Провадження №2/523/1187/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" лютого 2017 р.

Суворовський районний суд міста Одеси, в складі:

головуючого судді Малиновського О.М.,

при секретарі Шевчук М.Є.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в м. Одеса, в залі суду № 15, цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4 Зіновєвича про визнання особи такою, що втратила право користування, -

ВСТАНОВИВ

Позивачі звернулися до суду з позовом в якому просять визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням в квартирі АДРЕСА_1.

Позов мотивований тим, що ОСОБА_4 більше одного року, як виїхав з квартири, забрав свої речі та без поважних на те причин не проживає. Позивачі є власниками вказаної квартири, а реєстрація відповідача порушує їх права. Дані обставини стали підставою для звернення суду.

В судове засідання позивачі не зявилися, направив до суду заяву про розгляд справи у їх відсутності.

Відповідач в судове засідання не зявився без поважних на те причин. Згідно акту відповідач за місцем своєї реєстрації не проживає, в звязку з чим, відповідач згідно ч.5 ст. 74 ЦПК України вважається повідомлений про час та місце розгляду справи належним чином.

За письмовою згодою позивачів справа розглянута в заочному порядку на підставі наявних у справі доказів, відповідно до вимог ст.224 ЦПК України.

Заслухавши представника позивача, допитавши свідків, розглянувши і дослідивши матеріали справи і надані документи в сукупності, встановивши факти та відповідні до них правовідносини, суд прийшов до наступного.

Матеріалами справи встановлено, що квартира АДРЕСА_1 належить на праві спільної часткової власності ОСОБА_1 в розмірі ? частини, ОСОБА_2 в розмірі ? частини, ОСОБА_2 (після укладання шлюбу ОСОБА_3) ОСОБА_5 в розмірі ? частині, на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого 25 лютого 2000р. УЖКГ Одеської міської ради, №148253. На підставі договору дарування від 16.07.2007р., посвідченого державним нотаріусом Восьмої державної нотаріальної контори, реєстровий номер 3-2006, ? частина вказаної квартири належить ОСОБА_6.

Згідно рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 16 лютого 2016р. (справа №523/17905/15-ц) шлюб між ОСОБА_7 та ОСОБА_1 був розірваний.

З представленої довідки Ф-1 №2326 від 13.10.2015р. на житловій площі 29.40 кв.м. в квартирі АДРЕСА_1, зареєстровані: ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_8, ОСОБА_3 та відповідач ОСОБА_4, 1962року народження, з 1989р. Отже, встановлені судом обставини вказують на те, що відповідач проживав на спірній житловій площі, як член сімї співвласників квартири.

Факт не проживання ОСОБА_4 та відсутність його речей на спірній житловій площі більше одного року підтверджується представленими актами від 10.01.2015р., 25.03.2016р., складених та підписаних сусідами позивача, підписи яких були посвідчені начальником дільниці №5 КП «ЖКС «Північний».

Під час розгляду справи судом не встановлено будь-яких перешкод у проживанні відповідача в спірній квартирі.

Правовідносини, які виникли між сторонами по справі, регулюються Цивільним кодексом України, Житловим кодексом України, Законом України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» № 1382-ІУ від 11.12.2003р.

Так, відповідно до ч.1 ст.156 ЖК України, члени сімї власника квартири, які проживають разом з ним в квартирі, що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником квартири, якщо при їх вселенні не було іншої угоди користування цим приміщенням. Частина 4 цієї же статті вказує, що припинення сімейних відносин з власником квартири не позбавляє їх права користування займаним приміщенням. Відповідно до статті 9 ЖК України ніхто не може бути обмежений в праві користування житловим приміщенням не інакше як на підставі і в порядку, визначеному законом. Право громадянина на житло нерушиме та гарантовано статтею 47 Конституції України.

Відповідно до ч.2 ст. 405 ЦК України, член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Таким чином, враховуючи доведеність з боку позивачів того факту, що відповідач по справі понад один рік не проживає на спірній житловій площі без поважних на те причин, суд вважає, що заявлені позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню шляхом визнання відповідача таким, що втратив право користування спірним житлом.

З боку відповідача суду не представлено жодного належного та допустимого доказу, який би спростовував доводи викладені позивачем.

Керуючись ст. 405 ЦК України, ст.ст.10,11,57,61,64,209,212-215,218,224-227 ЦПК України, -

ВИРІШИВ

Позовні вимоги ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 задовольнити.

Визнати ОСОБА_4 Зіновєвича, ІНФОРМАЦІЯ_1 таким, що втратив право користування жилою площею в квартирі №127 (сто двадцять сім), в будинку №134 (сто тридцять чотири), по проспекту Добровольського, в м. Одесі.

Рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржене позивачем в апеляційний суд Одеської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-ти денний строк з дня оголошення рішення суду.

Суддя