Справа № 127/367/17 Провадження № 22-ц/772/2158/2017Головуючий в суді першої інстанції Венгрин О. О.
Категорія 43Доповідач Денишенко Т. О.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 вересня 2017 рокум. Вінниця

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Він-ницької області в складі:

головуючої судді Денишенко Т.О.,

суддів Стадника І.М., Луценка В.В.,

за участі секретаря Агеєвої Г.В., представника позивачки, апелянтки ОСОБА_2 та третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивачки ОСОБА_3, представника відповідача Вінницької міської ради ОСОБА_5, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінни-ці, в залі судових засідань апеляційного суду цивільну справу за позовом

ОСОБА_2 до Виконавчого комітету Вінницької міської

ради про зобов'язання видати ордер на квартиру,

за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Вінницького місь-кого суду Вінницької області від 06 липня 2017 року,

В С Т А Н О В И Л А:

10 січня 2017 ОСОБА_2 звернулася у Вінницький міський суд Вінницької області з позовом до Виконавчого комітету Вінницької міської ради про зобов'-язання видати ордер на квартиру. Позов мотивований тим, що позивачка з сім'-єю проживає у квартирі АДРЕСА_2 без правовстановлюючого документа - ордера, внаслідок чо-го вони не можуть укласти договір найму житла. Право на вселення та прожи-вання у зазначеній квартирі її та членів родини встановлено постановою Він-ницького окружного адміністративного суду від 09 червня 2010 року ( справа № 2-а-1185/10/0270 ), рішенням Ленінського районного суду м. Вінниці від 03 березня 2011 року ( справа № 2-70/11 ), рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 15 жовтня 2013 року ( справа № 127/16719/13-ц ). На своє звернення позивачка отримала лист Департаменту житлового господарства Вінницької міської ради від 11 травня 2016 року № Н-01-34511/01-20 про те, що ордер є єдиною підставою для вселення в жиле приміщення і може бути ви-даний лише на вільне жиле приміщення. Оскільки позивачка з сім'єю у 2010 ро-ці вселилася і проживає в квартирі АДРЕСА_2 для видачі ордера підстави відсутні. За та-ких обставин ОСОБА_2 просить суд зобов'язати відповідача видати ордер на займану чотирикімнатну квартиру ( а. с. 1-3, 23 ).

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 25 квітня 2017 року до участі у справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивачки залучені ОСОБА_3, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11 ( а. с. 46 ).

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 06 липня 2017 року у задоволенні позову відмовлено ( а. с. 84-86 ).

Не погоджуючись з ухваленим рішенням у справі, ОСОБА_2 оскаржує його в апеляційному порядку, просить дане рішення суду першої інстанції ска-сувати, ухвалити нове рішення про задоволення позову. Апелянтка посилається на ухвалення оскаржуваного рішення з порушенням та неправильним застосу-ванням норм матеріального та процесуального права, за невідповідності вис-новків суду обставинам справи, неповного встановлення фактичних обставин ( а. с. 89-92 ).

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення та заперечення на апеляційну скаргу осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи, проаналі-зувавши в сукупності наявні в ній докази, перевіривши законність і обґрунтова-ність оскаржуваного судового рішення в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Відповідно до норм статей 213, 214 ЦПК України рішення повинно бути за-конним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обгрунтованим є рі-шення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими дока-зами, які були досліджені в судовому засіданні. Умовами обгрунтованості є повне і всебічне з'ясування обставин, що мають значення для справи, доведе-ність тих обставин, які суд вважає встановленими, відповідність висновків суду обставинам справи.

Рішення суду першої інстанції відповідає зазначеним вимогам.

Судом встановлено, що постановою Вінницького окружного адміністратив-ного суду від 09 червня 2010 року ( справа №2-а-1185/10/0270 ) Відділ у спра-вах громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб Ленінського РВ ВМУ УМВС України у Вінницькій області зобов'язано здійснити реєстрацію місця проживання ОСОБА_3, ОСОБА_7, ОСОБА_7 ( тепер ОСОБА_2 ), ОСОБА_8, ОСОБА_12, ОСОБА_9, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15 за адресою: АДРЕСА_1 ( тепер АДРЕСА_1) ( а. с. 5-8 ).

Рішенням Ленінського районного суду м. Вінниці від 03 березня 2011 року ( справа №2-70/11 ) визнано незаконним та скасовано рішення Виконавчого ко-мітету Вінницької міської ради від 15 березня 2005 року № 457 про оформлення права власності ВАТ «Завод «Термінал» на квартиру АДРЕСА_2. Визнано незаконним та скасовано свідоцтво від 15 берез-ня 2005 року № 280 про право власності на квартиру АДРЕСА_2 ( а. с. 9-13 ). Державна реєстрація права власності на квар-тиру дану скасована, це житло на праві власності ні за ким не зареєстроване.

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 15 жовтня 2013 року ( справа №127/16719/13-ц ) у задоволенні позову ОСОБА_3 до ТОВ «УЮТ» за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо пред-мета спору, на стороні відповідача Виконавчого комітету Вінницької міської ради про зобов'язання вчинити дії, укласти договір житлового найму відмовле-но ( а. с. 14-15 ).

Згідно листа Департаменту житлового господарства Вінницької міської ради від 11 травня 2016 року № Н-01-34511/01-20 ордер є єдиною підставою для все-лення в жиле приміщення і може бути виданий лише на вільне жиле приміщен-ня. Оскільки позивач ОСОБА_2 з 2010 року вселилася і проживає в квартирі АДРЕСА_2 для видачі їй ордера підстави відсутні ( а. с. 17 ).

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції, посилаючись на норми статей 16, 58 ЖК України, виходив з того, що спірна квартира не перебу-ває у комунальній власності, позивачка з родиною мешкають у квартирі трива-лий час, тому законні підстави для видачі ордера на зазначену квартиру відсут-ні. При цьому суд вказав, що не може ухвалювати рішення з питання, що відно-ситься до виключної компетенції колегіального органу місцевого самовряду-вання, а позивачем обраний невірний спосіб захисту.

Оскаржуючи рішення суду першої інстанції, апелянтка зазначає, що необ-хідність видачі ордера встановлена судовими рішеннями. Житлова площа спір-ної квартири є фактично та юридично вільною, хоча правомірно використову-ється членами її родини. При цьому зазначає, що посилання суду попередньої інстанції на обрання невірного способу захисту є хибним, оскільки за відсут-ності ордера немає підстав для укладення договору найму житлового примі-щення.

З доводами апеляційної скарги ОСОБА_2 погодитися не можна, вони не є достатніми, такими, що ґрунтуються на нормах чинного житлового законодав-ста, не є підставою для скасування оскаржуваного судового рішення на задово-лення апеляційної скарги.

Відповідно до вимог частин першої, другої статті 303 ЦПК України та роз'-яснень, викладених у пункті 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2008 року № 12 «Про судову практику розгляду цивільних справ в апеляційному порядку», перевіряючи законність і обґрунтованість оскаржува-ного судового рішення, суд апеляційної інстанції повинен з'ясувати: чи врахо-вані судом першої інстанції при ухваленні рішення всі факти, що входять до предмета доказування; чи підтверджені обставини ( факти ), якими мотивовано рішення, належними й допустимими доказами та чи доведені вони; чи відпові-дають висновки суду встановленим фактам; чи дотримано та чи правильно за-стосовано норми матеріального й процесуального права, досліджувати докази, які судом першої інстанції були досліджені з порушенням встановленого поря-дку або в дослідженні яких було неправомірно відмовлено, а також нові докази, неподання яких до суду першої інстанції було зумовлено поважними причи-нами.

Перевіркою на предмет законності й обгрунтованості оскаржуваного рішен-ня суду першої інстанції від 06 липня 2017 року встановлено, що останнє є вмо-тивованим та справедливим. Апелянтка не наводить у своїй скарзі належних і допустимих доказів, які б спростовували висновки суду першої інстанції, вона фактично коментує, перераховуючи, рішення судів, якими вирішувалися питан-ня державної реєстрації місця проживання її сім'ї, визнання незаконним та ска-сування свідоцтва про право власності на житло, зобов'язання до укладення до-говору найму житла. Проте, наявні судові рішення, що набрали законної сили, не є безумовною, обов'язковою підставою для видачі позивачці ордера на квар-тиру, таке питання ними не вирішувалося. Як вірно зазначив у своєму рішенні суд першої інстанції, ордер може бути виданий лише на вільне житлове примі-щення, виключно для вселення у житло, в той час як позивачка та треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на її стороні уже тривалий час проживають у зазначеній квартирі, що ніким з осіб, котрі беруть у справі, не заперечується. Вирішити питання видачі позивачці ордера на займане нею житлове приміщення у спосіб, який вона обрала, неможливо.

Вирішуючи даний спір, суд першої інстанції цілком правильно встановив правовідносини, що склалися між сторонами у справі, не помилився у застосу-ванні тих норм матеріального права, що регулюють ці правовідносини; суд не порушив норм процесуального права.

Частина третя статті 10, частини перша, друга статті 11 ЦПК України визна-чають, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилаєть-ся як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін, інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний роз-суд.

Статтею 308 ЦПК України встановлено, що апеляційний суд відхиляє апе-ляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстан-ції ухвалив рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального пра-ва. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з од-них лише формальних міркувань.

Керуючись нормами статей 303, 304, 307, 308, 313-315, 317, 319, 324, 325 ЦПК України, колегія суддів апеляційного суду -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 06 липня 2017 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошен-ня, однак вона може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуюча: /підпис/

Судді:/підписи/

Згідно з оригіналом: