Справа № 477/2414/16-ц
Провадження № 2/477/278/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2017 року Жовтневий районний суд Миколаївської області у складі: головуючої - судді Семенової Л.М.,

при секретарі судового засідання - Хижняк К.А.,

розглянувши в м. Миколаєві у відкритому судовому засіданні в залі Жовтневого районного суду Миколаївської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини,

В С Т А Н О В И В:

13 грудня 2016 року позивачка звернулася до суду з позовною заявою, в якій просить стягнути з ОСОБА_2 аліменти на утримання його доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/ 4 частини усіх видів його доходів до повноліття дитини, починаючи з 24 травня 2016 року.

В обґрунтування своїх вимог вказувала, що їх із відповідачем донька ОСОБА_3 проживає із нею та перебуває на її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає.

24 травня 2016 року нею було направлено до суду позов про встановлення батьківства та стягнення з відповідача аліментів. Батьківство відповідача було встановлено в судовому порядку. В той же час, у звязку з зобовязанням відповідача сплачувати аліменти добровільно, вона просила залишити вимоги про стягнення аліментів без розгляду. Однак відповідач свого обовязку щодо сплати аліментів не виконав, тому вона просить про їх стягнення за минулий час.

Представник позивача ОСОБА_4 подала до суду заяву, згідно якої ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила про розгляд справи за її відсутності.

Відповідач ОСОБА_2 звернувся до суду із заявою, в якій позовні вимоги про стягнення з нього аліментів, починаючи з 24 травня 2016 року визнав, просив справу розглянути на підставі наявних письмових доказів без його участі в судовому засіданні.

Дослідивши письмові докази в межах заявлених позовних вимог суд встановив наступне.

З дослідженої судом цивільної справи 477/1018/16-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання батьківства слідує, що позивач звернулася до суду 24 травня 2016 року (дата поштового направлення позову).

У позовній заяві висунуто вимоги про встановлення батьківства відповідача відносно ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 та стягнення аліментів на її утримання.

За заявою представника позивача від 25.07.2016 року вимоги ОСОБА_1 про стягнення аліментів було залишено без розгляду.

Рішенням Жовтневого районного суду Миколаївської області від 25 липня 2016 року встановлено батьківство ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 відносно неповнолітньої ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Вказане рішення приведено до виконання. 26 січня 2017 року видано нове свідоцтво про народження ОСОБА_3, батьком якої зазначено відповідача ОСОБА_2.

Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Статтею 181 та ч. 1 і ч. 2 ст.183 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти (аліменти) на утримання дитини присуджуються в частині від доходу її батька або у твердій грошовій сумі. Розмір частки заробітку (доходу) батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує:

1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини;

2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів;

3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;

4) інші обставини, що мають істотне значення.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 191 СК України, аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за три роки.

Зі змісту досліджених письмових доказів, суд вважає доведеним позивачем прийняття нею заходів до одержання від відповідача аліментів, адже про їх стягнення в судовому порядку вона зверталась ще 24 травня 2016 року та просила залишити ці вимоги без розгляду лише за завірянням відповідача про їх добровільну сплату.

Враховуючи вимоги ст.ст.180, 181, 182, 183, 191 СК України, матеріальне становище дитини, позивачки та відповідача, який до того ж позовні вимоги визнав в повному обсязі, вимоги Сімейного кодексу щодо участі обох батьків в утриманні своїх неповнолітніх дітей, суд вважає, що забезпечення належних умов для розвитку та утримання неповнолітньої ОСОБА_3 можливе зі стягненням аліментів у розмірі 1/ 4 частини усіх видів доходу (заробітку) відповідача.

Окрім цього, згідно зі ст. 79, ст. 88 ЦПК України та Закону України "Про судовий збір" від 8 липня 2011 року з наступними змінами, з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір в сумі 640 грн.

Керуючись ст. ст. 213-215,215, 367 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 кошти (аліменти) на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 (одної четвертої) частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи з 24 травня 2016 року і до досягнення дитиною повноліття.

Рішення суду допустити до негайного виконання в межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір по справі в сумі 640 грн.

Рішення суду може бути оскаржене до апеляційного суду Миколаївської області через Жовтневий районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення або отримання його копії сторонами.

Суддя Л.М.Семенова