Справа № 136/2195/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

"08" лютого 2017 р. м. Липовець

Липовецький районний суд Вінницької області

в складі :

головуючого - судді Кривенка Д.Т.

за участі секретаря Марчук Н.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Липовець цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на 1/4 частку спадкового майна по спадкуванню за законом, -

ВСТАНОВИВ:

В грудні 2016 року позивач звернулась до суду із позовом до Липовецької міської ради Липовецького району про визнання права власності за нею в порядку спадкування за законом на ? частку від ? частки житлового будинку із погосподарськими будівлями і спорудами, що розташований в м. Липовець по вул. Чкалова, 29.

17.01.2017 року ухвалою суду за клопотанням позивача було замінено відповідача на ОСОБА_2.

Цього ж дня позивачем подано позовну заяву, в якій збільшено розмір позовних вимог, в якій позивач просить суд визнати за нею права власності в порядку спадкування за законом на ? частку житлового будинку із погосподарськими будівлями і спорудами, що розташований в м. Липовець по вул. Чкалова, 29.

Збільшені і викладені в остаточній редакції позовні вимоги позивач обґрунтовує таким.

08.02.2009 року помер їх із відповідачем рідний батько ОСОБА_3. Після його смерті відкрилась спадщина за законом, оскільки заповітного розпорядження на випадок своєї смерті спадкодавець не склав. До складу спадкової маси увійшла ? частка одноповерхового, двоквартирного житлового будинку, розташованого в м. Липовець по вул. Чкалова, 29, Липовецького району, Вінницької області, яка є спільною частковою власністю двох осіб відповідно до технічної документації. До спадкоємців першої черги за законом увійшли вони діти спадкодавця ОСОБА_1, ОСОБА_2, а також дружина ОСОБА_4, яка в межах шестимісячного строку подала нотаріусу заяву про відмову від своєї частки у спадщині після смерті чоловіка. Сторони протягом шести місяців з дня смерті спадкодавця спадщину прийняли, подавши заяви нотаріусу в межах строку на вчинення такої дії. Однак у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на ? частки від ? частки житлового будинку, розташованого в м. Липовець, Липовецького району Вінницької області по вул. Чкалова, 29, нотаріус відмовив позивачеві. Така відмова була мотивована тим, що неможливо беззаперечно встановити чи закінчений будівництвом спадковий будинок. Зважаючи на те, що право власності зареєстроване за ОСОБА_3 згідно діючого на час його реєстрації законодавства, отож таке право офіційно визнається державою, однак оспорюється та невизнається, отож позивач просить суд здійснити захист її порушених прав у спосіб шляхом визнання за нею права власності на частку нерухомого майна в порядку спадкування за законом, так як спадщина належить спадкоємцям з моменту відкриття спадщини.

В судове засідання позивач не зявилась, проте надала суду заяву, в якій позов підтримала з урахуванням збільшених позовних вимог, просить розглянути справу без їх участі.

Відповідач в судове засідання також не зявився, в заяві, яку адресував суду вказав про визнання позову та просить справу розглянути без його участі.

У відповідності до ч.2 ст.158 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності.

За таких обставин, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи, а тому здійснює його в даному судовому засіданні на підставі зібраних у справі доказів, в загальному порядку, не здійснюючи фіксування судового процесу технічними засобами.

Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно зясувавши обставини справи та перевіривши їх зібраними у справі доказами, дійшов висновку про таке.

08.02.2009 року помер ОСОБА_3, про що засвідчує свідоцтво про смерть серії І-АМ № 131517.

Після його смерті відкрилась спадщина.

Як убачається із матеріалів спадкової справи до майна померлого ОСОБА_3 №353/2009, що були витребувані судом, своїм правом на спадкування скористались діти спадкодавця: ОСОБА_1 та ОСОБА_2, подавши в межах шестимісячного строку заяви про прийняття спадщини нотаріусу Липовецької державної нотаріальної контори. Дружина спадкодавця від своєї частки у спадщині відмовилась, у заяві датованій 18.07.2009 року, зазначила, що майно є особистою приватною власністю чоловіка, тому вона на нього не претендує, не заперечує аби свідоцтво про право на спадщину на усе майно було видане на обох дітей ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (а.с.52).

ОСОБА_5 приписів ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

ОСОБА_5 зі ст. 1273 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу за місцем відкриття спадщини.

Частиною 5 ст. 1273 ЦК України передбачено, що відмова від прийняття спадщини є безумовною і беззастережною.

Встановлені судом обставини свідчать про те, що сторони у справі діти спадкодавця , є спадкоємцями майна померлого ОСОБА_3 в рівних частках, оскільки дружина спадкодавця визнала, що майно, що увійшло до складу спадщини є особистою приватною власністю її чоловіка, що узгоджується із приписами ст.1226 ЦК України та Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, яка була чинною на час подачі заяви дружиною спадкодавця, її відмова є безумовною та беззастережною, не була відкликана в межах визначеного законодавцем шестимісячного строку, не визнана недійсною в установленому законом порядку, тому вимоги ОСОБА_4, які викладені нею у заяві поданій нотаріусу пізніше 15.08.2011 року про виділ їй ? частки у спільному майні подружжя та видачі на її імя свідоцтва про право на ? частку у спільному майні подружжя, не можуть бути взяті судом до уваги, оскільки не ґрунтуються на нормах чинного законодавства.

Втім постановою державного нотаріуса Липовецької державної нотаріальної контори від 27.10.2011 року позивачу відмовлено у видачі на її імя свідоцтва про право на спадщину за законом на частку житлового будинку, розташованого в м. Липовець, Липовецького району Вінницької області по вул. Чкалова, 29. Відмова нотаріуса була мотивована тим, що неможливо беззаперечно встановити чи закінчений будівництвом спадковий будинок та в якому році, так як зі слів спадкоємиці будівництво було закінчено більше 50 років.

В постанові №7 від 30.05.2008 року "Про судову практику у справах про спадкування" Пленум Верховного Суду України, висловив наступну правову позицію, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до ч.5 ст.1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Як убачається із Договору від 17.05.1958 року (а.с.8-10), ОСОБА_3 набув у власність незавершений будівництвом (61% готовності) одноповерховий, двоквартирний житловий будинок по вул. Чкалова, 29 в м. Липовець Вінницької області та земельну ділянку площею 0,12 га в розмірі ? частки. Вказаний договір був зареєстрований згідно діючого на той час законодавства у Липовецькій селищній раді депутатів трудящих за №259 25.03.1959 року. ОСОБА_5 штемпеля вчиненого начальником БТІ 01.06.1987 року за реєстровим №1834, домоволодіння за №29 по вул. Чкалова в м. Липовець, в розмірі ? частки на праві особистої власності зареєстроване за ОСОБА_3

ОСОБА_5 про державну реєстрацію прав сформованого реєстратором КП «ВООБТІ» від 16.09.2011 року (а.с.11), право власності на ? частку житлового будинку по вул. Чкалова, 29 в м. Липовець Вінницької області згідно договору купівлі продажу від 17.05.1958 року зареєстроване за ОСОБА_3

Відповідно до інформації, що має відображення в Технічному паспорті виданому КП «ВООБТІ» 07.09.2011 року (а.с.12-15), ОСОБА_3 є власником ? частки житлового будинку за №29 по вул. Чкалова в м. Липовець, рік побудови житлового будинку та господарських будівель в паспорті значиться 1955 1986 р.р.

Як слідує із листа ВССУ від 16.05.2013 року за №24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» встановлення судом часу завершення спорудження будинку визначає законодавство, відповідно до якого встановлюється правовий режим нерухомого майна та документи, якими посвідчується право власності на це майно.

ОСОБА_5 абз. 3 ч.2 ст.331 ЦК України, якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

У відповідності до приписів ч.3 ст. 3 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

ОСОБА_5 норми ч.4 ст.3 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» вбачається, що права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, та таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обовязкової реєстрації таких прав.

Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулюються підзаконними нормативними актами, зокрема, такими, як Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах та селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року (далі Інструкція), і яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 року №56, Тимчасове положення про порядок реєстрації прав на нерухоме майно, затверджене наказом Міністерства юстиції України від 07 лютого 2002 року №7/5 і зареєстроване в Міністерстві юстиції 18 лютого 2002 року №157/6445.

На виконання постанови Ради Міністрів УРСР від 11 березня 1985 року N 105 у 1985 - 1988 роках сільськими, селищними, районними Радами народних депутатів ухвалювалось рішення щодо оформлення права власності та реєстрації будинків у бюро технічної інвентаризації за даними погосподарських книг сільських, селищних Рад із додатками списків громадян, яким ці будинки належали.

Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, передбачала обов'язкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ (п. 4 Інструкції).

Аналізуючи зібрані у справі докази судом встановлено, що правочин від 17.05.1958 року щодо набуття ОСОБА_3 ? частки житлового будинку за №29 по вул. Чкалова в м. Липовець, був зареєстрований у відповідності до вимог Інструкції, яка передбачала реєстрацію закінчених будівництвом житлових будинків та домоволодінь в оргнах місцевого самоврядування. Будівлі перевірялись органами БТІ на предмет дотримання будівельних норм. 16.09.2011 року було проведено державну реєстрацію житлового будинку відповідними органами діючими на час проведення реєстрації, що свідчить про офіційне визнання державою прав особи на таке майно та є моментом виникнення права власності особи на обєкт закінченого будівництва.

Наведене свідчить, що ОСОБА_3 був власником ? частки закінченого будівництвом житлового будинку за №29 по вул. Чкалова в м. Липовець, який увійшов до складу спадкової маси після його смерті. Реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення. Позивачі, будучи дітьми спадкодавця, спадщину прийняли у рівних частках, дружина спадкодавця відмовилась від свого права на спадкування у визначеному законодавцем порядку, отож позивачі мають право кожен на 1/2 частки від 1/2 частки належної спадкодавцеві, отож кожному з них належить по 1/4 частці житлового будинку за №29 по вул. Чкалова в м. Липовець.

За таких обставин, суд дійшов до переконання, що за наявності перешкод для оформлення спадкових прав в нотаріальному порядку на частку нерухомого майна, порушені права позивача підлягають захисту судом у спосіб шляхом визнання за позивачем права власності на майно, тому позов слід задовольнити.

На підставі вищевикладеного, глави 84 Книги шостої ЦК України, ст.ст. 1223, 1225, 1258, 1261, 1267,1268, 1270, 1275, 1296, 1297, 1298 ЦК України, керуючись ст.ст. 10, 60, 80, 174, 209-215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності в порядку спадкування за законом на 1/4 частки житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, розташованого в м. Липовець, Липовецького району, Вінницької області, по вул. Чкалова, 29.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: ОСОБА_6