Справа №549/284/17
Провадження №2/549/142/17
УХВАЛА

22 вересня 2017 року Чорнухинський районний суд Полтавської області

у складі: головуючого - судді Крєпкого С.І.

при секретарі - Якубовській Т.О.

за участю осіб, які беруть участь у справі:

представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у попередньому судовому засіданні в залі суду смт.Чорнухи цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа: територіальний сервісний центр МВС України, про визнання права власності на транспортний засіб за набувальною давністю,

встановив:

В провадженні Чорнухинського районного суду перебуває цивільна справа №549/284/17 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа: територіальний сервісний центр МВС України, про визнання права власності на транспортний засіб за набувальною давністю легковий універсал марки Nissan моделі Patrol, реєстраційний номер НОМЕР_1.

Ухвалою судді Чорнухинського районного суду від 05 липня 2017 року позовну заяву повернуто позивачу для подання до належного суду.

Ухвалою Апеляційного суду Полтавської області від 10 серпня 2017 року вищезазначену ухвалу скасовано, матеріали позовної заяви повернуто до суду для вирішення питання відкриття провадження.

Під час попереднього судового засідання представником позивача подано письмові заяви про відвід судді Крєпкого С.І., оскільки у нього виникають сумніви в не зацікавленості, обєктивності та неупередженості судді.

Зокрема, підстави відводу обгрунтовуються наступним:

- повернення згідно з ухвалою судді Чорнухинського районного суду від 05 липня 2017 року ОСОБА_4 позовної заяви позивачу, яка була скасована ухвалою Апеляційного суду Полтавської області від 10 серпня 2017 року як така, що постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права, обмежила права позивача у доступі до правосуддя в розумінні ст.6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод.

-участь судді Крєпкого С.І. як слідчого судді у розгляді скарги №549/87/17 позивача на рішення, дії чи бездіяльності слідчого Чорнухинського відділення поліції ОСОБА_5, що закріпило переконання представника позивача та позивача в упередженому, необєктивному, дискримінаційному ставленні судді Крєпкого С.І. до позивача як учасника цивільно-процесуальних та кримінально-процесуальних відносин, не забезпечення рівності перед законом і судом;

- наявність дисциплінарної скарги до Вищої ради правосуддя, що на думку представника позивача сформували у головуючого у справі наявний реальний конфлікт інтересів, що впливає на обєктивність прийняття рішень, або вчинення чи не вчинення дій під час виконання зазначених повноважень, і спонукатимуть бути прямо чи опосередковано бути зацікавленим у результатах її розгляду;

- порушенням порядку визначення судді для розгляду справи №549/284/17, встановленого ч.3 ст.11-1 ЦПК України, оскільки поданий повторно позивачем 19.08.2017 позов "про набуття права приватної власності на транспортний засіб за набувальною давністю», що не заборонено цивільним процесуальним законодавством, зареєстрований за вхідним реєстраційним номером №1639/17 та був переданий судді Крєпкому С.І, який в цей час перебував у відпустці.

Суд, заслухавши представника позивача, дійшов до наступного.

Відповідно до п.4 ч.1 ст. 20 ЦПК України суддя не може брати участь в розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, які викликають сумнів в обєктивності та неупередженості судді.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право на справедливий суд.

Відповідно до п.1 зазначеної статті кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, установленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь - якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Згідно з ст.129 Конституції України, однією із основних засад судочинства є законність.

Як вбачається з ст.7 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів у розумні строки незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним законом.

Відповідно до ст.56 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суддя зобов'язаний своєчасно, справедливо та безсторонньо розглядати і вирішувати судові справи відповідно до закону з дотриманням засад і правил судочинства, додержуватися присяги судді.

Пункт 5 постанови Пленуму Верховного Суду України № 8 від 13 червня 2007 року "Про незалежність судової влади" передбачає, що відповідно до закону суддя не може брати участь у розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу), якщо він заінтересований у результаті розгляду справи або є інші обставини, які викликають сумнів в об'єктивності та неупередженості судді.

Згідно з п.12 висновку № 1 (2001) Консультативної ради європейських судів для Комітету Європи «Про стандарти незалежності судових органів і незмінності суддів» - незалежність судової влади означає повну неупередженість із боку суддів.

Так при винесенні судових рішень у відношенні сторін в судовому розгляді судді повинні бути безсторонніми, тобто вільними від любих зв'язків, упередженості, які впливають або можуть сприйматися як такі, що можуть впливати на здатність судді приймати незалежне рішення.

Значення цього принципу виходить далеко за конкретні інтереси визначеної сторони в якому-небудь спорі. Судова влада повинна користуватись довірою не тільки з боку сторін в конкретному розгляді, але й з боку суспільства в цілому. І суддя повинен бути не тільки реально вільним від будь-якого невідповідного зв'язку, упередженості або впливу, але він повинен бути вільним від цього і в очах розумного спостерігача. В іншому випадку довіра до незалежності судової влади буде підірвана.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, на якій наголосив суд у справі «ОСОБА_6 проти України» (Заява № 21722/11) (пункти 104 та 106), існування безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно встановлюватися згідно з:

-субєктивним критерієм, врахувавши особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він обєктивним у цій справі;

-об'єктивним критерієм, іншими словами, шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд та, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності (серед інших, рішення у справах «Фей проти Австрії» (Fey v. Austria), від 24 лютого 1993 року, Series А № 255, пп. 28 та 30, та «Веттштайн проти Швейцарії» (Wettstein v. Switzerland), заява № 33958/96, п. 42, ECHR 2000-ХІІ).

У цьому відношенні навіть зовнішні прояви можуть мати певну важливість, або іншими словами, «правосуддя повинно не тільки чинитися, повинно бути також видно, що воно чиниться» (рішення від 26 жовтня 1984 року у справі «ОСОБА_7 проти Бельгії» (De Cubber v. Belgium), п. 26).

Обєктивність судді має розглядатися у двох аспектах як внутрішній стан судді, його свобода від будь-яких схильностей, упередженостей, а також як дії судді сприймаються стороннім спостерігачем.

Європейським судом з прав людини у справі «ОСОБА_7 проти Бельгії» (De Cubber v. Belgium), заява № 9186/80, рішення від 26 жовтня 1984 р., була висловлена правова позиція, яка стосується порушення передбачених у п. 1 ст. 6 Конвенції Про захист прав людини і основоположних свобод 1950 р. гарантій на незалежний і неупереджений суд.

Зробивши у п. 24 рішення посилання на справу "П'єрсак проти Бельгії" Європейський суд з прав людини в контексті необхідності дотримання зовнішніх ознак незалежності суду зазначив, що навіть видимість може бути важливою.

ОСОБА_8 суд з прав людини у п. 26 вказаного рішення від 26 жовтня 1984р. вказав про те, що правосуддя повинне не тільки чинитися, повинно бути також видно, що воно чиниться, тому будь-який суддя, щодо якого є обґрунтовані підстави побоюватися браку безсторонності, має бути відведений.

Вказану правову позицію по справі "ОСОБА_7 проти Бельгії" (De Cubber v. Belgium), та правову позицію у справах "Ветштайн проти Швейцарії" (Wettstein v. Switzerland), заява № 33958/96, "Ферантелі та Сантанжело проти Італії" (Ferrantelli and Santangelo v. Italy), рішення від 7 серпня 1996 poку, п. 58, стосовно необхідності застосування об'єктивного критерію безсторонності судді при перевірці дотримання вимог п. 1 ст. 6 Конвенції Про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року використав Європейський суд з прав людини у п.п. 52, 53 рішення від 09 листопада 2006 року по справі "Білуха проти України" (заява 33949/02).

При цьому Європейський суд зазначив, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною.

Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об'єктивно обґрунтованими. З огляду на це, навіть зовнішні прояви можуть мати певну важливість.

З метою дотримання ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо розгляду справи незалежним і безстороннім судом; недопущення від учасників процесу, сторонніх спостерігачів в цілому будь-яких сумнівів щодо упередженості та необ'єктивності та уникнення в подальшому будь-яких сумнівів сторін при розгляді справи; гарантування громадянам доступу та здійснення неупередженого і обєктивного правосуддя, враховуючи також те, що суддею Крєпким С.І. як слідчим суддею при розгляді скарги №549/87/17 ОСОБА_2 на дії та бездіяльність слідчого в ухвалі Чорнухинського районного суду від 20 березня 2017 року було висловлено думку стосовно обставин щодо права власності ОСОБА_2 на легковий універсал марки Nissan моделі Patrol, реєстраційний номер НОМЕР_1, що викликає обґрунтовані побоювання представника позивача та позивача щодо безсторонності судді, прихожу до висновку про задоволення заяви представника позивача про відвід на підставі п. 4 ч. 1 ст. 20 ЦПК України.

При цьому необхідно зазначити, що наявність скарги на суддю до Вищої ради правосуддя не породжує конфлікту інтересів.

Крім того, матеріали цивільної справи №549/284/17 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа: територіальний сервісний центр МВС України, про визнання права власності на транспортний засіб за набувальною давністю, надійшли на адресу суду 18 серпня 2017 року на підставі ухвали Апеляційного суду Полтавської області від 10 серпня 2017 року, якою ухвалу судді Чорнухинського районного суду від 05 липня 2017 року скасовано, матеріали позовної заяви повернуто до суду для вирішення питання відкриття провадження.

Вказані матеріали після отримання були передані раніше визначеному у судовій справі головуючому судді для вирішення питання відкриття провадження відповідно до п.2.3.43. Положення про автоматизовану систему документообігу суду, затвердженого ОСОБА_9 суддів України 26.11.2010 N 30 - судові справи, що надійшли із судів апеляційної або касаційної інстанцій після скасування ухвал, які перешкоджають подальшому розгляду судової справи (крім ухвал про закриття, припинення провадження), а також ухвал, які не перешкоджають подальшому розгляду судової справи, передаються раніше визначеному у судовій справі головуючому судді (судді-доповідачу), ухвалу яких скасовано чи у провадженні яких перебувала або перебуває судова справа.

На підставі вищевикладеного, керуючись ч.1ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.ст.20, 22,23,25 ЦПК України, суд,

ухвалив:

1.Заяву про відвід судді Крєпкого Сергія Івановича в цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа: територіальний сервісний центр МВС України про визнання права власності на транспортний засіб за набувальною давністю задовольнити.

2.Матеріали цивільній справі №549/284/17 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа: територіальний сервісний центр МВС України про визнання права власності на транспортний засіб за набувальною давністю передати до канцелярії суду на повторний автоматизований розподіл для визначення іншого судді в порядку, встановленому ст. 11-1 ЦПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя С.І.Крєпкий