Ухвала

іменем україни

08 лютого 2017 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

СтупакО.В., Іваненко Ю.Г., Леванчука А.О.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до Публічного акціонерного товариства «Страхова компанія «Універсальна», третя особа - Публічне акціонерне товариство «Креді Агріколь Банк», про стягнення страхового відшкодування, за касаційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Страхова компанія «Універсальна» на рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 24 травня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 03 листопада 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У вересні 2015 року ОСОБА_4 звернувся до суду з указаним позовом, в якому просив стягнути з Публічного акціонерного товариства «Страхова компанія «Універсальна» (далі - ПАТ «СК «Універсальна») на свою користь страхове відшкодування за договором страхування належного йому транспортного засобу у розмірі 222 031 грн 75 коп. та судові витрати.

Свої вимоги позивач обґрунтовував тим, що 16 жовтня 2014 року між сторонами було укладено договір добровільного страхування наземного транспортного засобу № 3111/205/005827, предметом якого є автомобіль «Тойота Ауріс», 2013 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1, строком до 17 жовтня 2015 року. 08 липня 2015 року сталася дорожньо-транспортна пригода (далі - ДТП), в якій автомобіль позивача зазнав механічних пошкоджень. Автомобілем на законних підставах керувала дружина позивача - ОСОБА_6 Порушення правил дорожнього руху сталося з вини іншого учасника ДТП, якого було притягнуто до адміністративної відповідальності. Свій автомобіль позивач направив до Товариства з обмеженою відповідальністю фірми «Алмаз Мотор ЛТД» (далі - ТОВ фірма «Алмаз Мотор ЛТД»), яке здійснює його гарантійне обслуговування, для відновлюваного ремонту. 20 липня 2015 року позивачу вручено рахунок № АМ13949, в якому зазначено вартість відновлюваного ремонту - 220 378 грн 75 коп., проте через відсутність таких коштів, ненадходження страхового відшкодування позивач не оплатив ремонт. У серпні 2015 року позивач отримав листа відповідача про те, що страхова компанія не має фактичних та правових підстав для виплати страхового відшкодування з причини того, що відповідно до рахунку ТОВ фірма «Алмаз Мотор ЛТД» вартість пошкодженого транспортного засобу склала 241 717 грн 78 коп., що перевищує 75 % від дійсної вартості транспортного засобу на момент укладення договору, що відповідає п. 10.7.1 договору страхування і визначається як конструктивна загибель транспортного засобу. Позивач зазначив, що після цього він звернувся до ТОВ фірма «Алмаз Мотор ЛТД», де його повідомили про звернення до них представників відповідача з проханням змінити рахунок у бік збільшення вартості відновлювального ремонту, які запевнили, що діють в інтересах клієнта, тобто - позивача. Але, як зазначив позивач, його про такі дії попереджено не було, з ним цей рахунок не погоджувався, що є прямим порушенням п. 10.3 договору страхування, у якому йдеться, що ремонтна калькуляція СТО узгоджується (підписується) страхувальником, або його представником до початку відновлювальних робіт. Із метою остаточного з'ясування вартості відновлювального ремонту позивач звернувся до судового експерта, який провів експертне дослідження та надав висновок від 16 вересня 2015 року № 0909/15/15, згідно з яким вартість відновлювального ремонту складає 222 031 грн 01 коп., тобто менше, ніж 75 % від страхової суми. За захистом свого права позивач звернувся до суду з цим позовом.

Рішенням Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 24 травня 2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 03 листопада 2016 року, позов задоволено частково.

Стягнуто з ПАТ «СК «Універсальна» на користь ОСОБА_4 суму страхового відшкодування за договором страхування наземного транспортного засобу від 16 жовтня 2014 року № 3111/205/005827 у розмірі 192 104 грн 98 коп., судові витрати: за послуги експерта - 1 тис. грн, судовий збір - 1 920 грн 05 коп., а всього - 195 025 грн 03 коп.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

У касаційній скарзі ПАТ «СК «Універсальна» просить скасувати судові рішення судів першої й апеляційної інстанцій у частині задоволення позовних вимог та передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції, обґрунтовуючи свою вимогу порушенням судами норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на таке.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про страхування» страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних осіб та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів.

Згідно зі ст. 20 цього Закону страховик зобов'язаний при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк. Страховик несе майнову відповідальність за несвоєчасне здійснення страхової виплати (страхового відшкодування) шляхом сплати страхувальнику неустойки (штрафу, пені), розмір якої визначається умовами договору страхування або законом.

У ст. 1 ЦПК України окреслено завдання цивільного судочинства, яким у тому числі є справедливий розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України (ст. 4 ЦПК України).

Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

За змістом ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Задовольняючи частково указаний позов, суд першої інстанції, із висновками якого погодився й апеляційний суд, дослідивши докази у справі і надавши їм належну оцінку згідно зі ст. ст. 10, 58-60, 212 ЦПК України, а також, встановивши обставини справи, правильно виходив із доведеності та обґрунтованості позовних вимог про стягнення з відповідача на користь позивача суми страхового відшкодування у розмірі 192 104 грн 98 коп., а також судових витрат, адже відмова страхової компанії у виплаті позивачу суми страхового відшкодування є безпідставною.

Зокрема, згідно з наявними у справі доказами суд обґрунтовано вважав безпідставним посилання відповідача на визначену вартість ремонту автомобіля у сумі 241 717 грн 78 коп., натомість правильно врахував визначену судовою авто-товарознавчою експертизою Дніпропетровського НДІ судових експертиз у відповідному висновку вартість відновлювального ремонту автомобіля позивача станом на 08 липня 2015 року у розмірі 192 104 грн 98 коп., оскільки, як установив суд, вказаний експертний висновок є належним доказом у справі, крім того, висновки вказаної експертизи фактично не заперечувалися сторонами у справі.

Розглядаючи зазначений позов, суд правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і надав їм належну оцінку, правильно встановив обставини справи, у результаті чого ухвалив законне й обґрунтоване рішення, яке відповідає вимогам матеріального та процесуального права.

Переглядаючи справу в апеляційному порядку, апеляційний суд із дотриманням вимог ст. ст. 303, 304 ЦПК України перевірив доводи апеляційної скарги відповідача та спростував їх відповідними висновками, у результаті чого постановив законну й обґрунтовану ухвалу, яка відповідає вимогам ст. 315 ЦПК України.

Так, на спростування доводів апеляційної скарги відповідача про те, що суд першої інстанції помилково не взяв до уваги умов укладеного між сторонами у справі договору страхування, а саме: п. п. 1.12, 10.1.1, згідно з якими розрахунок страхового відшкодування здійснюється на підставі калькуляції СТО, запропонованої страховиком, адже, як установив апеляційний суд, згідно з п. 10.1.1 цього договору (варіант 1) розрахунок страхового відшкодування може бути здійснений на підставі калькуляції СТО, запропонованої страховиком, у зв'язку з чим апеляційний суд обґрунтовано вважав, що вказаний пункт договору не є імперативним, а передбачає лише можливість розрахунку страхового відшкодування на підставі калькуляції СТО, запропонованої страховиком. Крім того, апеляційний суд виходив із того, що згідно з п. 10.1.2 договору (варіант 2) розрахунок страхового відшкодування здійснюється на підставі калькуляції СТО, яка підтримує гарантійні зобов'язання щодо даної марки ТЗ, а відповідно до п. 10.2 цього договору страхувальнику надано право обирати варіант розрахунку суми страхового відшкодування.

Посилання відповідача в апеляційній скарзі на те, що в рішенні суду першої інстанції не зазначено, чи включає стягнута сума податок на додану вартість, апеляційний суд правильно вважав необґрунтованими, зазначивши, що у п. 10.15 договору передбачено умови відшкодування податку на додану вартість, а тому оскільки сума страхового відшкодування стягнута за рішенням суду на користь саме позивача, а не на користь СТО, то податок на додану вартість не врахований у суму відшкодування.

Наведені в касаційній скарзі відповідача доводи щодо умов договору страхування, рахунків СТО та експертного висновку були предметом дослідження й оцінки в судах попередніх інстанцій, вони не спростовують висновків судів, враховуючи встановлені обставини справи, а також те, що порушене право позивача підлягає захисту, крім того, ці доводи зводяться до переоцінки доказів, що згідно з ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час перегляду справи у касаційному порядку не передбачено.

Отже, судові рішення є законними та обґрунтованими, ухваленими із додержанням норм процесуального та матеріального права, підстави для їх скасування відсутні, тому відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України вони підлягають залишенню без змін, а касаційна скарга - відхиленню.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Страхова компанія «Універсальна» відхилити.

Рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 24 травня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 03 листопада 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: О.В. Ступак

Ю.Г.Іваненко

А.О.Леванчук