Провадженння №2/225/507/2017
Справа №225/28/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2017 року м. Торецьк

Дзержинський міський суд Донецької області у складі: головуючого-судді Довженко О.В., за участю секретаря Панасенко Г.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань м.Торецька цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Донецької міської ради про визнання права власності на спадкове майно,

ВСТАНОВИВ:

В січні 2017 року позивач звернувся до суду з позовною заявою до Донецької міської ради про визнання права власності на спадкове майно .

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 25.06.2015 року помер ОСОБА_2, який 31.05.2006 року склав заповіт, згідно якого заповів все належне йому майно, де б воно не знаходилось та з чого б воно не складалось, - ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі позивач).

10.12.2016 року позивач звернувся до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_3 з проханням видати свідоцтво про право на спадщину за заповітом на 1/3 (одну третю) частку квартири №9 (девять) в будинку №34 (тридцять чотири), розташованому по вулиці Кірова у м.Донецьк Донецької області.

Зазначена вище квартира належала померлому ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого ОСОБА_4, державним нотаріусом Сьомої Донецької державної нотаріальної контори 05.10.1996 року, реєстровий номер 3-2304.

При цьому, для вчинення нотаріальної дії ОСОБА_1 надав нотаріусу документи, що підтверджують факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність правових підстав для закликання до спадкоємства, у тому числі вищезгадане свідоцтво про право на спадщину за законом.

Однак, постановою приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_3 від 10.12.2016 року за вих.№388/02-31 у вчиненні нотаріальної дії було відмовлено.

З огляду на наведені вище обставини, позивач був змушений звернутись до суду за захистом порушеного права шляхом визнання за ним права на спадкове майно.

Позивач та його представник в судове засідання не зявились. Уповноважений представник позивача надав суду письмову заяву про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, наполягав на задоволенні позову. Проти прийняття заочного рішення у справі не заперечує.

Представник відповідача - Донецької міської ради в судове засідання також не зявився, про причини неявки суд не повідомив, заперечень не надав, про час та місце розгляду справи належним чином повідомлений.

Дослідивши матеріали справи, надавши правову оцінку наявним у справі доказам, суд дійшов висновку щодо обґрунтованості позовних вимог.

Так, в ході провадження у справі судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого ОСОБА_4, державним нотаріусом Сьомої Донецької державної нотаріальної контори 05.10.1996 року, реєстровий номер 3-2304, ОСОБА_2 після смерті його батька ОСОБА_5, успадкував від нього 1/3 (одну третю) частку квартири №9 (девять) в будинку №34 (тридцять чотири), розташованому по вулиці Кірова у м.Донецьк Донецької області. (а.с.8).

25.06.2015 року ОСОБА_2 помер, що підтверджено свідоцтвом про смерть за актовим записом №12957 від 25.08.2015 року. (а.с.7). Після його смерті відкрилась спадщина, яка складається з 1/3 (однієї третьої) частки квартири №9 (девять) в будинку №34 (тридцять чотири), розташованому по вулиці Кірова у м.Донецьк Донецької області.

Як вбачається із наданої на запит суду спадкової справи, 19.12.2015 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_3 була заведена спадкова справа №21/2015 щодо майна померлого 25.06.2015 року ОСОБА_2, що проживав за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2.

Згідно із заповітом померлого ОСОБА_2, все належне йому майно, де б воно не знаходилось та з чого б воно не складалось, останній заповів позивачу ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1. Зазначений заповіт посвідчений 31.05.2006 року державним нотаріусом Сьомої донецької державної нотаріальної контори ОСОБА_6 (а.с.6). Інші спадкоємці відсутні.

У встановленому законом порядку позивач звернувся до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_3 з метою отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом на 1/3 (одну третю) частку квартири №9 (девять) в будинку №34 (тридцять чотири), розташованому по вулиці Кірова у м.Донецьк Донецької області після померлого ОСОБА_2.

Проте, 10.12.2016 року позивачем отримано постанову за вих.№388/02-31 про відмову у вчиненні нотаріальної дії. В обґрунтування прийняття зазначеної вище постанови зазначено наступне: згідно з інформаційною довідкою з Єдиного реєстру спеціальних бланків нотаріальних документів №112145319 від 10.12.2016 року, за результатами перевірки бланка нотаріального документу (серія ААА №217579), на якому виготовлене свідоцтво про право на спадщину за законом, видане ОСОБА_4 - державним нотаріусом Сьомої донецької державної нотаріальної контори 05.10.1996 року, реєстровий номер 3-2304, інформація за параметрами запиту в Єдиному реєстрі спеціальних бланків нотаріальних дій відсутня. (а.с.10).

У відповідь на запит приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_3 до Головного територіального управління юстиції у Донецькій області від 30.12.2015 року №363/02-14 отримано відповідь від 29.01.2016 року №6-12-22, що згідно з наказом Головного територіального управління юстиції у Донецькій області №989/4 від 31.082015 року, виконання обовязків Сьомої донецької державної нотаріальної контори з обслуговування населення та здійснення державної реєстрації на нерухоме майно покладено на Восьму донецьку державну нотаріальну контору, що знаходиться за адресою: 84301, м.Селідове, вул.Маяковського, 39. (а.с.11).

25.03.2016 року до приватного нотаріуса ОСОБА_3 надійшла відповідь №68/02-14 від Восьмої донецької державної нотаріальної контори щодо неможливості надання інформації та копії заповіту ОСОБА_2, у звязку із знаходженням архіву Сьомої донецької державної нотаріальної контори в зоні АТО. (а.с.12).

В свою чергу, 10.06.2016 року приватним нотаріусом ОСОБА_3 отримано відповідь Державного підприємства «Національні інформаційні системи» за вих.№2136/01-09 на запит від 19.05.2016 року №149/02-14. У зазначеній відповіді зазначено про відсутність у підприємства інформації щодо звіту про витрачання спеціального бланку нотаріального документу серії ААА №217579, який був використаний Сьомою донецькою державною нотаріальною конторою у 1996 році. Одночасно, Державним підприємством «Національні інформаційні системи» було зазначено, що промислова експлуатація роботи Єдиного реєстру спеціальних бланків нотаріальних дій розпочалась тільки з 1999 року. (а.с.13).

Отже, вирішуючи питання щодо наявності правових підстав для задоволення позову, суд виходив з наступного: у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження, відповідно до п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами України справ про спадкування» від 30.05.2008 року №7.

Судом встановлено, що визнання за позивачем права власності в порядку спадкування за заповітом на 1/3 (одну третю) частку квартири №9 (девять) в будинку №34 (тридцять чотири), розташованому по вулиці Кірова у м.Донецьк Донецької області після померлого ОСОБА_2 прав інших осіб не порушує.

У відповідності до ст.ст.1217, 1218, 1223 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Право на спадкування має особа, визначена у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст.ст.1261 - 1265 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст.1264 ЦК України, у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини.

В той же час, як встановлено вище, отримання позивачем у нотаріуса свідоцтва про право на спадщину за заповітом у визначений вищезгаданими правовими нормами спосіб не виявляється можливим. Права оформлення спадщини в інший спосіб позивач позбавлений. За таких підстав позовні вимоги щодо визнання права власності на спадкове майно за позивачем слід визнати обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст.10,11,60,212 ЦПК України, ст.ст. 1261, 1286 ЦК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, що зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, ІПН НОМЕР_1, право власності на 1/3 (одну третю) частку квартири №9 (девять) в будинку №34 (тридцять чотири), розташованому по вулиці Кірова у м.Донецьк Донецької області в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, що помер 25.06.2015 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення до Апеляційного суду Донецької області через Дзержинський міський суд Донецької області.

Суддя