Дата документу 16.02.2017
ЄУ № 420/2388/16-ц
Провадження №2/420/116/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2017 року Новопсковський районний суд Луганської області

у складі: головуючого судді Потапенко Р.Р.

за участю секретаря Войтенко О.А.,

позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Новопсков цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Можняківської сільської ради Новопсковського району Луганської області про встановлення факту родинних відносин та визнання права на земельну частку (пай) у порядку спадкування за законом, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору -Відділ Держгеокадастру у Новопсковському районі Луганської області,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1, звернулася до Новопсковського районного суду з позовною заявою (уточненою), в якій просила встановити факт того, що ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5, була донькою ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_6, визнати за нею, ОСОБА_1, право на земельну частку (пай) розміром 8,63 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), вартістю 191449,08 грн. (станом на 01.01.2016) із земель КСП «Білолуцьке» Новопсковського району Луганської області, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5.

Обґрунтовує свої вимоги, тим що ІНФОРМАЦІЯ_6 померла її бабуся, ОСОБА_4, після смерті якої відкрилася спадщина у вигляді права на земельну частку (пай), площею 8,63 в умовних кадастрових гектарах, яка їй була надана як члену КСП «Білолуцьке». Але за життя бабуся не встигла отримати відповідний сертифікат на право на земельну частку (пай). За життя ОСОБА_4 заповіту не склала. Відповідно до вимог ст.529 ЦК УРСР (в редакції 1963 року) спадкоємець першої черги за законом після смерті ОСОБА_4 є її донька (мати позивача) ОСОБА_3, яка на момент відкриття спадщини після ОСОБА_4 проживала з останньою та вела спільне господарство. За життя ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 не встигла оформити спадкові права після ОСОБА_4, але вступила в управління та володіння спадковим майном своєчасно. Проте документи, які підтверджують родинні відносини між ними на даний час втрачені, тому позивач позбавлена можливості підтвердити факт родинних відносин між її матір'ю та бабусею. Встановлення факту родинних відносин має для неї юридичне значення, так як вона зможе реалізувати своє право на спадщину за законом після матері ОСОБА_3 Позивач як спадкоємець першої черги після ОСОБА_3 отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на ? частину майна. У грудні 2016 року вона та її рідний брат -відповідач у справі, дізналися про наявність земельної частки (пай). Звернувшись до Новопсковської державної нотаріальної контори з метою отримання свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну частку (пай), вона отримала відмову у видачі свідоцтва, так як при перевірці документів державний нотаріус виявив, що відсутній правовстановлюючий документ на ім'я ОСОБА_4 на спадкове майно (сертифікат на право на земельну частку (пай)), у зв'язку з чим вона була змушена звернутися до суду з даним позовом.

Позивач в судовому засіданні уточнені позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити у повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві.

Відповідач, ОСОБА_2, в судовому засідання пояснив, що він є рідним братом позивача та як спадкоємець першої черги за законом не заперечує проти задоволення позовних вимог ОСОБА_1

Представник відповідача, Можняківської сільської ради Новопсковського району Луганської області, в судове засідання не з'явився, просив розглянути справу без його участі, проти задоволення позовних вимог не заперечує.

Представник третьої особи, Відділу Держгеокадастру у Новопсковському районі Луганської області, в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, просив рішення ухвалити на розсуд суду.

Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Дослідивши та оцінивши письмові докази у справі у їх сукупності, вислухавши пояснення сторін та допитавши свідків, суд дійшов до таких висновків.

Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2, виданого 29.01.1997 Білолуцькою селищною радою Новопсковського району Луганської області, ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_6, про що в книзі реєстрації смертей було зроблено актовий запис №8 від 29.01.1997 (а.с.7).

Як вбачається з довідки №19-28-0.4-1031/15-16, виданої 17.11.2016 Відділом Держгеокадастру у Новопсковському районі Луганської області, ОСОБА_4 внесена в списки, що додані до Державного акту на право колективної власності на землю серії НОМЕР_3, виданого Можняківською сільською радою народних депутатів від 18 жовтня 1996 року по КСП «Білолуцьке» за №544, а також в списки, додані до Технічної документації по паюванню земель колективної власності сільськогосподарського підприємства «Білолуцьке» Новопсковського району Луганської області за №19 (пенсіонери). Розмір земельної частки (паю) складає 8,63 умовних кадастрових гектарів (ас.14), про що також свідчить копія Державного акту на право колективної власності на землю серії НОМЕР_3, виданого 18.10.1996 Можняківською сільською радою Новопсковського району Луганської області та додатком до нього (а.с.42-58).

Згідно довідки №9-28-0.4-333/15-17 від 06.02.2017, виданої відділом Держгеокадастру у Новопсковському районі Луганської області, згідно розпорядження Новопсковської РДА від 20.03.2002 №118 та додатку до нього «Перерахунок земельної частки (паю) та її вартості по КСП «Білолуцьке» Новопсковського району Луганської області) вартість земельної частки (паю) з врахуванням коефіцієнту індексації 4,796 станом на 01.01.2016 становить 191449,08 (а.с.41).

Відповідно до п. 2 Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» від 8 серпня 1995 року за № 720/95, право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю.

При паюванні вартість і розміри в умовних кадастрових гектарах земельних часток (паїв) всіх членів підприємства, кооперативу, товариства є рівними.

Згідно п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 16.04.2004 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай).

Крім того, Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ в ухвалі від 27 серпня 2014 року (справа № 6-12823св14) зазначив, що право особи на земельну частку (пай) виникає з моменту отримання сільськогосподарським підприємством державного акту про право колективної власності, в якому ця особа вказана як така, що має право на земельну частку (пай). Це право є непорушним та підлягає захисту без обмеження строком позовної давності.

Відповідно до п. 11 постанови Пленуму ВСУ від 30.05.2008 року №7 "Про судову практику у справах про спадкування" якщо спадкодавець мав право на земельну частку (пай), але за життя не одержав сертифіката на право власності на земельну частку (пай), при вирішенні спору про право спадкування на земельну частку (пай) суд застосовує положення чинного на час існування відповідних правовідносин Земельного кодексу України 1990 року, Указу Президента України від 8 серпня 1995 року № 720/95 "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям" та відповідні норми ЦК УРСР.

В даному випадку на момент відкриття спадщини діяв Цивільний Кодекс Української РСР (в редакції 1963 року).

Згідно статей 525, 548 ЦК УРСР 1963 року часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця; прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Відповідно до п.3 Указу Президента України від 10 листопада 1994 року № 666/94 «Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва» право на земельну частку (пай) може бути передано у спадщину.

Таким чином, після смерті ОСОБА_4 відкрилася спадщина у вигляді земельної частки (пай) площею 8,63 умовних кадастрових гектарів із земель колективної власності сільськогосподарського підприємства «Білолуцьке» Новопсковського району Луганської області.

Згідно ч. 1 ст. 529 ЦК УРСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого.

Частинами 1, 2 ст. 549 ЦК УРСР визначається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Як вбачається з довідки №127, виданої 05.12.2016 виконкомом Білолуцької селищної ради Новопсковського району Луганської області, ОСОБА_4, 1912 року народження проживала та була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1, з 22.03.1994 та вибула ІНФОРМАЦІЯ_6 у зв'язку зі смертю. На час смерті разом з нею проживала та вела спільне господарство донька ОСОБА_3, 1928 року народження (а.с.8).

Проте, як вбачається з матеріалів справи, документи, що підтверджують родинні відносини між ОСОБА_3, померлою ІНФОРМАЦІЯ_5, та ОСОБА_4, померлою ІНФОРМАЦІЯ_6, втрачені.

Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_6 підтвердили факт того, що ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5, дійсно була донькою ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_6. На час смерті ОСОБА_4 вони проживали разом та вели спільне господарство.

Відповідно до ч. 2 ст. 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Згідно п. 2 постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» справи про спадкування розглядаються в порядку позовного провадження. Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення свідків, суд прийшов до висновку, що вимоги позивача щодо визнання факту родинних відносин між ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5, та ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_6, підлягають задоволенню, оскільки вони законні, обґрунтовані та підтверджені наявними в справі доказами.

Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4, виданого 12.09.2006 Білолуцькою селищною радою Новопсковського району Луганської області, ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_5, про що в книзі реєстрації смертей було зроблено актовий запис №70 від 12.09.2006 (а.с. 9).

Судом встановлено, що ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5, була матір'ю позивача, що підтверджується свідоцтвом про народження на ім'я «ОСОБА_8» (рос. мовою) серії НОМЕР_6, виданим Трембачівським сільським бюро ЗАГС 14.11.1949, актовий запис №26; та свідоцтвом про одруження ОСОБА_7 та ОСОБА_8 серії НОМЕР_5, виданим Білолуцькою селищною радою Новопсковського району Ворошиловградської області 15.09.1970, актовий запис №34(а.с.10).

Як вбачається з свідоцтва про право на спадщину за законом серії НОМЕР_7, виданим державним нотаріусом Новопсковської державної нотаріальної контори 25.05.2007, ОСОБА_1 отримала свідоцтво про право на спадщину за законом після матері, ОСОБА_3, на 1/2 частину житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.11), що також підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно №15113641, сформованим 04.07.2007 Новопсковським РБТІ (а.с.12).

Постановою про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 03.02.2017 державний нотаріус Новопсковської ДНК Ковальов А.О. відмовив ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після ОСОБА_3 у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу на спадкове майно - сертифіката на право на земельну частку (пай).

Отже, в даний час позивач бажає реалізувати своє право на спадщину за законом, але не може цього зробити, так як за життя її бабуся ОСОБА_4 не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай), а мати не встигла належним чином оформити своє право на спадкове майно.

В судовому засіданні належними та допустимими доказами доведено факт родинних відносин ОСОБА_4, померлої ІНФОРМАЦІЯ_6, та ОСОБА_3, померлої ІНФОРМАЦІЯ_5.

Судом встановлено, що мати позивача як спадкоємець за законом першої черги відповідно до ст.ст. 548, 549 ЦК України (в ред.1963 року) фактично прийняла спадщину, яка залишилися після смерті її матері ОСОБА_4, що підтверджується довідкою №127, виданою 05.12.2016 виконкомом Білолуцької селищної ради Новопсковського району Луганської області, але не оформила свої права у встановленому законом порядку.

Згідно ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ст.1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

Згідно ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, подружжя, батьки.

Згідно ст. 3 Земельного Кодексу України й п. 3 Указу Президента України від 10.11.1994 року, право на земельну частку (пай) може бути передане в спадщину, тому позивач, як спадкоємець за законом має право на земельну частку (пай), що залишилася після смерті її матері -ОСОБА_3 і вправі вимагати сертифікат на земельну частку (пай), що засвідчує належне їй право на земельний пай у порядку спадкування за законом.

Документом, що підтверджує право особи на земельну частку (пай) є сертифікат.

Відповідно до п.п.4,5 Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих в колективну власність сільськогосподарським підприємствам та організаціям" сертифікат видається відповідною районною державною адміністрацією в розмірі, рівному для всіх колишніх членів КСП, у зв'язку з чим вимоги позивача обґрунтовані й підлягають задоволенню.

Таким чином, з урахуванням вищевикладеного, суд вважає вимоги позивача про встановлення факту родинних відносин між ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5, та ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_6, та про визнання права на земельну частку (пай), в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3, такими, що підлягають задоволенню, оскільки вони законні, обґрунтовані та доказово підтверджені матеріалами справи.

Керуючись ст.ст. 3, 10, 11, 15, 57-61, 88, 212-215, 223 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Можняківської сільської ради Новопсковського району Луганської області про встановлення факту родинних відносин та визнання права на земельну частку (пай) у порядку спадкування за законом, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору -Відділ Держгеокадастру у Новопсковському районі Луганської області, -задовольнити.

Встановити, що ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 в селищі Білолуцьк Новопсковського району Луганської області була донькою ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_6 в селищі Білолуцьк Новопсковського району Луганської області.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, право на земельну частку (пай) розміром 8,63 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), вартістю 191449,08 грн. (станом на 01.01.2016) із земель колективного сільськогосподарського підприємства «Білолуцьке» Новопсковського району Луганської області, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку, встановленого для подачі апеляційної скарги, якщо така не була подана.

Апеляційну скаргу на рішення може бути подано апеляційному суду Луганської області через Новопсковський районний суд Луганської області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Повний текст рішення складено 16 лютого 2017 року.

Суддя