Справа № 169/103/17
Провадження № 2/169/56/17
ТУРІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 лютого 2017 року смт. Турійськ

в с т а н о в и в:

У лютому 2017 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до Ружинської сільської ради Турійського району Волинської області про визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, 14 серпня 2008 року померла ОСОБА_2, після смерті якої відкрилася спадщина. Позивач є спадкоємцем за заповідом, проте, із заявою до нотаріуса про прийняття спадщини у визначений законом строк вона не зверталася, оскільки проживає в іншій області, та їй не було відомо про наявність заповіту, складеного на її імя. Просить визначити їй додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2, яка померла 14 серпня 2008 року, строком у три місяці.

В судове засіданні позивач ОСОБА_1 не зявилася, однак подала заяву від 16 лютого 2017 року про розгляд справи за її відсутності, де вказує, що позовні вимоги підтримує повністю.

Представник відповідача - Ружинської сільської ради Турійського району Волинської області у судове засідання не зявився, у заяві від 20 лютого 2017 року просить розгляд справи провести за його відсутності, заперечень проти позову не має.

Враховуючи, що в дане судове засідання не зявилися всі особи, які беруть участь у справі, то фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України не здійснювалося.

Дослідивши докази у справі в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав.

Судом встановлено, що згідно свідоцтва про смерть серії 1-ОК №126632, виданого виконкомом Ладижицької сільської ради Іванківського району Київської області, 14 серпня 2008 року померла ОСОБА_2, після смерті якої залишилося спадкове майно, зокрема, право на земельну частку (пай) (а. с. 5, 11).

Відповідно до заповіту від 25 листопада 2002 року ОСОБА_2 заповіла усе своє майно позивачу ОСОБА_1

Відповідно до довідки Сукачівського психоневрологічного будинку інтернату від 14 серпня 2008 року №396 ОСОБА_2 знаходилась на повному державному утриманні та була прописана у вказаному будинку інтернаті.

Згідно з ч. 1 ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті (ч. 1 ст. 1223 ЦК України).

За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України).

Відповідно до ч.3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України).

Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов'язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Позивач ОСОБА_1 у визначений законом строк до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2не зверталася.

Згідно Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру, виданої приватним нотаріусом Турійського районного нотаріального округу Волинської області 14 лютого 2017 року, спадкова справа після смерті ОСОБА_2не заведена.

Згідно з ч.1, 3 ст.1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Правила частини третьої статті 1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви;

2) ці обставини визнані судом поважними.

Такий же висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 04 листопада 2015 року № 6-1486цс15, а відповідно до ст. 360-7 ЦПК України висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

Як роз'яснено у Постанові Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008, № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Позивач, посилаючись на вимоги ч. 3 ст. 1272 ЦК України, просить визначити їй додатковий строк для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2, оскільки вона проживає в іншому регіоні України у Київській області згідно відмітки в її паспорті, та їй не було відомо про наявність вищевказаного спадкового майна, що, на думку суду, є поважними причинами пропуску позивачем строку прийняття спадщини після померлої ОСОБА_2

У зв'язку з вищевикладеним, а також відсутністю інших спадкоємців після смерті ОСОБА_2, визнання позову відповідачем, що в силу ст. 174 ЦПК України є підставою для задоволення позову, оскільки визнання позову не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, суд приходить до висновку про наявність підстав для визначення позивачу додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Керуючись ст. 1220, 1222, 1269, 1270, 1272 ЦК України, ст. ст. 10, 11, 15, 58, 60, 61, 88, 209, 215 ЦПК України, суд -

в и р і ш и в:

Позов задовольнити.

Визначити ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, додатковий строк для подання нею заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2, яка померла 14 серпня 2008 року - три місяці з дня набрання рішенням законної сили.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Волинської області через Турійський районний суд Волинської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий