Справа № 703/2157/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 лютого 2017 року Смілянський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді Васильківської Т.В.

секретар судових засідань Кочеткова І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Сміла цивільну справу за позовом ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до Костянтинівської сільської ради Смілянського району про визнання права власності на спадкове майно

встановив:

17 червня 2016 року ОСОБА_2 та ОСОБА_3 звернулись до суду з позовом до Костянтинівської сільської ради про визнання права власності на спадкове майно посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_3 року померла ОСОБА_4, яка 24 лютого 2006 року заповіла все своє майно ОСОБА_2 та ОСОБА_3.

Після її смерті відкрилася спадщина, яка складається з будинковолодіння АДРЕСА_1. В нотаріальному оформленні права на спадщину йому було відмовлено у зв'язку з тим, що ОСОБА_4 за життя не оформила належним чином своє право власності на будинковолодіння, а тому змушені звернутись до суду.

Позивачі в судове засідання не з'явились, але до суду надійшла заява в якій вони просять розглянути справу у їх відсутність, вказали, що на позовних вимогах наполягають та просять їх задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, але до суду надійшла заява від Костянтинівської сільської ради Смілянського району, в якій вказано, що проти позову не заперечують та просять справу розглянути у відсутність їх представника.

Відповідно до ст.174 ЦПК України наслідком визнання відповідачем позову є ухвалення рішення про задоволення позову за наявності для того законних підстав.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_3 року померла ОСОБА_4, згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 30 жовтня 2010 року (а.с.14). Після її смерті відкрилась спадщина на будинковолодіння АДРЕСА_1.

Належність померлій ОСОБА_4 будинковолодіння АДРЕСА_1 підтверджується доданими до заяви документами (а.с.6-11). Вказаний будинок побудований на земельній ділянці, що відповідно до рішення виконавчого комітету Костянтинівської сільської ради Смілянського району №20 від 25 травня 1999 року (а.с.10) виділена ОСОБА_4, та перебудований згідно наданого дозволу (а.с.6, 8).

Відповідно до копії технічного паспорту будинковолодіння АДРЕСА_1, наданого позивачами (а.с.16-21), будинок фактично розділений на дві частини, із визначенням приміщень, які перебувають в користуванні кожного з позивачів (а.с.19).

При цьому приміщення коридору №2-8, відповідно до технічної документації є самочинно збудованим приміщенням.

Позивачі є спадкоємцями за заповітом після смерті ОСОБА_4, що підтверджується копією заповіту від 24 лютого 2006 року, посвідченого секретарем виконкому Костянтинівської сільської ради Смілянського району, зареєстрований в реєстрі за № 36, який на момент відкриття спадщини не змінений та не скасований. (а.с.13)

Згідно із ч.1 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.

Ч. 1 ст. 1270 ЦК України вказує на те, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Як вбачається з постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 28 березня 2015 року (а.с.15) з заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 звернувся 27 листопада 2010 року ОСОБА_2, 8 грудня 2010 року звернулась ОСОБА_3 Інші спадкоємці з заявами про прийняття чи відмову від спадщини не звертались.

З огляду на ці обставини суд вважає, що у такий спосіб ОСОБА_2 та ОСОБА_3 прийняли спадщину та набули право власності на спадкове майно, яке лишилось після смерті ОСОБА_4, а саме на будинковолодіння АДРЕСА_1.

Відповідно до ч.1 ст.392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

В судовому засідання встановлено, що за життя спадкодавця ОСОБА_5 не оформила належним чином своє право власності на будинковолодіння, а тому нотаріус відмовляє позивачам у визнанні за ними права власності на спадкове майно.

З метою усунення обставини, яка перешкоджає оформленню права власності на спадкове майно, суд вважає, що за ОСОБА_2 та ОСОБА_3 належить визнати право власності на будинковолодіння АДРЕСА_1, визначивши у рівних частках, тобто по 1/2 за кожним із позивачів, зазначивши, які з приміщення будинку перебувають у фактичному користуванні кожного з позивачів.

Вирішуючи спір по суті, суд приймає до уваги ту обставину, що приміщення коридору №2-8, є самочинно збудованим приміщенням. В свою чергу чинним законодавством не передбачено можливості визнання права власності на самочинно збудовані приміщення в порядку спадкування, а тому в задоволенні позовних вимог щодо визнання права власності на приміщення коридору №2-8 в будинковолодінні АДРЕСА_1 слід відмовити.

На підставі ст. 392, 1268, 1269, 1270, 1273 ЦК України, керуючись ст. 10, 11, 174, 209, 212-215 ЦПК України, суд,-

вирішив:

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 в порядку спадкування за заповітом право власності на майно, що належало ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 року, а сама на:

1/2 частину будинковолодіння АДРЕСА_1, зазначивши, що у його фактичному користуванні знаходиться: веранда 1-1 площею 8,5 кв.м., кухня 1-2 площею 10,2 м. кв., житлова кімната 1-3 площею 8,9 м.кв., житлова кімната 1-4 площею 12,2 м.кв., житлова кімната 1-5 площею 7,2 м.кв., житлова кімната 1-6 площею 7,2 м.кв., приміщення для газу 1-7 площею 6,4 м.кв., що разом складає квартиру № 1 та надвірні споруди - сарай, площею 13,4 м.кв., погріб п/д площею 1 м.кв.

Визнати за ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 в порядку спадкування за заповітом право власності на майно, яке належало ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 року, а сама на:

1/2 частину будинковолодіння АДРЕСА_1, зазначивши, що у її фактичному користуванні знаходиться: коридор 2-1 площею 6,3 м.кв., санвузол 2-2 площею 3,5 м.кв., житлова кімната 2-3 площею 10,5 м.кв., коридор 2-6 площею 7,9 м.кв., кухня 2-7 площею 14,2 м.кв., що разом складає квартиру № 2 та надвірні споруди погріб - П, площею 12,2 м.кв., вбиральня - Ж площею 2,0 м.кв., літній душ - З площею 2,0 м.кв.

В частині визнання права власності на приміщення коридору №2-8 в будинковолодінні АДРЕСА_1 слід відмовити - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Черкаської області через Смілянський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня його проголошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження, а в разі його оскарження - після розгляду справи апеляційним судом, якщо воно не буде скасовано.

Головуючий Т.В. Васильківська