Справа № 444/2736/16-ц
Провадження № 2/444/208/2017
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2017 року Жовківський районний суд Львівської області у складі:

головуючого судді Зеліско Р. Й.,

при секретарі Мамедовій Г.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Жовква цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Бишківської сільської ради Жовківського району Львівської області, третя особа: Жовківська державна нотаріальна контора про визнання права власності на 1/2 частину житлового будинку в порядку спадкування,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд із позовом до відповідача Бишківської сільської сільської ради Жовківського району Львівської області про визнання права власності на 1/2 частину житлового будинку в АДРЕСА_1.

Свої позовні вимоги мотивує тим, що відповідно до довідки виконкому Бишківської сільської ради від 09.12.2016 року № 1861 згідно даних погосподарського обліку Бишківської сільської ради Жовківського району домогосподарство у АДРЕСА_1 станом на 30.06.1990 року належало до колгоспного двору, у якому були зареєстровані і проживали: голова двору ОСОБА_3 та інший член двору ОСОБА_4.

Згідно рішення виконавчого комітету Бишківської сільської ради Жовківського району № 43 від 24.11.2016 року "Про внесення змін до рішення виконкому № 12 від 23.02.2016 року "Про розподіл часток майна колишнього колгоспного двору в АДРЕСА_1" розподілено частки колишнього колгоспного двору, що знаходиться в АДРЕСА_1 між членами двору в рівних частинах: 1/2 майна ОСОБА_3 та 1/2 майна ОСОБА_4.

Позивач ствержує, що ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 20.01.2010 року в Бишківській сільській раді Жовківського району на випадок смерті зробила заповітне розпорядження відповідно до якого все своє майно заповіла онуку ОСОБА_1,ІНФОРМАЦІЯ_2, тобто йому.

Відповідно до актового запису № 16 від 05.05.2010 року ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 в віці 69 років.

Заявляє, що він 14.10.2010 року звернувся до Жовківської державної нотаріальної контори з заявою про те, що бажає прийняти спадщину за померлою бабцею і отримав витяг про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 25004042 від 14.10.2010 року.

Вказує, що відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 04.01.2011 року, виданого Жовківською державною нотаріальною конторою він є спадкоємцем майна померлої ОСОБА_4 і вже успадкував майно померлої, а саме три земельних ділянки.

Відповідно до свідоцтва про народження його матері- ОСОБА_7 актовий запис №50 від 29.08.1964 року її мамою є ОСОБА_6.

Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу актовий запис №15 від 19.06.1982 р. ОСОБА_7 присвоїно прізвище «ОСОБА_7».

Позивач зазначає, що відповідно до його свідоцтва про народження, актовий запис № 5657 від 26.07.1991 року його батьками є ОСОБА_8 та ОСОБА_7.

Однак ствержує, що згідно листа Жовківської держнотконтори від 20.04.2016 року №791/01-16 йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, так як він не може надати правовстановлюючих документів на житловий будинок в АДРЕСА_1.

Враховуючи наведене вище просить визнати за ним після бабці ОСОБА_4, померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 право власності на 1/2 частину житлового будинку, загальною площею, 63, 3 м. кв., житловою площею 29, 0 м. кв. в АДРЕСА_1 на яку померла мала право згідно довідки виконкому Бишківської сільської ради від 09.12.2016 року №1861.

Позивач в судове засідання не з'явився, хоча про дату та час проведення такого був повідомлений належним чином, однак подав на адрес суду заяву у якій просить справу розглядати у його відсутності, позовні вимоги підтримав повністю, просить задоволити.

Представник відповідача Бишківської сільської ради Жовківського району Львівської області та представник третьої особи Жовківської державної нотаріальної контори в судове засідання не прибули, хоча про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, однак представником відповідача, а саме сільським головою Бейзик Н. надіслано до суду листа у якому просять справу розглядати у відсутності преставника Бишківської сільської ради, проти позовних вимог не заперечили.

Оскільки сторони в судове засідання не з'явились, відповідно до ч. 2 ст.197 ЦПК України фіксація судового засідання з допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак з'ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступного висновку .

Статтею 3 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Статтею 11 ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до положень ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України № 20 від 22.12.1995 року із змінами, внесеними згідно з Постановою Пленуму Верховного Суду України № 15 від 25.05.1998 року, право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15.04.1991 року не втратили права на частку в майні.

З довідки № 1861, виданої виконкомом Бишківської сільської ради Жовківського району Львівської області від 09.12.2016 року вбачається, що згідно даних погосподарського обліку Бишківської сільської ради Жовківського району Львівської області станом на 30.06.1990 року та взявши до уваги відомості адресно-довідкового бюро підрозділу ГУДМС України у Львівській області про зареєстроване місце проживання ОСОБА_11 станом на 30.06.1990 року в житловому будинку, що розташований в АДРЕСА_1, що належав до колгоспного типу двору були зареєстровані і проживали голова двору-ОСОБА_3, іншим членом сім'ї була ОСОБА_4.

ОСОБА_4 зробила заповітне розпорядження, а саме все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося і все те, що їй буде належати на день смерті і на що за законом матиме право заповіла у власність онуки ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 ( позивач по справі), що стверджується заповітом від 20.01.2010 року, який посвідчений секретарем Бишківської сільської ради Жовківського району Львівської області Лака Галиною Ярославівною.

Як вбачається з копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_3.

Після її смерті відкрилася спадщина на належне їй майно.

Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Згідно ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини, яким є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою, що передбачено ч. 2 ст. 1220 ЦК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Оскільки ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_3, а позивач ОСОБА_1 звернувся в Жовківську державну нотаріальну контору 14.10.2010 року із заявою про видачу йому свідоцтва про право на спадщину, суд вважає, що позивач прийняв спадщину, підтвердження цього є свідоцтво про право на спадщину за заповітом, а саме на земельну ділянку площею 1, 8769 га, що знаходиться на території Бишківської сільської ради Жовківського району Львівської області.

Однак як вбачається із постанови Жовківської державної нотаріальної контори № 791/01-16 від 20.04.2016 року позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частину житлового будинку, членом двору якого була ОСОБА_4, оскільки позивач не надав правовстановлюючого документу на вищевказаний житловий будинок.

Відповідно до ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до ст. 392 ЦК України передбачено захист порушеного права шляхом пред'явлення власником майна позову про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до вимог п.1 ч. 2 ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Відповідно до ст. 80 ЦК України встановлено, що жилий будинок є об'єктом права приватної власності.

Станом на 30.06.1990 року та до дня смерті, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_4 була зареєстрована і проживала в житловому будинку в АДРЕСА_1, який належав до колгоспного типу двору, головою якого був ОСОБА_3, інших членів двору не було.

Постановою Пленуму Верховного Суду України № 20 від 22.12.1995 року із змінами, внесеними згідно з Постановою Пленуму Верховного Суду України № 15 від 25.05.1998 року, встановлено, що право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15.04.1991 року не втратили права на частку в майні.

Суд вважає, що так як ОСОБА_4 проживала в будинку до дня смерті, тому їй як члену колгоспного двору, належала 1/ 2 частина житлового будинку на праві власності.

Відповідно до ч. 3 ст.3 Закону України від 01.07.2004р. «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

Відповідно до ч. 4 ст. 3 зазначеного Закону, речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: 1) реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; 2) на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов'язкової реєстрації.

Належність правовстановлюючих документів встановлюється судом відповідно до законодавства України, яке було чинним на час набуття права власності на житловий будинок.

Відповідно до п. 4.18 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.12 № 296/5 за відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз'яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону або незаконність набуття такого права власності не встановлена судом.

Так як позивач звернувся із заявою про прийняття спадщини за заповітом в строк, визначений законодавством, суд вважає, що ОСОБА_1 прийняв спадщину, яку заповіла померла ОСОБА_14, зокрема 1/ 2 житлового будинку в АДРЕСА_1 і за ним слід визнати право власності на дану частину житлового будинку, оскілька така належала померлій ОСОБА_14 на праві власності як члену колгоспного двору.

Однак слід зазначити, що в позовній заяві позивач просить визнати право власності на 1/2 частину житлового будинку, загальною площею, 63, 3 м. кв., житловою площею 29, 0 м. кв. в АДРЕСА_1, однак як вбачається із технічного паспорта на даний будинок загальна площа будинку становить 67, 3 м. кв., а тому суд приходить до висновку, що саме таку загальну площу будинку слід вважати правильною, а позивач в прохальній частині допущено описку, вказавши загальну площу будинку 63, 3 м. кв.

Зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв'язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що у суду є всі підстави для задоволення позовних вимог ОСОБА_1.

Керуючись ст. ст. 10, 60, 209, 212 - 215 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позов задоволити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, право власності на 1/2 частину житлового будинку загальною площею 67, 3 м. кв., житловою площею 29,0 м. кв. в АДРЕСА_1 після смерті ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особи які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення суду, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Апеляційна скарга подається апеляційному суду через Жовківський районний суд Львівської області.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: Зеліско Р. Й.