Справа №442/406/17
Провадження №2/442/710/2017
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 лютого 2017 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді Крамар О.В.

з участю секретаря - Малик О.Я.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Дрогобич цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

встановив:

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. Позов мотивує тим, що 25.02.1989 року уклала шлюб з відповідачем. Від даного шлюбу у них є двоє повнолітніх дітей. Приблизно півтора року вони з відповідачем не проживають однією сім'єю. Спільне життя у них не склалося, між ними виникали непорозуміння і сварки. В результаті цього вона втратила до відповідача почуття поваги та любові, відтак вважає, що примирення є неможливим, а подальше збереження шлюбу суперечить її інтересам.

Позивач подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності та без фіксування технічними засобами, позов підтримує повністю.

Відповідач подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності та без фіксування технічними засобами, позов визнає.

Відповідно до вимог ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

З'ясувавши обставини справи, дослідивши надані сторонами докази, суд вважає, що позов слід задоволити, виходячи з наступного:

Встановлено, що подружжя сторін зареєструвало шлюб 25.02.1989 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану виконавчого комітету Інгодінської районної ради народних депутатів міста Чита Російської Федерації, актовий запис №72.

Відповідно до п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з'ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя.

Відтак, аналізуючи зібрані по справі докази і оцінюючи їх в сукупності, суд вважає, що оскільки сторони протягом тривалого не підтримують подружніх відносин, їхній шлюб існує формально, примирення між ними не можливе, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, тому є всі підстави для розірвання шлюбу.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 197, 209, 212, 214-215 ЦПК України, ч.2 ст.104, ст.ст.105, 110, 112 СК України, суд, -

вирішив:

Позов задоволити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований 25.02.1989 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану виконавчого комітету Інгодінської районної ради народних депутатів міста Чита Російської Федерації, актовий запис №72.

Після розірвання шлюбу прізвище ОСОБА_1 залишається без змін.

Рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надіслати до Відділ державної реєстрації актів цивільного стану по м.Дрогобичу реєстраційної служби Дрогобицького міськрайонного управління юстиції у Львівській області для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через Дрогобицький міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення, а особами, які не були присутні у судовому засіданні під час проголошення - з дня отримання такого.

Суддя О.В.Крамар