Провадження № 2/756/1054/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

8 лютого 2016 року Оболонський районний суд м. Києва у складі:

головуючого - судді Жука М.В.,

при секретарі Ільченко Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням.

В обґрунтування позову ОСОБА_1 посилається на те, що 06.12.1995 року придбала квартиру АДРЕСА_1. 24.11.2004 року вона уклала з ОСОБА_2 шлюб, який розірвано рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 25.09.2015 року. Під час перебування у шлюбі відповідач був зареєстрований у спірній квартирі, а після розірвання шлюбу залишився в ній зареєстрованим. Рішенням Вишгородського районного суду Київської області від 02.03.2016 року було здійснено поділ майна подружжя, однак у задоволенні позовної вимоги про зняттю з реєстрації відповідача було відмовлено.

Оскільки відповідач в добровільному порядку відмовляється змінити місце реєстрації, у спірній квартирі не проживає, у витратах на її утримання участі не бере, ОСОБА_1 просить суд визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування жилим приміщенням, а саме квартирою АДРЕСА_1

У судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити, посилаючись на обставини викладені у позовній заяві.

Відповідач у судовому засіданні проти позову заперечував, посилаючись на його безпідставність.

Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про відмову в позові, виходячи з наступного.

Судом установлено, що 06.12.1995 року ОСОБА_1 придбала за договором купівлі-продажу квартиру АДРЕСА_1 (а.с. 7).

24.11.2004 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зареєстровано шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 від 06.04.2005 року (а.с. 10).

Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 25.09.2015 року, яке набрало законної сили 06.10.2015 року, шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано (а.с. 12).

За змістом довідки КК «Центр комунального сервісу Оболонського району м. Києва» за Формою № 3 від 14.09.2016 року № 82/101 у квартирі за адресою: АДРЕСА_2, зареєстровані ОСОБА_1 - власник, ОСОБА_2 - колишній чоловік (а.с. 13).

Рішенням Вишгородського районного суду Київської області від 02.03.2016 року та рішенням Апеляційного суду Київської області від 23.05.2016 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання майна особистою приватною власністю, усунення перешкод у здійсненні права власності, виселення та зняття з реєстрації, за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визначення часток у спільному майні подружжя та стягнення грошової компенсації вартості частки у майні, установлено та доказуванню відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України не підлягає те, що ОСОБА_2 у дошлюбній квартирі ОСОБА_1 після розірвання шлюбу не проживає (а.с. 36-55).

Як вбачається з висновку Оболонського РУ ГУ МВС України в м. Києві по матеріалах ЖЕО № 49902 від 25.09.2015 року, листа Оболонського УП ГУ НП в м. Києві від 14.07.2016 року ОСОБА_2 звертався до управління поліції щодо конфліктів з ОСОБА_1, а також зникненням особистих речей (а.с. 75-76).

Допитана у судовому засіданні за її згодою позивач ОСОБА_1 надала показання про те, що з серпня 2015 року ОСОБА_2 у спірній квартирі не проживає; декілька разів телефонував, хотів приїхати, але вона відмовила; ключів від квартири ОСОБА_2 не має, оскільки його комплект у її сестри; речей ОСОБА_2 у квартирі не має; між ними мали місце конфлікти.

Допитаний у судовому засіданні за його згодою відповідач ОСОБА_2 надав показання та підтвердив те, що з серпня 2015 року він у спірній квартирі не проживає внаслідок його недопущення ОСОБА_1; він звертався до неї, однак вона його не пускає до квартири; його ключі позивачка віддала своїй сестрі та повернути відмовляється, станом на серпень 2015 року у квартирі залишались його особисті речі, а саме одяг, взуття, печатка підприємця.

За змістом ст.ст. 10 та 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Згідно із ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Відповідно до ст. 156 ЖК УРСР припинення сімейних відносин з власником будинку (квартири) не позбавляє їх права користування займаним приміщенням.

Згідно із ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Як роз'яснено у п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12.04.1985 року «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» у справах про визнання наймача або члена його сім'ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням, необхідно з'ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. В разі їх поважності (перебування у відрядженні, у осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім'ї тощо) суд може продовжити пропущений строк.

Враховуючи, що у судовому засіданні установлено, що відповідач, як колишній чоловік позивачки має право на користування спірною квартирою, однак не проживає в ній з поважних причин, а саме внаслідок того, що позивачка чинить йому перешкоди у користуванні цим житлом, суд дійшов висновку про відмову в задоволені позову.

Керуючись ст.ст. 3, 4, 8, 10, 11, 15, 57, 58, 60, 61, 88, 209, 212-215, 223 ЦПК України -

в и р і ш и в:

У позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням - відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду міста Києва через Оболонський районний суд міста Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя