Справа № 591/4682/17
Провадження № 2/591/2392/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 вересня 2017 року м. Суми

Зарічний районний суд м. Суми у складі :

головуючого - судді Шелєхової Г.В.

при секретарі - Бондар С.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Суми цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Зарічного відділу ДВС м. Суми ГТУЮ у Сумській області, третя особа - ОСОБА_2, про зняття арешту з нерухомого майна,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ставить питання про зняття арешту з квартири АДРЕСА_1. Свої вимоги мотивує тим, що постановою державного виконавця від 7 вересня 2005 року було накладено арешт на спірну квартиру в межах виконавчого провадження про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліментів у розмірі 1/4 частки від видів заробітку на утримання дитини. На сьогоднішній день заборгованість по сплаті аліментів відсутня, жодних претензій матеріального характеру стягувач до позивача не має. Разом з цим, у зв'язку з накладеним арештом на квартиру, позивач позбавлений можливості розпоряджатися майном, укладати договори відчуження щодо належної йому частки квартири, що порушує його права.

Сторони в судове засідання не з»явилися, про день та час слухання справи сповіщені належним чином. Від позивача надійшла заява про підтримання позову в повному обсязі, слухання справи в його відсутність.

В зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав:

Судом встановлено, що на виконанні у Зарічному відділі державної виконавчої служби міста Суми Головного територіального управління юстиції у Сумській області перебувало виконавче провадження стосовно виконання рішення Зарічного районного суду м. Суми у справі №2-2322/2000 про стягнення з ОСОБА_1 аліментів на утримання дитини на користь ОСОБА_3.

В межах зазначеного виконавчого провадження державним виконавцем Зарічного відділу державної виконавчої служби Сумського міського управління юстиції Кохан І.О. 7 вересня 2005 року винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, якою накладено арешт на квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.9).

Відповідно до довідки Зарічного відділу ДВС м. Суми Головного територіального управління юстиції у Сумській області від 7 липня 2016 року, станом на 7 липня 2016 року згідно даних ЄДРВП виконавчі провадження щодо стягнення з ОСОБА_1 грошових сум у відділі відсутні (а.с.11).

Згідно заяви ОСОБА_5 від 6 травня 2016 року, остання матеріальних претензій до ОСОБА_1 з приводу стягнення аліментів за виконавчим листом №2-2322/2000 року не має (а.с.10).

Згідно інформаційної довідки та свідоцтва про право власності на житло квартира АДРЕСА_1 на праві спільної сумісної власності належить ОСОБА_2, ОСОБА_6, ОСОБА_1 (а.с.12,15).

Після смерті ОСОБА_6 спадкова справа не заводилася, свідоцтво про право на спадщину не видавалося, що підтверджується листом Першої Сумської державної нотаріальної контори та інформаційною довідкою.

Відповідно до ч. 5 ст. 59 ЗУ «Про виконавче провадження» у всіх інших випадках незавершеного виконавчого провадження арешт з майна чи коштів може бути знятий за рішенням суду.

В даний час у відділі ДВС м. Суми ГТУЮ в Сумській області відсутні відкриті виконавчі провадження відносно позивача, тому він позбавлений можливості самостійно зняти арешт зі спірної квартири.

Відповідно до ч. ч. 1, 2, 3 ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

Відповідно до статті 41 Конституції України та пункту 2 частини першої статті 3, статті 321 ЦК ніхто не може бути позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні, крім випадків, встановлених Конституцією та законом.

В силу положень ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд та може вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону, проте при здійсненні своїх прав та виконанні обов'язків власник не може завдавати шкоди правам, свободам інших осіб, інтересам суспільства і зобов'язаний додержуватися моральних засад суспільства.

Державний виконавець, накладаючи арешт на квартиру, в момент накладання арешту, діяв на підставі тих обставин, що утворилась заборгованість зі сплати аліментів, а тому порушувались права стягувача на отримання аліментів у розмірі, визначеному рішенням суду.

На даний час накладений арешт на нерухоме майно позбавляє позивача можливості розпоряджатися належним йому майном, причина накладення арешту усунута, заборгованості зі сплати аліментів немає, тому відсутні підстави для обмеження законних прав позивача.

Враховуючи вищевикладені обставини в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 15, 30, 62, 75, 88, 203 ЦПК України, ст. 56, 59 ЗУ «Про виконавче провадження» суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Зняти арешт з квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, накладений згідно постанови АА №951784 державного виконавця Зарічного відділу державної виконавчої служби Сумського міського управління юстиції про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 7 вересня 2005 року.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Сумської області через Зарічний районний суд м. Суми шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги, а особами, які не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення - з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Г.В. Шелєхова