Справа № 301/1651/17
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"25" вересня 2017 р. м. Іршава
Іршавський районний суд Закарпатської області в складі головуючої Пітерських М.О., при секретарі Халак Л.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Іршава цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,
ОСОБА_1 звернулася в Іршавський районний суд із позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.
Позовні вимоги мотивовано тим, що спільне життя у сторін не склалося, у звязку з чим з 2016 року вони практично припинили шлюбні відносини, спільне проживання, ведення спільного господарства та загального бюджету. Їхня сімя розпалася через непорозуміння, психологічну несумісність, загального небажання відновити сімейні стосунки й існує лише формально. Подальше спільне життя і збереження шлюбу є недоцільним і суперечитиме інтересам позивачки. Примирення між ними є неможливим, тому просила шлюб розірвати.
Під час шлюбу у сторін народився син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який на даний час вже є повнолітнім.
Позивачка ОСОБА_1 в судове засідання не зявилася, про день, час та місце розгляду справи була належним чином повідомлена, подала заяву, в якій позов підтримала і просила розглянути справу по суті без її участі, не заперечувала проти заочного розгляду справи (а.с.23).
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, про день, час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений відповідно до ч.5 ст.74 ЦПК України, про причини неявки не повідомив, заяв про відкладення слухання справи або розгляд справи в його відсутність не подав (а.с.14,16,22).
Дослідивши матеріали справи, з'ясувавши повно і всебічно обставини справи, оцінивши докази на ствердження цих обставин в їх сукупності, суд вважає позовні вимоги задовольнити, виходячи з наступного.
Згідно ст. 51 Конституції України та ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.
З позовної заяви вбачається, що у 2016 році сторони припинили сімейне життя, спільного господарства не ведуть, ніяких відносин не підтримують, миритися та поновлювати сімейні відносини не бажають. Шлюб сторін носить формальний характер, подальше його збереження для них є неможливим.
Під час шлюбу у сторін народився син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.7), однак, він на даний час вже досяг повноліття.
З метою збереження шлюбу сторонам ухвалою Іршавського районного суду від 23.08.2017 року було надано строк для примирення терміном один місяць (а.с.18), який не дав позитивного результату, оскільки сторони не примирилися.
Відповідно до ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.
За таких обставин, суд вважає шлюб між сторонами розірвати, оскільки подальше збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін.
Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України, суд вважає стягнути з відповідача в користь позивачки судові витрати по справі у виді 640 грн. судового збору, що був сплачений позивачкою при зверненні до суду (а.с.1).
Керуючись ст. 51 Конституції України, ст. ст. 24, ч. 3 ст. 105, 110 ч.1, 112 СК України, ст.ст. 11, 15, 88 ч.1, 158 ч.2, 197 ч.2, 208, 209, 212-215, 224-225 ЦПК України,
Шлюб між ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрований 07 березня 1992 року у селі Камянське, Іршавського району, Закарпатської області, за актовим записом №7 розірвати.
Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 640 (шістсот сорок) грн.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано позивачем протягом десяти днів з дня отримання його копії до апеляційного суду Закарпатської області через цей районний суд.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.
Головуюча : М. О. Пітерських