печерський районний суд міста києва
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(ЗАОЧНЕ)

25 січня 2017 року Печерський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Москаленко К.О.,

при секретарі Ольховській М.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства Науково-дослідного інституту «Буран» про стягнення середнього заробітку за час затримки виплати заробітної плати,-

В С Т А Н О В И В :

16.10.2016 позивач звернувся до суду з позовом до ДП Науково-дослідного інституту «Буран» про стягнення середнього заробітку за час затримки виплати заробітної плати. Обґрунтовуючи свої позовні вимоги позивач посилається на те, що з 29.03.1999 він працював у відповідача на посаді інженера-конструктора. 04.09.2013 він був звільнений з займаної посади за власним бажанням відповідно до ст. 36 КЗпП України. Проте, з грудня 2011 року відповідач не виплачує заробітну плату позивачу, заборгованість по якій станом на 04.09.2013 складає 43 929 грн. 60 коп. Оскільки відповідач не виконує свої зобов'язання, а саме порушує строки виплати заробітної плати, позивач звернувся з позовом та просить стягнути з відповідача на його користь середній заробіток за час затримки виплати заробітної плати у розмірі 40917,96грн.

Позивач в судовому засіданні позов підтримав, посилаючись на викладені в позовній заяві обставини. Просив позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Відповідач, повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи, свого представника в судове засідання не направив. Причини неявки суду не повідомив. Заяви про розгляд справи за відсутності представника до суду не надходило.

На підставі ст. ст.169,224 ЦПК України, з огляду на відсутність заперечень позивача проти заочного розгляду справи за відсутності відповідача, визнавши причини неявки представника відповідача неповажними, суд вважає можливим провести заочний розгляд справи за відсутності відповідача, та ухвалити заочне рішення по справі, на підставі наявних в ній доказів, оскільки позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Суд, заслухавши пояснення позивача, з'ясувавши обставини справи, дослідивши письмові докази, приходить до наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач ОСОБА_1 з 29.03.1999 працював у відповідача ДП Науково-дослідного інституту «Буран» на посаді інженера-конструктора. Вказана обставина підтверджується трудовою книжкою та наказом № 9-к від 29.03.1999 (а.с.5,7).

Згідно наказу від 04.09.2013 № 45-к позивач звільнився з роботи за власним бажанням відповідно до ст. 36 КЗпП України. (а.с.8)

Разом з тим, заробітна плата відповідачем позивачу з грудня 2011 року не виплачується і заборгованість по ній станом на 04.09.2013 складає 43 929 грн. 60 коп., що підтверджується довідкою про заборгованість (а.с.6).

Відповідно до ч. 1 ст. 115 КЗпП України заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів.

Статтею 94 КЗпП України передбачено, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану роботу.

При звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від установи, провадиться в день звільнення, що передбачено ст.116 КЗпП України. В разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку (ст.117 КЗпП України).

Отже, відповідно до вимог закону, відповідач зобов'язаний виплатити працівнику його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Позивач просив стягнути середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні, який станом на 06.10.2016 становить 40 917 грн. 96 коп. (292 днів затримки х 140 грн. 13 коп. середньоденна зарплата = 40 917 грн. 96 коп. ).

Суд вважає зазначені вимоги законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, оскільки наданий позивачем розрахунок відповідає вимогам закону.

У зв'язку з задоволенням позову, на підставі ст.88 ЦПК України з відповідача в дохід Держави підлягає стягненню сума судового збору в розмірі 551,20грн.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 115, 116, 95 КЗпП України, та ст.ст. 10, 57, 60, 88, 209, 212-215, 223, 224-226, 242, 292 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до Державного підприємства Науково-дослідного інституту «Буран» про стягнення середнього заробітку за час затримки виплати заробітної плати - задовольнити.

Стягнути з Державного підприємства Науково-дослідного інституту «Буран» () на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні у розмірі 40 917 (сорок тисяч дев'ятсот сімнадцять) грн. 96 коп.

Стягнути з Державного підприємства Науково-дослідного інституту «Буран» () в дохід Держави судовий збір в розмірі 551 (п'ятсот п'ятдесят одна)грн. 20 коп.

Заочне рішення суду може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України.

Згідно загального порядку оскарження, дане рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду м. Києва. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення суду набирає законної сили відповідно до загального порядку, встановленого ЦПК України, згідно якого рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Печерського

районного суду м.Києва К.О.Москаленко