Справа № 415/5102/16-ц
Провадження № 2/415/78/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.02.17 року м. Лисичанськ

Лисичанський міський суд Луганської області у складі:

головуючого судді Калмикової Ю.О.,

при секретарі Бадаєвій А.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Лисичанська цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно, -

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_1 звернулась до Лисичанського міського суду із позовною заявою до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що 16 березня 2005 року помер її чоловік ОСОБА_4, після смерті якого відкрилась спадщина, яка складається з частки квартири за адресою: м. Алчевськ, вул.. Чапаєва 162в/32 що належить померлому та ОСОБА_1 на праві спільної сумісної власності. Позивач прийняла спадщину, заведена спадкова справа у Першій Алчевській державній нотаріальній конторі. 06.10.2005 року позивач отримала свідоцтво про право на спадщину на грошові вклади в Ощадбанку України. Свідоцтво про право на спадщину на частину квартири позивач не отримала. 13.09.2016 року позивач звернулась до державного нотаріуса Рубіжанської державної нотаріальної заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на частку квартири за адресою: м. Алчевськ, вул.. Чапаєва 162/32. 13.06.2016 року Державний нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у звязку з тим, що необхідно витребувати спадкову справу з Першої Алчевської державної нотаріальної контори, що знаходиться на території, яка тимчасово не підконтрольна владі України із якою немає поштового звязку, тому неможливо встановити коло спадкоємців. Відповідач є рідною донькою позивача та померлого, спадщину вона не прийняла, постійно мешкає в м. Херсон.

На підставі викладеного просила суд, визнати за нею право власності на спадкове майно, яке складається з ? частки квартири за адресою: м. Алчевськ, вул.. Чапаєва 162в/32, в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка ОСОБА_4, померлого 16 березня 2005 року.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не зявилась, про день, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином.

Представник позивача ОСОБА_3 в судове засідання не зявилась, про день, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, надала письмову заяву в якій просила суд розглянути справу за її відсутністю та відсутністю позивача.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні визнала позов в повному обсязі. Не заперечувала проти розгляду справи без її участі.

Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Відповідно до ст. 1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4.11.1950 року, підписана від імені України 9 листопада 1995 року та ратифікована Законом України № 475/97-ВР від 17.07.1997 року закріплює, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном.

Відповідно до ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Відповідно до ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Як вбачається з матеріалів справи, згідно з свідоцтва про шлюбу, серії ІІІ-УР № 008736, виданого Артемівським г/с Комунарського району, ОСОБА_4 та ОСОБА_5, 22.10.1963 року зареєстрували шлюб, про що зроблено актовий запис № 36. Прізвище дружини після укладення шлюбу ОСОБА_4.

Згідно свідоцтва про право власності на житло № 2603 від 21.09.1993 року, квартира, яка знаходиться за адресою: м. Алчевськ, вул.. Чапаєва 162в/32 належить на праві сумісної власності ОСОБА_4, ОСОБА_1.

Згідно з технічного паспорту на квартиру за адресою: м. Алчевськ, вул.. Чапаєва 162в/32, виданого Алчевським МБТІ, власником зазначеної квартири є ОСОБА_1, ОСОБА_4 на підставі свідоцтва про право власності.

Згідно з свідоцтва про смерть, серії І-ЕД № 003465, виданого 17.03.2005 року відділом реєстрації актів цивільного стану Алчевського міського управління юстиції Луганської області, 16 березня 2005 року помер ОСОБА_4, про що зроблено актовий запис № 718.

Згідно з постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії вих.. № 579/2-31 від 13.09.2016 року відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті чоловіка ОСОБА_4. Згідно з інформаційної довідки зі Спадкового реєстру №43197594 від 10.03.2016 р. першою Алчевською державною нотаріальною конторою 06.07.2005 р. після померлого була заведена спадкова справа №620/2005 року. У цій інформаційній довідці відсутня інформація щодо спадкоємців, які прийняли спадщину.

Згідно з Листом ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року, визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

За таких обставин, суд дійшов висновку про те, що у позивача ОСОБА_1 існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, після смерті чоловіка ОСОБА_4, у зв'язку з чим її право має бути захищене судом, шляхом визнання за нею право власності на спадкове майно, яке складається з 1/2 частки квартири за адресою: м. Алчевськ, вул.. Чапаєва 162в/32, в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка ОСОБА_4, померлого 16 березня 2005 року.

Таким чином, факти, викладені позивачем у позовній заяві в обґрунтування позовних вимог знайшли своє підтвердження в ході судового засідання, є достовірними та обґрунтованими, підтверджені письмовими доказами, сумніву у суду не викликають, окрім цього визнанні відповідачем, за таких обставин суд вважає, що позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 60, 88, 174, 212-215 ЦПК України, ст. ст. 321, 328, 392, 1261, 1268, 1269, 1270, 1296 ЦК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно,задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на спадкове майно, яке складається з 1/2 частки квартири за адресою: м. Алчевськ, вул.. Чапаєва 162в/32, в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка ОСОБА_4, померлого 16 березня 2005 року.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному суді Луганської області через Лисичанський міський суд, шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

СУДДЯ Ю.О. КАЛМИКОВА