Справа №489/790/17
Провадження №2/489/1090/17
УХВАЛА

іменем України

17 лютого 2017 року м. Миколаїв

Суддя Ленінського районного суду м. Миколаєва Кирильчук О.І., вирішуючи питання прийнятності до розгляду позовної заяви ОСОБА_1 про визнання договору дарування недійсним,

встановив:

Поданий представником позивача позов містить вимоги про визнання недійсним договору дарування квартири, укладеного між ОСОБА_2 та ОСОБА_3, та вимоги про стягнення моральної шкоди в розмірі 30000 гривень.

За змістом пунктів 5 та 6 ч.2 ст.119 Цивільного процесуального кодексу України позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги та зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування.

Позовна заява не містить зазначення доказів на підтвердження укладення оскаржуваного договору дарування та посвідчення його нотаріусом, не містить викладу обставин на обґрунтування вимог про стягнення моральної шкоди, що є її недоліком.

За змістом ч.5 ст.119 Цивільного процесуального кодексу України до позовної заяви додається документ, що підтверджує сплату судового збору. При поданні позову ці вимоги законодавства не виконані.

Відповідно до підпункту 5 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір за подання фізичною особою позовної заяви про відшкодування моральної шкоди складає 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Для усунення цього недоліку позовної заяви необхідно надати суду документ про сплату 1600,00 грн. судового збору за подання позовної заяви в частині відшкодування моральної шкоди.

За змістом частини 8 статті 119 Цивільного процесуального кодексу України якщо позовна заява подається представником позивача, до позовної заяви додається довіреність чи інший документ, що підтверджує його повноваження.

До позовної заяви долучено фотокопію довіреності.

Відповідно до частини 3 статті 244 Цивільного кодексу України довіреністю є письмовий документ, що видається однією особою іншій особі для представництва перед третіми особами.

За змістом частини 5 статті 42 Цивільного процесуального кодексу України оригінал довіреності або копія з неї, посвідчені суддею, приєднуються до справи.

Із системного аналізу зазначених статей Цивільного процесуального кодексу України вбачається, що при поданні позовної заяви представник позивача має додавати оригінал довіреності, а суддя після відкриття провадження в судовому засіданні перевіряє повноваження представника за оригіналом довіреності, за необхідності повернення оригіналу посвідчує її копію та приєднує її до справи.

Без оригіналу довіреності суддею не може бути посвідчено її копію, відповідно на стадії вирішення питання про відкриття провадження у справі без оригіналу довіреності неможливо пересвідчитись, чи має представник повноваження на подання позовної заяви.

Оскільки представником позивача не виконано встановлений частиною 8 статті 119 Цивільного процесуального кодексу України імперативний обовязок надати до суду саме оригінал довіреності, а не її копію, це є недоліком позовної заяви.

Враховуючи, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст. 119 Цивільного процесуального кодексу України, керуючись ч.1 ст.121 Цивільного процесуального кодексу України, суддя

постановив:

Позовну заяву залишити без руху.

Надати представнику позивача пять днів з дня отримання ним копії ухвали для усунення зазначених недоліків позовної заяви.

Ухвала набирає законної сили з моменту постановлення і оскарженню не підлягає.

Суддя