Справа № 266/3471/14-ц
Провадженя№ 2/266/11/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2017 року м. Маріуполь

Приморський районний суд м. Маріуполя Донецької області в складі головуючого судді Пантелєєва Д.Г., за участі секретаря Циганкової М.М., позивачки ОСОБА_1, її представника ОСОБА_2, представника відповідачів ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про відшкодування майнової шкоди, завданої пожежею

В С Т А Н О В И В:

04 серпня 2014 року ОСОБА_1 звернулась із позовом до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про відшкодування майнової шкоди, завданою пожежею в сумі 80 614 грн.

Свої позовні вимоги вона обґрунтувала тим, що 27.09.2008 року в квартирі АДРЕСА_1, власником якої є позивач, сталась пожежа. В результаті пожежі належні їй 4/10 частки вказаного домоволодіння було знищено, також відбулось повне знищення майна, яке знаходилось в домоволодінні. За висновками розслідування причин пожежі встановлено, що вона розпочалась в належних відповідачам 3/15 вказаного домоволодіння та призвела до знищення належного позивачу нерухомого майна та речей. Просить суд стягнути з відповідачів на її користь відшкодування майнової шкоди, завданою пожежею в сумі 80614 грн. 00 коп.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні свої позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Пояснила суду, що після пожежі до неї приходили працівники протипожежної служби та встановлювали розмір шкоди. На момент пожежі все майно належало її чоловіку, який помер в 2010 році, вона є спадкоємцем з 2011 року. Знищена квартира належала її донці, на момент пожежі в ній мешкала позивач, її чоловік та онука. В акті про пожежу не вірно вказано суму шкоди, вартість побутової техніки та майна, знищеного в приміщенні квартири не була встановлена, складає 20 000 грн. Все знищене майно було спільної сумісної власністю позивача та її чоловіка, набуте ними за часів шлюбу. Також разом з нерухомим майном та побутової технікою було знищено всі документи. Пожежа виникла в частині будинку, належній відповідачам. Після пожежі було проведено поновлення даху за рахунок грошей сина позивача, але будинок досі знаходиться в непридатному для мешкання стані. Приймала спадщину в тому стані, який вказано в технічному паспорті, що знаходиться в матеріалах справи, після прийняття спадщини відповідачами більше шкода не наносилась. Просила суд задовольнити з викладених в ньому підстав.

Представник позивача, ОСОБА_2, в судовому засіданні свої позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Пояснила суду, що пожежа сталась 27.09.2008 року квартирі АДРЕСА_1. Будинок складається з двох квартир. Пожежа виникла в квартирі відповідачів та перекинулась на квартиру позивача. Представники пожежної інспекції провели розслідування та склали акт про пожежу, в якому причиною виникнення пожежі вказали коротке замикання електричної проводки в квартирі відповідачів. Розмір шкоди встановлено висновком експерта по іншій цивільній справі, але він є не точним. Також погодилась з висновками експертизи, вважаючи, що позивач придбала матеріали на поновлення квартири в магазині, тому розрахунок він зробив з урахуванням НДС, який входить в вартість придбаного позивачем товару. Також зауважила, що індексацію вартості поновлювальних робіт може бути встановлена виключно додаткової експертизою, під час якої експерт має обстежити обєкт наново та зробити нові розрахунки. Експертиза, яку робили в 2015 році вважається повторною, для експерта на момент її проведення тому він нарахував індексацію. Висновки ним було зроблено по тому самому предмету та за тих самих обставин. Судом вказівка експерту зробити новий висновок не надавалась. Також вина відповідачів, встановлена в постанові про відмову в порушенні кримінальної справи. Попередня справа знаходилась в провадженні суду по 2014 рік, в судових засіданнях по ньому відповідачі участі не приймали. На підставі викладеного просила суд позов задовольнити в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_4 в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, просила суд в задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_5 в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, просила суд в задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

Представник відповідачів, ОСОБА_3, в судовому засіданні позовні вимоги не визнав. Суду пояснив, що на момент пожежі власниками квартири були ОСОБА_4 та її померлий чоловік, а також ОСОБА_5, яка належний їй спадок не оформила. Власником іншої половини будинку був спадкодавець ОСОБА_6, чоловік позивача. Згідно акту про пожар займання сталось в суміжній стіні, не зазначено з чиєї вини сталось займання. Пошкодження даху було усунено за рахунок коштів сина позивача. В матеріалах справи не має жодного доказу, який би прямо вказував на наявність провини відповідачів в скоєнні пожежі. Також зазначив, що при призначенні судом експертизи в ухвалі не було питання про індексацію. При проведенні експертизи не було враховано, що за кошти членів родини відповідача було проведено поновлювальні роботі без врахування НДС, яким не була дана оцінка в висновку експертизи, при проведенні якої експерт взяв суму завданої шкоди з матеріалів старого висновку з минулої справи, що була в провадженні суду та застосував до неї індексацію, яку не можна було застосувати в даному випадку, оскільки індексація не може бути застосована до суми матеріальної шкоди. Також ним не вказано наявність вікон та двері в квартирі, не визначено яким саме способом проводились поновлювальні роботи. Наголосив на тому, що позивачем пропущено строк позовної давності, минулий позов був залишений без розгляду в 2010 році, з новим позовом позивач звернувся до суду в 2014 році.

Свідок ОСОБА_7 суду пояснив, що позивач є його матірю. Батько ОСОБА_8, помер 15.01.2010 року, Лисенко племінниця, також він знайомий з відповідачами. Станом на 28.09.2008 року мешкав в будинку №14 по вул. Лоцманська в м. Маріуполі. В день пожежі він залишився з дружиною в належній його батькам квартирі на ночівлю. Ввечері він почув шум з квартири, що належить відповідачам. На його питання вони пояснили, що в них сталось замикання електричної проводки. Через деякий час в сусідів знову стало чутно шум, дійшовши до їх квартири він побачив, що електричний лічильник відповідачів іскриться, через годину в залі почув запах диму. На кухні загорілась перегородка. Вийшовши на двір побачив, що в сусідів палає дах. Власними силами пожежу загасити не вдалось, приїхали пожежні. Горіло дуже швидко. Від пожежі в нас постраждало майно, полумя з даху відповідачів перекинулось на наш, дах в квартирах спільний. Електричний лічильник відповідачів знаходився з правого боку при вході, вимикач в них з правого боку на суміжній стіні, вони щось робили з проводкою перед пожежею, яка почалась приблизно в 21.00 21.30 год. за 2-3 години належне батькам нерухоме майно та речі згоріли повністю. При пожежі повністю згоріла покрівля, впала стеля, згоріли вікна та двері, більшість цього була з дерева. Стіни будинку з саману впали та були знищені вогнем. Підлога, яка була з дерева та лінолеуму згоріла повністю. Також було знищено шафи та дивани. Після смерті батька він та сестра відмовились від спадщини на користь позивачки. Відновлювальні роботи в будинку почали робити в 2008 році, тривали протягом 1.5 місяців. Робили за власні кошти, які сплачували також приватним особам за роботи. Будинок відновили не повністю:встановлено вікна, дах, поновлено простінок та підлога, стеля. Будинок знаходиться в стані грудня 2008 року, в 2010 мати прийняла його в такому ж стані. Після чого ніяких робіть не проводили. Також в будинку була побутова техніка та меблі, які належали матері та батьку.

Допитаний в якості спеціаліста, ОСОБА_6, пояснив, що для визначення вартості поновлювальних робіт використовується методика по визначенню вартості, затверджена Міністерство юстиції України. ДСТУ затверджено правила визначення вартості будівництва з листопада 2014 року, а в 2008 році діяли ДБП. При огляді обєкту визначається обєм робіт які необхідно виконати та робиться розрахунок. Якщо відсутні товарно касові чеки на придбання будівельних матеріалів то розрахунок робиться згідно вимог ДСТУ за ринковими цінами. В випадку виконання робіт власними силами фізичних осіб, то це роботи, проведені господарським способом та НДС в такому випадку не використовується. За наявності старих документів висновок робиться з використанням ринкових цін на момент проведення експертизи. Документи в даному випадку є підтвердженням факту проведення робіт.

Суд, вислухавши думку сторін, свідка та спеціаліста дослідивши надані письмові матеріали справи, приходить до наступних висновків:

ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 17.02.2011 року належить 4/10 частки житлового будинку №14-а по вул. Севастопольська в м. Маріуполь та складається з кімнат 2-3, 2-4, 2-5, кухні 2-2, веранди а2-1, сараю Б-1, вбиральні Г-1 загальною площею 45,6 кв.м., житловою площею 29.7 кв.м. (а. с. 6-15).

ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на підставі договору про обмін від 01.06.1994 року належить 3/5 частки житлового будинку №14-а по вул. Севастопольська в м. Маріуполь, яке складається з приміщень 1-1, 1-2, 1-3, 1-4, 1-5, а1, а-1, літньої кухні Д, сараю Б, сараю Е, сараю Г, вбиральні Ж, вбиральні Г житловою площею 39 кв.м. (а. с. 48)

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному

обсязі особою, яка її завдала.

В судовому засіданні встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 27.09.2008 року о 22 год. 10 хв. сталась пожежа в житловому будинку №14-а по вул. Севастопольська в м. Маріуполі, причиною виникнення якої стало порушення правил безпеки при експлуатації електричної проводки, наслідками пожежі стало знищення квартири позивача ОСОБА_1 з належним їй майном (а. с. 4)

Відповідно до ст. ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

З акту про пожежу вбачається, що пожежа виникла в будинку 14-а по вул. Севастопольська в м. Маріуполі, але не встановлено провину відповідача в її виникненні, яка могла бути спричинена діями чи бездіяльністю відповідача.

З постанови про відмову в порушенні кримінальної справи вбачається, що пожежа виникла в половині будинку, належній ОСОБА_4 та ОСОБА_5, причиною якого стало коротке замикання електричної проводки (а. с. 15)

Як передбачено ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

За правилами ч. 3 ст. 1268 спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї.

23.04.2011 року помер ОСОБА_9, який був чоловіком відповідача. Фактично спадкове майно прийняла співвідповідач ОСОБА_5, яка є рідною донькою спадкодавця.

ОСОБА_1 перебувала в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_8, кв. №47 в б. №14-а по вул. Севастопольській в м. Маріуполі перебувала в їх спільній сумісній власності, власником квартири в цілому позивач стала після смерті свого чоловіка ОСОБА_8 15.01.2010 року на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 17.02.2011 року.

Відповідно до ст. 1219 ЦК України не входять до складу спадщини права та обов'язки, що нерозривно пов'язані з особою спадкодавця, зокрема: 1) особисті немайнові права; 2) право на участь у товариствах та право членства в об'єднаннях громадян, якщо інше не встановлено законом або їх установчими документами; 3) право на відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; 4) права на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом; 5) права та обов'язки особи як кредитора або боржника, передбачені статтею 608 цього Кодексу.

З наданих свідком ОСОБА_7, який був сином спадкодавця ОСОБА_8, суду стало відомо та не заперечувалось сторонами по справі те, що після пожежі він разом із спадкодавцем в період часу жовтень листопад 2008 року провели ремонтні роботи. Тобто, на момент прийняття спадщини після смерті ОСОБА_8 позивач отримала всю належну частину домоволодіння, після прийняття спадку якій, що позивач ОСОБА_1 підтвердила в судовому засіданні, шкода не наносилась.

Відповідно до ст. 3 ЦПК України, ст. 15 ЦК України Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Тобто, враховуючи встановлені під час судового розгляду обставини, в позивача були відсутні підстави для звернення до суду за захистом своїх законних прав та інтересів, оскільки вони не були порушені.

Згідно ст. 143 ЦПК України для з'ясування обставин, що мають значення для справи і потребують спеціальних знань у галузі науки, мистецтва, техніки, ремесла тощо, суд призначає експертизу за заявою осіб, які беруть участь у справі, особи, які беруть участь у справі, мають право подати суду питання, на які потрібна відповідь експерта. Кількість і зміст питань, за якими має бути проведена експертиза, визначається судом.

Ухвалою суду від 27.05.2015 року по справі було призначено будівельно технічну експертизу, яку за клопотанням позивача було доручено провести експертові ТОВ «Юридична фірма «ІнЮрСервіс» ОСОБА_10

З висновки експерта №19 від 08.02.2016 року суд не вбачається жодного підтвердження суми збитку. При складенні свого висновку експерт не врахував діючі на момент проведення відновлювальних робіт стандарти оцінювання вартості робіт. Також ним не враховано спосіб проведення цих робіт, після чого зроблено висновок про нарахування НДС, який не може бути нарахований в випадку проведення робіт господарським методом, тобто власними силами фізичних осіб та за власні кошти. З даного висновку суд не має можливості встановити фактичну суму збитків в звязку із некоректним складенням висновку експертом, який є ідентичним висновку, що робився тим самим експертом при попередньому зверненні до Приморського районного суду м. Маріуполя, який складено 21.09.2009 року(а. с. 16-28, 121-125).

Порівняльний аналіз цих двох висновків вказує на те, що експерт не оглядав обєкт, де проводились відновлювальні роботи при складенні висновку від 08.02.2016 року, а використав дані попереднього висновку, застосувавши нарахування НДС, тому суд не може прийняти цей висновок, оскільки він є не коректним.

Відповідно до ст. 256 ЦК України Позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Згідно з ст. 258 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки, а за правилами ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Як встановлено в судовому засіданні, позивач ОСОБА_1 звернулась із вище вказаним позовом до суду 04.08.2014 року, в своїй позовній заяві вона просить стягнути на її користь матеріальну шкоду, завдану 27.09.2008 року. Згідно пояснень позивача під час судового розгляду їй було відомо про порушення її прав 27.09.2008 року, також вона зверталась із аналогічним позовом до суду, який було залишено без розгляду. Про поновлення пропущеного строку клопотання позивачем заявлено не було.

Відповідно до ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Заява про застосування позовної давності надійшла від представника відповідачів 30.01.2017 року.

Керуючись ст. ст. 3, 10, 27 ЦПК України, ст. ст. 256, 257, 261, 267, 1166, 1218, 1219, 1268 ЦК України,

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про відшкодування майнової шкоди, завданої пожежею відмовити.

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги до Апеляційного суду Донецької області через суд першої інстанції в 10-денний строк з дня його проголошення, а особою, у відсутність якої ухвалено рішенні у той самий строк з дні отримання копії рішення. Рішення суду набирає законної сили після спливу строку подачі апеляційної скарги. В разі подачі апеляційної скарги рішення, якщо воно не скасовано, набуває законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: Пантелєєв Д. Г.