АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/1114/17 Справа № 201/5973/16-ц Головуючий у 1 й інстанції - Черновськой Г. В. Доповідач - Демченко Е.Л.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 січня 2017 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого - судді Демченко Е.Л.

суддів - Куценко Т.Р., Максюти Ж.І.

при секретарі - Синенко Є.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпро апеляційну скаргу представництва Берлін-Хемі Акцієнгезельшафт» в Україні на заочне рішення Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 05 вересня 2016 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, представництва Берлін-Хемі Акцієнгезельшафт» в Україні (Менаріні Груп), третя особа - товариство з додатковою відповідальністю «Експрес Страхування», про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, -

в с т а н о в и л а:

У квітні 2016 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3, представництва «Берлін-Хемі Акцієнгезельшафт» в Україні (Менаріні Груп) про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, мотивуючи тим, що 05 січня 2016 року за участю автомобіля Нісан», реєстраційний номер НОМЕР_1, під його керуванням, та автомобілем «Шкода», реєстраційний номер НОМЕР_2, який перебував під керування водія ОСОБА_3, відбулась дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої зазначені автотранспортні засоби були пошкоджені.

Вказував, що у судовому порядку винуватцем вказаного ДТП був визнаний ОСОБА_3

Зазначав, що згідно висновку №3560 експертного дослідження автотоварознавця по визначенню вартості матеріального збитку КТЗ від 01 лютого 2016 року вартість матеріального збитку внаслідок ДТП становить 121.896 грн. 11 коп. без урахування ВТВ та 131.972 грн.73 коп. з урахуванням ВТВ.

Посилаючись на те, що виплачена йому товариством з додатковою відповідальністю «Експрес Страхування» сума страхового відшкодування в розмірі 49.490 грн. не покриває розміру завданої матеріальної шкоди, просив суд ухвалити рішення, яким стягнути з представництва «Берлін-Хемі Акцієнгезельшафт» в Україні (Менаріні Груп) як особи, з якою винуватець ДТП перебував у трудових відносинах та на час ДТП виконував свої посадові обов'язки, матеріальну шкоду у загальному розмірі 81.874 грн.04 коп., що складається із 70.303 грн.42 коп., яка є різницею між страховою виплатою та реальними збитками позивача, які були понесені ним для відновлення свого пошкодженого транспортного засобу; 9.896 грн.62 коп. - втрати товарної вартості автомобіля; 1.500 грн. - витрати за складання експертного дослідження; 174 грн. - витрати за направлення телеграми; стягнути з ОСОБА_3 в якості субсидіарної відповідальності матеріальну шкоду у загальному розмірі 81.859 грн.04 коп., що складається з 70.303 грн.42 коп. та реальними збитками, які були понесені ним для відновлення свого пошкодженого транспортного засобу; 9.896 грн.62 коп. - ВТВ автомобіля, 1.500 грн. - витрати за складання експертного дослідження; 159 грн. - витрати за направлення телеграми; стягнути з «Представництва «Берлін-Хемі Акцієнгезельшафт» в Україні (Менаріні Груп) моральну шкоду у розмірі 15.000 грн.; стягнути з ОСОБА_3 на в якості субсидіарної відповідальності завдану йому моральну шкоду у розмірі 15.000 грн.; стягнути з відповідачів пропорційно до задоволених позовних вимог судові витрати по справі у розмірі 5.411 грн.55 коп.

Заочним рішенням Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 05 вересня 2016 року позовні вимоги ОСОБА_2 задоволені частково. Стягнуто солідарно з ОСОБА_3 та «Представництва «Берлін-Хемі Акцієнгезельшафт» в Україні (Менаріні Груп) на користь ОСОБА_2 70.303 грн.42 коп. різниці між страховою виплатою та реальними збитками позивача; 9.896 грн.62 коп. втрати товарної вартості автомобіля «Нісан», реєстраційний номер НОМЕР_1; 1.500 грн. витрат на складання висновку автотоварознавця, а разом - 81.700 грн.04 коп. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 159 грн. витрат за направлення телеграми. Стягнуто з «Представництва «Берлін-Хемі Акцієнгезельшафт» в Україні (Менаріні Груп) на користь ОСОБА_2 174 грн. витрат за направлення телеграми. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 моральну шкоду у розмірі 3.000 грн. Вирішено питання стосовно судових витрат.

В апеляційній скарзі представництво «Берлін-Хемі Акцієнгезельшафт» в Україні ставить питання про скасування рішення суду та ухвалення нового рішення, яким відмовити у задоволенні позову пред'явленого до них, зазначаючи, що рішення суду в цій частині постановлене з порушенням норм матеріального й процесуального права.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів находить, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню із наступних підстав.

Відповідно до ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Розглядаючи позов, суд має встановити фактичні обставини справи виходячи з фактичних правовідносин сторін, але в межах заявлених вимог.

Статтею 14 ЦК України визначено, що цивільні обов'язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Поряд із засобами заохочення, виконання цивільних обов'язків забезпечується відповідальністю, яка встановлена договором або актом цивільного законодавства. Будь-яка особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов'язковим для неї.

Судом встановлено і це підтверджується матеріалами справи, що ОСОБА_2 є власником автомобіля «Нісан», реєстраційний номер НОМЕР_3 (а.с.11).

05 січня 2016 року за участю автомобіля марки «Шкода», реєстраційний номер НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_3, та автомобіля марки «Нісан», реєстраційний номер НОМЕР_1, під керуванням водія ОСОБА_2, відбулась дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої зазначені автотранспортні засоби були пошкоджені (а.с.12,13).

Постановою Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 25 січня 2016 року, яка є чинною на даний час, винним у скоєнні зазначеної дорожньо-транспортної пригоди визнано ОСОБА_3 (а. с. 12).

Відповідно до ч.4 ст.61 ЦПК вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. У зв'язку із цим у разі прийняття судом постанови про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення, наприклад, через закінчення строків накладення адміністративного стягнення (ст.38 КУпАП), суд повинен звернути увагу на те, чи містить така постанова суду відповіді на питання про те, чи мала місце дорожньо-транспортна пригода та чи сталася вона з вини відповідача. Відсутність складу злочину, наприклад, у разі відмови у порушенні кримінальної справи, закриття кримінальної справи за правилами Кримінально-процесуального кодексу України 1960 року чи закриття кримінального провадження за правилами Кримінального процесуального кодексу України 2012 року не означає відсутність вини для цивільно-правової відповідальності. При цьому постанова (ухвала) слідчого, прокурора, суду про відмову в порушенні кримінальної справи або її закриття, закриття кримінального провадження є доказом, який повинен досліджуватися та оцінюватися судом у цивільній справі у порядку, передбаченому ЦПК.

Відповідно до висновку №3560 експертного дослідження автотоварознавця від 01 лютого 2016 року вартість матеріального збитку, нанесеного власнику автомобіля «Нісан», реєстраційний номер НОМЕР_1, пошкодженого внаслідок ДТП, становить 121.896 грн.11 коп. без урахування ВТВ та 131.972 грн.73 коп. - з урахуванням ВТВ (а.с.14-23).

Вартість відновлювального ремонту автомобіля «Нісан», реєстраційний номер НОМЕР_1, фактично становить 119.793 грн.42 коп. (а.с.48-49).

Позивач зазначав, що на момент скоєння ДТП відповідач ОСОБА_3 знаходився в трудових відносинах з відповідачем представництвом «Берлін-Хемі Акцієнгезельшафт» в Україні (Менаріні Груп), який також є власником автомобіля «Шкода», реєстраційний номер НОМЕР_2, за полісом ОСЦПВВНТЗ № АІ/6235015.

12 лютого 2016 року позивач ОСОБА_2 звертався до відповідачів з досудовою вимогою про відшкодування завданої йому внаслідок ДТП матеріальної шкоди (а.с.55).

Товариством з додатковою відповідальністю «Експрес Страхування» згідно з полісом страхування АІ 3561391 було виплаченого ОСОБА_2 страхове відшкодування у розмірі 49.490 грн. (а.с.73-76).

Задовольняючи частково позовні вимоги ОСОБА_5 та стягуючи з відповідачів солідарно збитки, завдані внаслідок вчинення ДТП, в загальному розмірі 81.700 грн., суд першої інстанції виходив з того, що дії ОСОБА_3 є протиправними та такими, що фактично спричинили ДТП і пошкодження транспортних засобів, тобто знаходяться у причинному зв'язку із наслідками ДТП, а ОСОБА_3 в свою чергу перебував у трудових відносинах з представництвом «Берлін-Хемі Акцієнгезельшафт» в Україні (Менаріні Груп), яке є власником автомобіля, а тому вони повинні відшкодувати завдану позивачу матеріальну шкоду солідарно.

У відповідності до ст.303 ЦПК України апеляційний суд перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції. Досліджує докази, які судом першої інстанції були досліджені з порушенням встановленого порядку або в дослідженні яких неправомірно відмовлено, а також нові докази, неподання яких до суду першої інстанції було зумовлено поважними причинами.

Колегія суддів звертає увагу не те, що в апеляційній скарзі представництво «Берлін-Хемі Акцієнгезельшафт» в Україні оскаржує рішення суду лише в частині позовних вимог заявлених позивачем ОСОБА_6 до них, а отже в іншій частині рішення суду не перевіряється.

Колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції в частині стягнення збитків з відповідача «Берлін-Хемі Акцієнгезельшафт» в Україні (Менаріні Груп) з наступних підстав.

Шкода, завдана майну одної особи з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (п.1 ч.1 ст.1188 ЦК України).

Відповідно до ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Згідно з ч.2 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренда і т.п.) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використовування, зберігання або зміст якого створює підвищену небезпеку.

Як роз'яснив пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і у кримінальних справ в п.4 постанови «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішення спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» від 01 березня 2013 року №4, суди, розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, повинні мати на увазі, що відповідно до ст.ст.1166,1187 ЦК шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов'язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини.

Згідно ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Таким чином цивільне законодавство в деліктних зобов'язаннях передбачає презумпцію вини. Якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди.

Підставою звільнення особи від відповідальності в деліктних правовідносинах є відсутність будь-якої складової цивільного правопорушення.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.22 ЦК України реальними збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права.

Колегія суддів наголошує на тому, що доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір, тому подання позивачем доказів на підтвердження наведених вище обставин є обов'язковим, оскільки в цій частині між позивачем та відповідачем виник спір про право, і такі докази матимуть значення для ухвалення рішення у справі. Докази, які позивач повинен подати в рахунок обґрунтування всіх тих обставин, на які він посилається як на підставу для задоволення його вимог, і на підставі яких суд в подальшому встановлює наявність або відсутність підстав для задоволення позову чи відмови у його задоволенні, - повинні бути виключно належними та допустимими.

Згідно із ст.129 Конституції України, одним з основних принципів судочинства, є законність. Принцип законності визначається тим, що суд у своїй діяльності при вирішенні справ повинен правильно застосовувати норми матеріального права до взаємовідносин сторін.

Позивач, як сторона по справі, зобов'язаний довести ті обставини, на які він посилається як на підставу своїх вимог, відповідно до ст.10 ЦПК України.

Нормами ст.58 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Подавши свої докази, сторони реалізували своє право на доказування і одночасно виконали обов'язок із доказування, оскільки ст.60 ЦПК закріплює правило, за яким кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обов'язок із доказування покладається також на осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, або державні чи суспільні інтереси (ст.ст.27,46 ЦПК України).

Тобто, процесуальними нормами встановлено як право на участь у доказуванні (ст.27 ЦПК України), так і обов'язок із доказування обставини при невизнані них сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

За змістом ч.1 ст.1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків.

Позивачем не було надано суду жодних доказів стосовно перебування винуватця ДТП - ОСОБА_3 у трудових відносинах з відповідачем - представництвом «Берлін-Хемі Акцієнгезельшафт» в Україні(Менаріні Груп).

Також колегія суддів звертає увагу на той факт, що відповідно до довідки №773342 з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України, яка видана Головним управлінням регіональної статистики, відповідач по справі «Представництво «Берлін-Хемі Акцієнгезельшафт» має правовий статус суб'єкта без права юридичної особи (а.с.87,88-89).

Відповідно до ч.3 ст.95 ЦК України філії та представництва не є юридичними особами. Вони наділяються майном юридичної особи, що створила, і діють на підставі затвердженого нею положення.

Суд першої інстанції не вищевказане уваги не звернув.

Згідно з ч.4 ст.10 ЦПК України суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.

Дотримання вказаного принципу є надзвичайно важливим при розгляді справ, оскільки він гарантує, що сторона, незалежно від рівня її фахової підготовки та розуміння певних вимог цивільного судочинства, матиме змогу забезпечити захист своїх інтересів.

Суд першої інстанції не роз'яснив позивачеві його прав та обов'язків щодо можливості залучення до участі у справі належного відповідача.

У зв'язку з тим, що апеляційний суд законодавчо не наділений правом залучення до участі у справи осіб, які не брали участі у суді першої інстанції, оскільки відповідно до норм процесуального закону така особа має права й обов'язки при розгляді справи в суді першої інстанції, які порушуються у разі відсутності участі її в цій інстанції.

Крім того, у п.16 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику розгляду цивільних справ в апеляційному порядку» від 24 жовтня 2008 року №12 роз'яснено, що відповідно до статті 304 ЦПК України суд апеляційної інстанції при розгляді справи керується правилами розгляду справи судом першої інстанції, з винятками й доповненнями, встановленими главою І "Апеляційне провадження" розділу V ЦПК України.

На стадії апеляційного розгляду не можливо вирішувати питання щодо зміни складу осіб, які беруть участь у справі

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку про часткове скасування рішення суду в частині позовних вимог ОСОБА_2 про солідарне стягнення з відповідача «Представництво «Берлін-Хемі Акцієнгезельшафт» в Україні(Менаріні Груп) з ухваленням по справі нового рішення про відмову у задоволенні позову в цій частині.

Керуючись ст.ст.303,307,309,313,314,316,317 ЦПК України, колегія суддів, -

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу представництва Берлін-Хемі Акцієнгезельшафт» в Україні задовольнити частково.

Заочне рішення Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 05 вересня 2016 року в частині солідарного стягнення з представництва Берлін-Хемі Акцієнгезельшафт» в Україні (Менаріні Груп) скасувати та в задоволенні позову ОСОБА_2 до представництва Берлін-Хемі Акцієнгезельшафт» в Україні (Менаріні Груп) відмовити.

В іншій частині заочне рішення Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 05 вересня 2016 року залишити без змін.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржене в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Головуючий: Демченко Е.Л.

Судді: Куценко Т.Р.

Максюта Ж.І.