Справа № 194/30/17
Провадження № 2/194/274/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 лютого 2017 року Тернівський міський суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - Солодовник І.С.,

при секретарі - Сафоновій А.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Тернівка Дніпропетровської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача про розірвання шлюбу, в якій зазначає, що вона з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 05 жовтня 2013 року.

Від цього шлюбу мають доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Позивач зазначає, що спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини з ведення спільного господарства та виховання дитини. Відповідач влаштовує постійні сімейні сварки, що ображає мої честь і гідність, постійно пред'являє їй необґрунтовані претензії, що робить спільне життя нестерпимим, спільне господарство не ведуть з кінця квітня 2016 року, між ними втрачені всі фізичні та духовні зв'язки.

Збереження сім'ї неможливо і суперечить їхнім інтересам, крім того спору щодо місця проживання дитини немає.

У зв'язку з чим, позивач просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем.

Позивач у судове засідання не з'явилася, однак у поданій до суду письмовій заяві зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просила справу розглянути без її участі, спір по поділ майна відсутній, строк для примирення не потрібен, після розірвання шлюбу дитина залишиться проживати з нею, залишити прізвище - ОСОБА_1, судовий збір залишити за нею (а.с. 21).

Відповідач у судове засідання не з'явився, однак у поданій до суду письмовій заяві зазначив, що позовні вимоги визнає в повному обсязі, просить розглянути справу без його участі, спір про поділ майна відсутній, строк для примирення не потрібен, не заперечую проти проживання дитини з позивачем (а.с. 22).

Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Судом встановлені такі факти та відповідні правовідносини.

Перевіривши матеріали справи, судом встановлено, що сторони знаходяться у шлюбі з 05 жовтня 2013 року, зареєстрованого у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Тернівського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1, виданого 05 жовтня 2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Тернівського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 152 (а.с. 12, 17).

Від цього шлюбу сторони мають малолітню дитину - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2, виданого 18 березня 2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Тернівського міського управління юстиції у Дніпропетровській області (а.с. 8).

Між сторонами немає взаєморозуміння, втрачена пошана і довіра один до одного, склалися різні погляди на життя, до примирення не спрямовані, спільне господарство не ведуть, подружні стосунки не підтримують. При таких обставинах подальше збереження їхнього шлюбу стало неможливим. Спору про розподіл спільного майна не мають.

Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Таким чином, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що шлюб між сторонами слід розірвати, оскільки зберегти їх сім'ю на майбутнє неможливо, а подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам.

Так як позивач скористалася своїм правом на вибір прізвища після розірвання шлюбу в порядку статті 113 Сімейного Кодексу України, то суд вважає на необхідним після розірвання шлюбу залишити їй прізвище - ОСОБА_1.

За ч. 4 ст. 29 ЦК України, місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров'я, в якому вона проживає.

Згідно ч. 1 ст. 160 Сімейного кодексу України, місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків.

У батьків малолітньої ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, відсутній спір щодо місця проживання дитини після розірвання шлюбу, а тому суд вважає доцільним при ухваленні рішення про розірвання шлюбу встановити місце проживання дитини разом з матір'ю.

Беручи до уваги вищевикладене, керуючись ст.ст. 10, 57, 60, 212, 213, 215 ЦПК України, ст.ст. 104-105, 109, 110, 112-115, 160 СК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрований 05 жовтня 2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Тернівського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 152.

Після розірвання шлюбу позивачу залишити прізвище - ОСОБА_1.

Місце проживання малолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, встановити разом з матір'ю ОСОБА_1.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через Тернівський міський суд Дніпропетровської області шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення, а особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: