Справа № 450/2722/15 Головуючий у 1 інстанції: Кукса Д.А.
Провадження № 22-ц/783/480/17 Доповідач в 2-й інстанції: Мікуш Ю. Р.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 січня 2017 року колегія суддів Судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі :

головуючого - Мікуш Ю.Р.,

суддів - Павлишина О.Ф., Приколоти Т.І.

секретар Бохонко Е.Р.,

З участю: представника позивача ОСОБА_2, представника ПАТ «Дельта-Банк» Заставного Р.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу Пустомитівського районного суду Львівської області від 11 серпня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_4 до АТ «Дельта Банк», Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію АТ «Дельта Банк» Кадирова Владислава Володимировича про визнання дійсним договору банківського вкладу та визнання права на відшкодування коштів,-

в с т а н о в и л а:

Оскаржуваною ухвалою Пустомитівського районного суду Львівської області від 11 серпня 2016 року провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до АТ «Дельта Банк», Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію АТ «Дельта Банк» Кадирова В.В.про визнання дійсним договору банківського вкладу та визнання права на відшкодування коштів, в частині позовних вимог до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію АТ «Дельта Банк» Кадирова В.В. закрито.

Ухвалу суду оскаржила позивач ОСОБА_4 В апеляційній скарзі зазначає, що не погоджується з висновокм суду про належність позовних вимог в цій частині до адміністративного судочинства, оскільки її вимоги містять спір про право і випливають з цивільних правовідносин. Враховуючи те, що в даному випадку спір виник з приводу договору банківського вкладу, а відтак за своєю суттю є цивільно-правовим. Просить ухвалу суду скасувати та в закритті провадження у справі в цій частині відмовити.

Заслухавши пояснення представника позивачки ОСОБА_2 на підтримання доводів апеляційної скарги, заперечення з приводу апеляційної скарги представника ПАТ «Дельта-Банк» Заставного Р.А., вивчивши матеріали цивільної справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення.

Матеріалами справи встановлено, що 16.02.2015 року позивачка ОСОБА_4 уклала договір № 006-13405-16-0215 банківського вкладу з ПАТ «Дельта-Банк». Сума грошового вкладу становить 7915 доларів США під 5,5 відсотків річних із залученням вкладу на строк до 17.05.2015 року. У п.2.1 цього Договору зазначено, що такий діє до моменту повного виконання сторонами своїх зобов»язань.

Згідно постанови Правління НБУ від 02.03.2015 року №150 «Про віднесення ПАТ «Дельта-Банк» до категорії неплатеспроможних» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 02.03.2015 року №51 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «Дельта-Банк» згідно з яким з 03.03.2015 року запроваджено Тимчасову адміністрацію у ПАТ «Дельта Банку» та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації.

30 вересня 2015 року позивачка направила Фонду гарантування вкладів заяву про виплату суми відшкодування за Договором банківського вкладу № 006-13405-160215 від 16.02.2015 року та просила письмово повідомити про порядок отримання гарантованого відшкодування.

Відповіді на свою заяву позивачка не отримала.

Згідно постанови правління НБУ від 02.10.2015 року №664 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «Дельта-Банк» Фондом гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 02.10.2015 року №181 «Про початок процедури ліквідації АО «Дельта-Банк», яким делеговано повноваження ліквідатора банку Кадирову Владиславу Володимировичу строком на два роки з 05.10.2015 року до 04.10.2017 року.

Листом № 8821/1786 від 23.09.2015 року ОСОБА_4 повідомлено про нікчемність Договору банківського вкладу № 006-13405-160215 від 16.02.2015 року, відповідно до пункту 7 частини 3 статті 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». Таким чином відповідачі заперечили дійсність договору банківського вкладу, що є наслідком неотримання нею суми відшкодування за вкладом.

Відповідно до статті 3 Цивільного процесуального кодексу України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Приписами статті 4 ЦПК України зазначено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Закриваючи провадження у справі в частині позовних вимог до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, Уповноваженої особи Фонду, суд першої інстанції виходив із приписів Закону України від 23.02.2012 року № 4452 «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» згідно якої Фонд є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку, а відтак, спори, що заявляються є публічно-правовими та повинні розглядатися по нормах КАС України. Колегія суддів не погоджується із висновком суду першої інстанції.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.15 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних відносин.

Так як позивачка уклала Договір банківського вкладу, просить повернути належні їй грошові кошти на які вона має право, спір виник із цивільно-правових відносин.

Згідно постанови Правління НБУ від 02.10.2015 року № 664 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію АТ «Дельта Банк», Рішенням Виконавчої дирекцї Фонду від 02.10.2015 року №181 розпочато процедуру ліквідації ПАТ «Дельта Банк» з 05.10.2015 по 04.10.2017 року включно та делеговано повноваження ліквідатора банку Уповноваженій особі Фонду Кадирову В.В.

Слід зазначити, що колегія суддів Судової палати в адміністративних справах і Судової палати в господарських справах Верховного Суду України на спільному засідання вирішувала питання про усунення розбіжностей у застосуванні судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у спорі цієї ж категорії і у постанові від 16 лютого 2016 року (справа №21-4846а/15) вказала, що виходячи із системного аналізу частини третьої статті 2 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», статті 1 Закону України «Про банки та банківську діяльність», пункту шостого статті 2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» та враховуючи положення статті 12 Господарського процесуального кодексу України, можна дійти висновку, що на спори, які виникають на стадії ліквідації ( банкрутства) банку, не поширюється юрисдикція адміністративних судів.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 15 червня 2016 року у справі № 21-286а/16.

Із врахуванням вимог ст.360-7 ЦПК України вказана правова позиція Верховного Суду України є обов»язковою для врахування судами при розгляді справ у подібних спорах.

Керуючись ст.ст. 307 ч.2 п.4, 312 ч.1 п.3, 314ч.1 п.2, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити.

Ухвалу Пустомитівського районного суду Львівської області від 11 серпня 2016 року скасувати.

Справу направити в суд першої інстанції для вирішення питання.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Головуючий Ю.Р. Мікуш

Судді: О.Ф. Павлишин

Т.І. Приколота