Справа № 466/2729/15 Головуючий у 1 інстанції: Зима І.Є.
Провадження № 22-ц/783/1226/17 Доповідач в 2-й інстанції: Шеремета Н. О.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого - судді: Шеремети Н.О.

суддів: Ванівського О.М, Цяцяка Р.П.

секретаря: Цапа П.М.

з участю: представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4,

представника ОСОБА_5 - ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 18 листопада 2015 року, -

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_5 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_3, Публічного акціонерного товариства «Європейський страховий союз» про стягнення матеріальних збитків в розмірі 19 300,00 грн. та моральної шкоди в розмірі 5 000,00 грн.; стягнення інфляційних втрат в розмірі 12 218,67 грн. та стягнення з Публічного акціонерного товариства «Європейський страховий союз» страхового відшкодування в розмірі 12 769,94 грн.

Оскаржуваним рішенням позов задоволено частково, стягнуто з ОСОБА_3 в користь ОСОБА_5 19 300,00 грн. у відшкодування матеріальної шкоди та 1 000,00 грн. у відшкодування моральної шкоди, а всього 20 300,00 грн. Стягнуто з ПАТ «Європейський страховий союз» в користь ОСОБА_5 12 769,94 грн. страхового відшкодування. В решті вимог відмовлено за безпідставністю. Стягнуто з ОСОБА_3 в користь держави судовий збір у розмірі 487,20 грн. Стягнуто з ПАТ» Європейський страховий союз» в користь держави судовий збір у розмірі 487,20 грн.

Рішенням Апеляційного суду Львівської області від 16 лютого 2016 року апеляційну скаргу ОСОБА_3 задоволено, рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 18 листопада 2015 року скасовано у частині стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 19 300 грн. матеріальної шкоди, ухвалено нове рішення про відмову у позові в цій частині. У решті рішення залишено без змін.

Ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 листопада 2016 року касаційну скаргу ОСОБА_5 задоволено частково. Рішення Апеляційного суду Львівської області від 16 лютого 2016 року в частині вирішення позовних вимог ОСОБА_5 до ОСОБА_3 про відшкодування майнової та моральної шкоди - скасовано, справу в цій частині передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

ОСОБА_3,вважає, що оскаржуване рішення суду ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права при неповно з'ясованих обставинах, що мають значення для справи, а висновки суду не відповідають дійсним обставинам справи. В апеляційній скарзі зазначає, що згідно поданих нею заяв до страховика після ДТП, та з її пояснень наданих під час судового розгляду вбачається, що вона не визнає свій транспортний засіб фізично знищеним, а тому, підстав для визнання права позивача на отримання виплати заподіяної шкоди у розмірі, який відповідає вартості транспортного засобу до дорожньо - транспортної пригоди немає та не було. Апелянт зазначає, що згідно звіту № 1035/14 «Про оцінку автомобіля Opel Vectra реєстраційний номер НОМЕР_3» від 21 липня 2014 року та у відповідності до п. 30.1. ст. 30 Закону України «Про обов»язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», автомобіль Opel Vectra, д.н.з. НОМЕР_3, вважається фізично знищеним, оскільки вартість відновлювального ремонту транспортного засобу у розмірі 44 438,49 грн., перевищує вартість транспортного засобу до дорожньо - транспортної пригоди у розмірі 40 745,13 грн. Згідно аварійного сертифікату № С14-419 від 05 серпня 2014 року «Про можливу вартість конструктивно знищеного колісного транспортного засобу», ринкова вартість аварійного колісного транспортного засобу Opel Vectra, д.н.з. НОМЕР_3, складає 28 515,07 грн., ринкова вартість транспортного засобу до ДТП складає 40 745,13 грн. Отже, відповідно до аварійного сертифікату та звіту про оцінку, виконаних аварійними комісарами і оцінювачами, згідно з експертизою, проведеною відповідно до вимог законодавства, транспортний засіб позивача вважається фізично знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо - транспортної пригоди, а розмір відшкодування позивачу заподіяної майнової шкоди, відповідно до ст. 30 Закону України «Про обов»язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» № 1961-IV із застосуванням статті 8 ЦК України (аналогія закону), складає: 40 745,13 грн. - 28515,07 грн. = 12 230,06 грн. Також, просить врахувати, що страховик зауважив про те, що висновок експертного автотоварознавчого дослідження № 279 від 24 серпня 2014 року складений некоректно, зокрема в частині визначення ринкової вартості транспортного засобу. З вищенаведених підстав апелянт просить рішення суду в частині стягнення з ОСОБА_3 19 300,00 грн. матеріальної шкоди скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення, яким в задоволенні позовної вимоги про стягнення ОСОБА_3 19 300,00 грн. матеріальної шкоди відмовити.

Заслухавши суддю - доповідача, пояснення представника ОСОБА_3 - ОСОБА_10 на підтримання доводів апеляційної скарги, заперечення представника ОСОБА_5 - ОСОБА_6 щодо доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржуване рішення суду відповідає зазначеним вимогам.

Положеннями ст. 214 ЦПК України передбачено, що під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їхнє підтвердження; які правовідносини сторін випливають зі встановлених обставин та яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

За загальними положеннями ЦПК України обов»язок суду під час ухвалення рішення вирішити, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги позивача та якими доказами вони підтверджуються; перевірити наявність чи відсутність певних обставин за допомогою доказів шляхом їх оцінки; оцінити подані сторонами докази та дійти висновку про наявність або відсутність певних юридичних фактів.

Відповідно до ч.1 ст.3 ЦПК України, ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Статтею 4 ЦПК України закріплено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Частиною ч.1 ст.15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до положень ст. ст. 10, 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з наявності правових підстав для стягнення на підставі ст. 1194 ЦК України майнової шкоди з винної особи ОСОБА_3 та стягнення з ПАТ «Європейський страховий союз» на користь ОСОБА_5 на підставі Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» недоплаченого 12769.94 грн. страхового відшкодування.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду з огляду на наступне.

Оскільки рішення Шевченківського районного суду м. Львова в частині стягнення недоплаченого 12769.94 грн. страхового відшкодування, ПАТ «Європейський страховий союз» не оскаржується, а відтак законність та обґрунтованість рішення суду в цій частині судом апеляційної інстанції не перевіряється.

Частиною першою статті 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Судом першої інстанції установлено, що 3 липня 2014 року на перехресті вулиць Єрошенка -Клепарівська у м. Львові сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки «BMW Х5», реєстраційний номер НОМЕР_4, під керуванням ОСОБА_3, та автомобіля марки «Opel Vectra», реєстраційний номер НОМЕР_3, під керуванням ОСОБА_11

Учасники пригоди склали Повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду «європротокол», відповідно до якого ОСОБА_3 визнала свою вину у вчиненні ДТП.

Страховою компанією було виплачено позивачу страхове відшкодування, розмір якого визначено звітом оцінювача аварійного комісара СПД ОСОБА_12, у розмірі 12230.06 грн.

Згідно зі свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу власником автомобіля марки «Opel Vectra», реєстраційний номер НОМЕР_3, є ОСОБА_13

Цивільно - правова відповідальність автомобіля марки «BMW Х5», реєстраційний номер НОМЕР_4, була застрахована у ПАТ «Європейський страховий союз» на підставі Полісу обов»язкового страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, укладеного 06.05.2014 року між ОСОБА_14 та ПАТ «Європейський страховий союз».

Відповідно до ст. 33 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», водії транспортних засобів мають право складати повідомлення про дорожньо - транспортну пригоду (європротокол) без виклику працівників МВС України. Відповідно до розпорядження від 17.11.2011 року №698 Державної комісії з регулювання ринків фінансових послуг України, максимальний розмір страхової виплати в даному випадку становить 25 тис. грн.

ПАТ «Європейський страховий союз» було виплачено позивачу страхове відшкодування, розмір якого визначено звітом оцінювача аварійного комісара СПД ОСОБА_12 у розмірі 12230.06 грн.

Відповідно до ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Відшкодування шкоди власником транспортного засобу або винуватцем ДТП, відповідальність яких застрахована за договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, якщо у страховика не виник обов'язок з відшкодування шкоди, або розмір шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика, а також у разі, коли страховик має право регресу до особи, яка застрахувала свою відповідальність.

Згідно зі ст. 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.

Згідно зі звітом оцінювача аварійного комісара СПД ОСОБА_12 про оцінку автомобіля марки «Opel Vectra», реєстраційний номер НОМЕР_3, вартість матеріального збитку завданого власнику автомобіля внаслідок пошкодження автомобіля під час ДТП приймається рівним дійсним (ринковій) вартості автомобіля на момент ДТП без урахування аварійних пошкоджень і становить 40 745 грн 13 коп., ринкова вартість автомобіля 40 745 грн 13 коп.

Відповідно до аварійного сертифікату ПАТ «Європейський страховий союз» від 6 серпня 2014 року ринкова вартість автомобіля марки «Opel Vectra» після ДТП 28 515 грн 07 коп., ринкова вартість автомобіля до ДТП 40 745 грн 13 коп., вартість відновлювального ремонту - 44 438 грн 49 коп.

Суд першої інстанції при ухваленні оскаржуваного рішення вірно взяв до уваги висновок експертного автотоварознавчого дослідження, складеного ТОВ фірмою «Експертиза» від 24 серпня 2014 року, відповідно до якого вартість відновлювального ремонту автомобіля марки «Opel Vectra» становить 47 543 грн 86 коп., а ринкова вартість автомобіля 53 106 грн 80 коп., вартість матеріального збитку з технічної точки зору з урахуванням пошкоджень, що виявлені на момент огляду 20 серпня 2014 року, становить 23 021 грн 39 коп.

Відповідно до роз»яснень п.15 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справи 34 від 01.03.2013року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», за вибором потерпілого вимога про відшкодування шкоди може бути пред'явлена безпосередньо до винної особи, оскільки за змістом статті 1191 ЦК особа, яка відповідає за шкоду, завдану з вини іншої особи, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи, якщо за законом межі відповідальності останньої та особи, яка за неї відповідає, однакові.

Відповідно до ст. 1194 ЦК особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

За загальним правилом власнику пошкодженого транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з його відновлювальним ремонтом з урахуванням зносу, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок ДТП. Також підлягають відшкодуванню витрати, пов'язані з евакуацією транспортного засобу з місця ДТП до місця здійснення ремонту на території України чи до місця проживання власника або законного користувача транспортного засобу, який керував ним у момент ДТП. Розмір матеріальних збитків визначається у висновку експерта, який був запрошений страховиком або потерпілою особою у разі ненадання експерта страховиком або незгоди потерпілого з його висновком.

Порядок визначення розміру матеріальних збитків (шкоди), завданих пошкодженням колісного транспортного засобу, врегульовано Методикою товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої спільним наказом Міністерства юстиції та Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року (далі - Методика). Розмір матеріального збитку визначається як сума вартості відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу складників колісного транспортного засобу та величини втрати товарної вартості.

Стаття 1192 ЦК України передбачає, що розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Якщо для відновлення попереднього стану речі, що мала певну зношеність (наприклад, автомобіля), було використано нові вузли, деталі, комплектуючі частини, у тому числі іншої модифікації, що випускаються в обмін знятих із виробництва однорідних виробів, особа, відповідальна за шкоду, не має права вимагати врахування зношеності майна або меншої вартості пошкоджених частин попередньої модифікації.

Крім цього аналогічне роз»яснення закону зазначене у п. 14 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 01.03.2013р. "Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки".

Звертаючись до суду з позовом, позивач на підтвердження розміру завданого йому збитку надав товарний чек від 15 вересня 2014 року про вартість запчастин для автомобіля, яка становить 28 500 грн., а також договір про виконання робіт та акт прийому-здачі виконаних робіт від 23 вересня 2014 року, згідно з якими вартість виконаних робіт становить 15 800 грн., а всього 44300.00 грн. Вищезазначені товарний чек та акт прийому - здачі виконаних робіт є належними та допустимими доказами реальної вартості ремонтно - відновлювальних робіт належного позивачу автомобіля марки «Opel Vectra», реєстраційний номер НОМЕР_3, пошкодженого в ДТП.

Як встановлено матеріалами справи, ПАТ «Європейський страховий союз» виплатив страхове відшкодування у розмірі 12230.06 грн., а відтак на момент звернення до суду з позовом залишились невідшкодованими 32069.94 грн. (44300.00 - 12230.06 грн.).

Оскільки ст. 33 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачає, що максимальний розмір страхової виплати у випадку складання європротоколу, становить 25000.00 грн., з врахуванням того, що ПАТ «Європейський страховий союз» виплатив ОСОБА_5 страхове відшкодування у розмірі 12230.06 грн., суд першої інстанції вірно стягнув зі страхової компанії 12769.94 грн., що становить різницю між 25000.00 грн. і виплаченим страховим відшкодуванням. Задоволення судом позовних вимог ОСОБА_5 в цій частині не оскаржується.

А відтак невідшкодованими залишились кошти в розмірі 19300.00 грн., які суд першої інстанції з врахуванням ст. 1194 ЦК України, вірно стягнув з особи, винної у ДТП, з ОСОБА_3

Колегія суддів вважає підставним часткове задоволення позовної вимоги ОСОБА_5 про стягнення моральної шкоди і стягнення такої в розмірі 1000.00 грн., оскільки задовольняючи частково зазначену позовну вимогу, суд першої інстанції вірно врахував положення ст. 23, ч.1 ст.1167 ЦК України, роз»яснення постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», виходив із засад розумності, виваженості та справедливості, беручи до уваги характер та обсяг емоційно - вольових переживань позивача, якими він обґрунтовував цю позовну вимогу.

Інші доводи апеляційної скарги також не спростовують правильних висновків суду першої інстанції.

Відповідно до ч.1 ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки суд першої інстанції повно та всебічно з"ясував обставини справи, ухвалив законне та обґрунтоване рішення, з дотриманням норм матеріального та процесуального права, колегія суддів перевіривши законність та обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування оскаржуваного рішення.

Керуючись ст. 303, п.1 ч.1 ст. 307, ст.ст. 308, 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

апеляційну скаргу ОСОБА_3 - відхилити.

Рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 18 листопада 2015 року - залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення, може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ухвалою апеляційного суду законної сили.

Головуючий: Шеремета Н.О.

Судді: Ванівський О.М.

Цяцяк Р.П.