Справа № 464/5557/16 Головуючий у 1 інстанції: Бойко О.М.
Провадження № 22-ц/783/1115/17 Доповідач в 2-й інстанції: Павлишин О. Ф.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2017 року колегія суддів Судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі :

головуючого - Павлишина О.Ф.,

суддів - Мікуш Ю.Р., Ніткевича А.В.,

секретар Іванова О.О.,

з участю ОСОБА_2, його представника ОСОБА_3, представника Сихівської районної адміністрації Львівської міської ради - Саракун Ю.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Сихівського районного суду м. Львова від 24 листопада 2016 року у справі за позовом Сихівської районної адміністрації Львівської міської ради до ОСОБА_2, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 про демонтаж самочинно збудованої пивниці,-

ВСТАНОВИЛА:

08 липня 2016 року Сихівська районна адміністрація Львівської міської ради звернулася до суду із позовом, у якому просила зобов'язати відповідачів демонтувати самочинно збудовану пивницю розміром 2 х 3 м.кв., яка розташована по АДРЕСА_1 В обґрунтування позовних вимог покликалася на те, що відповідачі зареєстровані у АДРЕСА_1. Комісією ТзОВ ЖЕП «Стимул-Сихів» 24.02.2016 року складено акт про те, що мешканці квартири АДРЕСА_1 самочинно збудували пивницю розміром 2х3 м.кв. Стіни пивниці із шлакоблоків та утеплено пінопластом, завершено облицювальні роботи (поштукатурено), накриття шиферне. 24.02.2016 року на засіданні міжвідомчої комісії при Сихівській районній адміністрації вирішено, що технічно неможливо експлуатувати самочинно збудовану пивницю співвласником квартири № 1 ОСОБА_2 будинку АДРЕСА_1 без документів на землекористування, погодженої проектної документації, розпорядчого документа виконавчого органу та дозволу на виконання будівельних робіт. Вказаний висновок затверджений розпорядженням голови Сихівської районної адміністрації № 156 від 04.04.2016 року та співвласників квартири АДРЕСА_1 зобов'язано до 29.04.2016 року демонтувати самочинно збудовану пивницю, будівництво якої виконано без документів на землекористування, погодженої проектної документації, розпорядчого документа виконавчого органу та дозволу на виконання будівельних робіт. Однак, незважаючи на неодноразові попередження, відповідачі вказаного розпорядження не виконали, про що 18.05.2016 року комісією ТзОВ ЖЕП «Стимул-Сихів» складено відповідний акт. Тому просила зобов'язати відповідачів здійснити демонтаж пивниці.

Оскаржуваним рішенням позов задоволено частково. Зобов'язано ОСОБА_2 демонтувати самочинно збудовану пивницю, розміром 2х3 м.кв., що розташована на АДРЕСА_1 Стягнуто з ОСОБА_2 в користь Сихівської районної адміністрації Львівської міської ради 1378 грн. судового збору.

Рішення суду оскаржив ОСОБА_2

В апеляційній скарзі стверджує, що рішення суду є незаконним, необґрунтованим, ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що позивачем не вказано, які саме права та законні інтереси він порушив та вважає, що ним не порушені права та інтереси позивача, оскільки пивниці він не будував, спадщину за батьками не приймав. Стверджує, що будинок АДРЕСА_1 не знаходиться на обслуговуванні ТзОВ ЖЕП «Стимул-Сихів» та перебуває на самообслуговуванні. Зазначає, що прибудинкова земельна ділянка буд. АДРЕСА_1 передана мешканцям в користування і мешканці приватизованих квартир, в тому числі і він, ще з 2001 року користуються вказаною прибудинковою земельною ділянкою без зареєстрованих прав на користування нею. Звертає увагу на те, що ні його батько ОСОБА_8, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 р., ні його мати - ОСОБА_9, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2. не притягалися за життя до адміністративної відповідальності за влаштування пивниці. Просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення ОСОБА_2, його представника ОСОБА_3 на підтримання доводів апеляційної скарги, пояснення представника Сихівської районної адміністрації Львівської міської ради - Саракун Ю.М. про заперечення вимог апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід задоволити з наступних підстав.

Судом встановлено, що квартира № 1 на АДРЕСА_1 у м. Львові на праві спільної сумісної власності належить відповідачам.

Як вбачається із акта складеного комісією ТзОВ ЖЕП «Стимул-Сихів» 24.02.2016 р. на АДРЕСА_1 здійснено самовільне будівництво пивниці розміром 2х3 м.кв.; стіни пивниці із шлакоблоків та утеплено пінопластом, звершено облицювальні роботи (поштукатурено), накриття шиферне. Роботи по будівництву пивниці здійснено без погодження мешканців будинку та необхідної документації.

Розпорядженням голови Сихівської районної адміністрації від 04.04.2016 року № 156 затверджено висновок міжвідомчої комісії про демонтаж самочинно збудованої пивниці на АДРЕСА_1. Зобов'язано співвласників квартири АДРЕСА_1 демонтувати самочинно збудовану пивницю до 29.04.2016 року.

Відповідно до акта складеного комісією ТзОВ ЖЕП «Стимул-Сихів» від 18.05.2016 року розпорядження № 156 від 04.04.2016 року про демонтаж самочинно збудованої пивниці не виконано.

Як ствердили в судовому засіданні допитані свідки ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12 та визнав відповідач ОСОБА_2 вказана пивниця була збудована у 1966 р. його батьками, після смерті матері у 2012 р. він постійно користується нею, здійснив поточний її ремонт, не змінюючи площі та розмірів такої.

Ця ж обставина підтверджується і актом перевірки Державної архітектурно-будівельної інспекції у Львівській області від 25.11.2014 р.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позову, суд першої інстанції виходив з того, що спірна пивниця була самовільно збудована батьками відповідача ОСОБА_2 на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, така є самочинним будівництвом, відтак, відповідач ОСОБА_2, який постійно користується самочинно збудованою пивницею, здійснив поточний її ремонт, є спадкоємцем не лише прав, але й обов'язків після смерті матері, а тому зобов»язаний її демонтувати.

Однак з таким висновком погодитись не можна, так як його суд дійшов з порушенням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до ст. 1218 Цивільного кодексу України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно з ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою - четвертою статті 1273 цього Кодексу. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Згідно зі ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема, такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати.

Відповідно до положень ст.215 ЦПК України рішення суду складається з описової частини із зазначенням, зокрема, доказів, досліджених судом та мотивувальної частини із зазначенням: встановлених судом обставин і визначених відповідно до них правовідносин; мотивів, з яких суд вважає встановленою наявність або відсутність фактів, якими обґрунтовувалися вимоги чи заперечення, бере до уваги або відхиляє докази, застосовує зазначені в рішенні нормативно-правові акти.

Зазначених вимог закону суд при розгляді справи та ухваленні рішення не виконав.

Так, судом не вказано жодного доказу на підставі якого суд дійшов висновку про прийняття спадщини ОСОБА_2 після смерті батьків.

Крім того, при апеляційному розгляді представником ОСОБА_2 подано копію будинкової книги, з якої не вбачається факт проживання останнього на час відкриття спадщини разом з ОСОБА_9, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 р.

Сам лише факт, що ОСОБА_2 постійно користується самочинно збудованою пивницею, здійснив поточний її ремонт не може стверджувати набуття будь-яких прав чи обов»язків щодо пивниці, яка не є майном, що перебуває в цивільному обороті, в розумінні положень ЦК України.

А відтак, колегією суддів визнається помилковим висновок суду першої інстанції, що ОСОБА_2 є спадкоємцем не лише прав, але й обов'язків після смерті матері.

В зв»язку з викладеним рішення суду відповідно до п.4 ч.1 ст.309 ЦПК України підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позову в частині вимог щодо ОСОБА_2

Керуючись п.2 ч.1 ст.307, п.4 ч.1 ст.309, ст.316 ЦПК України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволити.

Рішення Сихівського районного суду м. Львова від 24 листопада 2016 року в частині покладення обов»язку на ОСОБА_2 демонтувати самочинно збудовану пивницю, розміром 2х3 м.кв., що розташована по АДРЕСА_1, стягнення судових витрат скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні цієї позовної вимоги. В решті рішення залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржено до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили рішенням апеляційного суду.

Головуючий : Павлишин О.Ф.

Судді : Мікуш Ю.Р.

Ніткевич А.В.