Справа № 473/219/17
РІШЕННЯ

іменем України

"15" лютого 2017 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області у складі: головуючої судді - Ротар М.М., при секретарі Фінько О.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вознесенську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

В С Т А Н О В И В:

В січні 2017 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до відповідача ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, в якій вказала, що 12 листопада 2004 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Южноукраїнського міського управління юстиції Миколаївської області було зареєстровано шлюб між нею та відповідачем, актовий запис №264. Від даного шлюбу мають двох неповнолітніх дітей сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 та доньку Євгенію ІНФОРМАЦІЯ_2.

З квітня 2015 року шлюбні відносини між сторонами припинені. Причиною розірвання шлюбу є несумісність характерів дружини та чоловіка, різні погляди на вирішення сімейних проблем, через що спільне подружнє життя неможливе. В звязку з цим позивач просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явилася, надала суду заяву про слухання справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, на примирення не згодна.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, на адресу суду надіслав заяву, в якій просив розгляд справи здійснювати без його участі, проти задоволення позовних вимог не заперечує.

Дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів, суд прийшов до наступного.

Відповідно до ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Дружина та чоловік зобовязані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сімї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби взаємодопомоги, що передбачено ст.55 СК України.

Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом (ст.56 СК України).

Згідно ст. 112 Сімейного кодексу України, суд, зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення.

Так, в судовому засіданні було встановлено, що 12 листопада 2004 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Южноукраїнського міського управління юстиції Миколаївської області було зареєстровано шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_4, актовий запис №264 (свідоцтво про шлюб І-ФП №029271, видане 04 квітня 2002 року). Від даного шлюбу мають двох неповнолітніх дітей сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 та доньку Євгенію ІНФОРМАЦІЯ_2.

Сторони спільне господарство не ведуть, проживають окремо з квітня 2015 року, позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу.

За такого, враховуючи характер відносин, що склалися між сторонами, відсутність взаєморозуміння між ними, суд вважає, що збереження шлюбу є неможливим.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 209, 212, 213, 214, 215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, - задовольнити повністю.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, який зареєстровано 12 листопада 2004 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Южноукраїнського міського управління юстиції Миколаївської області, актовий запис № 264 - розірвати.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Миколаївської області через міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: М.М. Ротар