АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 лютого 2017 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Чернівецької області у складі:

головуючого - судді Кулянди М. І.

суддів:ОСОБА_1, ОСОБА_2

секретар Чубрей І.І.

за участю позивача ОСОБА_3, представника позивача ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на рішення Кельменецького районного суду Чернівецької області від 07 грудня 2016 року в цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб ОСОБА_5 про визнання звільнення незаконним, зміну дати звільнення, стягнення компенсації за вимушені прогули, несвоєчасне проведення остаточного розрахунку при звільненні та відшкодування моральної шкоди,

встановила:

ОСОБА_6 звернулася до суду з позовом до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб ОСОБА_5 про визнання звільнення незаконним, зміну дати звільнення, стягнення компенсації за вимушені прогули, несвоєчасне проведення остаточного розрахунку при звільненні та відшкодування моральної шкоди.

Посилаючись на те, що вона працювала в Публічному акціонерному товаристві «Класикбанк». Влітку 2016 року в банку було запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в

№ 22ц/794/171/17 р. Головуючий у 1 інстанції Телешман О.В.

Категорія 53 Доповідач Кулянда М.І.

ПАТ «Класикбанк» - ОСОБА_5, який 17 червня 2016 року видав наказ №31 «Про скорочення штату працівників», згідно якого ОСОБА_3 було попереджено про наступне вивільнення, в звязку із скороченням чисельності штату, з 19 серпня 2016 року.

01 вересня 2016 року в результаті її незаконного звільнення вона залишилася без засобів для існування, так як вихідну допомогу їй не виплатили, остаточний розрахунок в день звільнення не провели. Вона вимушена була відмовитись від найму житла, а також мала проблеми з погашенням кредитних зобов'язань, оскільки розраховувала на належні їй виплати. На момент звільнення їй мали виплатити 49 527,06 гривень.

На сьогоднішній день залишається невиплачена заборгованість в сумі 10 502 грн.

Просила суд, визнати незаконним її звільнення 31 серпня 2016 року, згідно наказу уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Класикбанк» від 31 серпня 2016 року №8-к «Про звільнення працівників», у зв'язку з ліквідацією ПАТ "Класикбанк".

Змінити дату її звільнення на 2 листопада 2016 року, зарахувавши строк попередження з 1 вересня 2016 року по 1 листопада 2016 року включно, до періоду її роботи в ПАТ "Класикбанк".

Визнати її, ОСОБА_3, звільненою 2 листопада 2016 року, згідно п.1ст.40 КЗпП, у зв'язку з ліквідацією ПАТ "Класикбанк".

Стягнути з відповідача та третьої особи на її користь, відшкодування за вимушений прогул, в звязку з незаконним звільненням та компенсацію за несвоєчасний розрахунок при звільненні за 69 робочих днів в сумі 81710,49 гривень

Стягнути з відповідача та третьої особи на її користь заподіяну моральну шкоду, в зв'язку із незаконним звільненням з роботи та не виплати компенсації за несвоєчасний розрахунок при звільненні в сумі 22 500 гривень.

Вирішити питання про судові витрати. Допустити негайне виконання рішення суду з частині зміни дати звільнення .

Рішенням Кельменецького районного суду Чернівецької області від 07 грудня 2016 року позов задоволено частково.

Визнано ОСОБА_3 звільненою за пунктом 1 статті 40 Кодексу законів про працю України з 1 вересня 2016 року з посади начальника відділу супроводження клієнтських та банківських операцій в Публічному акціонерному товаристві «Класикбанк».

Стягнуто з Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на користь ОСОБА_3 81710 (вісімдесят одну тисячу сімсот десять) гривень 49(сорок дев'ять) копійок середнього заробітку за час затримки належних звільненому працівникові сум, з утриманням з даної суми обов'язкових податків та інших платежів, передбачених законодавством.

Стягнуто з Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на користь позивача ОСОБА_3 5000 (п'ять тисяч) гривень в рахунок відшкодування заподіяної їй моральної шкоди.

Стягнуто з уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Класикбанк ОСОБА_5 на користь Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 1184 (одну тисячу сто вісімдесят чотири) гривні 21 (двадцять одну) копійку в рахунок відшкодування шкоди, яка була заподіяна Фонду гарантування вкладів фізичних осіб оплатою часу вимушеного прогулу позивача ОСОБА_3 за 31 серпня 2016 року.

Стягнуто з Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на користь ОСОБА_3 судовий збір пропорційно до розміру задоволених позовних вимог в частині відшкодування моральної шкоди в сумі 122 (сто двадцять дві гривні) 48(сорок вісім) копійок.

Вирішено питання про судові витрати.

На дане рішення Фонд гарантування вкладів фізичних осіб подав апеляційну скаргу.

Апелянт вважає, що судом винесено необґрунтоване і незаконне рішення з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Просить рішення Кельменецького районного суду Чернівецької області від 07 грудня 2016 року скасувати та винести нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимогах повністю.

В своїх запереченнях на апеляційну скаргу ОСОБА_3 вважає, що рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим.

Просить апеляційну скаргу відхилити, а рішення Кельменецького районного суду Чернівецької області від 07 грудня 2016 року залишити без змін.

Заслухавши доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Статтею 214 ЦПК передбачено, що під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання, зокрема: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 з 13 вересня 2011 року працювала на посаді начальника відділу супроводження клієнтських та банківських операцій в Публічному акціонерному товаристві «Класикбанк» (далі - ПАТ «Класикбанк»).

14 червня 2016 року рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 1004 запроваджено тимчасову адміністрацію в ПАТ «Класикбанк» до 14 серпня 2016 року, а також призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в ПАТ «Класикбанк» ОСОБА_5, який 17 червня 2016 року видав наказ №31 "Про скорочення штату працівників," згідно якого ОСОБА_3 було попереджено про наступне вивільнення, у зв'язку із скороченням чисельності штату, з 19 серпня 2016 року.

Згідно наказу уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Класикбанк" ОСОБА_5 від 31 серпня 2016 року №8-к ОСОБА_3А було звільнено з роботи 31 серпня 2016 року, згідно п. 1 ст. 40 КЗпП, в зв'язку із ліквідацією та видано трудову книжку..

Відповідно до ч. 1 ст. 21 КЗпП України трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичного особою, за якою працівник зобов'язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов'язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

Отже, трудові відносини виникають безпосередньо між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом.

Як вбачається з матеріалів справи трудовий договір було укладено між ОСОБА_7 та Публічним акціонерним товариством «Класикбанк», а не Фондом гарантування вкладів фізичних осіб.

Згідно ст. 37 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Фонд безпосередньо або уповноважена особа Фонду у разі делегування їй повноважень має право: вчиняти будь-які дії та приймати рішення, що належали до повноважень органів управління і органів контролю банку; приймати на роботу, звільняти з роботи чи переводити на іншу посаду будь-кого з керівників чи працівників банку, переглядати їх службові обовязки, змінювати розмір оплати їх праці з додержанням вимог законодавства України про працю.

Видаючи наказ про звільнення ОСОБА_3 з посади начальника відділу супроводження клієнтських та банківських операцій, в звязку з ліквідацією, уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб ОСОБА_5 діяв від імені Публічного акціонерного товариства «Класикбанк», як орган управління банком.

Відповідно до ст.30 ЦПК України сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач.

Згідно з положеннями цивільного процесуального законодавства позовом є матеріально-правова вимога позивача до відповідача, предявлена з метою судового захисту невизнаного, порушеного чи оспорюваного права або охоронюваного законом інтересу в порядку, передбаченому цивільно-процесуальному законодавству.

Як вбачається зі змісту ст.ст.33, 36, 119 ЦПК України на позивача покладено обовязок визначати відповідача у справі. При цьому суд при розгляді справи має виходити із складу осіб, які залучені до участі у справі позивачем. Якщо позивач предявив позов до неналежного відповідача щодо поновлення порушеного права, суд має виходити із положень ст.33 ЦПК України.

Отже, Фонд гарантування вкладів фізичних осіб у даній справі є неналежним відповідачем.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що оскаржуване рішення не відповідає нормам матеріального та процесуального права, а тому підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позову.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України підлягає стягненню із ОСОБА_3 на користь Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 2358 гривень 95 копійок понесених судових витрат на оплату судового збору за подання до суду апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 307, 309 ЦПК України, колегія суддів

вирішила:

Апеляційну скаргу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб задовольнити.

Рішення Кельменецького районного суду Чернівецької області від 07 грудня 2016 року скасувати.

В позові ОСОБА_3 до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб ОСОБА_5 про визнання звільнення незаконним, зміну дати звільнення, стягнення компенсації за вимушені прогули, несвоєчасне проведення остаточного розрахунку при звільненні та відшкодування моральної шкоди відмовити

Стягнути з ОСОБА_3 на користь Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 2358 гривень 95 копійок понесених судових витрат на оплату судового збору за подання до суду апеляційної скарги.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржено в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий (підпис) Кулянда М.І.

Судді: (підписи) ОСОБА_2

ОСОБА_1

З оригіналом згідно: