АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Справа № 612/742/16-ц Головуючий 1 інстанції Мороз О.І.
Провадження № 22ц/790/1043/17 Доповідач: Коваленко І.П.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 лютого 2017 року судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого Коваленко І.П

суддів Овсяннікової А.І., Бездітко В.М.

при секретарі Дмитренко А.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Близнюківського районного суду Харківської області від 30 листопада 2016 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Фінансового управління Близнюківської районної державної адміністрації Харківської області про стягнення недорахованої, невиплаченої заробітної плати, середнього заробітку за час затримки розрахунку, моральної шкоди,-

В С Т А Н О В И Л А :

У жовтні 2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Фінансового управління Близнюківської районної державної адміністрації Харківської області про стягнення недорахованої, невиплаченої заробітної плати, середнього заробітку за час затримки розрахунку, моральної шкоди.

В обґрунтування позовних вимог посилалась на те, що з 03 липня 2015 року по 08 вересня 2016 року вона працювала на посаді головного спеціаліста бюджетного відділу фінансового управління Близнюківської районної державної адміністрації. Була звільнена у зв'язку з незгодою працювати в істотно змінених умовах праці. В день звільнення їй не було виплачено заробітну плату за період роботи з 01 вересня 2016 року по 08 вересня 2016 року, відшкодування за невикористану відпустку та середньомісячний вихідної допомоги в загальній сумі 3 202,80 грн. Розрахунок провели лише 14 вересня 2016 року при цьому порушивши норми чинного законодавства, оскільки проведено розрахунок не в день звільнення, не повідомивши її про виплату вказаних сум. 15 вересня 2016 року вона звернулася до відповідача із заявою про незгоду із розміром нарахованої заробітної плати та прохала зробити перерахунок, виплатити їй середньоденний заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Отримала відповідь, що в умовах недофінансування з Державного бюджету та відсутності грошових коштів не було вчасно проведено розрахунок, а перерахунок заробітної плати робити підстав не має, тому нарахування зроблено вірно. Вважає дії Фінансового управління Близнюківської районної державної адміністрації Харківської області незаконними, такими, що спричинили їй також і моральну шкоду.

В зв'язку з цим, з урахуванням збільшення позовних вимог, просила стягнути з Фінансового управління Близнюківської районної державної адміністрації Харківської області на її користь не донараховану заробітну плату за період з 12 липня 2016 року по 31 липня 2016 року у розмірі 210,62 грн.; середній заробіток за весь час затримки по день розгляду справи у суді в сумі 9 434,48 грн.; нараховану, але надмірно зняту заробітну плату за період роботи з 01 вересня 2016 року по 08 вересня 2016 року у розмірі 586,33 грн.; середній заробіток за період затримки розрахунку за період з 08 вересня 2016 року по 14 вересня 2016 року у розмірі 645,08 грн.; моральну шкоду у розмірі 7 543,80 грн. Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення середнього заробітку за час затримки виплати, але не більше ніж один місяць.

Представники відповідача проти задоволення позову заперечували, посилаючись на те, що Фінансове управління Близнюківської районної державної адміністрації Харківської області утримується за рахунок державного бюджету України. Має місце недофінансування установи. З метою утримання працівників в межах фонду заробітної плати, затвердженого у кошторисі, були вжиті заходи на виконання доручення голів Харківської обласної та Близнюківської районної державних адміністрацій, а саме встановлено працівникам 7-годинний робочий день. Позивачка з цим не погодилася та знаходилася на робочому місці 8 годин не зважаючи на попередження. Проте за 7,8 та 11 липня їй нарахована заробітна плата виходячи з 8-годинного робочого дня, а далі - виходячи з 7-годинного робочого дня. В червні 2016 року позивачка виконувала обов'язки головного бухгалтера. За першу половину червня вона нарахувала собі заробітну плату за 14 днів та отримала її у розмірі1600,00грн. Фактично відпрацювала 10 днів. Тому у вересні 2016 року і була утримана зайво сплачена сума у розмірі 586,33 грн. Утримання в липні не відбулося оскільки через збій в програмі помилка не була вчасно помічена. Утримання суми 586,33 грн. відбулося один раз.

Щодо стягнення середнього заробітку за період розрахунку з 08.09. 2016 по 14.09. 2016 у розмірі 645,08 грн. пояснили те, що позивачка свідомо датою звільнення вибрала дату коли на розрахунковому рахунку не було коштів. Заробітна плата за 5 робочих днів, вихідна допомога в розмірі середньомісячної заробітної плати, компенсація за невикористану відпустку позивачці були нараховані правильно та своєчасно але виплата не відбулася оскільки на розрахунковому рахунку не було коштів.

Заперечуючи проти стягнення моральної шкоди вказують, що позивачкою не доведено причинно-наслідковий зв'язок між діями Управління та завданою їй шкодою.

Рішенням Близнюківського районного суду Харківської області від 30 листопада 2016 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволені частково. Стягнуто із Фінансового управління Близнюківської районної державної адміністрації Харківської області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за період затримки розрахунку з 08 вересня 2016 року по 14 вересня 2016 року у розмірі 645 грн. 08 коп., нараховану але незаконно стягнену заробітну плату за період роботи з 01 вересня 2016 року по 08 вересня 2016 року у розмірі 586 грн. 33 коп. та 700 гривень на відшкодування моральної шкоди, а всього 1 931, 41 грн. В іншій частині позовних вимог відмовлено. Стягнуто з відповідача судовий збір в дохід держави в розмірі 551,20 грн. Допущено негайне виконання рішення суду в частині стягнення сум заробітної плати.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 ставить питання про скасування рішення суду першої інстанції в частині, що встановлювати 7-годинний робочий день начальник Управління мав право, оскільки діяв на виконання розпоряджень голови Близнюківської РДА. Було відповідне погодження профспілкового комітету. Крім того, в п.9 Прикінцевих положень ЗУ «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України №76-VIII від 28.12.2014 року», як незаконне й ухвалити нове рішення, яким задовольнити її позовні вимоги у повному обсязі. Стягнути на її користь з відповідача не донараховану заробітну плату за період з 12 липня 2016 року по 31 липня 2016 року у розмірі 210,62 грн.; середній заробіток за період затримки виплати нарахованої але не виплаченої частини заробітної плати за липень 2016 року в сумі 7 175,52 грн.; моральну шкоду у розмірі 7 543,80 грн.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги посилається на незаконність, необґрунтованість рішення, ухваленого з порушенням вимог матеріального та процесуального права, на невідповідність висновків суду фактичним обставинам по справі; вказує, що судом першої інстанції проігноровано факт того, що начальник фінансового управління на власний розсуд встановлює неповний робочий день, чим порушуються її права не донарахуванням заробітної плати; невірно трактовані деякі її пояснення, а також, встановивши факт заподіяння моральної шкоди, несправедливо визначена сума моральної шкоди лише в 700 грн.

Колегія суддів, вислухавши суддю доповідача, пояснення з'явившихся осіб, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

При цьому колегія суддів виходить з наступного.

Задовольняючи частково позовні вимоги суд першої інстанції виходив з часткового доведення вимог ОСОБА_1

Такі висновки суду першої інстанції колегія суддів вважає правильними.

Відповідно до ст.. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

У разі якщо апеляційна скарга подана на рішення щодо частини вирішених вимог, суд апеляційної інстанції відповідно до принципу диспозитивності не має права робити висновків щодо неоскарженої частини ні в мотивувальній, ні в резолютивній частині судового рішення, а в описовій частині повинен зазначити, в якій частині вимог судове рішення не оскаржується.

Зі змісту апеляційної скарги вбачається, що рішення суду першої інстанції позивачкою оскаржується лише в частині незадоволених її позовних вимог. В іншій частині рішення суду першої інстанції сторонами не оскаржується та судом апеляційної інстанції не переглядається.

Судом встановлено та підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, що ОСОБА_1 з 03 липня 2015 року по 08 вересня 2016 року працювала на посаді головного спеціаліста бюджетного відділу фінансового управління Близнюківської районної державної адміністрації. Була звільнена у зв'язку з незгодою працювати в істотно змінених умовах праці.

Повний розрахунок з ОСОБА_1 відповідач провів 14 вересня 2016 року.

Відповідно до ст. ст. 47, 116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник у день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. У разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен у зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму.

Згідно зі ст. 117 КЗпП України, в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в ст. 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору.

Таким чином, закон прямо покладає на підприємство, установу, організацію обов'язок провести зі звільненим працівником повний розрахунок виплатити всі суми, що належать йому; у разі невиконання такого обов'язку з вини власника або уповноваженого ним органу наступає передбачена ст. 117 КЗпП України відповідальність.

Матеріали справи свідчать, що Фінансове управління Близнюківської районної державної адміністрації Харківської області є юридичною особою, утримується за рахунок коштів державного бюджету України, що вбачається з його положення (а.с.93-95).

Головою Харківської обласної державної адміністрації 14 червня 2016 року видане Доручення, яким зокрема зобов'язано голів районних державних адміністрацій вжити заходи на виконання постанови Кабінету Міністрів України від 12 березня 2005 року №179 «Про упорядкування структури апарату центральних органів виконавчої влади, їх територіальних підрозділів та місцевих державних адміністрацій» (зі змінами) щодо оптимізації чисельності працівників структурних підрозділів обласної державної адміністрації та районних адміністрацій з метою забезпечення утримання працівників в межах фонду заробітної плати, затвердженого в кошторисі» (а.с.101).

Аналогічне розпорядження щодо структурних підрозділів Близнюківської РДА, в тому числі і Фінансового управління, видане і головою Близнюківської РДА (а.с.102) .

Наказом начальника Управління від 01 червня 2016 № 02/28 про наступне вивільнення у зв'язку із зміною істотних умов праці в порядку ст.32 КЗпП України працівники Управління, в тому числі і ОСОБА_1, були ознайомлені 01.06. 2016, що вбачається із листа ознайомлення(а.с.70,71).

За розпорядженням голови Близнюківської РДА від 30.06.2016 №363 в РДА встановлюється неповний робочий день на червень 2016 року. Також працівники структурних підрозділів РДА попереджуються що при потребі щомісячно будуть прийматися розпорядження про встановлення неповного робочого дня (а.с. 103,104).

Протоколом засідання профспілкового комітету Фінасового управління від 30.06.2016, погоджено переведення головних спеціалістів, в тому числі і ОСОБА_2, на посади провідних спеціалістів та встановлення 7-годинного робочого дня (а.с.108).

Неповний робочий день в Управлінні у липні 2016 року встановлено на підставі наказу начальника Управління № 02/31 від 01.07. 2016 (а.с.109, 110). З цим наказом працівники, крім ОСОБА_1, були ознайомлені 01.07. 2016 про що свідчать їх підписи в аркуші ознайомлення (а.с.111).

Начальником Управління та іншими працівниками 08 липня 2016 було складено акт про ознайомлення ОСОБА_1 та про її відмову від проставлення підпису про ознайомлення із наказом від 01. 07. 2016 № 02/31 «Про встановлення неповного робочого дня в липні 2016 року», а саме 7-годинного робочого дня (а.с.81). Аналогічний акт складено і від 15.07. 2016 року (а.с. 77, 156).

З урахуванням вищевказаного, суд першої інстанції обґрунтовано дійшов до висновку про відсутність підстав для задоволенні позову в частині стягнення недонарахованої заробітної плати за період з 12.07. 2016 року по 31.07.2015 року у розмірі 210 грн. 62 коп. та середнього заробітку за період затримки виплати нарахованої, але не виплаченої частини заробітної плати в сумі 7 175,52 грн., оскільки відповідачем був встановлений 7-ми годинний робочий день, а розрахунок зазначених сум позивачкою здійснений за 8-годинний робочий день.

Розмір моральної шкоди визначений судом відповідно до вимог ст.23 ЦК України та п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 року "Про практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" та враховуючи засади розумності і справедливості.

Доводи апеляційної скарги стосовно неправильності встановлення 7-ми годинного робочого дня колегією суддів не приймаються, оскільки такі вимоги позивачкою в суді першої інстанції не заявлялись.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду законне і обґрунтоване, постановлено з дотриманням вимог матеріального та процесуального права і підстав для його скасування або зміни не вбачається.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

На підставі наведеного та керуючись п.1ч.1 ст.307, 308, 313, п.1 ч.1 ст.314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - відхилити.

Рішення Близнюківського районного суду Харківської області від 30 листопада 2016 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий -

Судді