У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" вересня 2017 р. Суддя Київського районного суду м. Харкова Зуб Г.А., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про незаконну прибудову,-

в с т а н о в и в :

Позивач звернулась до суду з позовною заявою, в якій просить прийняти її заяву з приводу незаконної прибудови сусідів, добудованої до будинку, в результаті чого були порушені комунікації та в квартирі позивача в коридорі стався залив води після дощу, з приводу чого позивач викликала поліцію, та звернулась до організації по незаконним побудовам, тому вона подає заяву.

Вирішуючи питання про відкриття провадження по справі, суд прийшов до наступного.

Так, Конституцією України закріплено право кожного на судовий захист та передбачено, що юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі (статті 55, 124), а статтею 18 Закону України від 7 липня 2010 року № 2453-VI "Про судоустрій і статус суддів" (далі - Закон № 2453-VI) визначено, що суди загальної юрисдикції спеціалізуються на розгляді цивільних, кримінальних, господарських, адміністративних справ, а також справ про адміністративні правопорушення.

Суди мають враховувати, що забезпечення кожному права на справедливий суд та реалізація права особи на судовий захист мають здійснюватися з урахуванням норм Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (РИМ, 4.XI.1950, далі - Конвенція 1950 року), а також практики Європейського суду з прав людини, які відповідно до статті 17 Закону України від 23 лютого 2006 року № 3477-IV "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" застосовуються судами при розгляді справ як джерело права.

Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції 1950 року кожен при вирішенні спору щодо його цивільних прав та обов'язків має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до підсудності якого вона віднесена процесуальним законом (стаття 8 Закону № 2453-VI).

Проте, вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суди повинні перевірити відповідність вимог, з якими позивач звертається до суду для захисту, а також дотримання позивачем вимог, передбачених ст.ст. 119, 120 ЦПК України.

Розглянувши позовну заяву та додані до неї матеріали, вважаю, що позовна заява не відповідає вимогам ст.ст. 119-120 ЦПК України, а саме:

-п.2 ч.2 ст. 119 ЦПК України, позовна заява повинна містити ім'я позивача і відповідача, їх місце проживання (перебування) або місцезнаходження, поштовий індекс, номери засобів зв'язку, якщо такі відомі;

-п.3 ч.2 ст. 119 ЦПК України, позовна заява повинна містити зміст позовних вимог;

-п.4 ч.2 ст. 119 ЦПК України, позовна заява повинна містити ціну позову щодо вимог майнового характеру (якщо даний позов містить вимоги майнового характеру);

-п.6 ч.2 ст. 119 ЦПК України, позовна заява повинна містити зазначення доказів, якими позивач обгрунтовує свої позовні вимоги. До позову не додано жодних додатків, які підтверджують вимоги позивача;

-ч.5 ст. 119 ЦПК України, позивачем в повному обсязі не сплачено судовий збір.

-ч.1 ст. 120 ЦПК України, до позовної заяви не додано копії позову та копії всіх документів, що додаються до неї відповідно до кількості учасників судового процесу.

Відповідно до ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», за подання заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою встановлена ставка судового збору 1 % ціни позову, але не менше але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто не менше ніж 640 грн.

Відповідно до ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою або фізичною особою підприємцем встановлена ставка 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 640 грн. Відповідно до ч.3 ст.6 Закону України «Про судовий збір», у разі коли в позовній заяві обєднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

За нормою статті 4 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Згідно ст. 121 ЦПК України, позовна заява, подана без додержання вимог, викладених у статтях 119 - 120 ЦПК України, підлягає залишенню без руху з наданням строку для усунення недоліків.

Суд вважає необхідним залишити позовну заяву без руху та запропонувати позивачу усунути вказані недоліки поданої позовної заяви в строк, наданий судом.

Керуючись ст. 121 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про незаконну прибудову, - залишити без руху.

Надати позивачеві 5-денний строк з моменту отримання ухвали для виправлення недоліків.

Інакше заява буди вважатися неподаною та повернута позивачеві.

Суддя