ПЕТРИКІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 187/51/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" лютого 2017 р. смт Петриківка

Петриківський районний суд Дніпропетровської області в складі: головуючого судді Караула О.А., за участю секретаря судового засідання Дудки В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовомОСОБА_1 до Петриківської селищної ради, третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Петриківська районна державна адміністрація, про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю,-

В С Т А Н О В И В :

До Петриківського районного суду Дніпропетровської області надійшла позовна заява від ОСОБА_1 до Петриківської селищної ради, третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Петриківська районна державна адміністрація, про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю.

В уточненій позовній заяві йдеться про те, що відповідно до виписки з протоколу № 4 зборів уповноважених співвласників майна Сільськогосподарського Виробничого Кооперативу «Дніпро» від 11.10.2001, на вказаних зборах вирішено питання щодо реалізації ОСОБА_1 в рахунок погашення заборгованості із заробітної плати майном за готівку кормозапарник на МТФ № 1, що перебував на балансі вказаного СВК, за ціною 1 200.00 грн.

Згідно квитанції до прибуткового касового ордера № 64 від 12.10.2001 року ОСОБА_1 сплачено узгоджену суму на рахунок СВК «Дніпро».

Головою СВК «Дніпро» та ОСОБА_1 23.11.2001 року підписано акт прийому-передачі вказаного кормозапарника.

Позивач зауважив на тому, що 16.06.2000 року колективне сільськогосподарське підприємство імені Суворова реорганізовано в сільськогосподарський виробничий кооператив «Дніпро». А вже 06.03.2006 року здійснено державну реєстрацію припинення юридичної особи СВК «Дніпро» на підставі рішення господарського суду Дніпропетровської області про ліквідацію юридичної особи-банкрута.

Позивач наголосив, що 15 років відкрито володіє нерухомим майном, що перейшло у його власність на підставі рішення комісії по розгляду заяв щодо погашення заборгованості із заробітної плати майном зборів уповноважених співвласників майна СВК «Дніпро» від 11.10.2001 року. ОСОБА_1 додав, що заволодів майном ще до набрання чинності Цивільним Кодексом України 2004 року та продовжує відкрито володіти цим майном, що підтверджує відповідними платіжними дорученнями.

Згідно технічного паспорту кормозапарник розташовано за адресою: АДРЕСА_1 Петриківського району Дніпропетровської області та складається з: А-1 будівля кормозапарника загальною площею 131.8 кв.м, основна площа - 115.5 кв.м, допоміжна площа - 16.3 кв.м.

На основі викладеного та спираючись на цивільні законодавство України ОСОБА_1 просить суд визнати за ним право за набувальною давністю на будівлю кормозапарника, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 Петриківського району Дніпропетровської області та складається із: А-1 будівлі кормозапарника загальною площею 131.8 кв.м, основна площа - 115.5 кв.м, допоміжна площа - 16.3 кв.м.

Позивач надав заяву, у якій просив суд розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримав повністю. Також, просив назву вулиці, де розташовано спірне майно, тобто кормозапарник замінити зі старої АДРЕСА_1 (а.с.58).

Представник відповідача надіслав до суду клопотання про слухання справи без участі представника Петриківської селищної ради (а.с.57).

Від представника третьої особи Петриківської районної державної адміністрації надійшло клопотання про розгляд справи без його присутності. Проти позовних вимог не заперечує(а.с.55).

Дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи, суд приходить до висновку про обґрунтованість позову і наявність підстав для його задоволення через наступне.

У виписці з протоколу № 4 зборів уповноважених співвласників майна СВК «Дніпро» від 11.10.2001 року ухвалили реалізувати ОСОБА_1 за готівку кормозапарник на МТФ № 1 за ціною 1 200.00 грн.

Долучено квитанцію прибуткового касового ордера № 64 від 12.10.2001 року, згідно якого прийнято від ОСОБА_1 до СВК «Дніпро» за кормозапарник МТФ № 1 суму у 1 200.00 грн.

Актом прийому-передачі від 23.11.2001 року голова СВК «Дніпро» передав, а ОСОБА_1 прийняв у власність кормозапарник на МТФ № 1 згідно рішення зборів від 11.10.2001 року.

Позивач долучив викопіювання з генерального плану смт Петриківка та Акт обстеження земельної ділянки під обслуговування будівлі за межами населеного пункту за адресою: АДРЕСА_1 від 22.02.2007 року, де висновком комісії визначено, що розглянувши клопотання ОСОБА_1 та керуючись чинними законодавчими актами комісія вважає, що обстежена земельна ділянка придатна для обслуговування будівлі на території Петриківської селищної ради за межами населеного пункту за вказаною вище адресою.

У довідці № 47 про рекомендовану адресу об'єкта, виданій ОСОБА_1 06.03.2007 року, зерносховище розташоване за адресою: АДРЕСА_1

Згідно технічного паспорту на громадський будинок (Будівля кормозапарника), що виготовлений ТОВ «Актив ІІ» від 22.04.2015 року, на замовлення ОСОБА_1, об'єкт розташовано за адресою: АДРЕСА_1 Дніпропетровської області та складається з: А-1 будівлі кормозапарника загальною площею 131.8 кв.м; де основна площа - 115.5 кв.м, допоміжна площа - 16.3 кв.м.

Вартість спірного майна визначена у висновку про вартість майна від 05.12.2016 року та складає 135 228.00 грн.

Заступником голови Петриківської райдержадміністрації видано довідку № 349/07-5 від 09.02.2007 року про те, що 16.06.2000 року колективне сільськогосподарське підприємство імені Суворова було реорганізовано в сільськогосподарський виробничий кооператив «Дніпро». Від 06.03.2006 року проведена державна реєстрація припинення юридичної особи сільськогосподарського виробничого кооперативу «Дніпро» на підставі рішення Господарського суду Дніпропетровської області про ліквідацію юридичної особи-банкрута.

Згідно розпорядження селищного голови про перейменування вулиць та провулків в населених пунктах Петриківської селищної ради АДРЕСА_1 (а.с.25).

На доказ добросовісності та відкритості володіння кормозапарником ОСОБА_1 долучив квитанції про сплату ним земельного податку, де отримувачем виступає Петриківська селищна рада та договір про постачання електроенергії № 369 від 24.09.2007 року, де споживачем виступає приватний підприємець ОСОБА_1 в особі директора ОСОБА_1

Розглядаючи позовні вимоги, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 41 Конституції України право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом.

Частиною 1 статті 328 ЦК України встановлено: право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Згідно ч. 1 ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Частиною 4 цієї ж статті встановлено, що право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду.

Особу, яка заволоділа майном добросовісно, слід вважати такою, якщо на момент заволодіння майном вона мала всі підстави вважати, що законний власник майна відсутній, або якщо власник майна є, то він втратив інтерес до цього майна. Добросовісність володіння такого майна у даному випадку обумовлена відсутністю будь-яких претензій з боку попереднього його володільця до ОСОБА_1.

Частиною 8 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України передбачено, що правила статті 344 ЦК України про набувальну давність поширюються також на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності цим Кодексом.

Цивільний кодекс України набрав чинності 1 січня 2004 року, тому норма статті 344 даного Кодексу застосовується до правовідносин, починаючи з 1 січня 2001 року.

За пунктом 5 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 07 лютого 2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», вирішуючи питання про правомірність набуття права власності, суд має враховувати, що воно набувається на підставах, які не заборонені законом, зокрема на підставі правочинів.

Пунктом 9 вказаного Пленуму при вирішенні спорів, пов'язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке: володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна; володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності.

На основі викладеного, та враховуючи те, що позивач вважав, що придбав спірне майно у 2001 році в рахунок погашення заборгованості із заробітної плати майном за готівку, тому відкрито, не приховуючи факт знаходження майна в його володінні, безперервно володіє кормозапарником до сьогоднішнього дня, тобто більше, ніж десять років, суд приходить до висновку про доцільність задоволення позову у повному обсязі.

Позивач, при зверненні до суду із позовом, сплатив судовий збір в повному обсязі і позовних вимог, щодо стягнення його з відповідача не заявляв, у зв'язку з чим суд вирішив судові витрати, по сплаті судового збору, залишити за позивачем.

Керуючись ст. 41 Конституції України, ст.ст. 328, 344 України суд,-

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до Петриківської селищної ради, третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Петриківська районна державна адміністрація, про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю - заволинити у повному обсязі.

Визнати за ОСОБА_1, ІН.: НОМЕР_1, право власності за набувальною давністю на будівлю кормозапарника, що складається із: А-1 будівлі кормозапарника загальною площею 131.8 кв.м, основної площі - 115.5 кв.м, допоміжної площі - 16.3 кв.м, та розташований за адресою: АДРЕСА_1

Судові витрати по сплаті судового збору залишити за позивачем.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом. Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: О.А. Караул