АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Апеляційне провадження № 22-ц/796/1310/2017 Доповідач - Музичко С.Г.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 лютого 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі :

Головуючого - Музичко С.Г.

Суддів - Кирилюк Г.М., Рейнарт І.М.,

при секретарі - Чумаченко А.П.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 18 листопада 2016 року та на судовий наказ Шевченківського районного суду м. Києва від 22 вересня 2016 року Дніпровського районного суду м. Києва від 22 вересня 2016 року у справі за заявою Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Пушкінська -14» про видачу судового наказу щодо стягнення з ОСОБА_2 заборгованості за житлово-комунальні послуги

В С Т А Н О В И Л А :

Судовим наказом від 22 вересня 2016 року стягнуто з ОСОБА_2 на користь Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Пушкінська-14» заборгованість за житлово-комунальні послуги з урахуванням інфляційних витрат та 3% річних у розмірі 4927 гривень 62 копійки, витрати по сплаті судового збору в сумі 689,00 гривень, а всього 5616,62 гривень.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 18 листопада 2016 року відмовлено у задоволенні заяви про скасування судового наказу від 22 вересня 2016 року.

Не погоджуючись з наказом суду та ухвалою про відмову у задоволенні заяви про скасування судового наказу, представник боржника подав апеляційну скаргу, посилаючись на необґрунтованість висновків суду. Вказує, що тариф на сплату за житлово-комунальні послуги встановлено з порушенням Закону №2866-111 та затверджений з порушенням процедури та порядку його затвердження. На думку апелянта, розрахунок боргу заявником проведено не вірно, а також необґрунтовано застосовано тарифи на послуги з обслуговування будинку та прибудинкової території. Фактично заявник житлово-комунальні послуги не надавав або надавав їх неякісно, не забезпечив належним чином санітарний, протипожежний і технічний стан спільного майна співвласників.

В апеляційній скарзі просив суд скасувати ухвалу від 18.11.2016 року, скасувати Судовий наказ від 22.09.2016 року, стягнути з ОСББ «Пушкінська -14» на користь апелянта судовий збір за подання апеляційної скарги в сумі 757,90 гривень.

Заслухавши доповідь судді, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість постановлених ухвали та судового наказу, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав:

Стягуючи суму боргу за судовим наказом, суд першої інстанції виходив з того, що заявлені вимоги є безспірними. Відмовляючи у задоволенні заяви про скасування судового наказу, районний суд вважав, що боржником не доведено підстав, які свідчать про існування між сторонами спору.

Проте, з таким висновком суду колегія суддів не погоджується виходячи з наступного.

Відповідно до ч.2 ст. 293 ЦПК України заперечення на ухвали суду, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду. У разі подання апеляційної скарги на ухвалу, що не підягає оскарженню окремо від рішення суду, суд першої інстанції повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу, яка не підлягає оскарженню.

Статтею 293 ЦПК України не передбачено оскарження ухвали про відмову у задоволенні заяви про скасування судового наказу.

Апеляційне провадження за апеляційною скаргою представника ОСОБА_4 - ОСОБА_3 підлягає закриттю в частині оскарження ухвали Шевченківського районного суду м. Києва від 18 листопада 2016 року про відмову у задоволенні заяви про скасування судового наказу від 22 вересня 2016 року, як помилково відкрите.

Згідно з ст.309-1 ЦПК України судовий наказ підлягає скасуванню в апеляційному порядку, якщо апеляційний суд встановить відсутність між стягувачем та боржником спірних правовідносин, на основі яких була заявлена вимога, передбачена частиною першою ст. 96 цього Кодексу.

Як слідує з матеріалів справи, заявник звернувся до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення боргу з ОСОБА_2 за житлово-комунальні послуги з урахуванням інфляції і 3% річних в сумі 4927,62 та витрат по сплаті судового збору в сумі 689,00 гривень.

Відповідно до ч.1 ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на, в тому числі послуги з утримання будинків та прибуткових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньо будинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо.)

Розрахунок заборгованості доданий до матеріалів заяви про видачу судового наказу містить посилання на вид послуг наданий заявником як за обслуговування будинку та прибудинкових територій.

За положеннями п. 13 постанови від 23 грудня 2011 року №14 Пленуму Вищиго спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження», встановлено, якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за надані житлово-комунальні послуги, телекомунікаційні послуги, послуги телебачення та радіомовлення, судовий наказ може бути видано за наявності відповідних договорів про надання таких послуг, інших письмових доказів, що підтверджують фактичне надання та отримання таких послуг. Крім того, заявник має обґрунтувати свої вимоги та додати документи, що вказують на правильність і безспірність розрахунків, а також застосування тарифів на відповідні послуги.

До заяви при видачу судового наказу не додано договорів про надання послуг на санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньо будинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо.

Таким чином заявник не довів суду у відповідності до ст.ст. 10, 60 ЦПК України обставини надання житлово-комунальних послуг боржнику ОСОБА_2, що є підставою для скасування судового наказу в порядку ст. 309-1 ЦПК України.

Згідно з ст. 88 ЦПК України сплачений судовий збір в сумі 757 гривень стягується з ОСББ «Пушкінська -14» на користь ОСОБА_2 за подання апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 303,304,309-1,312-315 ЦПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 задовольнити частково.

Апеляційне провадження за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 закрити в частині оскарження ухвали Шевченківського районного суду м. Києва від 18 листопада 2016 року про відмову у задоволенні заяви про скасування судового наказу від 22 вересня 2016 року.

Скасувати судовий наказ Шевченківського районного суду м. Києва від 22 вересня 2016 року.

Стягнути з ОСББ «Пушкінська -14» на користь ОСОБА_2 судовий збір в сумі 757 гривень за подання апеляційної скарги.

Ухвала набирає законної сили з часу її проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий Судді