РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №766/17171/16-ц

Пров. №2/766/5181/17

06.02.2017 року Херсонський міський суд Херсонської області у складі:

головуючого судді Хайдарової І.О.,

за участю секретаря Яковлєвої О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду у м. Херсоні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Херсонської міської ради, третя особа - Херсонська міська рада, про зобов"язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду з позовом, та з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог від 06.02.2017 року просить встановити факт її постійного проживання однією сім"єю з наймачем ОСОБА_2 у квартирі №46 в будинку №13 по Миколаївському шосе в місті Херсоні та визнати за позивачем право користування вказаною квартирою. Свої вимоги, мотивує тим, що 31.12.1995 року виконкомом Херсонської міської ради на ім"я ОСОБА_3 видано ордер №593 на право вселення до квартири №46 будинку №13 по Миколаївському шосе м. Херсона. Разом з наймачем право на вселення отримали і члени його сім"ї: дружина ОСОБА_2, донька ОСОБА_4, мати ОСОБА_5, донька ОСОБА_6 На теперішній час з сім"ї якій виділялась зазначена квартира живою залишилась лише ОСОБА_1 Квартиронаймачем, на якого відкрито особі рахунки, визначено ОСОБА_7 Позивач зазначає, що протягом останніх п"яти років проживала в спірній квартирі, сплачувала комунальні послуги, тобто виконувала всі обов"язки наймача. Звернувшись до Херсонської міської ради з наміром зареєструвати своє місце проживання у зазначеній квартирі, отримала відмову, в зв"язку з неможливістю отримати згоду основного квартиронаймача.

Позивач у судове засідання не зявилася, про дату та час слухання справи повідомлена. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Представник відповідача та третьої особи в судовому засіданні полягалася на розсуд суду.

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_8 надав пояснення, що Позивач проживала у квартирі №46 в будинку №13 по Миколаївському шосе в місті Херсоні ще з 1965 року до моменту навчання у ВУЗ, проте у звязку із хворобою матері, яку вона доглядала, протягом останніх пяти років Позивач проживала знову у квартирі №46 в будинку №13 по Миколаївському шосе в місті Херсоні.

Допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_9 надала пояснення, аналогічні поясненням свідка ОСОБА_8.

Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, заслухавши учасників судового процесу, допитавши свідків приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, враховуючи наступні обставини. За правилами ст. ст. 10, 11 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін; сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості; кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом; суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом; суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі; особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Заявляючи вимогу про встановлення факту постійного проживання однією сім"єю ОСОБА_10 з ОСОБА_2, позивач обґрунтувала необхідність його встановлення тим, що вона позбавлена права зареєструвати своє місце проживання, а відповідно й укласти договір найму житлового приміщення та договори надання житлово-комунальних послуг. Отже, мета з якою позивач просить встановити факт постійного проживання, є забезпечення її права на користування кваритирою №46.

З аналізу змісту статті 234 ЦПК України встановлено, що підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів встановлюється з метою охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до ч.2 ст.256 ЦПК України в судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження серії ФИ №676638, виданого 04.01.1954 р. Молотовським районним відділом ЗАГС м. Сталінськ, ОСОБА_2 є матір"ю ОСОБА_6, яка після укладення 28.02.1976 р. шлюбу з ОСОБА_11 змінила прізвище на "Мала", що підтверджено свідоцтвом про укладення шлюбу серії І-КГ №283251, виданим міським ЗАГС м. Херсон. Згідно свідоцтва про смерть серії І-КГ№184914, виданого 04.08.2014 року Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Херсонській області ОСОБА_2 померла 03.08.2014 року. Згідно довідки №3676 виданої 25.10.2014 року Комунальним підприємством "Центр", ОСОБА_2 на момент смерті була зареєстрована та проживала за адресою: м. Херсон, Миколаївське шосе, 13, кв. 46. Згідно архівної довідки №10-13/ж-91 від 06.02.2017 року, виданої Архівом управління освіти Херсонської міської ради Херсонської області ОСОБА_1 проживала за адресою: м. Херсон, Миколаївське шосе, 13, кв. 46. Факт проживання позивача за вказаною адресою також підтверджується показами свідків. Таким чином, судом встановлено, що позивач постійно проживала однією сім'єю з померлою ОСОБА_2

Крім того, судом встановлено, що ОСОБА_3, згідно свідоцтва про народження серії ФИ №676638, виданого 04.01.1954 р. Молотовським районним відділом ЗАГС м. Сталінськ, є батьком ОСОБА_1 Виконавчим комітетом Херсонської міської ради 31.12.1965 р. на ім"я ОСОБА_3 видано ордер №593 на право заселення в квартиру №46 в будинку №13 по Миколаївському шосе у м. Херсоні. Разом з ОСОБА_3 право на вселення отримали і члени його сім"ї: дружина ОСОБА_2, донька ОСОБА_4, мати ОСОБА_5, донька ОСОБА_6

ОСОБА_3 помер 18.02.1993 року, що підтверджено свідоцтвом про смерть серії ІІ-КГ №282608, виданого 18.02.1993 року Херcонським міським відділом ЗАГC. ОСОБА_2 померла 03.08.2014 року, що підтверджено свідоцтвом про смерть серії І-КГ №184914, виданого Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Херсонській області 04.08.2014 року. ОСОБА_7 померла 20.10.2000 року, що підтверджено свідоцтвом про смерть серії І-КГ №079869, виданого 23.10.2000 року Міським відділом реєстрації актів громадянського стану м. Херсон. ОСОБА_5 померла 22.01.1994 року, що підтверджено повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть №2 від 03.02.2017 року.

Позивач, займаючи квартиру №46 в буд. №13 по Миколаївському шосе у м. Херсоні, з усіма обов"язками наймача житлового приміщення, фактично не має жодної можливості забезпечити реалізацію своїх законних прав безпосередньо, як наймача вказаної житлової площі у зв"язку з неможливістю отримати згоду квартиронаймача.

Відповідно до чч. 1,2 ст. 64 ЖК УРСР члени сім'ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов'язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім'ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов'язаннями, що випливають із зазначеного договору.

При цьому, як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п. 15 постанови від 01 листопада 1996 року №9 "Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя" наявність чи відсутність реєстрації сама по собі не може бути підставою для визнання права користування жилим приміщенням за особою, яка там проживала чи вселилася туди як член сім'ї наймача (власника) приміщення, або ж для відмови їй у цьому.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 15 ЦК України, - кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 310 ЦК України, - фізична особа має право на місце проживання.

Згідно ст. 29 ЦК України, - місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово.

За таких обставин, на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які посилались сторони, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов висновку про можливість встановлення факту постійного проживання ОСОБА_1 однією сім"єю з наймачем ОСОБА_2 у квартирі №46 в будинку №13 по Миколаївському шосе в місті Херсоні та визнання за ОСОБА_1 право на користування квартирою №46 за адресою: м. Херсон, Миколаївське шосе, буд. №13.

Керуючись ст. ст. 15, 29, 310 ЦК України, ст. 10, 11, 15, 57-60, 64, 209, 212-215, 234, 256 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Уточнений позов ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Херсонської міської ради, третя особа - Херсонська міська рада, про зобов"язання вчинити дії - задовольнити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 однією сім"єю з наймачем ОСОБА_2 у квартирі №46 в будинку №13 по Миколаївському шосе в місті Херсоні.

Визнати за ОСОБА_1 право користування квартирою №46 в будинку №13 по Миколаївському шосе в місті Херсоні.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Херсонської області через Херсонський міський суд Херсонської області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення набуває законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

СуддяОСОБА_12