Справа № 580/1467/17
Номер провадження 2/580/641/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 вересня 2017 року Лебединський районний суд Сумської області

в складі: головуючого судді Чхайло О. В.,

за участю секретаря Іванової О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Лебедин справу за позовом ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до Василівської сільської ради Лебединського району Сумської області про визнання права власності в порядку спадкування,

В С Т А Н О В И В:

Представник позивачки звернувся до суду з вищезазначеним позовом в інтересах своєї довірительки, мотивуючи вимоги тим, що 22 квітня 2008 року в с. Соснівка Гадяцького району Полтавської області померла ОСОБА_3 Фомінічна і після її смерті відкрилась спадщина на земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва загальною площею 4,14 га, з них ріллі 3,67 га, сіножаті 0,47 га, які розташовані на території Василівської сільської ради Лебединського району Сумської області та належали їй на підставі державного акта на право приватної власності на землю серії Р1 №567553. За життя, ОСОБА_3 склала заповіт, яким усе своє майно заповіла ОСОБА_2. При зверненні до нотаріуса з приводу оформлення спадкових прав ОСОБА_2 на майно померлої ОСОБА_3, нотаріус виніс постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом у звязку з відсутністю оригіналу правовстановлюючого документа на спадкове майно. Після смерті ОСОБА_3 усі її документи та майно залишились у ОСОБА_2, але поміж них не було державного акта на право приватної власності на землю серії Р1 №567553. Оголошення про втрату зазначеного державного акта на право приватної власності на землю було опубліковано в друкованому виданні. У звязку з відсутністю оригіналу державного акта на право приватної власності на землю ОСОБА_2 позбавлена можливості отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом та зареєструвати своє право власності на спадкове майно.

Тому представник позивачки просить суд визнати за ОСОБА_2 право власності на земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва загальною площею 4,14 га, з них ріллі 3,67 га, сіножаті 0,47 га, які розташовані на території Василівської сільської ради Лебединського району Сумської області та належали ОСОБА_3 на підставі державного акта на право приватної власності на землю серії Р1 №567553.

Особи, які беруть участь у справі в судове засідання не зявилися.

Представник позивачки надав суду заяву в якій просить суд справу розглянути без його участі та участі позивачки. Заявлені позовні вимоги просив задовольнити.

Представник відповідача в заяві, адресованій суду, проти позову не заперечив, а справу також просив розглянути без його участі.

Беручи до уваги, що розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється в силу вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги повязані зі спорами про спадкове право, позовна заява обґрунтована і підлягає задоволенню, оскільки в судовому засіданні було встановлено наступне.

22 квітня 2008 року в с. Соснівка Гадяцького району Полтавської області померла ОСОБА_3 Фомінічна, що вбачається із свідоцтва про смерть (а.с. 8).

Після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина на земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва загальною площею 4,14 га, з них ріллі 3,67 га, сіножаті 0,47 га, які розташовані на території Василівської сільської ради Лебединського району Сумської області та належали їй на підставі державного акта на право приватної власності на землю серії Р1 №567553 (а.с. 9).

З довідки виданої Василівською сільською радою Лебединського району від 03.02.2017 року №02-34-183 вбачається, що ОСОБА_3 проживала на території сільської ради з дня народження до 14.11.2006 року. Василівською сільською радою 9 квітня 1997 року був посвідчений заповіт від імені ОСОБА_3 і зареєстрований за №24 (а.с. 11).

Із заповіту складеного ОСОБА_3 9 квітня 1997 року (а.с. 12) вбачається, що усе своє майно вона заповіла ОСОБА_4. Зазначений заповіт був посвідчений секретарем Василівської сільської ради та зареєстрований в реєстрі за №24.

Із свідоцтва про шлюб серії 1-БП №045266 (а.с. 14) вбачається, що ОСОБА_4 18 липня 2009 року уклала шлюб з ОСОБА_5 і після реєстрації шлюбу їй було присвоєно прізвище ОСОБА_5.

З постанови приватного нотаріуса Лебединського районного нотаріального округу Сумської області ОСОБА_6 про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 9 червня 2017 року вбачається, що ОСОБА_2 було відмовлено у прийнятті заяви про прийняття спадщини та у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_3 (а.с. 16).

З інформаційної довідки із спадкового реєстру та копії спадкової справи наданих приватним нотаріусом Лебединського районного нотаріального округу Сумської області ОСОБА_6 від 1 вересня 2017 року №2096/01-16 вбачається, що після смерті ОСОБА_3 Фомінічни спадкова справа не заводилась (а.с.23-26).

ОСОБА_2 бажає оформити спадщину після смерті ОСОБА_3, але вона не може цього зробити у звязку з відсутністю правовстановлюючого документа, а саме, державного акта на право приватної власності на землю серії Р1 №567553.

Відповідно до ч. 2 ст. 256 ЦПК України, в судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ч. 1 ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Відповідно до ч. 1, 5 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Ухвалюючи рішення, суд виходить з того, що викладені в позовній заяві обставини знайшли своє підтвердження у судовому засіданні, так як стверджуються відповідними доказами.

Наведені факти в ході судового розгляду не були оспорені з боку відповідача і позовні вимоги визнаються сільською радою в повному обсязі, що не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси сторін, а тому суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 10, 15, 30, 57, 60, 209, 213, 214, 215, 256 ЦПК України, ст. ст. 325, 328, 1216, 1222 1223, 1225, 1233, 1268 ЦК України;

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2, задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 в порядку спадкування за законом право власності на земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва загальною площею 4,14 га, з них ріллі 3,67 га, сіножаті 0,47 га, що розташовані на території Василівської сільської ради Лебединського району Сумської області та належали померлій 22 квітня 2008 року ОСОБА_3 Фомінічні на підставі державного акта на право приватної власності на землю серії Р1 №567553.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Сумської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-ти денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги, а особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні підчас проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Чхайло О. В.