АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 752/254/17 Головуючий у 1-й інстанції - Мирошниченко О.В.
№ апеляційного провадження 22-ц/796/3584/2017 Доповідач - Рубан С.М.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 березня 2017 року Колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого судді Рубан С.М.

суддів Желепа О.В., Іванченко М.М.

при секретарі Перетятько А.К.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 05 січня 2017 року у справі за скаргою ОСОБА_1, заінтересована особа: Публічне акціонерне товариство «Банк Столиця», на постанови державних виконавців Відділу примусового виконання рішень департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про стягнення виконавчого збору та накладення арешту на майно,-

В С Т А Н О В И Л А :

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 05 січня 2017 року відмовлено у відкритті провадження у справі за скаргою ОСОБА_1, заінтересована особа: Публічне акціонерне товариство «Банк Столиця», на постанови державних виконавців Відділу примусового виконання рішень департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про стягнення виконавчого збору та накладення арешту на майно.

Не погоджуючись з ухвалою суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить ухвалу суду скасувати та передати питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

В судовому засіданні представник заявника підтримав апеляційну скаргу.

Інші учасники процесу в судове засідання не з'явились, про час і місце розгляду справи повідомлені належно, тому в порядку ч. 2 ст. 305 ЦПК України їх неявка не перешкоджає розгляду справи.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, які з'явились в судове засідання, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду та матеріали справи в межах апеляційного оскарження, дійшла наступного висновку.

ОСОБА_1 звернувся до суду із скаргою на постанови державних виконавців Відділу примусового виконання рішень департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України КошкераІ.А. та Гречуха О.Я. від 15.05.2012 року, 08.11.2013 року, 29.11.2016 року та 30.11.2016 року про стягнення з боржника виконавчого збору та накладення арешту на майно.

Постановляючи ухвалу про відмову у відкритті провадження у справі за вказаною скаргою, суд першої інстанції виходив з роз'яснень п. 7 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №6 від 07.02.2014 року «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах», за змістом п. 7 ч. 2 ст. 17 Закону України «Про виконавче провадження» постанови державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат на проведення виконавчих дій та накладення штрафу є окремими виконавчими документами. У зв'язку із цим справи щодо оскарження постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат, пов'язаних із організацією та проведенням виконавчих дій і накладенням штрафу, прийнятих у виконавчих провадженням стосовно примусового виконання судового рішення у цивільній справі, належать до компетенції адміністративних судів.

Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 звернувся до суду із скаргою про скасування постанов державних виконавців Відділу примусового виконання рішень департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про стягнення виконавчого збору та накладення арешту на майно постановлених у виконавчому провадженні ВП № 29940603, відкритому за виконавчим листом № 2-1021/10 виданого 18.10.2011 року Голосіївським районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Банк Столиця» заборгованість за договором №57/07-f від 27.12.2007 року про надання споживчого кредиту в сумі 26 632 424,44 грн., судові витрати по оплаті судового збору в розмірі 1 700 грн., витрати на інформаційно - технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 120 грн.

Згідно правової позиції, викладеної в постанові Верховного Суду України від 24 лютого 2016 року у справі № 6-3077цс15, за приписами статті 383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду зі скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Скарга на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби подається до суду, який видав виконавчий документ (частина друга статті 384 ЦПК України).

Справи за скаргами на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи посадової особи державної виконавчої служби розглядаються судом за загальними правилами ЦПК України з особливостями, встановленими статтею 386 цього Кодексу, за участю державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби, рішення, дії або бездіяльність якої оскаржуються.

За результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу (частина перша статті 387 ЦПК України).

Отже, якщо законом установлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби, то це виключає юрисдикцію адміністративних судів у такій категорії справ.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 11 листопада 2015 року в справі № 6-2187цс15.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов передчасного помилкового висновку про відмову у відкритті провадження у справі з посиланням на те, що справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Виходячи з наведеного, колегія суддів вважає, що ухвала суду підлягає скасуванню з направленням питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст.303, 304, 307, 312, 313-315 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 05 січня 2017 року - скасувати, передати питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий: Судді: