Справа № 308/1365/17
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИМ

13 лютого 2017 року м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Фазикош О.В. розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1, в інтересах якої діє адвокат ОСОБА_2, зацікавлена сторона на боці позивача ОСОБА_3 міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Закарпатській області, про встановлення факту народження дітей ОСОБА_4 та ОСОБА_5,-

ВСТАНОВИВ:

Заявник ОСОБА_1, в інтересах якої діє адвокат ОСОБА_2, зацікавлена сторона на боці позивача ОСОБА_3 міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Закарпатській області, звернулася до Ужгородського міськрайонного суду з заявою про встановлення факту народження дітей ОСОБА_4 та ОСОБА_5.

Частиною 3 ст. 235 ЦПК України встановлено, що справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

Зазначена заява підлягає залишенню без руху, оскільки подана з порушенням вимог ст.119 ЦПК України.

Відповідно до п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12 червня 2009 року Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції, позовна заява подається до суду в письмовій формі і за змістом повинна відповідати вимогам ст. 119 ЦПК України. У звязку з цим суди мають звертати особливу увагу, зокрема на те, що у позовній заяві повинні не лише міститися позовні вимоги, а й бути викладені обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, і зазначені докази, що підтверджують кожну обставину.

Відповідно до ст. 119 ЦПК України позовна заява має містити відомості, передбачені пунктами 1 - 7 частини другої зазначеної статті, та відповідати іншим вимогам, встановленим законом. До позовної заяви додається документ, що підтверджує сплату судового збору. Згідно з п. п. 3, 4, 5, 6 ч. 2 ст. 119 ЦПК України позовна заява має містити зміст позовних вимог, ціну позову щодо вимог майнового характеру, виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину.

Відповідно до ч.5 ст.119 ЦПК України до позовної заяви додається документ, що підтверджує сплату судового збору.

Відповідно до статті 5 Закону України Про судовий збір від 8 липня 2011 року № 3674-VI, позивач не звільняється від сплати судового збору. Підстав для звільнення від сплати судового збору позивачем не зазначено клопотань про звільнення, відстрочення або розстрочення сплати судового збору не подано.

Згідно частини 3 статті 6 Закону України Про судовий збір від 8 липня 2011 року № 3674-VI, за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру. У разі коли в позовній заяві обєднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Згідно підпункту 2 пункту 1 частини 2 статті 4 Закону, за подання до суду позовної заяви не майнового характеру фізичною особою, встановлюється судовий збір у розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до статті 7 Закону України Про Державний бюджет України на 2017 рік від 21 грудня 2016 року № 1801-VIII, з 1 січня 2017 року установлено прожитковий мінімуму для працездатних осіб у розмірі 1600 гривень.

З прохальної частини заяви слідує, що позивачем заявлено чотири вимоги немайнового характеру, разом з тим заявником згідно квитанції № 43 від 6 липня 2016 року сплачено судовий збір у розмірі 275,61 грн., а тому заявнику ОСОБА_1 слід доплатити судовий збір у розмірі 2284,39 грн..

Реквізити для сплати судового збору: отримувач коштів УК у м. Ужгороді / м. Ужгород, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 38015610, банк отримувача ГУДКСУ в Закарпатській області, код банку отримувача (МФО) 812016, рахунок отримувача 0002, код класифікації доходів бюджету 22030101, призначення платежу - судовий збір.

Так, згідно ст. 256 ч.1 п.7 ЦПК України суд розглядає заяви про встановлення факту народження особи у певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження.

Однак, заявником не зазначено причини неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження ОСОБА_4 та ОСОБА_5, а також не додано доказів про причини неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження. Не підтверджено звернення до такого органу та відповідного рішення про яке вказує заявник не долучено.

Згідно з п. 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», згідно яким заінтересованими особами під час розгляду справ про встановлення фактів можуть бути особи, взаємовідносини яких із заявником залежать від мети факту, що підлягає встановленню; організації та установи, які згідно із законом мали б засвідчити той чи інший юридичний факт, але з тих чи інших причин своєчасно цього не зробили і така можливість втрачена; організації та установи, у яких заявник реалізуватиме рішення про встановлення юридичного факту.

Відповідно до ст. 258 ЦПК України у заяві повинно бути зазначено: який факт заявник просить встановити та з якою метою; причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт; докази, що підтверджують факт. До заяви додаються докази, що підтверджують викладені в заяві обставини, і довідка про неможливість відновлення втрачених документів.

В заяві слід зазначити причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт та необхідністю надання до заяви документів, з яких би вбачалося про неможливість в інший передбачений законодавством спосіб вирішити проблемне питання.

Дослідивши матеріали справи приходжу до переконання, що без зазначення наведених вище обставин, вирішити питання про відкриття провадження у справі неможливо, вважаю за необхідне позовну заяву залишити без руху та надати позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви з подачею її до суду в новій редакції з врахуванням вимог ст. 119 ЦПК України.

Згідно ст. 121 ЦПК України, суддя встановивши, що позовну заяву (заяву, скаргу) подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 ЦПК України, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача (заявника, скаржника) і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Якщо позивач (заявник, скаржник) відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 119 і 120 ЦПК України, позовна заява (заява, скарга) вважається поданою в день її первісного подання до суду. Інакше заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Враховуючи наведене вважаю, що провадження у справі неможливо відкрити до усунення вказаних недоліків, а тому позовну заяву слід залишити без руху, а позивачу надати строк для їх усунення.

Керуючись ст. 121 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1, в інтересах якої діє адвокат ОСОБА_2, зацікавлена сторона на боці позивача ОСОБА_3 міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Закарпатській області, про встановлення факту народження дітей ОСОБА_4 та ОСОБА_5 - залишити без руху.

Повідомити заявника (представника) про необхідність виправити зазначені недоліки заяви до 23 лютого 2017 року, але не більше трьох днів з дня отримання копії ухвали.

Розяснити, що інакше заява буде вважатися неподаною та повернута заявнику. Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_6