Справа № 591/2479/16-ц
Провадження № 2-о/591/3/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 лютого 2017 року

Зарічний районний суд м. Суми в складі:

головуючого судді Прокудіної Н.Г.

при секретарі Різниченко Н.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Суми цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , зацікавлені особи : Зарічний районний відділ у м.Суми Управління Державної міграційної служби України в Сумській області, Управління Державної міграційної служби України в Сумській області про встановлення факту постійного проживання на території України , -

В С Т А Н О В И В :
Заявник звернувся до суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення і свої вимоги мотивує тим, що він народився в с. Мельниця Бєлозерського району Вологодської області РСФСР в 1957 році, а з 1984 року проживав і проживає на території України в місті Суми, крім тих років коли працював в районі Крайньої Півночі, але на той період була броня на збереження житла до 01 вересня 1987 року. Наступна офіційна реєстрація місця проживання відбулася 04 листопада 1992 року. В зв`язку з необхідністю набуття громадянства України та отримання паспорту, просить ухвалити рішення, яким встановити факт постійного проживання на території України станом на 24 серпня 1991 року .

В судовому засідання представники заявника заявлені вимоги підтримали.

Представник заінтересованої особи не заперечував проти заяви.
Суд, заслухавши пояснення представників заявника, представника заінтересованої особи, покази свідка, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню з таких підстав.
Судом встановлено, що заявник ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є уродженцем с. Мельниця Бєлозерського району Вологодської області РСФСР, що підтверджується свідоцтвом про народження ( а.с. 8 ).

З 03 листопада 1984 року (спочатку як дитина, а з 10 червня 1973 року по 04 вересня 1984 року постійно) проживав і проживає на території України в місті Суми, крім тих років коли працював в районі Крайньої Півночі, але на той період була броня на збереження житла до 01 вересня 1987 року (а.с.5).

З 1975 року заявник прийнятий на військовий облік при Сумському об`єднаному міському військовому комісаріаті Сумської області (а.с.9-11).

Також факт проживання на території України підтверджені медичними довідками про стан здоров`я заявника, який лікувався в медичних закладах України.

Згідно довідки, наданої управлінням Державної міграційної служби України в Сумській області, заявник звертався до Зарічного РВ у місті Суми УДМС України в Сумській області з приводу документування паспортом громадянина України замість втраченого. Проведеною за заявою перевіркою встановлено особу заявника, проте не встановлено належності до громадянства будь-якої держави (а.с. 12 ).

Вищевикладені факти підтверджуються також і показами свідка ОСОБА_2 , який підтвердив факт постійного проживання на території України заявника станом на 24 серпня 1991 року та показами свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ..

Належність та набуття громадянства України встановлюється на підставі Закону України «Про громадянство України» і може пов`язуватися із фактом постійного проживання на території України в певний час.

Відповідно до ч. 1ст. 3 Закону України «Про громадянство України», громадянами України є усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) постійно проживали на території України. Про належність до громадянства України таких осіб може свідчити наявність у паспортах громадянина колишнього СРСР відмітки про прописку, що підтверджує факт їхнього постійного проживання на території України за станом на 24.08.1991 року чи 13.11.1991 р.

Відповідно до п.7 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, громадяни колишнього СРСР, які не мають у паспорті громадянина колишнього СРСР відмітки про прописку, що підтверджує факт їхнього постійного проживання на території України станом на 13 листопада 1991 року, проходять процедуру встановлення їхньої належності до громадянства України. У таких випадках, одним із документів на підтвердження цієї обставини може бути рішення суду, яким підтверджується факт постійного проживання особи на території України станом на 24.08.1991 р. або 13.11.1991 р.

У пункті 44 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, затвердженого Указом Президента України від 27 березня 2001 року №215, встановлено, що у разі відсутності документів, що підтверджують факт постійного проживання особи до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України, для оформлення набуття громадянства України подається відповідне рішення суду.

Відповідно до п.3 ч.2 ст.9 Закону України «Про громадянство України», безперервне проживання на законних підставах на території України протягом останніх п`яти років є однією з умов прийняття до громадянства України.

Стаття 1 цього ж Закону дає чітке визначення поняття «безперервне проживання на території України» та «проживання на території України на законних підставах». Безперервне проживання на території України - проживання в Україні особи, якщо її разовий виїзд за кордон у приватних справах не перевищував 90 днів, а в сумі за рік - 180 днів; Проживання на території України на законних підставах проживання в Україні іноземця чи особи без громадянства, які мають у паспорті громадянина колишнього СРСР зразка 1974 року відмітку про постійну чи тимчасову прописку на території України, або зареєстрували на території України свій національний паспорт, або мають посвідку на постійне чи тимчасове проживання на території України, або їм надано статус біженця чи притулок в Україні. Розширене тлумачення цих понять та переліку умов, за яких можливе встановлення факту безперервного проживання та прийняття до громадянства України, Законом не передбачено.

Згідно п. 5 ч. 2ст. 234 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючого документу та інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Пунктом 1Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995р. передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Наведений у ст. 273 ЦПК перелік фактів, які встановлюються судом, не є вичерпним. За наявності зазначених умов суд може встановлювати й інші факти, що мають юридичне значення.

Встановлення факту постійного проживання на території України необхідно заявнику для отримання паспорта громадянина України.

Таким чином, враховуючи те, що без встановлення факту постійного проживання на території України заявник не може отримати паспорт громадянина України, та він в повному обсязі обґрунтував свої вимоги та підтвердив їх доказами, за приписами п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про громадянство України», суд приходить до висновку, що є підстави для задоволення його заяви та встановлення факту постійного проживання на території України заявника станом на 24 серпня 1991 року .

Керуючись ст.ст. 10, 11, 213-215, 218, 256 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ :

Заяву задовольнити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Мельниця Бєлозерського району Вологодської області РФСР на території України станом на 24.08.1991 р.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Сумської області через Зарічний районний суд м. Суми протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Повний текст виготовлено та підписано 23 лютого 2017 року.

Суддя Н.Г.Прокудіна