Справа № 750/9062/16-ц Провадження № 22-ц/795/324/2017 Категорія -цивільнаГоловуючий у I інстанції -Карапута Л. В. Доповідач - Онищенко О. І.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 лютого 2017 року м. Чернігів

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі:

головуючого - суддіОнищенко О.І.,
суддів:Вінгаль В.М., Кузюри Л.В.,
при секретарі:Шапко В.М.,
за участю:позивача ОСОБА_5 та її представника ОСОБА_6, відповідача ОСОБА_7 та її представника Атрощенко Н.А.,

розглянувши в судовому засіданні апеляційного суду цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на ухвалу Деснянського районного суду м. Чернігова від 30 листопада 2016 року про залишення без розгляду позовної заяви ОСОБА_5 до ОСОБА_7 про стягнення коштів,

в с т а н о в и в:

В апеляційній скарзі ОСОБА_5 просить скасувати ухвалу Деснянського районного суду м. Чернігова від 30 листопада 2016 року, якою залишено без розгляду її позовну заяву і стягнуто з неї на користь відповідача витрати на правову допомогу в розмірі 1000 грн., і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Позивач вказує, що 31 жовтня 2016 року дійсно не брала участі в судовому засіданні, оскільки від її імені діяв представник, а про два інші судові засідання позивач обізнана не була. Крім того, ОСОБА_5 вважає, що суд безпідставно стягнув з неї 1000 грн. витрат на правову допомогу, оскільки відповідно до ч.4 ст.88 ЦПК України у разі залишення без розгляду позову позивача, звільненого від оплати судових витрат, судові витрати, понесені відповідачем, компенсуються за рахунок держави. Позивач посилається, що суд не зазначив, в чому полягали її необґрунтовані дії.

Вислухавши суддю-доповідача, пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, враховуючи наступне.

По справі встановлено, що у вересні 2016 року ОСОБА_5 звернулась до Деснянського районного суду м. Чернігова з позовом, в якому просила стягнути з ОСОБА_7 487,20 грн. збитків, завданих істотним порушенням умов договору. Одночасно позивачем було подано заяву на отримання судових повісток, повідомлень в електронному вигляді за допомогою sms-повідомлення (а.с.8).

Ухвалою судді Деснянського районного суду м. Чернігова від 10 жовтня 2016 року відкрито провадження і розгляд справи призначено на 31 жовтня 2016 року.

Судова повістка на ім'я ОСОБА_5 повернулась до суду не врученою в зв»язку з закінченням терміну зберігання(а.с.16, 17). Згідно довідки суду першої інстанції sms-повідомлення щодо документу „ Повістка про виклик до суду в справі цивільній, адміністративній, про адміністративне правопорушення, іншій " одержувачу ОСОБА_5 не доставлено з причини: некоректно вказано номер телефону (а.с.18).

Згідно довіреності від 13 жовтня 2016 року ОСОБА_5 доручила ОСОБА_6 здійснювати представництво її інтересів, зокрема в судах, бути її представником у судових органах України будь-якої ланки з усіма необхідними для того повноваженнями, які надані законом заявнику, потерпілому, позивачу, відповідачу, скаржнику, третій особі, будь-якому іншому учаснику судового процесу (а.с.30-31).

31 жовтня і 18 листопада 2016 року в судових засіданнях були присутні відповідач ОСОБА_7 і представник позивача - ОСОБА_6 Розгляд справи було відкладено в зв'язку з задоволенням клопотання представника позивача про витребування додаткових доказів.

При цьому представник позивача була належним чином повідомлена про розгляд справи 18 листопада 2016 року, що підтверджується розпискою на а.с.35, а 18 листопада 2016 року - про розгляд справи, призначений на 30 листопада 2016 року (а.с.53).

Крім того, 18 листопада 2016 року ОСОБА_5 і її представнику були направлені повістки про виклик до суду на 30 листопада 2016 року і роз'яснено, що в разі повторної неявки до суду справа буде залишена без розгляду (а.с.54).

Згідно довідки на а.с. 55 sms-повідомлення одержувачу ОСОБА_5 не доставлено з причини: некоректно вказано номер телефону. ОСОБА_6 отримала судову повістку 23 листопада 2016 року (а.с.56).

В судовому засіданні 30 листопада 2016 року були присутні відповідач і її представник.

Залишаючи ухвалою від 30 листопада 2016 року позовну заяву ОСОБА_5 без розгляду, суд першої інстанції виходив з того, що позивач та її представник повторно не з'явилися до суду без поважних причин. Також суд дійшов висновку про задоволення вимоги про стягнення з позивача витрат в розмірі 1000 грн на користь відповідача ОСОБА_7 на правову допомогу.

З такими висновками суду першої інстанції погоджується колегія суддів апеляційного суду.

Відповідно до ч.3 ст.169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання позивача, повідомленого належним чином, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Також пунктом 3 частини 1 статті 207 ЦПК України встановлено, що суд постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з'явився в судове засідання, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності.

Виходячи з аналізу зазначених норм процесуального права, залишення позовної заяви без розгляду у разі повторної неявки позивача, повідомленого належним чином про місце і час розгляду справи, та відсутності заяви останнього про розгляд справи за його відсутності є обов'язком суду і зазначеними нормами процесуального права наявність підстав для залишення позовної заяви без розгляду не пов'язується з поважністю причин такої неявки.

Статтею 74 ЦПК України встановлено, що судові виклики здійснюються судовими повістками про виклик. Судові повістки про виклик у суд надсилаються особам, які беруть участь у справі.

Відповідно до ч.3 ст.191 ЦПК України суд, відкладаючи розгляд справи або оголошуючи перерву в її розгляді, призначає відповідно день нового судового засідання або його продовження, про що ознайомлює під розписку учасників цивільного процесу, присутніх у судовому засіданні. Учасників цивільного процесу, які не з'явилися, викликають у судове засідання на призначений день.

Згідно ч.5 ст.76 ЦПК України вручення судової повістки представникові особи, яка бере участь у справі, вважається врученням повістки і цій особі.

Враховуючи, що представник позивача ОСОБА_5 - ОСОБА_6 була належним чином повідомлена про розгляд справи, призначений на 18 листопада та 30 листопада 2016 року, вважається, що і сама позивач була належним чином повідомлена про розгляд справи. Проте, в судове засідання 18 листопада і 30 листопада 2016 року ОСОБА_5 не з'явилась, причини своєї неявки суду не повідомила і не подавала заяви про розгляд справи за її відсутності.

Отже, суд першої інстанції обґрунтовано залишив позовну заяву без розгляду з підстав, передбачених ч.3 ст. 169 ЦПК України.

Відповідно до ч.3 ст.89 ЦПК України у разі залишення заяви без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов'язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача.

До витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, належать, зокрема, витрати на правову допомогу - ч.3 ст.79 ЦПК України.

З матеріалів справи вбачається, що 15 листопада 2016 року між адвокатом Атрощенко Н.А. та відповідачем по справі ОСОБА_7 було укладено договір про надання правової допомоги у справі №750/9062/16-ц/32561 Деснянського районного суду м. Чернігова, за яким адвокат зобов'язувався надати наступну правову допомогу: ознайомлення з документами та надання консультації; ознайомлення з матеріалами справи у суді; підготовка до участі у справі: використання юридичної літератури (норм. акти, закони, коментарі, судова практика); участь у справі в якості представника відповідача у суді першої інстанції; складання заперечень на позов. До договору додано копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю (а.с.39-41). Додатковою угодою до договору про надання правової допомоги здійснено розрахунок компенсації витрат, пов'язаних з наданням правової допомоги, в якому відсутній розмір зазначених витрат (а.с.42-44). В додатковій угоді до договору про надання правової допомоги (а.с.59-60) передбачено, що витрати на правову допомогу складають 3770 грн. Проте згідно квитанції №169079 на а.с. 57 ОСОБА_7 за представництво її інтересів у суді адвокатом Атрощенко Н.А. сплачено 1000 грн. Як вбачається з матеріалів справи, адвокат Атрощенко Н.А. складала заперечення на позов, була присутня в судових засіданнях 18 і 30 листопада 2016 року.

Виходячи з положень ч.3 ст.89 ЦПК України, обов'язковою умовою для можливості задоволення вимоги про компенсацію витрат на правову допомогу є наявність необгрунтованих дій позивача.

По справі встановлено, що фактично підставою для залишення позову без розгляду стали необгрунтовані дії позивача, яка за умови належного повідомлення про розгляд справи повторно не з'явилась до суду без поважних причин, не повідомила про причини неявки і не надала заяву про розгляд справи за її відсутності.

В зв'язку з викладеним, суд першої інстанції обгрунтовано стягнув з позивача на користь відповідача понесені нею витрати на правову допомогу в сумі 1000 грн, оскільки в зв'язку з заявленням ОСОБА_5 до ОСОБА_7 позовних вимог остання змушена була звернутись до адвоката за правовою допомогою.

При цьому не можуть бути прийняті судом до уваги доводи ОСОБА_5, що оскільки вона звільнена від оплати судових витрат, то понесені відповідачем витрати компенсуються за рахунок держави.

Так, згідно ч.3 ст.2 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Частиною 1 статті 84 ЦПК України встановлено, що витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги.

До позовної заяви ОСОБА_5 додано копію довідки МСЕК, згідно якої позивач є інвалідом другої групи, інвалідність їй встановлена на строк до 01 жовтня 2016 року.

Пунктом 9 частини 1 статті 5 Закону України „ Про судовий збір " встановлено пільги щодо сплати судового збору, зокрема, встановлено, що від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються інваліди I та II груп.

Проте, станом на час постановлення ухвали про залишення позову без розгляду строк, на який позивач була визнана інвалідом другої групи, закінчився. Крім того, з оскаржуваної ухвали суду вбачається, що з ОСОБА_5 судовий збір не стягувався, а підстави для звільнення її від оплати витрат на правову допомогу відсутні.

Крім того, суд не приймає до уваги заперечення позивача та її представника щодо заповнення квитанції про сплату за надані послуги по правовій допомозі, оскільки на вказаній квитанції стоїть печатка та підпис адвоката Атрощенко Н.А.( а.с.57).

Враховуючи викладене, ухвала суду першої інстанції постановлена з додержанням вимог закону, а тому підстави для її скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 303, 307, п.1 ст.312, 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, апеляційний суд,

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 відхилити.

Ухвалу Деснянського районного суду м.Чернігова від 30 листопада 2016 року залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів

Головуючий:Судді: