Провадження № 2/369/765/17
УХВАЛА

Іменем України

02.02.2017 року Києво-Святошинський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Волчко А.Я. ,

секретаря: Раситюк М.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання договору позики удаваним правочином, -

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Києво-Святошинського районного суду Київської області знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання договору позики удаваним правочином.

30.01.2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про забезпечення позову, просив накласти арешт на квартиру №88, що знаходиться за адресою: Київська обл., смт. Чабани, вул. Машинобудівників, буд. 4в, що належить на праві приватної власності ОСОБА_3 та земельну ділянку: кадастровий номер :01:027:5024, площею 0.0738 га, розташовану у с. Святопетрівське, Клєво-Святошинського р- ну, Київської області, що належите на праві приватної власності ОСОБА_2, у звязку з тим, що відповідачі у будь-який момент можуть її відчужити на користь третіх осіб, що може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду у разі ухвалення його на користь Позивача.

Сторони в судове засідання не з'явились, проте їх неявка не перешкоджає розгляду заяви. У зв'язку з неявкою сторін в силу ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову слід залишити без задоволення, з огляду на наступне.

Відповідно до ч.1, ч.3 ст.151 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову.

Згідно з ч.3 ст.151 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити в подальшому неможливим виконання рішення суду.

Частиною 2 ст.152 ЦПК України передбачено, що у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов; вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Відповідно до абз.1 ч.4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року № 9 "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" суд (суддя), розглядаючи заяву про забезпечення позову, має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Тобто, законодавець вказує лише на можливість, а не обов'язок суду забезпечити позов, при чому відповідно до вимог законодавства це можливо за умови, що з матеріалів справи чи самої заяви про забезпечення позову вбачається, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Виходячи з викладеного, забезпечення позову має бути обумовлено предметом спору та наявністю обґрунтованого припущення того, що невжиття вказаних заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Як вбачається зі змісту позову доводи про існування обставин, передбачених ч.3 ст.151 ЦПК України, які можуть бути підставою для забезпечення такого позову, зокрема, доводів про те, чому, без забезпечення позову буде неможливо виконати рішення суду про стягнення з відповідачів грошової суми в розмірі 1359 542 грн. 90 коп. у разі задоволення позову, у заяві відсутні.

З заяви та доводів позивача реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду при задоволенні позову, не вбачається.

Суд не встановив обставин, які б свідчили, що невжиття заходів забезпечення позову шляхом накладання арешту на квартиру та земельну ділянку, яка належить відповідачам, утруднить або може призвести до неможливості виконання рішення суду у разі задоволення позову.

Крім того, в заяві про забезпечення позову відсутні дані про співмірність забезпечення позову позовним вимогами.

Так, при зазначенні позовної вимоги в розмірі 1359 542 грн. 90 коп. в заяві не зазначена та не підтверджена документально вартість нерухомого майна, яка належить на праві приватної власності відповідачм та на яку позивач просить накласти арешт.

Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, а тому позивач, у разі появи обґрунтованих підстав вважати, що невжиття відповідних заходів унеможливить чи утруднить виконання рішення суду, може повторно звернутися до суду із заявою про забезпечення позову.

В зв'язку з вищевикладеним суд вважає, що заява про забезпечення позову є необґрунтованою, і враховуючи обставини справи, характер правовідносин, предмет та ціну позову, обсяг позовних вимог, суд вважає, що на теперішній час відсутні достатні підстави вважати, що не вжиття заходів забезпечення позову, може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду, тому в задоволенні заяви представника позивача про забезпечення позову слід відмовити

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст. 151, 152, 153, 209, 210 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

у х в а л и в:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання договору позики удаваним правочином відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Київської області через Києво-Святошинський районний суд Київської області шляхом подання апеляційної скарги протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Волчко А.Я