Скадовського районного суду Херсонської області від 03 листопада 2016 року в справі за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_5, Скадовської міської ради про усунення перешкод у користуванні майном та земельною ділянкою,

ВСТАНОВИЛА:

В січні 2016 року позивач звернулась до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що вона є власником житлового будинку № 38 по вул..Чкалова в м.Скадовськ. Для будівництва та обслуговування цього житлового будинку було виділено земельну ділянку, а рішенням виконкому Скадовської міської ради №204 від 04.12.2003 року їй надано дозвіл на виготовлення технічної документації із землеустрою для приватизації земельної ділянки площею 385 кв. м..

Вказує, що відповідач ОСОБА_5, власник житлового будинку № 36 по вул..Чкалова в м.Скадовськ здійснив приватизацію своєї земельної ділянки таким чином, що межі його земельної ділянки накладаються на межі її земельної ділянки по східній межі. Просила суд усунути перешкоди у користуванні земельною ділянкою шляхом поновлення східної межі між земельними ділянками №36 та №38 по вул. Чкалова в м. Скадовську, яка має проходити на відстані 1,65 м від літньої кухні літ.В, 1,35 м від сараю літ.З, та від сараю літ.К на 1 м; визнати недійсним та скасувати рішення №455 від 27.02.2013 року Скадовської міської ради про затвердження технічної документації із землеустрою щодо складання державного акту на право власності на земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських будівель площею 553 кв. м. по вул. Чкалова, 36 в м. Скадовську ОСОБА_5; визнати недійсним та скасувати державний акт на право власності на земельну ділянку площею 553 кв. м., яка виділена ОСОБА_5 для обслуговування житлового будинку по вул. Чкалова, 36 в м. Скадовську, та стягнути з відповідача на її користь судові витрати.

Рішенням Скадовського районного суду Херсонської області від 03 листопада 2016 року позов ОСОБА_6 задоволено.

Зобовязано ОСОБА_5 усунути перешкоди у користуванні ОСОБА_6 земельною ділянкою шляхом поновлення східної межі земельних ділянок №36 та №38 по вул. Чкалова в м. Скадовську Херсонської області у стан, який існував на час затвердження мирової угоди 12.12.2007, а саме на відстані 1,65 м від літньої кухні літ.В, 1,35 м від сараю літ.З, на 1 м від сараю літ.К.

Визнано недійсним та скасовано п.1.1 рішення Скадовської міської ради №455 від 27.02.2013 року про затвердження технічної документації із землеустрою щодо складання державного акту на право власності на земельну ділянку площею 553,0 кв. м. та передачу її у власність ОСОБА_5 по вул. Чкалова, 36, в м. Скадовську Херсонської області.

Визнано недійсним видане ОСОБА_5 26 квітня 2013 року свідоцтво про право власності на нерухоме майно земельну ділянку площею 0,0553 га по вул. Чкалова, 36, в м. Скадовську Херсонської області для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка).

Стягнуто з ОСОБА_5, на користь ОСОБА_6 судові витрати загальною сумою 4051,20 грн..

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, ОСОБА_5 в апеляційній скарзі зазначає, що суд першої інстанції безпідставно взяв за основу для своїх висновків про порушення прав ОСОБА_7, висновок експерта № 122/16 від 28.03.2016 року. Вказує, що східна межа залишається незмінною з 1971 року по теперішній час. Посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, неповне зясування судом обставин справи, просить рішення суду скасувати, ухвалити нове, яким відмовити ОСОБА_6 в задоволенні позовних вимог.

В письмових запереченнях на апеляційну скаргу ОСОБА_6 вважає її доводи безпідставними, рішення суду просить залишити без змін, як законне та обґрунтоване.

Заслухавши доповідача, пояснення позивача, відповідача та його представника, представника Скадовської міської ради, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах, визначених ст.303 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено та підтверджується дослідженими у справі доказами, що сторони є суміжними землекористувачами. ОСОБА_6 є власником житлового будинку № 38 по вул..Чкалова, у м.Скадовськ, ОСОБА_5 є власником житлового будинку № 36 по вул..Чкалова у м.Скадовськ Херсонської області.

У липні 2004 року ОСОБА_6 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_5 про повернення самовільно зайнятої частини земельної ділянки та встановлення сервітуту. ОСОБА_5 звернувся до суду з зустрічним позовом до ОСОБА_6, Скадовської міської ради про захист прав землекористування і усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою. Справу розглянуто 04.12.2006 з постановленням рішення, яким відмовлено у задоволенні первісного позову та задоволено зустрічний позов. Ухвалою апеляційного суду Херсонської області від 13.02.2007 скасовано рішення Скадовського районного суду від 04.12.2006, справу направлено на новий розгляд (а.с.17-18).

Під час розгляду вказаної справи 12 грудня 2007 року Скадовським районним судом Херсонської області у справі затверджено мирову угоду (з врахуванням внесених ухвалою суду від 24 січня 2008 року виправлень), укладену сторонами, за якою, сторони відмовилися від позовних вимог в повному обсязі, ОСОБА_6 зобовязалася добровільно перенести огорожу земельної ділянки домоволодіння з боку проїзду загального користування таким чином, щоб ширина проїзду була 3,30 м,; ОСОБА_5 зобовязується перенести ворота на відстань 9,25 м в сторону загального користування; ОСОБА_6 та ОСОБА_5 згодні залишити східну межу між домоволодіннями без змін (а.с.11,10).

Сторонами виконано вказану мирову угоду, про що винесена постанова державного виконавця про закінчення виконавчого провадження від 22.05.2008 року (а.с.12).

Рішенням Скадовської міської ради №455 від 27.02.2013 затверджено технічну документацію із землеустрою, виготовлену проектною землевпорядною організацією, щодо складання державного акту на право власності на земельну ділянку площею 553,0 кв. м. та передано у приватну власність ОСОБА_5 по вул. Чкалова, 36 в м. Скадовську (п.1.1 рішення) (а.с.13).

26.04.2013 року ОСОБА_5 видано свідоцтво про право власності на нерухоме майно земельну ділянку площею 0,0553 га по вул. Чкалова, 36, в м. Скадовську для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), право власності зареєстровано (інв. справа, а.с.99).

Рішеннями Скадовської міської ради №120 від 16.07.2014 року та №797 від 31.07.2014 року ОСОБА_6 надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 385,0 кв. м. для обслуговування житлового будинку та господарських будівель по вул. Чкалова, 38, в м. Скадовську згідно мирової угоди, затвердженої рішенням Скадовського районного суду від 12.12.2007 та від 24.01.2008 у справі №2-450/07 (схема додатку №5 (а.с.37, 38, 39).

Ухвалюючи рішення про задоволення позову ОСОБА_6, суд першої інстанції дійшов висновку, що межі земельної ділянки, переданої у власність ОСОБА_5, не погоджені з ОСОБА_6, а також що експертизою №122/16 встановлено зміну конфігурації та місце розташування східної межі відповідачем у бік земельної ділянки позивача, окрім суміжної межі з північного боку, тому відповідач зобовязаний привести спільну східну межу земельних ділянок 36 та 38 по вул. Чкалова в м. Скадовську, яка самовільно була ним змінена, у попередній стан, який існував на час затвердження мирової угоди 12.12.2007 року, а саме проходити на відстані 1,65 м від літньої кухні літ.В, 1,35 м від сараю літ.З, та від сараю літ.К на 1 м.

Колегія суддів вважає такий висновок суду першої інстанції таким, що не відповідає обставинам справи, спростовується наданими сторонами доказами, та погоджується з доводами апеляційної скарги, що судом не враховані обставини, встановлені судовими рішеннями у яких брали участь сторони цієї справи.

Відповідно до ч.3 ст.61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрали законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Так, в березні 2013 року ОСОБА_6 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_5 про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою, в тому числі відновлення східної межі.

Рішенням Скадовського районного суду Херсонської області від 09 січня 2013 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Херсонської області від 19 лютого 2013 року, ОСОБА_6 в задоволенні позову відмовлено. Ухвалою Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 13 червня 2013 року вказані судові рішення залишені без змін.

Вказаними судовими рішеннями, що набрали законної сили встановлено, що згідно висновку судової будівельно-технічної експертизи від 14.11.2012 року № 52/12 визначити відповідність існуючої огорожі між садибами № 36 та №38 по вул..Чкалова, в м.Скадовську розмірам і конфігурації, які були на день затвердження судом мирової угоди в редакції ухвали від 24.01.2008 року технічно не можливо у зв'язку із тим, що у представлених експерту матеріалах немає даних про те, де знаходиться і яку мала конфігурацію східна межа між домоволодіннями на час складання мирової угоди.

Згідно висновку судової будівельно-технічної експертизи від 14.11.2012 року № 52/12 на час проведення експертизи площа земельної ділянки, яка знаходиться у користуванні ОСОБА_6 по вул..Чкалова,38 склала 379 кв.м. та відповісти на питання чи зменшився розмір даної земельної ділянки у зв'язку із встановленням ОСОБА_5 огорожі не можливо у зв'язку із тим, що площа земельної ділянки ОСОБА_6 станом на 25.02.1971 року була 350 кв.м., станом на 06.04.1994 року була 371 кв.м., станом на час проведення експертизи № 50 від 07.09.2004 року була 385 кв.м., станом на час проведення експертизи № 4 від 14.06.2005 року була 380,1 кв.м., станом на 01.11.2012 року склала 379 кв.м., при цьому при проведені обстеження виявлено, що конфігурація південної межі земельної ділянки №38 по вул..Чкалова змінилася, а саме: ОСОБА_6 добровільно здвинула з лівого боку межу на 0,75 м. у свою сторону, а також за рахунок своєї ділянки збільшила проїзд для ОСОБА_8 у відповідності до мирової угоди від 12.12.2007 року на 0,3 м. (а.с.55,56).

Рішенням Скадовського районного суду від 07 листопада 2013 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Херсонської області від 24 грудня 2013 року (а.с.75-81) відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_6 про затвердження технічної документації із землеустрою щодо складання державного акту на право власності на земельну ділянку для обслуговування житлового будинку №36 по вул. Чкалова м. Скадовська площею 553 кв. м. Харченку В.О..

Постановляючи ухвалу 24 грудня 2013 року апеляційний суд Херсонської області вказав, що зважаючи на те, що суміжна межа між ОСОБА_6 та ОСОБА_5 не змінювалася і існує відповідно до мирової угоди, затвердженої ухвалою Скадовського районного суду Херсонської області від 12 грудня 2007 року, із змінами внесеними ухвалою суду від 24 січня 2008 року, і у технічній документації із землеустрою щодо складання державного акту на право власності на земельну ділянку для обслуговування житлового будинку № 36 по вул..Чкалова в м.Скадовськ площею 553 кв.м. зазначена саме існуюча межа, висновок суду про те, що оскаржуване позивачкою рішення органу місцевого самоврядування її прав землекористувача не порушує, оскільки збільшення земельної ділянки третьої особи сталося не за рахунок земельної ділянки позивачки є вірним та обґрунтованим.

Крім того, рішенням Апеляційного суду Херсонської області від 09 червня 2015 року скасовано рішення Скадовського районного суду Херсонської області від 22 листопада 2005 року в справі за позовом ОСОБА_6 до Скадовського виконкому місцевої ради, яким було визнано за ОСОБА_6 право власності на самовільно збудоване майно на земельній ділянці, розміщене по вул.. Чкалова, 38 в м.Скадовськ: на прибудову до літньої кухні під літ. «В», сарай під літ. «З» та сарай літ. «К».

Ухвалюючи 09 червня 2015 року рішення про скасування рішення суду першої інстанції, апеляційним судом встановлено, що з експертного висновку судової будівельно-технічної експертизи №50 від 07 вересня 2004 року вбачається, що на суміжній межі ділянок №36 та № 38 по вул.. Чкалова з боку ділянки №38 розташовані самочинні будівлі літ. «К», «М», «Л», «Ж», «З», «в». Розташування будівель на межі суперечить вимогам п.2.20 ДБН 79-92 «відстань від межі суміжної ділянки до стін житлового будинку або господарської споруди слід приймати не менше 1 м.». Аналогічні висновки містяться і в судовій будівельно-технічній експертизі №4 від 14.06.2005року (а.с. 71-74).

Відповідно до вимог ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення.

Поклавши в основу свого висновку про порушення прав позивачки , висновок судової будівельно-технічної експертизи № 122/16 від 28.03.2016 року , суд першої інстанції не врахував обставини справи, наявність самочинного будівництва та рішення судів, якими не встановлено порушень прав ОСОБА_6 ОСОБА_5 та фактично своїм рішенням розяснив ухвалу суду про затвердження мирової угоди 12 грудня 2007 року, що не передбачено законодавством.

Однією з підстав для задоволення позову суд першої інстанції вказав відсутність погодження меж земельної ділянки із суміжним землекористувачем ОСОБА_6. При цьому суд не врахував, що таке погодження при кадастровій зйомці як комплексу робіт, виконуваних для визначення та відновлення меж земельних ділянок, здійснюється з метою вірного визначення меж земельної ділянки, а не виявлення обмежень у можливості її використання, в тому числі з боку суміжних землекористувачів.

Само по собі непогодження меж не може мати такі наслідки як ізолювання суміжного землекористувача, оскільки, як вбачається з матеріалів справи просторові характеристики ділянки відповідача на час розробки та погодження проекту містились у земельно-кадастровій системі. Посилання в акті встановлення меж узгодження земельної ділянки на ухвалу Скадовського районного суду Херсонської області від 12.12.2007 року про затвердження мирової угоди не є підставою для задоволення заявлених ОСОБА_6 позовних вимог.

Крім того, судом першої інстанції не взято до уваги заперечення представника Скадовської міської ради, який пояснював, що наявність свідоцтва про право власності на земельну ділянку ОСОБА_5 не створює перешкод для отримання ОСОБА_6 державного акту на свою земельну ділянку в межах, що визначені рішенням Скадовської міської ради від 31 липня 2014 року № 797.

Враховуючи наведене, переглядаючи судове рішення в апеляційному порядку в межах вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню із ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні вказаних вимог.

Керуючись ст.ст.303, 307, п.4 ч.1 ст. 309, ст. 316 ЦПК України колегія суддів ,-

ВИРІШИЛА :

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 задовольнити.

Рішення Скадовського районного суду Херсонської області від 03 листопада 2016 року скасувати, ухвалити в нове рішення, яким відмовити ОСОБА_6 в задоволенні позову.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_5 витрати по сплаті судового збору в сумі 606,32 гривень.

Рішення набирає чинності з моменту його проголошення і може бути оскаржено до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги.

Головуючий І.В.Вейтас

Судді: С.В.Радченко

ОСОБА_3