Провадження № 2-о/760/129/17
Справа № 760/1418/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 лютого 2017 року Солом'янський районний суд м. Києва

в складі: головуючого судді - Букіної О.М.

при секретарі - Казакова М.О.

за участю прокурора - Косс В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Києві цивільну справу за заявою Київського міського психоневрологічного диспансеру № 5, зацікавлені особи: ОСОБА_1 про надання психіатричної допомоги у примусовому порядку,-

В С Т А Н О В И В :

Представник Київського міського психоневрологічного диспансеру № 5 у м. Києві звернулася до суду із заявою про застосування до громадянина ОСОБА_1 амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку.

В судовому засіданні представник психічного закладу Стрельцова Н.М. (за довіреністю), яка також є і лікарем-психіатром, підтримала заяву та надала пояснення, аналогічні викладеним в заяві обставинам, вказавши, що ОСОБА_1 з 2015 року перебуває під диспансерним наглядом лікаря - психіатра з приводу тяжкого психічного розладу.

З 2015 року рішенням МСЕК ОСОБА_1 визнаний інвалідом III групи по психічному захворюванню.

Також, ОСОБА_1 неодноразово перебував на стаціонарному лікуванні у ТМО «Психіатрія», останній раз з 13.04.2016 року по 25.04.2016 року у ТМО «Психіатрія».

Дільничного лікаря - психіатра не відвудує, від лікування відмовляється, про наявність психічного розладу заперечує.

Ззаначає, що мати і сусіди ОСОБА_1 неодноразово викликали міліцію та швидку психіатричну допомогу в зв'язку з неадекватною поведінкою останнього, який виказує погрози на їхню адресу.

За зверненням матері хворий ОСОБА_1 був оглянутий вдома 27.12.2016 року, але від спілкування з лікарем - психіатром відмовився, наявність психічного розладу у себе заперечував та від запропонованого лікування відмовився.

05.01.2017 року ОСОБА_1 був оглянутий вдома лікувально - консультативною комісією та комісія прийшла до висновку, що ОСОБА_1 не достатньо розуміє серйозність свого хворобливого процесу і не критично оцінює свій психічний стан внаслідок психічного розладу та не дотримання режиму лікування, що сприяє нанесенню шкоди своєму здоров`ю та може спричинити суспільно- небезпечні дії у разі не надання йому психіатричної допомоги.

Прокурор в судовому засіданні вважав вимоги психіатричного закладу обґрунтованими та заснованими на законі.

Зацікавлена особа в судове засідання не з'явилася, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини своєї неявки суд до відома не поставив.

Відповідно до ч. 2 ст. 281 ЦПК України справа за заявою про надання психіатричної допомоги у примусовому порядку чи про припинення надання амбулаторної психіатричної допомоги, госпіталізацію у примусовому порядку розглядається в присутності особи, щодо якої вирішується питання про надання їй психіатричної допомоги у примусовому порядку, з обов'язковою участю прокурора, лікаря-психіатра, представника психіатричного закладу, що подав заяву, та законного представника особи, щодо якої розглядаються питання, пов'язані з наданням психіатричної допомоги.

Суд, заслухавши учасників судового розгляду, дослідивши та оцінивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 з 2015 року перебуває під диспансерним наглядом лікаря - психіатра з приводу тяжкого психічного розладу.

З 2015 року рішенням МСЕК ОСОБА_1 визнаний інвалідом III групи по психічному захворюванню.

ОСОБА_1 неодноразово перебував на стаціонарному лікуванні у ТМО «Психіатрія», останній раз з 13.04.2016 року по 25.04.2016 року у ТМО «Психіатрія».

Відповідно до вимог статті 12 Закону України "Про психіатричну допомогу" амбулаторна психіатрична допомога може надаватися без усвідомленої згоди особи у разі встановлення у неї тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона завдасть значної шкоди своєму здоров`ю у зв'язку з погіршенням психічного стану, та у разі ненадання їй психіатричної допомоги. Амбулаторна психіатрична допомога особі без її усвідомленої згоди або без згоди законного представника надається лікарем - психіатром в примусовому порядку за рішенням суду.

Згідно висновку комісії лікарів-психіатрів від 05.01.2017 р., комісія прийшла до висновку, що ОСОБА_1 не достатньо розуміє серйозність свого хворобливого процесу і не критично оцінює свій психічний стан внаслідок психічного розладу та не дотримання режиму лікування, що сприяє нанесенню шкоди своєму здоров`ю та може спричинити суспільно - небезпечні дії у разі не надання йому психіатричної допомоги.

Як вбачається з наданих документів, ОСОБА_1 страждає на тяжкий психічний розлад, внаслідок чого він вчиняє дії, що являють собою безпосередню небезпеку для нього.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 підлягає примусовій госпіталізації та лікуванню, оскільки страждає важким психічним захворюванням, яке загрожує йому особисто.

На підставі ст.282 ч.2 ЦПК України рішення про задоволення заяви лікаря-психіатра, представника психіатричного закладу є підставою для надання відповідної психіатричної допомоги у примусовому порядку.

З огляду на викладене вище, суд приходить до висновку, що заява психічного закладу підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. 209, 280-282 ЦПК України, ст. 12 Закону України "Про психіатричну допомогу", суд,-

ВИРІШИВ:

Заяву Київського міського психоневрологічного диспансеру № 5, зацікавлені особи: ОСОБА_1 про надання психіатричної допомоги у примусовому порядку, задовольнити.

Надати дозвіл на застосування відносно ОСОБА_1, що проживає за адресою: АДРЕСА_1 амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду міста Києва шляхом подання апеляційної скарги через суд першої інстанції протягом 10 днів з дня його проголошення.

Суддя: