Справа № 285/2404/16-ц
провадження у справі № 2/0285/87/17
09 лютого 2017 року м. Новоград-Волинський
Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області в складі:
головуючого судді……………...Літвин О.О.
секретаря………………………..Павлюк Т.П.
розглянувши заочно у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу
за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк»
про стягнення кредитної заборгованості, -
У серпні 2016 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просив стягнути з нього на його користь заборгованість за кредитним договором в сумі 20 356,76 грн. і судові витрати, понесені ним при подачі позову, оскільки всупереч умов укладеної Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості від 02.12.2013 року між ним та відповідачем, останній своїх договірних зобов'язань належним чином не виконав, у зв'язку з чим у нього перед банком виникла заборгованість.
Сторони в судове засідання не прибули.
Представник позивача надіслав письмову заяву, в якій просив справу розглянути без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі.
Враховуючи те, що про час і місце розгляду справи відповідач був повідомлений в порядку, визначеному ст. 76 ЦПК України, про причини неявки до суду він не повідомив, заперечення проти позову не подав, суд вважає за можливе ухвалити рішення заочно на підставі наявних доказів у справі.
Дослідивши матеріали справи та надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.
Однією із засад цивільного судочинства є свобода договору (ст. 3 ЦК), яким є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків (ч. 1 статті 626 ЦК України).
Згідно із ч. 1 ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч. 1 ст. 628 ЦК України).
Статтями 1049, 1050, 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.
Оскільки кредитний договір є двостороннім договором, то й права і обов'язки виникають у кожного контрагента.
Судом встановлено, що 05.05.2010 року відповідач звернувся до Банку з заявою про відкриття кредитного карткового рахунку з бажаним кредитним лімітом 2 000 грн. В подальшому, з метою утворення сприятливих умов для виконання відповідачем своїх зобов'язань по кредитному договору №SAMDN50ОТС003120654 від 05.05.2010 року, 02.12.2013 року між відповідачем з однієї сторони та Банком, з іншої, було укладено Генеральну угоду про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт (далі - Генеральна угода), відповідно до якої ОСОБА_3 було надано кредит на споживчі цілі та погашення заборгованості по кредиту, шляхом відкриття кредитної лінії на платіжну карту в сумі 8 549,21 грн., строком на 24 місяці, з кінцевим терміном погашення кредиту - до 31.12.2015 року, зі сплатою 18 % річних за користування кредитом (п.2.1 Генеральної угоди).
Як слідує з Розрахунку заборгованості наданого Банком з січня 2014 року у відповідача почала утворюватись кредитна заборгованість.
Договір про відкриття кредитної лінії є одним із видів кредитного договору, а кредитна лінія - однієї із форм її кредитування, в якій у межах встановленого ліміту здійснюється видача і погашення кредиту кількома частинами (траншами).
Перед укладенням Генеральної угоди відповідач був вільним в погодженні всіх умов кредитування в банку, з умовами та правилами надання банківських послуг, тарифами, порядком погашення по кредиту відповідач був ознайомлений, погодився з ними та надав свою згоду, про що свідчать його підписи.
Відповідач зобов'язався щомісячно з 1 по 25 число повертати банку грошові кошти у сумі 427,8 грн., яка включає в себе заборгованість за кредитом та відсотки, а також інші витрати відповідно до Умов та правил; а за порушення кредитної дисципліни сплатити штраф в розмірі 1 081,07 грн. та при порушенні терміну погашення більше ніж на 30 днів штраф в розмірі 500 грн. + 5 % від суми заборгованості по кредитному ліміту з врахуванням нарахованих та прострочених відсотків і комісій, а також у випадку прострочення погашення кредиту більше ніж на 210 днів на суму від 100 грн. сплатити пеню, яка включає в себе базову проценту ставку по договору (1,5%), яка нараховується за кожен день прострочення + 50 грн. одноразовий платіж (п. 2.2. Генеральної угоди та п. 2.1.1.7.5. та 2.1.1.12.6.1. Умов та правил).
Належним чином не виконуючи умови кредитного договору щодо своєчасного погашення кредиту та сплати відсотків і комісії, на день звернення позивача до суду з даним позовом загальна заборгованість відповідача за Генеральною угодою станом на 14.08.2016 року склала 20 356,76 грн., яка включає в себе: заборгованість за кредитом - 8 119,21 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом - 4 011,76 грн., заборгованість за пенею та комісією - 7 144,72 грн. та штраф - 1 081,07 грн.
Правильність проведеного позивачем розрахунку відповідачем не спростована, будь-яких клопотань на його спростування ним не заявлено, як і не було надано власного розрахунку, що свідчить про погодження з вказаною в позовній заяві сумою.
Як вбачається з матеріалів справи і встановлено в судовому засіданні, відповідач не виконує умови кредитного договору, припинив погашення кредиту і відсотків та на день подачі позовної заяви до суду заборгував позивачу грошові кошти.
Таким чином, невиконання відповідачем своїх договірних зобов'язань порушило право позивача на своєчасне та в повному обсязі отримання грошових коштів, які були надані в кредит.
Підстав для застосування ч. 3 ст. 551 ЦК України суд не знаходить, оскільки відповідач в судове засідання не прибув, заперечень проти позову не подав та не надав суду будь-яких доказів на наявність обставин, які б мали істотне значення для вирішення справи.
Відповідно до ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, зобов'язання має виконуватись відповідно до умов договору та вимог закону, а тому суд вважає, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими, підтверджуються належними доказами та задовольняє їх в повному обсязі.
З відповідача також належить стягнути судовий збір, понесений позивачем при подачі позову.
Керуючись статтями 3, 57, 79, 88, 208, 212-216, 218, 224-226 ЦПК України, суд -
Позов задовольнити повністю.
Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк»
заборгованість відповідно до Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт від 02.12.2013 року у розмірі 20 356 (двадцять тисяч триста п'ятдесят шість) грн. 76 коп., яка включає в себе заборгованість за кредитом - 8 119,21 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом - 4 011,76 грн., заборгованість за пенею та комісією - 7 144,72 грн., штраф - 1 081,07 грн.
та судовий збір в розмірі 1 378 (одна тисяча триста сімдесят вісім) грн.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, який його постановив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 10 днів з дня отримання його копії, а позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.
Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Житомирської області через Новоград-Волинський міськрайонний суд шляхом подання в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Особи які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий суддя О.О. Літвин