Справа № 658/3321/16-ц
(провадження № 2/658/84/17)
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2017 року м.Каховка

Каховський міськрайонний суд Херсонської області

у складі: судді Терещенка О.Є.

при секретарі Оніщенко Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду м.Каховка, цивільну справу за позо-вом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про ви-знання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, про усунення пере-шкод у користуванні будинком та про примусове зняття з реєстрації,

в с т а н о в и в :

25.10.2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що їй на праві власності належить житловий будинок №46, розташований по вул. Таврійська 46 в с. Мало-каховка Каховського району Херсонської області.

Позивачка зазначила, що відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 зареєстровані у належному їй житловому будинку, але не користуються ним без поважних причин, мешкають у іншому приміщен-ні. На прохання позивачки знятися з реєстрації відповідають відмовою.

Також вказувала, що реєстрація відповідача в належному їй будинку перешкоджає отриманню субсидії.

Позивачка ОСОБА_1 просила визнати ОСОБА_2, ОСОБА_3 такими, що втратили право користування житловим приміщенням будинком №46, розташованим по вул. Таврійська в с. Мало-каховка Каховського району Херсонської області.

В судовому засіданні представник позивачки ОСОБА_4, який діє на підста-ві довіреності, заявлені вимоги підтримав, наполягав на їх задоволенні.

Відповідач ОСОБА_2 позовні вимоги не визнав та пояснив, що він продовжує користу-ватися житловим приміщенням позивачки, там знаходяться його особисті речі. Також зазначив, що між ним та сином позивачки ОСОБА_4 існують неприязні відносини, а тому він в позові огово-рює відповідачів і зазначає відомості, які не відповідають дійсності.

Відповідачка ОСОБА_3 позов не визнала та пояснила, що представник позивачки оговорює відповідачів, оскільки вони продовжують користуватися житловим приміщенням в якому вони за-реєстровані, а деякий час вимушені були виїхати на поховання близького родича, ітому були відсутні у помешканні. Просила відмовити в задоволенні позову.

Заслухавши пояснення представника позивачки та відповідачів? свідків, дослідивши письмові матеріали справи та оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов до висновку, що в задоволенні по-зову слід відмовити, з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідачі є онуками позивачки ОСОБА_1В (а.с.3) і зареєстровані у належному їй на праві власності житловому будинку №46 по вул. Таврійська в с. Малокаховка Кахов-ського району Херсонської області (а.с.4-5).

Свідок ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснила, що відповідачі користуються житловим приміщенням постійно, але іноді виїзджали по необхідності.

Свідки ОСОБА_6 та ОСОБА_7 повідомили, що відповідачі продовжують користу-ватися житловим приміщенням позивачки у звичайному порядку.

Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Ко-дексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Під способами захисту суб'єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом мате-ріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнан-ня) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів дається в ст. 16 ЦК. В ч.2 цієї статті зазначено, що суд може захи-стити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Відповідно до ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно ст.60 ЦПК України кожна сторона по справі повинна довести відповідними дока-зами ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Згідно ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сімї за ними зберігається житлове приміщення протягом шести місяців.

Відповідно ст.72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому по-рядку.

У відповідності ст.405 ЦК України члени сімї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до Закону.

Член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності чле-на сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Статтею 9 ЖК України передбачено, що ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в поряд-ку, передбачених законом.

Правова позиція Європейського суду з прав людини, відповідно до п. 1 ст. 8 Європейської Конвенції про захист прав людини та основних свобод гарантує кожній особі окрім інших прав, право на повагу до її житла. Воно охоплює насамперед право займати житло, не бути виселеною чи по-збавленою свого житла.

Зазначене узгоджується із ч.2 ст. 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний ви-бір місця проживання в Україні» № 1383-ІV від 11.12.2003 року, яким встановлено, що реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або під-ставою для їх обмеження.

В судовому засіданні судом достовірно встановлено, що відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 користуються житловим приміщенням позивачки у звичайному порядку, але на деякий нетри-валий час вимушені були виїхати, і були відсутні у помешканні через поважні причини.

Вказані обставини суд не може визнати вибуттям на інше місце проживання (ст.107 ЖК Ук-раїни), оскільки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 реєстрацію місця проживання не змінювали, і кори-стувалися житловим приміщенням незначний період та через поважні обставини виїзд для участы у похованні близького родича, що суд вважає поважною причиною.

За наведених підстав, суд вважає надуманою позицію ОСОБА_1 та її пред-ставника ОСОБА_4, що відповідачі добровільно виселилися та виїхали на інше місце проживання і не користується житловим будинком №46 по вул. Таврійська в с. Малокаховка, без поважних причин.

Крім того, суд не вважає, що сама по собі наявність реєстрації відповідача утворює пере-шкоди у здійсненні прав озивачки, як влсника житла. Обов'язки, які виникають з оплати комунальних послуг та утримання житла не є перешкодою у здійсненні прав позивачки, оскільки не доведено, що позивачка зобов'язана оплачувати та оплачує комунальні послуги за відповідача. Позивач має право захистити свої майнові права щодо утримання житла шляхом звернення до суду із відповідним позо-вом.

Таким чином, суд вважає, що, в порушення вимог ст.60 ЦПК України, позивачкою не наве-дено доказів порушення ОСОБА_3 та ОСОБА_2 її законних прав та інтересів, як власника, а тому її позов слід визнати необгрунтованим і таким, що задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст.3, 10, 11, 60, 64, 88, 212-215 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим примі-щенням, про усунення перешкод у користуванні будинком та про примусове зняття з реєстрації від-мовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його прого-лошення через Каховський міськрайонний суд Херсонської області. Особи, які брали участь у справі, але не були присутніми у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: О. Є. Терещенко