АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/4306/17 Справа № 209/3557/16-ц Головуючий у 1 й інстанції - Лобарчук О. О. Доповідач - Пономарь З.М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 червня 2017 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючої судді Пономарь З.М., суддів Баранніка О.П., Посунся Н.Є., при секретарі Самокиші О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Дніпровського районного суду м.Дніпродзержинськ від 28 вересня 2016 року за поданням Головного державного виконавця Дніпровського відділу державної виконавчої служби міста Дніпродзержинська Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Добридніка Сергія Анатолійовича про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України,-

в с т а н о в и л а :

Ухвалою Дніпровського райсуду м.Дніпродзержинськ від 28.09.2016р. задоволено подання державного виконавця Дніпровського відділу державної виконавчої служби м.Дніпродзержинськ, боржника ОСОБА_2 обмежено у праві виїзду за межі України тимчасово, до моменту фактичного виконання вчиненого 14.07.2016р. виконавчого напису нотаріуса про стягнення з нього на користь ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» заборгованості у розмірі 477695грн.44коп. В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просив скасувати вказану ухвалу суду, посилаючись на її невідповідність вимогам закону.

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що вона підлягає скасуванню за такими підставами.

Обмежуючи боржника ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України до фактичного виконання ним виконавчого напису нотаріуса, суд першої інстанції посилався на те, що боржник ухиляється від добровільного виконання вказаного напису, не з'являється на виклики державного виконавця та нехтує вимогами останнього.

Вказаний висновок суду першої інстанції не відповідає вимогам закону та обставинам справи, з яких вбачається наступне.

Положеннями п.5 ч.1 ст.6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» передбачено, що підставою для тимчасового обмеження у праві виїзду громадянина України за її межі є його ухилення від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи), - до виконання зобов'язань. За п.18 ч.3 ст.11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника за межі України до виконання зобов'язань за рішенням.

З аналізу вказаного законодавства вбачається, що необхідною передумовою обрання передбаченого ст.377-1 ЦПК України у якості заходу забезпечення виконання рішення суду, рішення іншого органу (посадової особи), такого заходу як обмеження боржника у виїзді за межі України є встановлення судом дійсних обставин ухилення боржника від виконання судового рішення, виходячи з відомостей, зазначених у поданні державного виконавця та матеріалах виконавчого провадження, а задоволення подання можливе лише за умови доведення державним виконавцем та встановлення судом факту ухилення боржника від виконання зобов'язання - свідомого невиконання ним зобов'язання за наявності для цього реальної можливості.

Між тим, до подання головного державного виконавця Дніпровського відділу державної виконавчої служби м.Дніпродзержинськ надано: копію виконавчого напису, вчиненого 14.07.2016р. приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар І.М. про стягнення з ОСОБА_2, який проживає у АДРЕСА_1, на користь ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» кредитної заборгованості у розмірі 477695грн.44коп. (а.с.5), довідку ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» від 10.08.2016р. на адресу виконавчої служби про встановлення ним фактичного місця проживання у АДРЕСА_2 та про необхідність обмеження боржника у виїзді за межі України до виконання рішення суду (а.с.6), копію постанови про відкриття виконавчого провадження від 26.08.2016р., у якій зазначено про подання заяви про примусове виконання 26.08.2016р. та визначено боржнику строк добровільного виконання до 01.09.2016р. (а.с.7), копію акта державного виконавця Добридніка С.А. від 02.09.2016р. про те, що за адресою проживання боржника ОСОБА_2у АДРЕСА_2 двері ніхто не відчинив, а тому у дверях залишено виклик на 06.09.2016р. (а.с.9).

Тобто, зазначені обставини свідчать про те, що відкриття виконавчого провадження у м.Кам'янське відносно боржника ОСОБА_2, який проживає у м.Київ, здійснено лише на підставі заяви стягувача, при цьому будь-яких доказів проживання боржника саме у АДРЕСА_2 матеріали виконавчого провадження не містять. Виходом державного виконавця 02.09.2016р. начебто за місцем проживання боржника підтвердження останньому не встановлено. Не встановивши навіть місця проживання боржника у м.Кам'янське, державний виконавець тим не менше визначив дату добровільного виконання ним виконавчого напису до 01.09.2016р., а перший виклик при цьому боржника взагалі здійснив на 06.09.2016р. До подання державного виконавця не надано ні відомостей про те, що боржник ОСОБА_2 знає про вчинений 14.07.2016р. виконавчий напис, ні по те, що відносно нього відкрито виконавче провадження у м.Кам'янське, ні про те, що він викликався державним виконавцем.

Між тим, ОСОБА_2 в апеляційній скарзі заперечував як зазначені факти, так і взагалі місце свого проживання у м.Кам'янське та надав відомості про те, що він є уродженцем м.Київ, зареєстрований та працює у м.Київ (а.с.31-41). Крім того, постановою головного державного виконавця Дніпровського відділу державної виконавчої служби міста Дніпродзержинська Добридніком С.А. від 21.12.2016р. виконавчий напис про стягнення з ОСОБА_2 заборгованості повернуто стягувачеві ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» на підставі заяви останнього (а.с.71,72).

Враховуючи наведені обставини, які свідчать про не доведення державним виконавцем факту ухилення боржника від виконання зобов'язання, а саме, свідомого невиконання ним зобов'язання за наявності для цього реальної можливості, підстав для обмеження у праві виїзду боржника за межі України за ст.377-1 ЦПК України не вбачається.

За таких обставин, ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню з відмовою у задоволенні подання державного виконавця про обмеження боржника ОСОБА_2 у праві виїзду за межу України.

Керуючись ст.ст.303,307,312,315 ЦПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу Дніпровського районного суду м.Дніпродзержинськ від 28 вересня 2016 року скасувати.

Відмовити у задоволенні подання Головного державного виконавця Дніпровського відділу державної виконавчої служби міста Дніпродзержинська Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Добридніка Сергія Анатолійовича про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Судді: Пономарь З.М. Бараннік О.П. Посунся Н.Є.