233 № 233/636/17
УХВАЛА

про відмову у прийнятті заяви

про видачу судового наказу

14.02.2017 року м. Костянтинівка

Суддя Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області Бєлостоцька О.В., розглянувши матеріал цивільної справи за заявою ОСОБА_1 про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з Костянтинівського державного науково-виробничого підприємства «Кварсит» нарахованої, але не виплаченої заробітної плати,

ВСТАНОВИВ:

13 лютого 2017 року до суду надійшла заява ОСОБА_1 про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з КДНВП «Кварсит» нарахованої, але не виплаченої заробітної плати за період часу з березня 2015 року по 12 лютого 2017 року в сумі 35400 грн.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 96 ЦПК україни судовий наказ може бути видано у разі, якщо заявлено вимогу про стягнення нарахованої, але не виплаченої працівникові суми заробітної плати.

Відповідно до п. 12 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження» від 23.12.2011 року, до заяви про стягнення нарахованої, але не виплаченої працівникові суми заробітної плати має бути додано докази перебування заявника у трудових відносинах із боржником, а підтвердженням суми, яка стягується, може бути будь-який належно оформлений документ, що вказує на розмір нарахованої заробітної плати та компенсації за порушення строків її виплати, зокрема, довідка бухгалтерії боржника, розрахунковий лист чи копія платіжної відомості тощо.

Не допускається розгляд вимог про стягнення заробітної плати у разі наявності спору щодо розміру заборгованості чи права на її отримання.

Відсутність документів, що підтверджують наявність суб'єктного права у заявника, документів, що підтверджують порушення суб'єктного права, або документів, що підтверджують виникнення права вимоги, вказує на наявність спору про право.

Таким чином, судом видаються судові накази у разі відсутності між сторонами спору про право, та наявністю документів на підтвердження перебування заявника у трудових відносинах із боржником, а також документів, що вказують на розмір нарахованої, але не виплаченої працівникові заробітної плати, зокрема, довідка бухгалтерії боржника, розрахунковий лист чи копія платіжної відомості тощо.

При цьому заявником ОСОБА_1 до його заяви про видачу судового наказу довідки підприємства про розмір нарахованої, але не виплаченої працівникові заробітної плати, не додано, що в свою чергу може свідчити про наявність спору про право.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 100 ЦПК України суддя відмовляє у прийнятті заяви про видачу судового наказу у разі, якщо із заяви і поданих документів вбачається спір про право.

Приймаючи до уваги викладене, враховуючи, що в даному випадку вбачається спір про право, вважаю за необхідне в силу ст. 100 ЦПК України відмовити у прийнятті заяви ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з Костянтинівського державного науково-виробничого підприємства «Кварсит» нарахованої, але не виплаченої заробітної плати.

Керуючись ст.ст. 96, 100 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Відмовити ОСОБА_1 у прийнятті заяви про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з Костянтинівського державного науково-виробничого підприємства «Кварсит» нарахованої, але не виплаченої заробітної плати.

На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу до Апеляційного суду Донецької області через Костянтинівський міськрайонний суд протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: