АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/510/17 Справа № 204/2979/16-ц Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Лаченкова О.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 лютого 2017 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого - Лаченкової О.В.

суддів - Варенко О.П., Городничої В.С.

при секретарі - Порубай М.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпрі

апеляційну скаргу ОСОБА_2

на рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 14 вересня 2016 року

по справі за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Банк Форум» про стягнення невиплаченої заробітної плати та відшкодування моральної шкоди, -

ВСТАНОВИЛА:

В квітні 2016 року до Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська надійшов позов ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Банк Форум» про стягнення невиплаченої заробітної плати та відшкодування моральної шкоди.

Рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 14 вересня 2016 року в задоволенні позовної заяви ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Банк Форум» про стягнення невиплаченої заробітної плати та відшкодування моральної шкоди відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 14 вересня 2016 року та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

Вислухавши доповідь судді, пояснення осіб, які з`явилися в судове засідання, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається , що ОСОБА_2 з 06 лютого 2006 року по 09 вересня 2013 року працював в ПАТ «Банк Форум».

Згідно Наказу ПАТ «Банк Форум» за № 1163к від 09.09.2013 року - ОСОБА_2 був звільнений з роботи на підставі п. 1 ст. 40 КЗпП України (скорочення штату працівників).

На підставі Положення затвердженого рішенням правління АКБ «Форум» протокол № 3 від 23 січня 2007 року погодженого Рішенням Спостережної ради АКБ «Форум» протокол № 3/2007 від 26 січня 2007 року «Про заохочення та винагороду працівників за вислугу років в АКБ «Форум», позивач просив зобовязати відповідача виплатити кошти за вислугу років - пять років вислуги, оскільки він працював в банку з 06 лютого 2006 року, його стаж становив 5 років, тому він мав право отримати цю матеріальну винагороду. А про зміну умов виплати заробітної плати, як того вимагає ст. 32 КЗпП України та Колективний договір, у двомісячний термін його не попередили.

Згідно п.3.1 Положення, винагорода та нематеріальне заохочення за вислугу років приурочується до дня заснування АКБ «Форум» та призначається на підставі рішення Правління банку одноразово при досягненні працівником відповідного стажу роботи.

Пунктом 3.2 Положення визначено, що винагорода та нематеріальне заохочення за вислугу років призначається всім працівникам, які працюють в АКБ «Форум» в залежності від безперервного стажу роботи в банку, які входять до спискового складу головного банку та філій банку станом на 31 грудня календарного року, що минув, а за п.3.3 за безперервний стаж роботи від 5 до 10 років виплачується винагорода в розмірі 1-го посадового окладу, оголошується подяка ветерану, застосовується нагородження корпоративною відзнакою відданості банку.

Відповідно до п.5.1 Положення про заохочення та винагороду працівників за вислугу років в АКБ «Форум» до цього Положення можуть вноситися зміни та доповнення на підставі рішення Правління банку.

Відповідно до ст. ст. 10, 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Також встановлено, що Положення про матеріальне стимулювання працівників ПАТ «Банк Форум», затверджене рішенням Правління ПАТ «Банк Форум» від 26.02.2005 року № 8, та Положення про заохочення та винагороду працівників за вислугу років ПАТ «Банк Форум», затверджене рішенням Правління ПАТ «Банк Форум» від 26.01.2007 року протокол № 3/2007, призупинено в частині щодо разових виплат та надання матеріальної допомоги з 01.07.2010 року.

Вищевказані обставини встановлені рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 08 жовтня 2014 року по цивільній справі № 204/3078/2014-ц, яке залишено без змін ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 18 грудня 2014 року.

Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Отже, обставини щодо призупинення Положення про матеріальне стимулювання працівників ПАТ «Банк Форум», затвердженого рішенням Правління ПАТ «Банк Форум» від 26.02.2005 року № 8, та Положення про заохочення та винагороду працівників за вислугу років ПАТ «Банк Форум», затвердженого рішенням Правління ПАТ «Банк Форум» від 26.01.2007 року протокол № 3/2007, в частині щодо разових виплат та надання матеріальної допомоги з 01.07.2010 року доказуванню не підлягають, оскільки встановлені судовим рішенням, що набрало законної сили.

Відповідно до ч. 3 ст. 32 Кодексу законів про працю України, у зв'язку із змінами в організації виробництва і праці допускається зміна істотних умов праці при продовженні роботи за тією ж спеціальністю, кваліфікацією чи посадою. Про зміну істотних умов праці - систем та розмірів оплати праці, пільг, режиму роботи, встановлення або скасування неповного робочого часу, суміщення професій, зміну розрядів і найменування посад та інших - працівник повинен бути повідомлений не пізніше ніж за два місяці.

Відповідно до ст.103 Кодексу законів про працю України, про нові або зміну діючих умов оплати праці в бік погіршення власник або уповноважений ним орган повинен повідомити працівника не пізніш як за два місяці до їх запровадження або зміни.

Згідно ст. 1 Закону України «Про оплату праці», заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу.

За статтею 2 вказаного закону, структура заробітної плати складається з основної та додаткової заробітної плати, а також інших заохочувальних та компенсаційних витрат до яких належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми.

Відповідно до первісної редакції Колективного договору та змін до нього, було передбачено наявність додаткових винагород, заохочень працівникам банку, порядок застосування і розмір яких визначалися окремими локальними документами банку, чинними на час настання права на такі виплати і заохочення.

Пунктом 3.5 колективного договору визначено, що змінна частина заробітної плати працівників банку не є гарантованою формою оплати праці і складається з посадових надбавок, премій, заохочувальних та компенсаційних виплат. Також колективним договором встановлено, що види матеріального стимулювання, заохочувальних виплат визначаються чинними внутрішніми нормативними документами банку.

Таким нормативним документом було Положення про заохочення та винагороду працівників за вислугу років в АКБ «Форум».

Відповідно до п. 8 Пленуму Верховного Суду України № 13 від 24.12.1999 року «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці», при вирішенні спорів про виплату премій, винагороди за підсумками роботи за рік чи за вислугу років, надбавок і доплат необхідно виходити з нормативно-правових актів, якими визначено умови та розмір цих виплат. Працівники, на яких поширюються зазначені нормативно-правові акти, можуть бути позбавлені таких виплат (або розмір останніх може бути зменшено) лише у випадках і за умов, передбачених цими актами. З мотивів відсутності коштів у проведенні вказаних виплат може бути відмовлено в тому разі, коли вони обумовлені в зазначених актах наявністю певних коштів чи фінансування.

Відповідно до абзацу 2 ч. 1 ст. 360-7 ЦПК України, висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. Суд має право відступити від правової позиції, викладеної у висновках Верховного Суду України, з одночасним наведенням відповідних мотивів.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 233 Кодексу законів про працю України, працівник може звернутися з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, а у справах про звільнення - в місячний строк з дня вручення копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки.

Також встановлено, що ОСОБА_2 був звільнений з роботи з 09.09.2013 року. Проте, до суду з даним позовом позивач звернувся лише 29 квітня 2016 року, при цьому, ще при розгляді справи № 204/3078/2014-ц в 2014 році позивачу були відомі обставини щодо призупинення Положення про матеріальне стимулювання працівників ПАТ «Банк Форум», затвердженого рішенням Правління ПАТ «Банк Форум» від 26.02.2005 року № 8, та Положення про заохочення та винагороду працівників за вислугу років ПАТ «Банк Форум», затвердженого рішенням Правління ПАТ «Банк Форум» від 26.01.2007 року протокол № 3/2007, в частині щодо разових виплат та надання матеріальної допомоги з 01.07.2010 року.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог суд першої інстанції дійшов до правильного та обґрунтованого висновку, що ОСОБА_2 звернувся до суду з пропуском встановленого законом строку для звернення за вирішенням даного спору, передбаченого ч. 1 ст. 233 КЗпП України.

Приведені в апеляційній скарзі доводи про те, що суд не дав оцінки наданих ним доказам не можуть бути прийняті до уваги, оскільки вони зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду по їх оцінці, та особистого тлумачення апелянтом норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до ст. 212 ЦПК України виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному повному та обєктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Таким чином, судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Керуючись ч. 1 ст. 218, ст.ст. 303, 307, 308, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 14 вересня 2016 року- залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий суддя О.В.Лаченкова

Судді О.П.Варенко

ОСОБА_3