Провадження № 2/761/2271/2017
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2017 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

головуючого - судді: Осаулова А.А.

при секретарі: Вольда М.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві в приміщенні суду цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ВУСО» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, -

в с т а н о в и в :

В листопаді 2016 року представник ПрАТ «СК «ВУСО» (далі по тексту - позивач) звернувся до суду із позовною заявою до ОСОБА_1(далі по тексту - відповідач), відповідно до якого просив стягнути з відповідача на свою користь суму завданої матеріальної шкоди в розмірі 3 613 грн. та судові витрати.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що між позивачем та ТОВ «Інфаура» було укладено Договір добровільного страхування наземного транспорту № 2-01 від 04.08.2015, за яким позивач застрахував майнові інтереси страхувальника, пов'язані з експлуатацією автомобіля «Daewoo Matiz» НОМЕР_6, д.н.з. НОМЕР_5. 15.06.2016 в м. Києві сталась ДТП за участю застрахованого автомобіля та автомобіля «Daewoo Lanos» під керуванням відповідача, в результаті якого застрахований автомобіль було пошкоджено. Вартість пошкодженого автомобіля становить 53 893 грн. Винним у вчиненні вказаного ДТП визнано відповідача. Позивач виплатив страхувальнику суму страхового відшкодування в розмірі 53 103 грн., після чого звернувся до страхової компанії відповідача, яка в межах передбаченого Договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів ліміту здійснила виплату позивачу в розмірі 49 490 грн. Враховуючи вище викладене, до позивача перейшло право вимоги до відповідача у сумі 3 613 грн., у зв'язку з чим позивач і звернувся до суду.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити.

Відповідач в судовому засіданні заперечував проти позову, просив відмовити в його задоволенні.

Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

В судовому засіданні встановлено, що 04.08.2015 між позивачем та Товариством з обмеженою відповідальністю «Інфаура» було укладено Договір добровільного страхування наземного транспорту № 2-01, за яким позивач застрахував майнові інтереси страхувальника, пов'язані з експлуатацією автомобіля «Daewoo Matiz» НОМЕР_6, д.н.з. НОМЕР_5, страхова сума є неагрегатною та становить 118 000 грн., строк дії Договору - до 25.08.2016 (а.с. 12-17).

15.06.2016 о 12 год. 10 хв. в м. Києві по пл. Перемоги (перехрестя вул. Володимирська) сталась ДТП за участю застрахованого автомобіля та «Daewoo Lanos», д.н.з. НОМЕР_7 під керуванням відповідача.

Відповідно до Постанови Шевченківського районного суду м. Києва від 25.07.2016 відповідача визнано винним в порушенні ст. 124 КУпАП та притягнуто останнього до адміністративної відповідальності (а.с. 11).

В результаті вказаної ДТП застрахований автомобіль «Daewoo Matiz», д.н.з. НОМЕР_5 отримав пошкодження.

16.06.2016 страхувальник - ТОВ «Инфаура» в особі свого представника звернувся до позивача із заявою про виплату страхового відшкодування. Вказану виплату просив перерахувати на реквізити СТО (а.с. 22-24).

Відповідно до Рахунку-фактури №ТКСчИ06267 від 15.07.2016, складеного ТОВ «Техно Кар», вартість відновлюваного ремонту пошкодженого автомобіля страхувальника становить 53 893 грн. (а.с. 25-27).

25.07.2016 позивачем складено Страховий акт № 3955-02 до Договору страхування наземного транспорту № 2-01 від 04.08.2015, відповідно до якого позивач прийняв рішення про виплату страхового відшкодування в розмірі 53 103 грн., отримувач страхової виплати - ТОВ «Техно Кар» (а.с. 28).

26.07.2016 позивач здійснив вказану страхову виплату у відповідності до Договору страхування та в розмірі 53 103 грн., що підтверджується Платіжним дорученням № 11883 (а.с. 29).

Представник позивача в судовому засіданні зазначив, що страхова компанія відповідача ПАТ «Оранта» у відповідності до Договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АЕ 5141119 в межах встановленого ліміту та з урахуванням франшизи, виплатила позивачу завдану матеріальну шкоду в розмірі 49 490 грн.

Вказані обставини не заперечувались сторонами в судовому засіданні.

Враховуючи вище викладене, до позивача перейшло право вимоги до відповідача у сумі 3 613 грн.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України, шкода завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з ч. 2 ст. 1187 Цивільного кодексу України (надалі ЦК України) шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно до ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», якщо розмір заподіяної шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика, розмір страхової виплати за таку шкоду обмежується зазначеним лімітом.

Згідно до п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо - транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Стаття 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» вказує, що у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу.

Відповідно до ст. 27 Закону України «Про страхування» та ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи відповідальної за завданні збитки.

Згідно з ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір невстановлений законом.

Відповідно до ст. 1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відповідно до ч. 1,2 ст. 9 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов'язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування. Розмір страхової суми за шкоду, заподіяну майну потерпілих, становить 50 тисяч гривень на одного потерпілого.

Крім того, в правовій позиції, викладеній у Постанові Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 04.06.2014 року № 6-49цс14 зазначено, що системний аналіз пункту 32.7 статті 32 указаного Закону (у редакції, яка була чинною на момент виникнення спірних правовідносин), статті 22, абзацу третього пункту 3 частини першої статті 988, статей 1166, 1187, 1194 Цивільного кодексу України, пунктів 1.6, 8.6, 8.6.1, 8.6.2 зазначеної Методики дає можливість дійти висновків, відповідно до яких власник пошкодженого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортного засобу має право на відшкодування в повному обсязі завданої йому майнової шкоди. При цьому, якщо цивільна відповідальність заподіювача шкоди була застрахована, але розміру страхового відшкодування не вистачає для повного відшкодування завданої майнової шкоди, у тому числі й у разі встановлення законодавчих обмежень щодо відшкодування шкоди страховиком, то в такому разі майнова шкода у вигляді втрати товарної вартості транспортного засобу повинна бути відшкодована особою, яка завдала шкоду, в загальному порядку.

Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню, а саме з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума у розмірі 3613 грн.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України, стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору у сумі 1378 грн., які сплачено позивачем за подання позову до суду, виходячи із суми позовних вимог, які задоволено судом.

Враховуючи наведене, на підставі ст.ст. 979, 993, 1187, 1191, 1194 ЦК України, ст. 27 Закону України «Про страхування», керуючись ст.ст. 10, 11, 57-60, 64, 74, 88, 169, 179, 208, 209, 212-215, 218, 223-226, 228, 232, 294, 296 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_4) на користь Приватного акціонерного товариства «страхової компанії «ВУСО» () частину із сплаченого страхового відшкодування у розмірі - 3613 гривень та судовий збір в розмірі - 1378 гривень, а всього в сумі - 4 991 гривень 00 коп.

Рішення суду може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва через Шевченківський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: