АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/789/53/17 Доповідач - Ткач О.І.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 січня 2017 р. колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Тернопільської області в складі:

головуючого - Ткач О.І.

суддів - Бершадська Г. В., Гірський Б. О.,

з участю секретаря Бріля В.Л. та сторін

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі справу за апеляційною скаргою Тернопільського обласного управління АТ "Ощадбанк" на ухвалу Тернопільського міськрайонного суду від 07 листопада 2016 року у справі за позовом ПАТ "Державний ощадний банк України" в особі філії Тернопільське обласне управління АТ "Ощадбанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИЛА:

В жовтні 2016 року ПАТ "Державний ощадний банк України" звернувся з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 145 від 16.08.2007 року в сумі 17 704,69 долари США та 85617,32 грн. пені.

В процесі судового розгляду справи, ПАТ "Державний ощадний банк України" подав заяву про забезпечення позову, шляхом накладення арешту на належне ОСОБА_1 майно в межах ціни позову.

Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду від 07 листопада 2016 року у задоволенні вищевказаної заяви - відмовлено.

В апеляційній скарзі ПАТ "Державний ощадний банк України" в особі філії Тернопільське обласне управління АТ "Ощадбанк" просить ухвалу суду скасувати, посилаючись на те, що суд невірно трактував їх вимоги в контексті норм права.

В суді апеляційної інстанції представник апелянта доводи апеляційної скарги підтримав та суду пояснив, що оскільки є великою сума позову та тривалий період часу протягом якого відповідачем не здійснювались платежі з повернення кредиту, а конкретне майно, яке належить відповідачу їм невідоме, тому вважає що є підстави для забезпечення позову.

Відповідач заперечив доводи апелянта, просить ухвалу залишити без змін. Свої заперечення обґрунтовує тим, що кредит є повернутим за рахунок заставного майна.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість судової ухвали, заслухавши учасників судового процесу, суд апеляційної інстанції прийшов до висновку, що апеляційну скаргу слід частково задовольнити.

Відмовляючи у задоволенні заяви про забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з того, що в заяві не зазначено вартості майна на момент звернення, та не подано доказів, що унеможливлює встановлення співмірності заявлених вимог, та не вжиття заходів забезпечення позову утруднить , чи зробить неможливим виконання судового рішення,

Вказаний висновок суду суперечить вимогам процесуального права, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 151 ЦПК України, суд за заявою осіб, що беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову, відповідно до ч.1 ст. 152 цього Кодексу шляхом накладення арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або інших осіб. Забезпечення позову допускається, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

За змістом ст.152 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб; забороною вчиняти певні дії; у разі необхідності судом можуть бути застосовані інші види забезпечення позову. Види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Згідно п.п.1,4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 «Про практику застосування судами процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи після відкриття провадження у ній (за винятком випадку, передбаченого ч.4 ст.151 ЦПК України), якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб, чи учасників процесу.

З матеріалів справи вбачається, що сторони перебувають у договірних відносинах по кредитному договору № 145 від 06.08.2007 року, сума заборгованості відповідача за договором становить 17 704,69 доларів США та 85 617,32 грн. пені.

Зі змісту заяви про забезпечення позову вбачається, що АТ "Ощадбанк" просить накласти арешт на належне на праві власності ОСОБА_1 все рухоме і нерухоме майно в межах ціни позову, посилаючись на те, що відповідач порушував умови кредитного договору, допустив значну заборгованість та може в будь-який час реалізувати своє майно, що в свою чергу утруднить чи зробить неможливим виконання майбутнього рішення (а.с. 12).

Наведене свідчить про те, що заява про забезпечення позову відповідає критеріям, які викладені в нормах ст. 151,152 ЦПК України.

Отже, вирішуючи питання про відмову в забезпеченні позову, суд не звернув уваги, що ціна позову становить 17704,69 доларів США, пеня 85617,32 гривень і як наслідок невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Крім цього, суд першої інстанції при вирішенні питання про забезпечення позову, не вправі робити висновки щодо обґрунтованості позовних вимог.

Враховуючи те, що процесуальне законодавство не передбачає обов'язку заявника зазначати конкретне майно, на яке слід накладати арешту, а судом першої інстанції було відмовлено у задоволенні заяви із порушенням норм процесуального права, а тому, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 312 ЦПК України, апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а ухвала - скасуванню із направленням питання на новий розгляд.

Керуючись ст.ст. 307, 312 ЦПК України, суд апеляційної інстанції,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Тернопільського обласного управління АТ "Ощадбанк" - задовольнити частково.

Ухвалу Тернопільського міськрайонного суду від 07 листопада 2016 року скасувати, а справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий - підпис

Судді - два підписи

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду Тернопільської області О.І. Ткач