Провадження № 2/359/290/2017
Справа № 359/6460/16-ц
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
17 січня 2017 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі:
головуючого судді - Муранової-Лесів І.В.,
при секретарі - Шляхетко Ю.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Борисполі Київської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, -
16.08.2016 року ОСОБА_1 звернулась до Бориспільського міськрайонного суду Київської області з вище зазначеною позовною заявою, в якій просить суд: визнати ОСОБА_2, 1970 р.народження, таким, що втратив право користування житловим приміщенням в житловому будинку АДРЕСА_1.
Свої вимоги позивач обґрунтовує наступним. Вона, на підставі договору купівлі-продажу від 13.10.2015 року, є власником будинкуАДРЕСА_1, який придбала у ОСОБА_3 На момент укладення договору купівлі-продажу в будинку були зареєстровані: продавець ОСОБА_3 та її син ОСОБА_2. ОСОБА_3 після продажу будинку добровільно знялася з реєстраційного обліку за вказаною адресою. Після набуття права власності на будинок в ньому з 19.11.2015 року зареєстровані: вона, її батько ОСОБА_4, мати ОСОБА_5 та її син ОСОБА_6, відповідач ОСОБА_2. Однак, відповідач в зазначеному будинку не проживає з 13 жовтня 2015 року та добровільно не знімається з реєстраційного обліку. З цих підстав вона і звернулася до суду.
У судовому засіданні позивач повністю підтримала заявлені позовні вимоги та викладені в позовній заяві обставини, просила позов задовольнити.
Відповідач ОСОБА_2 про час та місце судового розгляду повідомлявся за зареєстрованим місцем проживання, в судове засідання повторно не з'явився, заперечень по суті позовних вимог та заяви про розгляд справи у його відсутність не подав.
Відповідно до вимог ст. ст. 169, 224 Цивільного процесуального кодексу України суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи, проти такого вирішення справи позивач не заперечує.
Заслухавши пояснення позивача, допитавши свідків ОСОБА_7, ОСОБА_8, дослідивши письмові матеріали даної справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Згідно з витягом з рішення Вишеньківської сільської ради Бориспільського району Київської області № 2083-68-УІ від 27 серпня 2015 року, АДРЕСА_1 перейменовано без зміни нумерації будівель на АДРЕСА_1.( а.с. 31).
Встановлено, що крім позивача, в належному їй на праві приватної власності будинку зареєстровані: її батько ОСОБА_4,ІНФОРМАЦІЯ_2, її мати ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, та її син ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4, а також відповідач ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, який є сином попереднього власника зазначеного житлового будинку ОСОБА_3, що підтверджується довідкою № 1800 виданою 15.08.2016 року Вишеньківською сільською радою Київської області (а.с.30).
Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_7, ОСОБА_8 показали до придбання будинку позивачем, в ньому проживали відповідач зі своєю матір'ю, які з часу придбання та переїзду позивача з родиною до будинку, там не проживають.
Відповідно до вимог ч.1 ст.16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, а також відповідно до змісту ч.2 вказаної статті, обрати способи захисту цивільних прав та інтересів, в тому числі припинення правовідношення та припинення дії, яка порушує право, відновлення становища, яке існувало до порушення . А також, с уд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.
Згідно ч.1 та 2 ст.317 Цивільного кодексу України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.
За змістом ч.1 та 2 ст.321 Цивільного кодексу України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.
Відповідно до вимог ч.1 ст.391 Цивільного кодексу України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Статтею 156 ЖК УРСР передбачено, що члени сім'ї власника жилого будинку, які проживають разом із ним у будинку, що йому належить користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.
Аналогічну норму містить також стаття 405 ЦК України.
Згідно правової позиції Верховного Суду України від 04 листопада 2014 року по справі №6-158цс14, право членів сім'ї власника будинку користуватись цим жилим приміщенням може виникнути та існувати лише за наявності права власності на будинок в особи, членами сім'ї якого вони є; із припиненням права власності особи втрачається й право користування жилим приміщенням у членів його сім'ї.
Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що відповідач як член сім'ї колишнього власника житла, з яким позивач та члени її родини не перебувають ні в сімейних ні в договірних правовідносинах, втратив право користування житловим приміщенням в будинку АДРЕСА_1, з моменту припинення права власності на нього у колишнього власника житла ОСОБА_3, сином якої він є.
У зв'язку з цим, позовні вимоги суд вважає обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.
Крім того, відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому з відповідача слід стягнути на користь позивача судові витрати по оплаті судового збору в розмірі 551,20 грн. (а.с.2).
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 61, 88,169, 209, 212, 214, 215, 224-226 Цивільного процесуального кодексу України, суд -
Позов задовольнити повністю.
Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, таким, що втратив право користування житловим приміщенням в житловому будинку АДРЕСА_1.
Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, на користь ОСОБА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, судові витрати по сплаті судового збору в сумі 551 гривня 20 копійок (п'ятсот п'ятдесят одна гривня двадцять копійок).
Рішення суду може бути переглянуто Бориспільським міськрайонним судом Київської області за заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання копії рішення, а також позивачем на рішення суду може бути подана апеляційна скарга Апеляційному суду Київської області через Бориспільський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які не були присутні у судовому засіданні під час оголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя І.В.Муранова-Лесів