провадження 2/201/325/2017
УХВАЛА

31 січня 2017 року Жовтневий районний суд

м. Дніпропетровська

в складі: головуючого

судді Антонюка О.А.

за участі секретаря Дашкевич Х.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи: Новомосковська державна нотаріальна контора та Новомосковська міська рада, про усунення перешкод в користуванні майном та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, треті особи: Новомосковська державна нотаріальна контора та Новомосковська міська рада, про визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 05 серпня 2016 року звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2, треті особи: Новомосковська державна нотаріальна контора та Новомосковська міська рада, про усунення перешкод в користуванні майном.

ОСОБА_2 28 грудня 2016 року заявила зустрічний позов про визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом і ухвалою суду від 28 грудня 2016 року його було прийнято до спільного розгляду з первісним позовом та обєднано вимоги за зустрічним позовом в одне провадження з первісним позовом.

Суд вважає, що позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи: Новомосковська державна нотаріальна контора та Новомосковська міська рада, про усунення перешкод в користуванні майном підлягає залишенню без розгляду, виходячи з наступного.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 207 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не зявився в судове засідання, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності. Частина 3 ст. 76 ЦПК України передбачає можливість вручення повістки про слухання справи повнолітнім членам сімї і це є належне вручення повістки про явку до суду на слухання справи.

Згідно з ч. 5 ст. 76 ЦПК України вручення судової повістки представникові особи, яка бере участь у справі, вважається врученням повістки і цій особі.

Перевіривши матеріали справи, зясувавши думку учасників судового засідання, судом встановлено, що належним чином повідомлений про слухання справи за первісним позовом позивач або його представник (з належно оформленими повноваженнями) за вказаним позовом не зявилися в судове засідання 28 грудня 2016 року і 20 січня та 31 січня 2017 року, заяви на адресу суду про слухання справи за їх відсутності не надали. Ст. 207 ЦПК України передбачає залишення позову без розгляду в разі повторної неявки позивача в судове засідання незалежно від причин неявки (можлива лише заява про розгляд справи за його відсутності), неявка в судове засідання представника позивача (з належним чином оформленими повноваженнями) не є перешкодою для явки самого позивача, але належних доказів про поважні причини відсутності як позивача так і його представника суду не надано, заяви про розгляд справи без них суду не надано.

Відповідно до ст. 77 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобовязані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. Уразі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо особа за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобовязані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не зявилися в судове засідання без поважних причин.

Також слід зазначити, що прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух. У звязку з наведеним, залишення позову без руху з підстав, передбачених законом (невідповідність позовної заяви вимогам щодо її змісту, несплата судового збору тощо) не є порушенням права на справедливий судовий захист. Разом з тим, Європейський суд зазначає, що не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але і реальним.

Слід звернути увагу і на те, що Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях наголошує, що кожна сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобовязана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у справі за його участю, добросовісно користуватися належними йому процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обовязки.

Приймаючи до уваги вказане, суд приходить до висновку про те, що належним чином повідомлений про слухання справи позивач повторно не зявився на судове засідання і повторно належним чином у встановленому законом порядку не повідомив про можливість розгляду справи за його відсутності, справа розглядається тривалий час і відкладалася неодноразово саме з причин неявки цього позивача, а тому дану позовну заяву в слід залишити без розгляду.

На підставі викладеного, керуючись ст. 76, 77, ч. 3 ст. 169, п. 3 ч. 1 ст. 207, ст. 208-210, 293 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи: Новомосковська державна нотаріальна контора та Новомосковська міська рада, про усунення перешкод в користуванні майном залишити без розгляду.

Ухвалу може бути оскаржено в апеляційний суд Дніпропетровської області через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська шляхом подання апеляційної скарги протягом 5 днів з дня проголошення ухвали, а у разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя