АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/3677/17 Справа № 2-427/11 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Пономарь З.М.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 серпня 2017 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючої судді Пономарь З.М., суддів Баранніка О.П., Посунся Н.Є., при секретарі Сахарові Д.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2, ОСОБА_3 на рішення Кіровського районного суду м.Дніпропетровськ від 06 березня 2017 року за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 (треті особи: Управління Держгеокадастру у м.Дніпропетровську Дніпропетровської області, Дніпропетровська міська рада) про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою, зобовязання знесення гаража та огорожі, відшкодування моральної шкоди,-

в с т а н о в и л а :

У жовтні 2009 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом, в останній редакції якого просив зобовязати сусідів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 усунути перешкоди у користуванні належною йому земельною ділянкою у домоволодінні №78-А по вул.Савченка у м.Дніпро, знести гараж, який частково заходить на вказану земельну ділянку та огорожу, яка розташована на ній, стягнути 15 000грн. на відшкодування заданої йому моральної шкоди.

Рішенням Кіровського райсуду м.Дніпропетровськ від 06.03.2017р. ухвалено зобовязати ОСОБА_2 та ОСОБА_3 усунути перешкоди ОСОБА_4 у користуванні земельною ділянкою №78-а по вул.Савченка у м.Дніпро шляхом знесення гаражу. У задоволенні позову ОСОБА_4 про відшкодування моральної шкоди відмовлено. Додатковим рішенням того ж суду від 13.03.2017р. ухвалено зобовязати ОСОБА_2 та ОСОБА_3 усунути перешкоди у користуванні земельною ділянкою ОСОБА_4 шляхом знесення огорожі, яка фактично знаходиться на земельній ділянці №78-а по вул.Савченка у м.Дніпро .

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 просили скасувати вказане рішення суду першої інстанції, посилаючись на його невідповідність вимогам закону.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що воно підлягає скасуванню в частині задоволення позову про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою, зобовязання знести гараж та огорожу з ухваленням нового рішення про відмову у позові у цій частині за такими підставами.

Ухвалюючи рішення про зобовязання ОСОБА_2 та ОСОБА_3 усунути перешкоди ОСОБА_4 у користуванні земельною ділянкою №78-а по вул.Савченка у м.Дніпро шляхом знесення гаражу та огорожі, суд першої інстанції виходив з того, що вказаний гараж відповідачами збудовано самовільно та частково разом з огорожею займає земельну ділянку позивача.

Вказаний висновок суду першої інстанції не відповідає обставинам справи, з яких вбачається наступне.

Згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку від 16.03.2004р. власником наданої для будівництва та обслуговування земельної ділянки площею 0,0841га за адресою: вул.Савченка, 80 у м.Дніпропетровськ була ОСОБА_5 (а.с.76 т.1). Розпорядженням міського голови Дніпропетровської міської ради від 16.03.2007р. на підставі заяви ОСОБА_5 індивідуальному житловому будинку по вул.Савченка, 80 у м.Дніпропетровськ присвоєно нову адресу - вул.Савченка, 78 (а.с.74 т.1).

За нотаріально посвідченими 31.03.2009р. договорами дарування ОСОБА_5 подарувала ОСОБА_4 земельну ділянку площею 0,0692га за адресою вул.Савченка, 78 у м.Дніпропетровськ та 68/100 частин домоволодіння, які складаються з житлового будинку «А-2» загальною площею 120,5кв.м., гаража «В», сараю «Г», споруд №4,5.9,10, ? частин споруд №1-3, 6-8 (а.с.6,7,8-11,73 т.1). На підставі договору дарування 13.05.2009р. ОСОБА_4 видано Державний акт на право власності на земельну ділянку площею 0,0692га за адресою вул.Савченка, 78-А у м.Дніпропетровськ (а.с.12 т.1).

Суміжними землевласниками відносно земельної ділянки ОСОБА_4 є ОСОБА_2 та ОСОБА_3 Зокрема, згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку від 27.05.2002р. ОСОБА_2 є власником наданих для обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд земельних ділянок за адресою вул.Савченка, 80 у м.Дніпропетровськ загальною площею 0,0166 га, які складаються з ділянки 1 площею 0,0086га, ділянки 2 площею 0,0009га, ділянки 3 площею 0,0070га (а.с.38 т.1). Згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку від 09.12.2004р. ОСОБА_3 є власником наданих для обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд земельних ділянок за адресою вул.Савченка, 80 у м.Дніпропетровськ загальною площею 0,0306га, які складаються з земельної ділянки 1 площею 0,0276га та земельної ділянки 2 площею 0,0030га (а.с.37 т.1).

Згідно технічного паспорта, складеного КП «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації» 31.10.2003р., 80/125 частин домоволодіння за адресою вул.Савченка, 80 у м.Дніпропетровськ, зокрема, складаються з житлового будинку «А-1» 1900 року побудови, сараїв «Б», «В», погребу «Г» невідомого року побудови, сараю «Д» 1974 року побудови. Будівлі сараїв «Б», «В», «Д» побудовані на межі з домоволодінням №78 по вул.Савченка, на відстані від житлового будинку на межі ділянок зазначені огорожі №12,15.

Рішенням виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради від 27.12.2010р. ОСОБА_2 та ОСОБА_3 погоджено прийняття в експлуатацію прибудови «А1-1» та гаража «З» за адресою вул.Савченка, 80 у м.Дніпропетровськ (а.с.61 -63 т.1). 17.01.2011р. Державною архітектурно-будівельною інспекцією у Дніпропетровській області забудовникам ОСОБА_2 та ОСОБА_3 видано «Сертифікат відповідності державним будівельним нормам, стандартам та правилам», яким засвідчено відповідність державним стандартам, будівельним нормам і правилам житлового будинку загальною площею 149,1 кв.м., у тому числі, прибудови площею 35кв.м., з господарськими спорудами і будівлями відповідно до технічного паспорту, виданого КП «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації» 28.08.2009р. (а.с.64 т.1).

За висновком судової будівельно-технічної експертизи від 20.06.2013р. фактичні межі земельних ділянок №78-А та №80 по вул.Савченка у м.Дніпропетровськ не відповідають межам згідно Державних актів на право власності на земельну ділянку на імя ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 Земельна ділянка домоволодіння №80 частково заходить на земельну ділянку домоволодіння №78-А та фактично зайнята гаражем, огорожею та двором ОСОБА_2 та ОСОБА_3, а саме, під гаражем 5кв.м., під двором 6кв.м., земельна ділянка, що примикає до будинку №80 10кв.м., а також на землі міської ради 10кв.м. Згідно Плану земельних ділянок №78-А та №80, наведеному у додатку №1 до експертизи, камяна огорожа повністю знаходиться на земельній ділянці домоволодіння №78-А, із загальною площі гаража ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у розмірі 67кв.м. 5кв.м. розміщується на земельній ділянці ОСОБА_4. а 10 кв.м. під землями міської ради. Додаток №2 експертизи містить фотографії будинків №78-А та №80, гаражу та огорожі (а.с.114- 123 т.1).

За висновком комісійної судової будівельно-технічної експертизи від 15.08.2016р. при дослідженні земельних ділянок домоволодінь №78-А та №80 по вул.Савченка у м.Дніпропетровськ встановлено, що земельні ділянки розташовані на місцевості з різким перепадом висот. Огорожа, яка встановлена між земельними ділянками побудована на підпірній стіні, що утримує від обвалення та сповзання масиву грунту і її перенесення може призвести до обвалення, сповзання масиву ґрунту. Перенесення підпірної стінки та встановлення її такими чином, щоб вона розташовувалась по межі земельної ділянки можливо лише за умови, якщо буде частково розібрано стіну погребу, яка є шлаколитою, або при використанні даної стіни як підпірної. У такому разі стіна погребу стане зовнішньою та її використання можливе лише після забезпечення влаштування необхідних інженерно-технічних заходів щодо використання стіни як зовнішньої. Для догляду за зовнішньою стіною необхідно виділення 1 м земельної ділянки. При перенесенні стіна гаражу буде розташована безпосередньо над входом у погріб, який розташований у гаражі, вхід у погріб буде неможливий, а ширина гаражу недостатньою для використання його за функціональним призначенням. Для входу у погріб необхідно буде облаштувати новий вхід або відновити старий, який на момент дослідження закладено. Перенесення огорожі, яка встановлена на підпірній стінці від гаражу до житлового будинку, можливе впритул до стіни будинку з виділенням 1м для догляду за нею. При перенесенні огорожі та підпірної стінки вздовж житлового будинку та встановлення її по межі земельної ділянки власники домоволодіння №80 не матимуть можливості доглядати за зовнішньою стіною будинку, що є порушенням п.3.25*ДБН 306-92**. За висновком експертизи усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою №78-А шляхом переносу частини гаражу, огорожі та підпірної стінки можливо при виконанні зазначених умов та робіт, які потребують значних матеріальних затрат. З врахуванням дослідженого експертами запропоновано вирішити спір між сусідами шляхом встановлення земельного сервітуту та суперфіцію (а.с.221-226 т.1).

У судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_2 пояснив, що у них з ОСОБА_4 не було ніяких спорів щодо межі їх земельних ділянок та розміщення гаража. Разом вони виконували роботи по бетонуванню земельної ділянки, яка знаходиться навпроти його житлового будинку. Замість старого деревяного паркану за взаємною згодою ОСОБА_4 звів підпірну стінку між їх земельними ділянками, на якій встановив камяну огорожу. Проти їх з ОСОБА_3 гаража, який побудовано на місці попередніх старих сараїв, ОСОБА_4 не лише не заперечував, а навпаки, обклав його зовнішню стіну зі свого двору такою ж червоною цеглою, з якою виконані його будинок, камяна огорожа та інші будівлі. Конфлікт виник у звязку з тим, що ОСОБА_4, не погодивши з ним, заклав вікна у його гаражі. Після цього не дозволяв зайти у його двір для обладнання даху гаража системою водовідведення. Вважав таке обладнання можливим за умови надання йому допуску до даху гаража. Представник ОСОБА_4 у судовому засіданні апеляційного суду пояснення ОСОБА_2 не спростовував.

Пояснення ОСОБА_2 повністю підтверджуються планами технічного паспорту, планом додатку до експертизи та фотографіями, зробленими експертом та доданими до висновку судової експертизи. З вказаних письмових доказів вбачається, що попередні сараї «Б», «В», «Д» домоволодіння №80 по вул.Савченка побудовані на межі з домоволодінням №78-А по вул.Савченка на рівні житлового будинку №80, таке ж розміщення гаражу та житлового будинку №80 зафіксовано і фотографіями експерта. Крім того, фотографіями експерта зафіксовано також і те, що зовнішня стіна гаражу фактично є огорожею між ділянками, обкладена червоною цеглою та є продовженням камяної огорожі з червоної цегли, виконаної на підпірній стінці. Згідно плану земельних ділянок, наведеного у додатку №1 до судової експертизи, вказані підпірна стінка та камяна огорожа знаходяться на земельній ділянці домоволодіння №78-А.

Таким чином, встановлені обставини свідчать, що як підпірна стінка, так і встановлена на ній спірна камяна огорожа з червоної цегли, фактично зведені на земельній ділянці домоволодіння №78-А самим ОСОБА_4, а тому підстав для покладення на ОСОБА_2 та ОСОБА_3 обовязку знесення цієї камяної огорожі немає. Гараж ОСОБА_2 та ОСОБА_3 побудовано з дозволу виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради, рішенням якого від 27.12.2010р. погоджено прийняття його в експлуатацію, а 17.01.2011р. Державною архітектурно-будівельною інспекцією у Дніпропетровській області їм як забудовникам видано «Сертифікат відповідності державним будівельним нормам, стандартам та правилам», яким засвідчено його відповідність державним стандартам, будівельним нормам і правилам. З врахуванням вказаних обставин та положень ст.376 ЦК України побудований гараж ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не може вважатись самочинним, а тому висновок суду першої інстанції про його знесення як самовільного будівництва є безпідставним. Крім того, встановлені обставини свідчать, що лише 5кв.м. із площі вказаного гаража загальним розміром 67кв.м. розміщується на земельній ділянці ОСОБА_4 Тобто, фактично, спірною є лише вказана частина гаражу, а тому знесення усього гаражу за позовом ОСОБА_4 є безпідставним. Міська рада, на 10 кв.м. земель якої розміщується інша частина гаража, позовних вимог не заявляла, а навпаки, рішенням в особі свого виконавчого комітету від 27.12.2010р. погодилась з його будівництвом. Між тим, обрання такого способу захисту як знесення лише частини гаража (5кв.м.) є не лише технічно неможливим відносно будівлі, а й фактично неможливим з урахуванням встановлених судовою експертизою від 15.08.2016р. обставин про те, що перенесення частини гаража можливе лише після забезпечення влаштування необхідних інженерно-технічних заходів.

Колегія суддів також враховує встановлені обставини про фактичну згоду ОСОБА_4 з гаражем ОСОБА_2 та ОСОБА_3, використання його стіни у якості огорожі між земельними ділянками, виконання його облагородження зі свого двору та відсутність обґрунтування про конкретні порушення його прав та інтересів, повязані з розміщенням гаражу. Єдине посилання ОСОБА_4 на порушення його прав повязане лише з необхідністю обладнання даху гаражу системою водовідведення. Однак його усунення не повязано ні зі знесенням, ні з перенесенням частини гаражу, ОСОБА_2 заперечував наявність спору з цього приводу, погоджувався обладнати дах гаражу системою водовідведення добровільно за умови допуску його ОСОБА_4 до вказаної частини гаражу.

Враховуючи встановлені обставини, підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_4 про зобовязання ОСОБА_2 та ОСОБА_3 знести гараж та огорожу відповідно до вимог ст.391 ЦК України, ст.152 ЗК України не вбачається, а тому у їх задоволенні слід відмовити. Оскільки висновки суду першої інстанції в частині задоволення позову про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою та зобовязання знести гараж та огорожу не відповідають обставинам справи, його рішення на підставі п.2,3 ст.309 ЦПК України підлягає скасуванню з ухваленням у цій частині нового рішення про відмову у позові. Підстав для скасування рішення суду першої інстанції в іншій частині - в частині відмови у задоволенні позову ОСОБА_4 про відшкодування моральної шкоди немає, а тому апеляційна скарга задовольняється частково.

Керуючись ст.ст.307,309,316 ЦПК України, колегія суддів,-

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Кіровського районного суду м.Дніпропетровськ від 06 березня 2017 року та додаткове рішення того ж суду від 13 березня 2017 року скасувати в частині задоволення позову про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою, зобовязання знести гараж та огорожу.

Відмовити у задоволенні позову ОСОБА_4 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою та про зобовязання знесення гаража та огорожі.

В іншій частині рішення залишити без змін.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і протягом двадцяти днів може бути оскаржено до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ.

Судді : Пономарь З.М. Бараннік О.П. Посунся Н.Є.