Справа № 758/9740/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 січня 2017 року Подільський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді - Зарицької Ю. Л. ,

при секретарі - Масловській К. І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання договору довічного утримання,

В С Т А Н О В И В :

Позивачка звернулась до суду з зазначеним вище позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 09.09.2008 між нею та відповідачкою ОСОБА_2 було укладено договір довічного утримання, згідно якого відповідачка взяла на себе зобов'язання повністю довічно утримувати, забезпечувати харчуванням, медикаментами та належним медичним обслуговуванням, необхідною допомогою, оплачувати комунальні послуги та зберігати в безоплатному користуванні квартиру позивачки довічно. Натомість позивачка передала відповідачці у власність належну їй на підставі договору дарування, посвідченого державним нотаріусом 14-ої Київської державної нотаріальної контори Пилипчук О.І. на момент укладання договору квартиру АДРЕСА_2. Позивачка зазначила, що відповідачка не виконує взяті на себе обов'язки передбачені договором, не звертає увагу на потреби і стан здоров'я позивачки, не забезпечує харчуванням, медикаментами, необхідною допомогою, взагалі відмовляється доглядати позивачку. Також, позивачка вказала, що відповідачка жодного разу її не провідала, не доглядала, коли позивачка лежала в лікарні у зв'язку з гіпертонічною хворобою 2 ступеня ризику 3 (високий). У зв'язку з зазначеним вище позивачка і звернулась до суду з позовом та просила розірвати договір довічного утримання від 09.09.2008 року у зв'язку з його невиконанням відповідачкою ОСОБА_2

В судовому засіданні позивачка та її представник позовні вимоги підтримали з підстав зазначених вище, просили позов задоволити. Позивачка в судовому засіданні повідомила про те, що відповідачка, зокрема, не виконувала п. 7 договору довічного утримання від 09.09.2008 року, а саме: не надавала позивачці щомісячно суму матеріального забезпечення в розмірі 300 грн.

Відповідачка та її представник позов не визнали, просили відмовити в задоволенні позову, відповідачка в судовому засіданні зазначила, що в неї немає доказів на підтвердження сплати позивачці суми матеріального забезпечення в розмірі 300 грн., представник відповідачки в судовому засіданні вказав, що позивачка не потребувала цих грошей.

Суд, вислухавши пояснення сторін та їх представників, дослідивши докази по справі, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено в судовому засіданні, 09.09.2008 між сторонами було укладено договір довічного утримання, посвідчений державним нотаріусом 14-ої Київської державної нотаріальної контори Пилипчук О.І., відповідно до якого ОСОБА_1 передала у власність, а ОСОБА_2 прийняла у власність квартиру АДРЕСА_2 (а.с. 5).

В договорі довічного утримання визначено, що за згодою сторін обов'язок набувача по наданню відчужувачу довічного утримання визначається у вигляді: забезпечення харчуванням, медикаментами та належним медичним обслуговуванням, необхідною допомогою, оплатою комунальних послуг та зберігання в безоплатному користуванні позивачки вказану квартиру довічно; вартість матеріального забезпечення сторонами визначена у сумі 300 грн. щомісячно.

Згідно даних довідки виданої Житлово-будівельним кооперативом «Виноградар-10» від 14.10.2016 за вих. № 26/10, ОСОБА_2 прописана за адресою АДРЕСА_2, комунальні послуги сплачуються в повному обсязі, за період з 2008 року по вересень 2016 року заборгованості немає. (а.с. 34)

Відповідно до обов'язків, які прийняла на себе відповідачка по договору довічного утримання вона зобов'язувалась повністю утримувати позивачку, забезпечувати її харчуванням, медикаментами та належним медичним обслуговуванням, необхідною допомогою, оплачувати комунальні послуги та зберігати в безоплатному користуванні позивачки вказану квартиру довічно. Згідно даних п. 7 договору, вартість матеріального забезпечення відповідачкою позивачки визначена у сумі 300 грн. щомісячно. (а.с. 5).

Згідно ч. 1 ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 744 ЦК України, за договором довічного утримання (догляду) одна сторона (відчужувач) передає другій стороні (набувачеві) у власність житловий будинок, квартиру або їх частину, інше нерухоме майно або рухоме майно, яке має значну цінність, взамін чого набувач зобов'язується забезпечувати відчужувача утриманням та (або) доглядом довічно.

Згідно з ч. 1 ст. 749 ЦК України, у договорі довічного утримання (догляду) можуть бути визначені всі види матеріального забезпечення, а також усі види догляду (опікування), якими набувач має забезпечувати відчужувача.

Відповідно до ч. 1 ст. 755 ЦК України, договір довічного утримання (догляду) може бути розірваний за рішенням суду:

1) на вимогу відчужувача або третьої особи, на користь якої він був укладений, у разі невиконання або неналежного виконання набувачем своїх обов'язків, незалежно від його вини;

2) на вимогу набувача.

Ч. 1 ст. 756 ЦК України визначено, що у разі розірвання договору довічного утримання (догляду) у зв'язку з невиконанням або неналежним виконанням набувачем обов'язків за договором, відчужувач набуває право власності на майно, яке було ним передане, і має право вимагати його повернення. У цьому разі витрати, зроблені набувачем на утримання та (або) догляд відчужувача, не підлягають поверненню.

Відповідно до ч. 1 ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідачкою та її представником не надано доказів виконання п. 7 договору в частині матеріального забезпечення в сумі 300 грн. щомісячно, відповідачка визнала той факт, що гроші позивачці вона не надавала.

Враховуючи зазначене вище, суд приходить до висновку, що відповідачем не були виконані в повному обсязі зобов'язання, передбачені договором довічного утримання, а тому позов знайшов своє доведення в судовому засіданні, ґрунтується на чинному законодавстві та підлягає задоволенню.

На підставі ст.ст. 526, 610, Глави 57 ЦК України, керуючись ст.ст. 3, 10, 11, 57, 60, 208, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов задоволити.

Розірвати договір довічного утримання, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 від 09.09.2008 року, посвідчений нотаріусом 14-ої Київської державної нотаріальної контори Пилипчук О.І., зареєстрований в реєстрі за № 1-4664.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Подільський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Суддя Ю. Л. Зарицька