Номер провадження: 22-ц/785/285/17
Головуючий у першій інстанції Чернявська Л. М.
Доповідач Дрішлюк А. І.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 лютого 2017 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області у складі:

головуючого - судді Дрішлюка А.І., суддів Сєвєрової Є.С., Таварткіладзе О.М.,

при секретарі судового засідання Поліхранової Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника Квартирно-експлуатаційного відділу м. Одеси Єрємєєвої Катерини Сергіївни на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 05.08.2016 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Квартирно-експлуатаційного відділу м. Одеси, Житлової комісії Військової частини НОМЕР_1 про поновлення на квартирному обліку, -

ВСТАНОВИЛА:
22.12.2014 року ОСОБА_1 звернувся до Приморського районного суду м. Одеси з позовом до Квартирно-експлуатаційного відділу м. Одеси, Житлової комісії Військової частини НОМЕР_1 про поновлення на квартирному обліку (а.с. 2-3).
Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 30.04.2015 року провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Квартирно-експлуатаційного відділу м. Одеси, Житлової комісії Військової частини НОМЕР_1 про поновлення на квартирному обліку було закрито (а.с.36).
12.05.2015 року ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 30.04.2015 року (а.с.40-41).
02.07.2015 року апеляційний суд Одеської області постановив ухвалу, якою апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнив, ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 30.04.2015 року скасував, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Квартирно-експлуатаційного відділу м. Одеси, Житлової комісії Військової частини НОМЕР_1 про поновлення на квартирному обліку направив до суду першої інстанції для вирішення питання щодо забезпечення права на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі в контексті ст. 13 Європейської конвенції про захист прав та основоположних свобод людини (а.с. 59, 60-65).
05.08.2016 року Приморський районний суд м. Одеси ухвалив рішення, яким позов ОСОБА_1 до Квартирно-експлуатаційного відділу м. Одеси, Житлової комісії Військової частини НОМЕР_1 про поновлення на квартирному обліку задовольнив (а.с.110-111).
Не погоджуючись з рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 05.08.2016 року 09.09.2016 року представник Квартирно-експлуатаційного відділу м. Одеси Єрємєєва Катерина Сергіївна подала апеляційну скаргу. Зокрема, апелянт вважає, що оскаржуване рішення є незаконним та необґрунтованим, а також таким, що ухвалене судом першої інстанції з неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права. Обґрунтовуючи доводи своєї скарги апелянт посилається на те, що згідно з положеннями чинного законодавства позивач по справі ОСОБА_1 втратив право перебування на обліку військовослужбовців, які потребують поліпшення житлових умов у Одеському гарнізоні, а житловою комісією військової частини НОМЕР_1 законно та обґрунтовано прийнято рішення про зняття його з квартирної черги. Окрім цього, апелянт вказує на те, що докази, надані ОСОБА_1 в якості доводів свої позовних вимог, взагалі не підтверджують факт потреби в поліпшенні житлових умов позивача для постановки його на облік таких осіб. Разом з тим, апелянт звертає увагу на те, що позивачем було невірно визначено відповідача по справі, а саме військову частину НОМЕР_1 , оскільки для захисту житлових прав та інтересів військовослужбовців створено Житлову комісію військової частини НОМЕР_1 , що є колегіальним органом, наділеним повноваженнями в цій сфері. Між тим, апелянтом зазначається, що ОСОБА_1 вже звертався з аналогічним позовом до КЕВ м. Одеси та житлової комісії військової частини НОМЕР_1 про визнання дій неправомірними та про поновлення на квартирному обліку, який був розглянутий Приморським районним судом м. Одеси і провадження у справі було закрито. Разом з тим, апелянт зазначає, що оскаржуване рішення незрозуміле і не може бути виконано. Тому, просить скасувати рішення Приморського районного суду м. Одеси від 05.08.2016 року та ухвалити нове, яким в задоволенні позову ОСОБА_1 до Квартирно-експлуатаційного відділу м. Одеси, Житлової комісії Військової частини НОМЕР_1 про поновлення на квартирному обліку відмовити (а.с.115-117).
Сторони в судове засідання не з`явились, про час та місце судового засідання повідомлялись належним чином. Згідно з ч. 2 ст. 305 ЦПК України, неявка сторони, яка сповіщена про день і час розгляду справи не перешкоджає розглядові справи. Крім того, колегія суддів враховує, що апелянт, як ініціатор провадження на цій стадії, повинен проявляти процесуальну зацікавленість рухом своєї скарги, і крім судових повісток, має можливість отримати інформацію про розгляд його скарги в Інтернеті - мережі на офіційній сторінці апеляційного суду Одеської області. Тому, слід визнати, що апелянт самостійно розпорядився своїми процесуальними правами, та не з`явився в судове засідання до апеляційного суду Одеської області.

Судові засідання неодноразово відкладалися у зв`язку з неявкою всіх сторін по справі, однак, як вбачається з матеріалів справи, про час та місце судового засідання сторони повідомлялися належним чином засобами поштового та телефонного зв`язку (а.с. 129,130,131,136-138,146-149,155).
Дослідивши матеріали справи, доводи скарги, заслухавши суддю-доповідача, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 303 ЦПК України, під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Оцінюючи доводи апеляційної скарги з врахуванням вимог ст. 303 ЦПК України, колегія суддів вважає за необхідним зазначити наступне.

Приймаючи рішення по справі та задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що рішення житлової комісії військової частини НОМЕР_1 , а також вказівки Квартирно-експлуатаційного відділу м. Одеси не базуються на нормах закону та порушують права позивача. Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції та одночасно вважає за необхідне зазначити наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, а саме, відповідно до витягу з протоколу № 23 засідання житлової комісії військової частини НОМЕР_1 від 13.05.2005 року було постановлено включити майора ОСОБА_1 до списків загальної житлової черги військовослужбовців військової частини НОМЕР_1 з 03.02.1995 року (а.с. 6).
Як свідчить витяг з наказу командира № 162 військової частини НОМЕР_1 від 10.08.2009 року підполковника ОСОБА_1 було звільнено наказом начальника генерального штабу Головнокомандувача Збройних сил України від 26.06.2009 року в запас у зв`язку з закінченням строку контракту та направлено на військовий облік до Комінтернівського РВК Одеської області (а.с. 5).
Разом з тим, як свідчить лист Військової частини НОМЕР_1 від 17.05.2012 року № 924 згідно наказу начальника Одеського гарнізону № 25 від 25.05.2011 року «Про визначення терміну проведення перереєстрації військовослужбовців Одеського гарнізону, які потребують поліпшення житлових умов у поточному році» КЕВ м. Одеси проводив перереєстрації безквартирних військовослужбовців з житловими комісіями військових частин та установ Одеського гарнізону. Під час проведення такої перереєстрації у військовій частині НОМЕР_1 працівниками житлової групи КЕВ м. Одеси, посилаючись на п.9 ст. 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», відповідно до якої військовослужбовці, що перебувають на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, при звільненні з військової служби в запас або у відставку за віком, станом здоров`я, а також у зв`язку із скороченням штатів або проведенням інших організаційних заходів, у разі неможливості використання на військовій службі залишаються на цьому обліку у військовій частині до одержання житла з державного житлового фонду або за їх бажанням грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення, а в випадку її розформування - у військових комісаріатах і квартирно-експлуатаційних частинах районів та користуються правом позачергового одержання житла,було визначено відсутність правових підстав перебування на квартирному обліку для покращення житлових умов підполковника запасу ОСОБА_1 . При цьому, в даному рішенні акцентувалася увага на те, що військовослужбовці, які звільняються з військової служби за сімейними обставинами та у зв`язку із закінченням строку дії контракту знімаються з квартирного обліку за місцем служби, оскільки ця категорія військовослужбовців у процитованому положенні Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» не згадується. Таким чином, було прийнято рішення виключити підполковника запасу ОСОБА_1 з квартирного обліку військовослужбовців військової частини НОМЕР_1 на підставі звільнення його з лав Збройних сил України з у зв`язку з закінченням строку контракту (а.с. 4).
У зв`язку з вище викладеним колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до ст. 17 Конституції України держава забезпечує соціальний захист громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей. Згідно з ст. 47 Конституції України кожен має право на житло.

Як зазначається в ст. 1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (далі Закон) соціальний захист військовослужбовців - діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі. Це право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, у старості, а також в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до п. 1 ст. 12 вказаного Закону держава забезпечує військовослужбовців жилими приміщеннями або за їх бажанням грошовою компенсацією за належне їм для отримання жиле приміщення на підставах, у порядку і відповідно до вимог, встановлених Житловим кодексом Української РСР та іншими нормативно-правовими актами. Згідно з п. 9 ст. 12 Закону військовослужбовці, що перебувають на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, при звільненні з військової служби в запас або у відставку за віком, станом здоров`я, а також у зв`язку із скороченням штатів або проведенням інших організаційних заходів, у разі неможливості використання на військовій службі залишаються на цьому обліку у військовій частині до одержання житла з державного житлового фонду або за їх бажанням грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення, а в разі її розформування - у військових комісаріатах і квартирно-експлуатаційних частинах районів та користуються правом позачергового одержання житла.
Разом з тим, необхідно звернути увагу на те, що п. 29 Порядку забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1081 від 03 серпня 2006 року містить положення, відповідно до якого військовослужбовці, які перебувають на обліку при звільненні з військової служби в запас або у відставку за віком, станом здоров`я, а також у зв`язку із скороченням штатів або проведенням інших організаційних заходів, у разі неможливості використання на військовій службі залишаються на обліку у військовій частині до одержання житла з державного житлового фонду, а в разі розформування військової частини - у військовому комісаріаті і квартирно-експлуатаційному органі та користуються правом позачергового одержання житла.

Крім цього, п. 2.3 Інструкції про організацію забезпечення і надання військовослужбовцям Збройних Сил України та членам їх сімей житлових приміщень (далі Інструкція), затвердженої наказом Міністра оборони України від 6 жовтня 2006 року № 577 (чинної на момент звільнення позивача з військової служби), встановлено, що облік військовослужбовців та членів їх сімей, які потребують поліпшення житлових умов, ведеться у військових частинах, гарнізонах та квартирно-експлуатаційних
органах. Згідно з п. 3.10 зазначеної Інструкції військовослужбовці, які перебувають на обліку при звільненні з військової служби в запас або у відставку за віком, станом здоров`я, а також у зв`язку із скороченням штатів або проведенням інших організаційних заходів, у разі неможливості використання на військовій службі залишаються на обліку у військовій частині до одержання житла з державного житлового фонду, а в разі розформування військової частини - у військовому комісаріаті і квартирно-експлуатаційному органі та користуються правом позачергового одержання житла. Відповідно до п. 4.5 вказаної інструкції військовослужбовці забезпечуються житловими приміщеннями для постійного проживання за рішенням квартирно-експлуатаційного органу, погодженим з гарнізонною житловою комісією, житловою комісією військової частини.
Згідно з п. 3.3 3.3. військовослужбовці зараховуються на облік згідно з рішенням житлової комісії військової частини, яке затверджується командиром військової частини. Відповідно до п. 3.4 для зарахування на облік військовослужбовець подає рапорт на ім`я безпосереднього командира (начальника) про прийняття на квартирний облік, який підписується членами сім`ї, що проживають разом з військовослужбовцем, мають самостійне право на отримання житла та бажають разом з ним стати на квартирний облік.
Як зазначається в п. 3.6 Інструкції на кожного військовослужбовця, зарахованого на облік, оформляється облікова справа. Обліковій справі надається номер, що відповідає номеру у Книзі обліку. Облікова справа є документом суворої звітності і зберігається за місцем перебування військовослужбовця на обліку в квартирно-експлуатаційному органі (копія - у військовій частині постійно), а після надання йому житла для постійного проживання протягом п`яти років - у виконавчому органі районної, міської, районної у місті ради, що видав ордер, якщо ордер видано квартирно-експлуатаційним органом, - в квартирно-експлуатаційному органі.

Таким чином, з наведеного слідує, що квартирно-експлуатаційний відділ наділений контрольними повноваженнями при зарахуванні осіб на облік таких, що потребують поліпшення житлових умов, оскільки рапорт про зарахування на такий облік розглядається саме військовою частиною.

Таким чином, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що суд першої інстанції правильно вирішив спір по суті в частині права поновлення позивача на квартирному обліку. Разом з тим, редакційно резолютивна частина рішення суду створює умови для неоднакового її тлумачення в частині подачі рапорту, проте вказаний недолік судового рішення може бути усунутий в порядку ст. 221 ЦПК України та/або ст. 373 ЦПК України.
Таким чином, доводи апеляційної скарги не спростували вірних по суті висновків суду першої інстанції.

Згідно зі ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. З врахуванням вищенаведеного колегія суддів відхиляє апеляційну скаргу та залишає рішення суду першої інстанції без змін на підставі ст. 308 ЦПК України.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 309, 313, 314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу представника Квартирно-експлуатаційного відділу м. Одеси Єрємєєвої Катерини Сергіївни на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 05.08.2016 року відхилити.

Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 05.08.2016 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, однак може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили до суду касаційної інстанції.

Судді апеляційного суду
Одеської області А.І. Дрішлюк

Є.С. Сєвєрова

О.М. Таварткіладзе

08.02.2017 року м. Одеса