Справа №359/8788/16-ц
Провадження №2/359/600/2017
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

6 лютого 2017 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого Борця Є.О.,

при секретарі судового засідання Коробові О.П.,

за участю позивача ОСОБА_1,

за участю відповідача ОСОБА_2,

розглянувши в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

встановив:

У листопаді 2016 року ОСОБА_1 звернулась до суду з вказаним позовом та об-ґрунтовує його тим, що 14 липня 2007 року вона уклала шлюб з відповідачем. Під час шлюбу у них народилось двоє дітей: 30 червня 2008 року син ОСОБА_3 та 14 березня 2015 року дочка ОСОБА_2 Не зважаючи на це, позивач не бажає жити однією сімєю зі ОСОБА_2, збереження шлюбу буде суперечити її інтересам. Тому ОСОБА_1 про-сить суд розірвати шлюб та відновити дошлюбне прізвище «Чернюк».

У судовому засіданні ОСОБА_1 підтримує позов та просить суд задовольнити його.

ОСОБА_2 не визнає позов та заперечує проти його задоволення. В обґрунтування своїх заперечень відповідач посилається на те, що він бажає зберегти шлюб. Тому ОСОБА_2 просить суд відмовити у задоволенні позову.

Вислухавши пояснення учасників цивільного процесу та дослідивши письмові до-кази, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Встановлено, що 14 липня 2007 року сторони уклали шлюб, зареєстрований Гір-ською сільською радою Бориспільського району, про що в Книзі реєстрації шлюбів був зроблений актовий запис за №9. Ця обставина підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії 1-ОК №043056 від 14 липня 2007 року (а.с.5).

30 червня 2008 року у них народився син ОСОБА_3, а 14 березня 2015 року дочка ОСОБА_2 Ці обставини підтверджуються копіями свідоцтв про народження серії 1-ОК №095372 від 15 липня 2008 року та серії 1-ОК №286031 від 19 березня 2015 року (а.с.6, 7).

Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлю-бу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам хоча б одного з них.

Як розяснив Пленум Верховного Суду України в п.10 постанови №11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно зясовувати фактичні взаємини подружжя, причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність дітей-інвалідів та інші обставини життя.

Водночас, згідно зі ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої 10 грудня 1948 року Генеральною Асамблеєю ООН, шлюб повинен ґрунтуватись на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування їх до шлюбу не допускається.

Як вбачається з журналу судового засідання від 27 грудня 2016 року (а.с.13-14), ОСОБА_1 не бажала жити однією сім`єю з відповідачем. Вона категорично заперечувала проти надання ОСОБА_2 строку для примирення. Не зважаючи на це, суд оголосив протокольну ухвалу про призначення строку для примирення сторін тривалістю більш, ніж один місяць.

У судовому засіданні, що проводилось 6 лютого 2017 року, позивач повідомив голо-вуючому про те, що протягом грудня 2016 року лютого 2017 року, зокрема навіть під час новорічних свят, ОСОБА_2 не вжив жодного заходу, спрямованого на примирення. Відповідач не повідомив про причини допущеної ним бездіяльності. ОСОБА_1 боїться його та продовжує заперечувати проти проживання з ним однією сімєю.

В матеріалах цивільної справи відсутні відомості про те, що діти ОСОБА_3 та ОСОБА_2 є інвалідами, або, що існують інші виключні обставини. Сама по собі наяв-ність у сторін дітей не є підставою для примусового спонукання позивача до проживання в шлюбі зі ОСОБА_2 Збереження такого шлюбу безумовно буде суперечити інтересам ОСОБА_1

З огляду на це суд вважає, що шлюб, укладений між сторонами, допустимо розір-вати.

Згідно з ч.1 ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстра-цією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватись цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Встановлено, що після розірвання шлюбу ОСОБА_1 бажає відновити своє дошлюб-не прізвище «Чернюк». Вжиття цього заходу є особистим немайновим правом, яке не-розривно повязано з особою позивача.

З огляду на це суд вважає, що з метою забезпечення такого права допустимо від-новити дошлюбне прізвище позивача «Чернюк».

Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Встановлено, що ОСОБА_1 сплатила судовий збір в розмірі 551 гривня 20 копійок. Ця обставина підтверджується квитанцією (а.с.1). Предявлений нею позов задоволений в повному обсязі.

З огляду на це суд вважає, що зі ОСОБА_2 на користь позивача слід стягнути вит-рати на оплату судового збору в розмірі 551 гривень 20 копійок.

Керуючись ст.ст.110, 112 СК України, п.2 ч.1, ч.3 ст.208, ст.ст.213-215, 218 ЦПК України, суд

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.

Шлюб, укладений 14 липня 2007 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований Гірською сільською радою Бориспільського району, про що в Книзі реєстрації шлюбів був зроблений актовий запис за №9, розірвати.

Відновити дошлюбне прізвище ОСОБА_1 «Чернюк».

Стягнути зі ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на оплату судового збору в розмірі 551 гривні 20 копійок.

Рішення суду може бути оскаржено до Апеляційного суду Київської області шляхом подачі апеляційної скарги через Бориспільський міськрайонний суд протягом 10 днів з дня його оголошення.

Суддя

Бориспільського міськрайонного суду ОСОБА_4