Справа № 206/4193/14-ц
Провадження № 2-р/206/7/17
У Х В А Л А

23.08.2017року Самарський районний суд м.Дніпропетровська у складі:

головуючого судді: Сухорукова А.О.

за участю секретаря: Шаповала Є.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро заяву ОСОБА_1 про розяснення рішення суду від 21 жовтня 2014 року, ухваленого у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Дніпропетровської міської ради, треті особи: Восьма дніпропетровська державна нотаріальна контора, про визнання права власності на квартиру в порядку спадкування за законом, суд -

В С Т А Н О В И В:

У провадженні Самарського районного суду м. Дніпропетровська перебувала зазначена вище цивільна справа.

21 жовтня 2014 року рішенням Самарського районного суду м. Дніпропетровська були задоволені позовні вимоги ОСОБА_1 та визнано за ним право власності на квартиру №3 (три) по вулиці Світанкова, будинок 3 (три) у м. Дніпропетровську, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2, померлого 24 вересня 2014 року.

04 серпня 2017 року до суду звернувся позивач ОСОБА_1 із заявою про розяснення рішення суду від 21.10.2014 року, у якій просив розяснити рішення Самарського районного суду м. Дніпропетровська у цивільній справі № 206/4193/14-ц за позовом ОСОБА_1 до Дніпропетровської міської ради про визнання права власності на квартиру в порядку спадкування у частині того, що предмет спадкування, а саме обєкт нерухомості, розташований за адресою: АДРЕСА_1 є кімнатою.

В судовому засіданні заявник ОСОБА_1 підтримав заяву у повному обсязі та просив її задовольнити.

В судове засідання на слухання по справі заінтересовані особи Дніпропетровська міська рада та Восьма дніпропетровська державна нотаріальна контора не зявилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, причини неявки суду невідомі, що не перешкоджає розгляду заяви.

Суд, оглянувши матеріали заяви вважає, що заява про розяснення рішення суду підлягає задоволенню виходячи з наступного.

За змістом ст. 221 Цивільного процесуального кодексу України, якщо рішення суду є незрозумілим для осіб, які брали участь у справі, або для державного виконавця, суд за їхньою заявою постановляє ухвалу, в якій роз'яснює своє рішення, не змінюючи при цьому його змісту.

З вищевказаної норми випливає, що предметом розяснення є резолютивна частина рішення, а сам зміст рішення суд не змінює.

Пунктом 21 Пленуму Верховного Суду України «Про судове рішення» від 18.12.2009р. №14 визначено, що розяснення рішення суду можливе тоді, коли воно не містить недоліків, що можуть бути усунені лише ухваленням додаткового рішення, а є незрозумілим, що ускладнює його реалізацію. Зазначене питання розглядається судом, що ухвалив рішення, і в ухвалі суд викладає більш повно та ясно ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін у суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду.

Розяснення рішення не допускається, якщо воно виконане або закінчився установлений законом строк, протягом якого рішення може бути предявлене до виконання. Якщо фактично порушено питання про зміну рішення або внесення в нього нових даних, у тому числі й розяснення мотивів ухваленого рішення, суд ухвалою відмовляє в розясненні рішення.

04 серпня 2017 року до суду звернувся позивач ОСОБА_1 із заявою про розяснення рішення суду від 21 жовтня 2014 року, оскільки в ньому було визнано право власності на квартиру №3 (три) по вул. Світанкова, будинок 3 (три) у м. Дніпропетровську, а в технічному паспорті від 27.05.2017 року зазначено, що обєкт нерухомого майна є не квартира, а кімната №3 (три), що знаходиться в гуртожитку №3 (три) по вул. Світанкова у м. Дніпропетровську.

Із матеріалів справи вбачається, що при ухваленні рішення суду в даній цивільній справі у резолютивній частині рішення дійсно не було відображено, що обєкт нерухомості, розташований за адресою: АДРЕСА_2 є кімнатою.

Як вбачається із рішення суду, а саме з його резолютивної частини не зрозуміло за яким обєктом нерухомості визнано право власності за квартирою чи за кімнатою №3 (три) по вул. Світанкова, будинок 3 (три) у м. Дніпропетровську.

Таким чином, рішення суду можливо розяснити у частині того, що предмет спадкування, а саме обєкт нерухомості, розташований за адресою: АДРЕСА_2 є кімнатою та є є одним і тим же об'єктом нерухомого майна.

Керуючись ст.ст.210, 219, 221 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Розяснити рішення Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 21 жовтня 2014 року у цивільній справі №206/4193/14-ц, провадження 2/206/1048/14.

Розяснити, що квартира № 3 (три) по вулиці Світанкова, будинок № 3 (три) у м. Дніпропетровськ, право власності на яку визнано за ОСОБА_1, який народився 26 липня 1984 року (і.н. НОМЕР_1) заочним рішенням Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 21 жовтня 2014 року у справі №206/4193/14-ц, провадження №2/206/1048/14-ц, та кімната № 3 (три) у гуртожитку № 3 (три) по вул. Світанкова у м. Дніпро, є одним і тим же об'єктом нерухомого майна.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п'яти днів з дня її проголошення до апеляційного суду Дніпропетровської області через Самарський районний суд м. Дніпропетровська. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя А.О. Сухоруков