Справа № 356/1885/16-ц Головуючий у І інстанції Дудар Т. В.
Провадження № 22-ц/780/842/17 Доповідач у 2 інстанції Суханова Є. М.
Категорія 1 15.02.2017
УХВАЛА

Іменем України

15 лютого 2017 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі:

Головуючого судді Суханової Є.М.,

суддів: Данілова О.М., Мережко М.В.,

за участю секретаря: Бобка О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Березанського міського суду Київської області від 24 листопада 2016 року по справі за позовом ОСОБА_2 до територіальної громади м. Березань в особі Березанської міської ради Київської області про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю, -

ВСТАНОВИЛА:

У жовтні 2016 року позивачка звернулася до суду із позовною заявою про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю. Свої вимоги позивач обгрунтвувала тим, що на підставі рішення виконавчого комітету Березнаської міської ради народних депутатів від 04 квітня 1998 року № 100 їй 19 червня 1998 року було видано ордер на жиле приміщення № 1865 на право зайняття жилого приміщення по АДРЕСА_1 жилою площею 40,6 кв. м, де ОСОБА_2 разом із членами своєї сім'ї проживає до цього часу. Протягом всього періоду проживання у зазначеному житловому будинку періодично проводить поточний та капітальний ремонти, має відповідні договори по забезпеченню умов проживання, своєчасно розраховується за надані послуги по забезпеченню життєдіяльності, тому просила визнати за нею право власності за набувальною давністю на житловий будинок площею 40,6 кв. м по АДРЕСА_1

Рішенням Березанського міського суду Київської області від 24 листопада 2016 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з висновком суду першої інстанції, апелянт подала апеляційну скаргу, в якій посилається на те, що рішення незаконне, ухвалене в результаті неправильного застосування норм матеріального та процесуального права, а також судом неповно з'ясовано обставини, що мають значення для справи.

Колегія суддів вислухавши доповідь судді-доповідача, вивчивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги вважає, що вона не обґрунтована та не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Згідно до ст. 3 Цивільного кодексу України загальними засадами цивільного законодавства є: 1) неприпустимість свавільного втручання у сферу особистого життя людини; 2) неприпустимість позбавлення права власності, крім випадків, встановлених Конституцією України та законом; 3) свобода договору; 4) свобода підприємницької діяльності, яка не заборонена законом; 5) судовий захист цивільного права та інтересу; 6) справедливість, добросовісність та розумність.

Згідно зі ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов'язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Суд може відмовити у захисті цивільного права та інтересу особи в разі порушення нею положень частин другої - п'ятої статті 13 цього Кодексу.

Судом першої інстанції було встановлено, що ОСОБА_2 підставі рішення виконавчого комітету Березнаської міської ради народних депутатів від 04 квітня 1998 року № 100 від 19 червня 1998 року було видано ордер на жиле приміщення № 1865 на право зайняття жилого приміщення по АДРЕСА_1 жилою площею 40,6 кв. м., у зазначеному будинку зареєстрована та постійно проживає ОСОБА_2 разом із сім'єю, що складається з трьох осіб.

З матеріалів справи вбачається, оригінал ордеру на жиле приміщення від № 1865 від 19 червня 1998 року, виданий ОСОБА_2 з сім'єю з трьох чоловік на підставі рішення виконавчого комітету Березанської міської ради народних депутатів № 100 від 04 квітня 1998 року, вказаний ордер виданий на право зайняття жилого приміщення жилою площею 40,6 кв. м по АДРЕСА_1 (а.с. 28) та оригінал акту обстеження по факту проживання особи за місцем реєстрації № 353 від 31 березня 2016 року за адресою АДРЕСА_1, відповідно до якого з 19 червня 1998 року ( а.с. 29)

Відмовляючи в задоволенні позову, суд виходив з того, що позивач не довела суду наявність передбачених ст.344 ЦК України підстав для набуття нею права власності за набувальною давністю на житлове приміщення.

Колегія суддів згідна з таким висновком суду.

Відповідно до частини першої статті 344 ЦК особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено Цивільним кодексом України.

Враховуючи положення статей 335 і 344 ЦК, право власності за набувальною давністю може бути набуто на майно, яке належить на праві власності іншій особі (а не особі, яка заявляє про давність володіння), а також на безхазяйну річ. Отже, встановлення власника майна або безхазяйності речі є однією з обставин, що має юридичне значення, і підлягає доведенню під час ухвалення рішення суду.

Враховуючи зазначене, колегія суддів, бере до уваги ту обставину, що ані відповідачем, ані позивачем не надано жодних доказів на підтвердження того, що територіальна громада м. Березань в особі Березанської міської ради Київської області має будь-які права на будинок по АДРЕСА_1, сторонами не надано копії або оригіналу рішення виконавчого комітету Березанської міської ради народних депутатів № 100 від 04 квітня 1998 року, на підставі якого й було видано ордер на зайняття спірного жилого приміщення. Також не було надано доказів того, хто взагалі є власником даного майна або ж те, що спірний будинок є безхазяйною річчю.

Виходячи зі змісту п. 9 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав" № 5 від 07 лютого 2014 року та ст. 344 ЦК України обставинами, які мають значення для справи і які повинен довести позивач, є такі: майно може бути об'єктом набувальної давності; добросовісність володіння; відкритість володіння; давність володіння та його безперервність; відсутність інших осіб, які претендують на це майно; відсутність титулу (підстави) у позивача для володіння майном та набуття права власності.

Так, колегією суддів достовірно встановлено, що апелянтка не вказала, у чому проявляється з боку відповідача порушення, невизнання чи оспорювання її прав з приводу спірного будинку.

Як передбачено ст. ст. 59, 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Отже, колегія суддів погоджується з тим, що судом першої інстанції повно і всебічно з'ясовані всі обставини справи, дана належна правова оцінка доказам, висновки суду відповідають фактичним обставинам справи, а ухвалене рішення відповідає вимогам матеріального і процесуального права, а тому підстави для його скасування відсутні.

За таких обставин апеляційну скаргу необхідно відхилити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції та не можуть бути підставою для скасування рішення суду.

Згідно ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Березанського міського суду Київської області від 24 листопада 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: