Провадження № 2/161/132/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 лютого 2017 року місто Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого - судді Гриня О.М.

при секретарі Муригіній А.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Луцької міської ради про визнання права власності на спадкове майно,

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Луцької міської ради про визнання права власності на спадкове майно.

Свій позов мотивую тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його матір ОСОБА_2 Після її смерті залишилась спадщина, що складається з квартири АДРЕСА_1. Вищезазначена квартира належить спадкодавцю на праві власності згідно довідки з ЖБК №17, відповідно до якої померла ОСОБА_2 була чином кооперативу та виплатила квартиру в 1989 році, тобто стала її власником. Зазначає, що його матір заповіту не залишила, атому спадкування здійснюється за законом. Після смерті ОСОБА_2 він є єдиним спадкоємцем першої черги за законом. Вказує, що після смерті матері він прийняв спадщину шляхом проживання з нею. Бажає оформити спадщину на квартиру, однак нотаріус відмовив йому вчиненні такої нотаріальної дії в зв'язку з тим, що його матір не зареєструвала своє право власності.

На підставі викладеного, керуючись ст.384,1217,1223,1261,1268-1270 ЦК України, просить визнати за ним, ОСОБА_1, після смерті матері ОСОБА_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на спадкове майно за законом - квартиру АДРЕСА_1.

В судове засідання позивач не з'явився, подав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги, викладені в позовній заяві підтримав, просив позов задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з'явилася, подала суду заяву, в якій просить розглядати справу без участі представника Луцької міської ради, при прийнятті рішення покладається на розсуд суду.

Розгляд справи здійснювався за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст.197 ЦПК України.

Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2, що стверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 (а.с.3).

Після смерті ОСОБА_2 відкрилась спадщина на кооперативну квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Відповідно до довідки житлово-будівельного кооперативу №17, виданій ОСОБА_1, в 1974 році ОСОБА_2 видано ордер на трикімнатну квартиру АДРЕСА_1. Перший внесок складав 3120 крб., внесений 02 липня 1974 року, залишок погашався частинами до 1989 року. В 1989 році державний кредит погашений повністю. Станом на 16 лютого 2016 року ОСОБА_1 заборгованості перед кооперативом не має (а.с.7).

Відповідно до п. 8 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року "Про судову практику у справах про спадкування" у разі смерті члена житлово-будівельного, дачно-будівельного, гаражно-будівельного кооперативу, члена садівницького товариства, яким до дня смерті не були внесені повністю пайові внески, до складу спадщини входять частина внесеного паю та інші суми, які підлягають поверненню, а не квартира, дача, гараж, садовий будинок. Частка пайового внеску, що належала померлому входить до складу спадщини на загальних підставах.

Якщо спадкодавець повністю вніс пайовий внесок, то до складу спадщини включається відповідно квартира, дача, гараж, садовий будинок, інші будівлі та споруди.

Отже, після смерті спадкодавця ОСОБА_2 відкрилась спадщина, яка складається з квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Заповіт на спадкове майно померла ОСОБА_2 не залишила. А тому, в даному випадку спадкування здійснюється за законом.

Відповідно до ст. 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

Судом встановлено, що після смерті спадкодавця ОСОБА_2 спадкоємцем першої черги є позивач ОСОБА_1, як її син.

Факт родинних стосунків між позивачем та спадкодавцем підтверджується копією свідоцтва про народження ОСОБА_1 серії НОМЕР_2 (а.с.4).

В матеріалах справи наявна постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії нотаріуса Першої Луцької державної нотаріальної контори О.Є. Мудрик від 22 лютого 2016 року №359/02-31, з якої вбачається, що після смерті ОСОБА_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1, спадкоємцем за законом є її син ОСОБА_1, який прийняв спадщину шляхом подання 15 листопада 2012 року заяви про прийняття спадщини за законом. Право власності на квартиру АДРЕСА_1 належить померлій ОСОБА_2, однак зареєстроване не було (а.с.10).

Оскільки в позивача у справі відсутній оригінал правовстановлюючого документу на спадкове майно, він об'єктивно позбавлений можливості оформити в установленому законом порядку свої спадкові права.

Згідно положень пункту 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, в установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до ст. 16 ЦК України одним із способів захисту цивільного права та інтересу є визнання права.

Проаналізувавши зібрані і досліджені в судовому засіданні докази, суд дійшов висновку про те, що за позивачем слід визнати право власності на спадкове майно після смерті спадкодавця ОСОБА_2, а саме на квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 15, 16, 392, 1216, 1220, 1233, 1268-1270 ЦК України, ст.ст. 10, 57-61, 88, 208-209, 212-215, 218, 222, 223, 294 ЦПК України, суд -

в и р і ш и в :

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на квартиру, що знаходиться за адресою: Волинська область, АДРЕСА_1, в порядку спадкування за законом після ОСОБА_2, який померла ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Луцького міськрайонного суду Гринь О.М.