Справа № 694/104/17
провадження 2/694/161/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А І Н И

14.02.2017 року м. Звенигородка

Звенигородський районний суд Черкаської області в складі:

головуючої судді Гончаренко Т.В.,

при секретарі Блискавці А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Звенигородка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради про визнання права власності на спадкове майно,

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою, в якій просить визнати за нею, право власності в порядку спадкування на будинковолодіння, яке розташоване за адресою: вул. Б.Хмельницького, 92 в с. Водяники, Звенигородського району, Черкаської області, що складається з жилого будинку «А» вартістю 106892грн.; погріба під частиною будівлі «Ж» вартістю 56397грн.; прибудови «а» вартістю 7 981рн.; сараю-майстерні «В» вартістю 32321грн.; літньої кухні «Г» вартістю 126248грн.; убиральні «Д» вартістю 1184грн.; гаража «Е» вартістю 81804грн.; огорожі №1 вартістю 6595грн.; воріт №2 вартістю 2415грн.; колодязя питного №3 вартістю 19351грн., огорожі №4 вартістю 2236грн., яке фактично належало спадкодавцю ОСОБА_3, що помер 22

травня 2004 року.

Свої вимоги мотивує тим, що 22.05.2004 року помер батько позивачки ОСОБА_3, якого вона доглядала та поховала за власний рахунок. Після смерті батька відкрилася спадщина, що складається з земельної ділянки для товарного сільськогосподарського виробництва та будинковолодіння №92 по вул. ОСОБА_4 (колишня Леніна, 92) в с.Водяники, Звенигородського району, Черкаської області. Так як вона є єдиним спадкоємцем спадкового майна покійного, з метою оформлення права власності на спадкове майно вона вчасно звернулася до державного нотаріуса. Але ні свідоцтва про право власності, ні технічного паспорта на будинок позивачка не знайшла. Натомість знайшла лише договір купівлі-продажу будівлі, відповідно якого ОСОБА_3 07 вересня 1959 року придбав у ОСОБА_5 житловий будинок з всіма господарчими будівлями в с. Водяники. Вказаний договір нотаріально посвідчений виконкомом ОСОБА_2 сільської ради Звенигородського району, Черкаської області та зареєстрований за №5. На той період реєстрація права власності в сільській місцевості не передбачалася, тому покійний батько право власності на будинок не отримував і технічний паспорт на будинок не виготовляв. Представники БТІ в даний період за заявою позивачки виготовили технічний паспорт на вищевказане будинковолодіння, але видати свідоцтво про право власності на померлого не можливо. Нотаріус видала позивачці свідоцтво про право на спадщину на земельну ділянку для товарного сільськогосподарського виробництва, але відмовила у видачі свідоцтва на спадщину на домоволодіння №92 по вул. Б.Хмельницького (колишня Леніна,92) в с. Водяники, Звенигородського району, Черкаської області, мотивуючи відсутністю правовстановлюючих документів на нерухомість. Після смерті батька позивачка стала проживати із сімєю в його будинку №92 по вул.. Б.Хмельницького (колишня вул.. Леніна,92), а в процесі проживання переоформила право користування на земельну ділянку, на якій розміщений цей будинок, та на підставі рішення ОСОБА_2 сільської ради №20-3 від 12.11.2009 року приватизувала цю земельну ділянку на своє ім'я. В звязку з прийняттям спадщини в позивачки виникла необхідність у визнанні права власності на спадкове майно, тому вона звернулася до суду.

Позивачка ОСОБА_1 в судове засідання не зявилася. Подала до суду заяву, в якій просить розглянути справу за її відсутності та просила задовольнити позов у повному обсязі.

Представник відповідача ОСОБА_2 сільської ради в судове засідання не з'явився. Направили на адресу суду через канцелярію, заяву Вх.№ 821 від 09.02.2017 року, в якій просять розглядати справу у відсутність їх представника, з позовом згідні, проти задоволення позовних вимог не заперечують.

Суд вважає, що справу можна розглянути за відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів.

Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 22.05.2004 року помер ОСОБА_3, про що свідчить копія свідоцтва про смерть видане повторно виконавчим комітетом ОСОБА_2 сільської ради Звенигородського району від 23.10.2015 року серія 1-СР№262127 (а.с.7).

Після смерті ОСОБА_3 залишилась спадщина, яка складається з земельної ділянки для товарного сільськогосподарського виробництва та будинковолодіння №92 по вул. ОСОБА_4 (колишня Леніна, 92) в с.Водяники, Звенигородського району, Черкаської області, згідно фотокопії свідоцтва про право на спадщину за законом від 04.11.2005 року ВСЕ №370973 вищезазначену земельну ділянку для товарного сільськогосподарського виробництва успадкувала дочка померлого ОСОБА_1 (а.с. 12).

Як вбачається з фотокопії паспорта серії НС 041176 виданого Ватутінським МВУМВС України в Черкаській області від 12.05.1996 року ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 є уродженкою ІНФОРМАЦІЯ_2 та громадянкою України, зареєстрована та проживає в ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.4-5).

Із копії свідоцтва про народження серії 1-УР №254438 від 22.10.1960 року та копії свідоцтва про укладення шлюбу серії 1-СР № 376421 від 27.02.1982 року вбачається, що ОСОБА_6 народилася 24.09.1960 року та її батьком є ОСОБА_3, 27.02.1982 року ОСОБА_6 уклала шлюб з ОСОБА_7 та змінила прізвище на шлюбне «Коміренко» (а.с.6)

Позивач ОСОБА_1 вчасно звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини але їй було відмовлено у видачі свідоцтва на спадщину в звязку з відсутністю правовстановлюючого документа на житловий будинок (а.с. 14).

Факт належності домоволодіння №92 по вул. ОСОБА_4 (колишня Леніна, 92) в с.Водяники, Звенигородського району, Черкаської області спадкодавцю ОСОБА_3 підтверджується копією договору купівлі-продажу будівлі від 07.09.1959 року, відповідно до якого ОСОБА_3 07 вересня 1959 року придбав у ОСОБА_5 житловий будинок з всіма господарчими будівлями в с. Водяники. Вказаний договір нотаріально посвідчений виконкомом ОСОБА_2 сільської ради Звенигородського району, Черкаської області та зареєстрований за №5 (а.с.10)

Згідно довідки ОСОБА_2 сільської ради №544 від 28.10.2015 року житловий будинок який знаходиться в с. Водяники по вул. Б.Хмельницького, 92 дійсно належав покійному гр. ОСОБА_3 та згідно довідки №64 від 30.01.2017 року сільської ради вул. Леніна перейменована на вул. ОСОБА_4, згідно рішення сільської ради № 14-1 від 22.02.2008 року (а.с.8-9).

Згідно Технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок № 92 по вулиці Б.Хмельницького с. Водяники № 341 виданого Черкаським обласним обєднаним бюро технічної інвентаризації вбачається, що паспорт виготовлений станом на 26.12.2013р., замовником є ОСОБА_1 (а.с. 13).

Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема, визнання права.

Згідно з ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших (спадкоємців).

Стаття 1218 ЦК України передбачає, що до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Оцінюючи надані позивачем докази, суд приходить до висновку що житловий будинок з надвірними спорудами, розташований за адресою: вул. Б.Хмельницького, 92 в с. Водяники, Звенигородського району Черкаської області належав померлому ОСОБА_3.

Оскільки позивач ОСОБА_1 є спадкоємцем померлого ОСОБА_3, однак не може отримати спадкове майно в звязку з відсутністю правовстановлюючих документів, суд вважає за можливе захистити її право шляхом визнання права власності в порядку спадкування за законом на

спадкове майно ОСОБА_3, а саме: житловий будинок, розташований по вул. Б. Хмельницького, 92 в с. Водяники, Звенигородського району Черкаської області.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 15, 16, 328, 392, 1216, 1266 ЦК України та ст. ст. 10, 11, 60, 61, 208, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителькою с. Водяники, вул. Б.Хмельницького, 92 Звенигородського району, Черкаської області право власності в порядку спадкування на будинковолодіння, яке розташоване за адресою: вул. Б.Хмельницького, 92 в с. Водяники, Звенигородського району, Черкаської області, що складається з жилого будинку «А» вартістю 106892грн.; погріба під частиною будівлі «Ж» вартістю 56397грн.; прибудови «а» вартістю 7 981рн.; сараю-майстерні «В» вартістю 32321грн.; літньої кухні «Г» вартістю 126248грн.; убиральні «Д» вартістю 1184грн.; гаража «Е» вартістю 81804грн.; огорожі №1 вартістю 6595грн.; воріт №2 вартістю 2415грн.; колодязя питного №3 вартістю 19351грн., огорожі №4 вартістю 2236грн., яке фактично належало спадкодавцю ОСОБА_3, що помер 22 травня 2004 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом 10 днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Черкаської області через Звенигородський районний суд. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Звенигородського

районного суду ОСОБА_8