Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 22-ц/781/147/17 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Доповідач Кіселик С. А.
РІШЕННЯ

Іменем України

07.02.2017 Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Кіровоградської області в складі :

Головуючого : судді Кіселика С А ,

суддів : Авраменко Т.М., Чельник О.І.

при секретарі Постоєнко А.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Кропивницькому апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Устинівського районного суду Кіровоградської області від 11 листопада 2016 рокуу цивільній справі за позовом Приватного сільськогосподарського підприємства «Димитрово» до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної шкоди спричиненої підприємству,

В С Т А Н О В И Л А :

В вересні 2016 року Приватне сільськогосподарське підприємство «Димитрово» звернулось з позовом до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної шкоди спричиненої підприємству.

В обгрунтування своїх вимог зазначило, що наказом директора ПСП «Димитрово» від 06 червня 2000 року ОСОБА_2 призначено на посаду завідуючого центральним складом з 07.04.2000 року.

27 грудня 2006 року уповноваженою особою, директором ПСП «Димитрово» ОСОБА_3 з ОСОБА_2 укладено договір про повну матеріальну відповідальність за передані йому під звіт матеріальні цінності.

В ніч з 16 на 17 червня 2016 року невстановленими особами було зірвано замок на вхідних дверях підвального приміщення для тимчасового зберігання пестицидів, на господарській території (тік) у с.Димитрово, вчинено проникнення до цього приміщення та викрадено: 60 літрів «Амістар Екстра» на суму 66600.00 грн., 230 грн. «Фалькон» на суму 139863.00 грн. та 15 літрів «Амістад Тріо» на суму 995.00 грн., всього на суму 221397.00 грн., що підтверджується актом ревізії отрутохімікатів та посівного матеріалу від 23 червня 2016 року у складських приміщеннях, що перебувають у віденні завідуючого центральним складом ОСОБА_2

При виконанні трудових обовязків, ОСОБА_2, в кінці робочого часу не надано вказівку працівникам підприємства на виконання електрозварювальних робіт по блокуванню дверей до підвального приміщення шляхом зварювання металевих прутів поверх дверей до їх металевої основи та особисто не перевірено якість проведених електрозвароювальних робіт, коли ці обовязки входили до його функцій, як працівника.

В наслідок невиконання завідуючим складом ОСОБА_2 усного розпорядження директора ПСП «Димитрово» та п.2 договору про повну матеріальну відповідальність за передані під звіт матеріальні цінності, ПСП «Димитрово» було спричинено матеріальну шкоду на суму 221397.00 грн., що підтверджується актом ревізії отрутохімікатів та посівного матеріалу від 23 червня 2016 року у складських приміщеннях, що перебувають у віданні завідуючого центральним складом ОСОБА_2.

Відповідно до законодавства працівники несуть матеріальну відповідальність в повному розмірі шкоди, спричиненої по їх вині підприємству, у випадках, коли між працівником та підприємством укладений письмовий договір про прийняття на себе працівником повної матеріальної відповідальності за незабезпечення схоронності майна та цінностей, переданих йому для охорони або для других цілей.

Позивач просить стягнути з ОСОБА_2 на користь ПСП «Димитрово» в повному розмірі матеріальну шкоду, причинену підприємству в сумі 221397.00 грн. та судовий збір в сумі 3320.95 грн.

Рішенням Устинівського районного суду Кіровоградської області від 11 листопада 2016 року позов Приватного сільськогосподарського підприємства «Димитрово» до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної шкоди спричиненої підприємству задоволено повністю.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь Приватного сільськогосподарського підприємства «Димитрово» 221397 грн. та судовий збір в сумі 3320 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 ставить питання про скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення, яким у повному обсязі відмовити ПСП «Димитрово» у задоволенні позовних вимог, оскільки рішення по справі вважає незаконним та необґрунтованим, з підстав неповного з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими, невідповідності висновків суду обставинам справи та порушення й неправильного застосування норм матеріального та процесуального права.

Заслухавши доповідача, відповідача та його представника, які підтримали апеляційну скаргу, представників позивача, які заперечували проти доводів апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги колегія суддів дійшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню із наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що Наказом директора ПСП «Димитрово» ОСОБА_3 за №24 від 06 червня 2000 року «Про переведення на іншу роботу», ОСОБА_2, працівника забійного цеху, з 07 червня 2000 року, призначено на посаду завідуючого центральним складом.

27 грудня 2006 року між директором (власником) ПСП «Димитрово» ОСОБА_3 та ОСОБА_2 укладено договір «Про повну матеріальну відповідальність за передані йому під звіт матеріальні цінності». У п.2 «Договору про повну матеріальну відповідальність за передані під звіт матеріальні цінності» зазначено, що «працівник зобовязовується: виконувати всі встановлені по підприємству правила приймання, зберігання, відпуску і кількісного обліку матеріальних цінностей та подавати у встановлені строки звітність за затвердженими формами; негайно повідомляти адміністрацію про всі несправності та пошкодження приміщення, в якому зберігаються цінності та обладнання».

На протязі 2010-2015 р.р. у ПСП «Димитрово» було вчинено декілька злочинів проти власності, а саме, із будівель центрального складу невстановленими особами викрадено отрутохімікати.

Для запобігання крадіжкам було побудовано нове підвальне приміщення для тимчасового зберігання пестицидів. Для перешкоджання незаконному проникненню до підвального приміщення, в ньому відсутні віконні отвори та побудовано єдиний вхід через двері, які мають навісний замок і блокуються металевими прутами, шляхом зварювання їх поверх дверей до металевої основи.

Із серпня 2015 року на виконання розпорядження директора ПСП «Димитрово» ОСОБА_3, завідуючому центральним складом ОСОБА_2 було поставлено у обовязок, кожного дня, в кінці робочого часу, закривати вхідні двері підвального приміщення на навісний замок із контрольною позначкою, а за його вказівкою та в його присутності, працівники підприємства ОСОБА_4 і ОСОБА_5 здійснювали електрозварювальні роботи по блокуванню дверей до цього приміщення шляхом зварювання металевих прутів поверх дверей до їх металевої основи. ОСОБА_2 особисто було зобовязано перевіряти виконання електрозварювальних робіт по блокуванню дверей до підвального приміщення.

16 червня 2016 року відповідачем не виконано розпорядження керівника підприємства щодо заварювання дверей складу і в ніч з 16 на 17 червня 2016 року, невстановленими особами зірвано замок на вхідних дверях складу та таємно викрадено пестициди: 60 літрів «Амістар Екстра» на суму 66600 грн. 00 коп.; 230 літрів «Фалькон» на суму 139863грн. 00 коп. та 15 літрів «Амістад Тріо» на суму 995 грн. 00 коп., чим спричинено відповідачу шкоду на загальну суму 221397 грн. 00 коп.

Задовольняючи позов суд першої інстанції дійшов висновку, що шкоду завдану викраденням майна, яке було передано позивачу на зберігання, ПСП «Димитрово» спричинено в результаті невиконання ОСОБА_2, як працівником, обовязків за трудовим договором, розпорядження директора ПСП та п. 2 «Договору про повну матеріальну відповідальність за передані під звіт матеріальні цінності».

Суд зазначив, що вказане винне порушення є причинним звязком між протиправною поведінкою відповідача та шкодою, яка наступила на час її виявлення.

Однак, з таким висновком суду колегія суддів погодитись не може із наступних підстав.

Правовідносини, що виникли між сторонами регулюються Главою ІХ КЗпП України «гарантії при покладенні на працівників матеріальної відповідальності за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації».

Матеріальна відповідальність становить собою обовязок однієї сторони трудового договору - працівника або власника відшкодувати іншій стороні шкоду, у встановленому законом порядку, заподіяну внаслідок винного, протиправного невиконання або неналежного виконання трудових обовязків. Таким чином, субєктами матеріальної відповідальності є працівник і роботодавець.

Підставою виникнення матеріальної відповідальності є трудове майнове правопорушення, тобто винне порушення однією зі сторін трудового договору своїх обовязків, що призвело до заподіяння майнової шкоди іншій стороні.

Елементи трудового майнового порушення є одночасно умовами матеріальної відповідальності сторін трудового договору. Такими умовами є: наявність прямої дійсної шкоди, під якою розуміють втрату, погіршення або пониження цінності майна, необхідність для підприємства чи установи зробити витрати на відновлення, придбання майна або інших цінностей, зробити якісь інші зайві виплати; протиправність дії або бездіяльність однієї зі сторін трудового договору (невиконання або неналежне виконання трудових обовязків); причинний звязок між протиправним порушенням трудового договору свого обовязку і майновою шкодою, що наступила (тобто результат неминучого випливає із заподіяного особою діяння); вина працівника, власника або уповноваженого ним органу, що являє собою відношення до заподіяної шкоди у формі умислу чи необережності.

Для притягнення до матеріальної відповідальності необхідні всі вказані умови у сукупності.

Позивач просить суд стягнути з відповідача шкоду у повному обсязі.

За шкоду, заподіяну підприємству, працівники несуть матеріальну відповідальність у повному обсязі у випадках, прямо передбачених законодавством України. Перелік цих випадків дає ст. 134 КЗпП, яка передбачає дев'ять випадків такої відповідальності.

Пункт 1 ст. 134 КЗпП України передбачає повну матеріальну відповідальність працівника на підставі письмового договору за незабезпечення цілості майна або інших цінностей.

Згідно п. 1 та п. 2 договору про повну матеріальну відповідальність працівника за передані йому під звіт матеріальні цінності, який було укладено між ПСП «Димитрово» Устинівського району в особі власника підприємства ОСОБА_3 та ОСОБА_2, останній прийняв на себе повну матеріальну відповідальність за всі матеріальні цінності як передані йому за інвентаризаційним описом (приймально здавальними актами та іншими документами) на 24 грудня 2006 року так і ті, що надійшли під звіт за весь час дії договору і зобовязався виконувати всі встановлені по підприємству правила приймання, зберігання, відпуску і кількісного обліку матеріальних цінностей та подавати у встановлені строки звітність за затвердженими формами.

Як пояснив відповідач встановленим порядком збереження майна на підприємстві від можливого розкрадання сторонніми особами було: зачинення дверей складів та комор на замок; їх опломбування та передача обєктів під охорону сторожу.

Дана процедура, після закінчення робочого дня, ввечері 16 червня 2016 року, відповідачем була виконана, двері складу, де зберігалися пестициди, було закрито на замок, опломбовано та передано під охорону сторожу.

Зазначений порядок зберігання та факт виконання вищезазначених дій відповідачем, ввечері 16 червня 2016 року, підтвердив і представник позивача.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що з боку відповідача, як працівника, відсутні будь - які порушення умов договору щодо виконання встановлених по підприємству правила зберігання матеріальних цінностей.

Доводи представників позивача, що відповідачем не виконано розпорядження керівника підприємства про застосування при закритті складу із пестицидами додаткових заходів щодо унеможливлення проникнення до складу сторонніх осіб (заварювання входу у склад металевими прутами), колегія суддів дійшла висновку, що дана обставина не є підставою для притягнення ОСОБА_2 до повної матеріальної відповідальності, оскільки дане розпорядження було надано усно, суть цього розпорядження у повній мірі не є зрозумілою, так як кожна сторона тлумачить його по різному. Крім того, керівником підприємства не створено належних умов для виконання цього доручення, оскільки на підприємстві відсутні працівники професії зварювальник, а зазначені сторонами ОСОБА_4 та ОСОБА_5 як особи які повинні були виконати зварювання, є слюсарями, не мають допуску до зварювальних робіт і не знаходяться у підпорядкуванні відповідача.

Крім того, обовязковою умовою для притягнення працівника до матеріальної відповідальності є наявність вини працівника.

Колегія суддів не вбачає вини ОСОБА_2 у викрадені, у нічний час, із складу, прийнятого під охорону нічним сторожем, двері якого були зачинені на замок та опломбовані, невстановленою особою, майна, яке знаходиться на зберіганні у цьому складі.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що при ухваленні рішення суд першої інстанції зробив висновки які не відповідають обставинам справи. У відповідності до положень п.3 ч. 1 ст. 309 ЦПК України дана обставина є підставою для скасування рішення суду і ухвалення нового про відмову у позові.

Керуючись статтями 303, 307, 309, 313, 314, 316 ЦПК України колегія суддів,

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Устинівського районного суду Кіровоградської області від 11 листопада 2016 року скасувати.

Приватному сільськогосподарському підприємству «Димитрово» в позові до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної шкоди спричиненої підприємству відмовити.

Рішення апеляційного суду набирає чинності з моменту його проголошення і може бути оскаржено безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий суддя С.А.Кіселик

Судді: Т.М.Авраменко

ОСОБА_6