Справа № 2/593/50/2017
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" січня 2017 р. Бережанський районний суд Тернопільської області в складі:

в особі: судді Німко Н.П.

при секретарі Олексів О.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Бережани Тернопільської області справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради про визнання права власності на спадкове майно,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд із позовом до ОСОБА_2 сільської ради Бережанського району Тернопільської області про визнання за ним права власності на 3/6 частини будинковолодіння, що знаходяться по вул. Буняцька,3 с.Саранчуки Бережанського району Тернопільської області, які належали бабі ОСОБА_3, померлій 02 серпня 1996 року, батькові ОСОБА_4, померлому 25 травня 2005 року, мамі ОСОБА_5, померлій 05 листопада 2001 року.

В обґрунтування позову зазначив, що у будинковолодінні, яке знаходиться по вул. Буняцька,3 у с.Саранчуки Бережанського району Тернопільської області проживало шестеро осіб: він, його баба - ОСОБА_3, батьки - ОСОБА_4 та ОСОБА_5 і два рідні брати - ОСОБА_6 та ОСОБА_7. Оскільки їхній двір відновився до категорії колгоспних дворів, то всі вищезазначені особи стали його співвласниками по 1/6 частині кожен.

02 серпня 1996 року померла баба позивача - ОСОБА_3, після смерті її частку у будинковолодінні успадкував її син (батько позивача) ОСОБА_4. 10 серпня 2001 року у ОСОБА_2 сільській раді мама позивача ОСОБА_5 склала заповіт на користь позивача. Даний заповіт не було змінено і не скасовано. 05 листопада 2001 року померла ОСОБА_5 і все її майно успадкував позивач як спадкоємець за заповітом. 25 травня 2005 року помер батько позивача не залишивши заповіту, позивач також успадкував майно батька, оскільки постійно проживав із ним. З приводу переоформлення часток у будинковолодінні, що належали померлим позивач звертався у Бережанську держнотконтору, але у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом та за законом йому було відмовлено, у звязку із відсутністю правовстановлюючих документів на будинковолодіння на ім`я померлих, що і змусило його звернутися в суд із згаданим позовом.

У судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився, однак на адресу суду подав заяву, у якій просить справу за його позовом до ОСОБА_2 сільської ради про визнання права власності на спадкове майно слухати у його відсутність, настоює на задоволенні своїх позовних вимог.

У судове засідання представник відповідача ОСОБА_2 сільської ради Бережанського району Тернопільської області не з`явився, однак на адресу суду подав письмову заяву, у якій зазначив, що ОСОБА_2 сільська рада Бережанського району Тернопільської області визнає позов гр. ОСОБА_1 щодо успадкування майна, просять розглядати справу без їхнього представника.

Відповідно до положень ч.2 ст.197 ЦПК України, враховуючи неявку всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, розглянувши заяви сторін, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення, виходячи із наступних підстав.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла( спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). У відповідності зі ст. ст. 1217, 1220, 1223 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою; спадкування здійснюється за заповітом або за законом, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Відповідно до cm. 549 ЦК України, який діяв до прийняття Цивільного Кодексу України від 01 січня 2004 року, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном...,, де зазначені дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Виходячи з норм п.4, 5 Прикінцевих та перехідних Положень ЦК України (01.01 2004 року), Цивільний Кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов'язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Правила книги шостої Цивільного Кодексу України, застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом.

Судом встановлено наступне,-

ОСОБА_3 померла 02 серпня 1996 року, не залишивши заповіту. Після її смерті відкрилася спадщина, зокрема на 1/6 частину будинковолодіння із відповідною часткою у надвірних будівлях, що знаходиться по вул. Буняцька,3 с.Саранчуки Бережанського району Тернопільської області, якою вона правомірно володіла за життя як член колгоспного двору. Спадкоємцем першої черги за законом є син спадкодавці ОСОБА_4, оскільки в строк де 6-ти місяців прийняв спадщину, заяви про відмову від спадщини не подавав. Проте за життя не переоформив відповідних документі, за браком грошових коштів.

ОСОБА_5 померла 05 листопада 2001 року, за життя вона склала заповіт, яким усе своє майно заповіла в користь позивача ОСОБА_1. Після її смерті відкрилася спадщина, зокрема на право спадкування на 1/6 частину будинковолодіння із відповідною часткою у надвірних будівлях, що знаходиться по вул. Буняцька,3 с.Саранчуки Бережанського району Тернопільської області. Позивач прийняв дану спадщину, оскільки своєчасно подав письмову заяву нотаріусу. Однак йому було відмовлено у вчиненні нотаріальних дій повязаних із спадкуванням, по причині відсутності правовстановлюючих документів на ім`я померлої.

ОСОБА_4 помер 25 травня 2005 року, не залишивши заповіту. Після його смерті відкрилася спадщина на 1/6 частину будинковолодіння із відповідною часткою у надвірних будівлях, що знаходиться по вул. Буняцька,3 с.Саранчуки Бережанського району Тернопільської області, якою він правомірно володів за життя як член колгоспного двору, також відкрилася спадщина на 1/6 частину будинковолодіння із відповідною часткою у надвірних будівлях, що знаходиться по вул. Буняцька,3 с.Саранчуки Бережанського району Тернопільської області, яку він успадкував як спадкоємець першої черги за законом після смерті матері.

Таким чином позивач успадкував 2/6 частини будинковолодіння із відповідною часткою у надвірних будівлях, що знаходиться по вул. Буняцька,3 с.Саранчуки Бережанського району Тернопільської області, як спадкоємець першої черги за законом. Спадщину він прийняв, оскільки на час смерті постійно проживав із померлим однією сім`єю, від спадщини не відмовлявся. Перешкодою у спадкуванні стала відсутність правовстановлюючих документів на ім`я померлого.

Звернувшись до Бережанської держнотконтори з приводу отримання свідоцтва про право на спадщину, позивачу було винесено постанову, якою відмовлено у вчиненні нотаріальних дій повязаних із спадкуванням, по причині відсутності правовстановлюючих документів на ім`я померлих батьків.

Зазначені судом факти доведені в судовому засіданні свідоцтвом про смерть ОСОБА_3, свідоцтвом про смерть ОСОБА_5, свідоцтвом про смерть ОСОБА_4, свідоцтвом про народження ОСОБА_1, копією заповіту, довідкою ОСОБА_2 сільської ради Бережанського району Тернопільської області та іншими доказами по справі.

Отже, судом встановлено, що позивач, як спадкоємець за заповітом, фактично прийняв спадкове майно після померлої матері, яке складається із 1/6 частини будинковолодіння із відповідною часткою у надвірних будівлях, що знаходиться по вул. Буняцька,3 с.Саранчуки Бережанського району Тернопільської області.

Крім цього судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 як спадкоємець за законом першої черги, фактично прийняв спадкове майно після померлого батька, яке складається із 2/6 частин будинковолодіння із відповідною часткою у надвірних будівлях, що знаходиться по вул. Буняцька,3 с.Саранчуки Бережанського району Тернопільської області.

А тому враховуючи вищевикладене, позовні вимоги позивача ОСОБА_1 слід задовольнити та визнати за ним право власності на таке спадкове майно.

З огляду на вищевикладене, керуючись ст. ст. 10, 12, 60, 213, 215 ЦПК України, ст. 549 ЦПК України ( в ред. 2001 року) ст. ст. 1216, 1217, 1220,1223, 1261 ЦК України в ред. 2004 року), суд,-

В И Р І Ш И В :

Задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1.

Визнати за ОСОБА_1, як за спадкоємцем за заповітом право власності на спадкове майно, а саме на 1/6 частину будинковолодіння із відповідною часткою у надвірних будівлях, що знаходиться по вул. Буняцька,3 с.Саранчуки Бережанського району Тернопільської області, яке залишилося після померлої 05 листопада 2001 року мами ОСОБА_5.

Визнати за ОСОБА_1, як за спадкоємцем першої черги зазаконом право власності на спадкове майно, а саме на 2/6 частини будинковолодіння із відповідною часткою у надвірних будівлях, що знаходиться по вул. Буняцька,3 с.Саранчуки Бережанського району Тернопільської області, які залишилися після померлого 25 травня 2005 року батька ОСОБА_4.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів після прийняття рішення суду. Апеляційна скарга подається апеляційному суду через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя Бережанського районного суду

Тернопільської області ОСОБА_8