Справа № 212/5431/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 лютого 2017 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді Зіміна М.В.,

секретаря судового засідання - Борух Ю.К.,

за участі позивача - ОСОБА_1,

відповідача - ОСОБА_2,

представника відповідача - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Кривому Розі Дніпропетровської області, цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про примусове вселення -

ВСТАНОВИВ:

13 вересня 2016 року позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2 про примусове вселення до житлового приміщення. В обґрунтування своїх позовних вимог зазначила, що її мати ОСОБА_2 з 12 грудня 2008 року на ґрунті особистих неприязних відносин чинить їй перешкоди у користування належним на праві часткової власності майном, квартирою розташованою за адресою: АДРЕСА_1. Просить усунути перешкоди у користуванні власністю шляхом її вселення до квартири АДРЕСА_1

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 заявлені позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила задовольнити з підстав викладених в позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_2, представник відповідача ОСОБА_3 у судовому засіданні заявлені позовні вимоги не визнали, проти задоволення позову заперечували. Відповідачка ОСОБА_2 зазначила, що ОСОБА_1 веде аморальний спосіб життя та їх сумісне життя є неможливим.

Свідок ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснила, що є сусідкою ОСОБА_2, їй відомо, що між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 склались неприязні відносини, при ній про проживання у спірній квартирі сторони не розмовляли.

Свідок ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснив суду, що є співмешканцем ОСОБА_2 та йому відомо, що між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 склались напружені відносини. ОСОБА_1 не проживає у спірній квартирі з 2011 року.

Свідок ОСОБА_6 у судовому засіданні пояснив суду, що 15 травня 2015 року він привіз ОСОБА_1 з речами та дітьми за адресою АДРЕСА_1, для того щоб остання вселилась до даної квартири та ламав задля цього двері.

Допитаний у присутності педагога малолітній свідок ОСОБА_7 пояснив суду, що ОСОБА_1 не проживає з ними в квартирі та він не хоче щоб остання там проживала.

Допитана в присутності педагога неповнолітня ОСОБА_8 пояснила суду, що ОСОБА_1 не проживає у спірній квартирі з 2011 року. Також пояснила, що ОСОБА_1 веде неправильний образ життя, не допомагала робити ремонт в квартирі, не хоче нічого робити, не хоче оплачувати житлово-комунальні послуги. Крім того зазначила, що остання приводила до квартири сторонніх чоловіків. ОСОБА_1 з квартири не виганяли. Пояснила, що не хоче щоб ОСОБА_1 проживала разом із ними в квартирі.

Допитаний в присутності педагога неповнолітній ОСОБА_10 пояснив суду, що ОСОБА_1 хотіла вселитися до квартири разом із ОСОБА_6, однак мати була проти цього. ОСОБА_1 пропонували жити в квартирі без ОСОБА_6 Під час проживання в квартирі позивачка приводила чоловіків, вживала алкогольні напої. Пояснив, що не хоче щоб ОСОБА_1 проживала разом із ними, оскільки у квартирі буде безлад.

Суд, вислухавши пояснення сторін, свідків, дослідивши письмові матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Позивачка ОСОБА_1 має чотирьох малолітніх дітей ОСОБА_11, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_12, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_13, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_14, ІНФОРМАЦІЯ_4, що підтверджується свідоцтвами про народження. ( а.с.3,4,8,9).

Згідно свідоцтва про зміну імені НОМЕР_1 ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5 змінила прізвище на «ОСОБА_1».(а.с.9).

Згідно паспорта громадянина України місце проживання ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1. (а.с.10).

Згідно довідки Криворізької об'єднаної міської довідково - інформаційної служби «Нова.Ком» за адресою: АДРЕСА_1 зареєстровані: ОСОБА_2, ОСОБА_7, ОСОБА_10, ОСОБА_1, ОСОБА_17, ОСОБА_9, ОСОБА_13, ОСОБА_14. (а.с.10 зв.бік.)

Відповідно до рішення Жовтневого районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 23 березня 2016 року, яке набрало законної сили 19.05.2016 року ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, позбавлено батьківських прав у відношенні малолітніх дітей ОСОБА_13, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_18, ІНФОРМАЦІЯ_4, ОСОБА_12, ІНФОРМАЦІЯ_2. (а.с.45-49).

Згідно актів складених мешканцями будинку АДРЕСА_1, ОСОБА_2 проживає за адресою: АДРЕСА_1, виховує дітей, алкогольні напої не вживає, веде нормальний спосіб життя, трудової книжки не має оскільки хворіють діти.(а.с.32.50).

Відповідно до акту складеному мешканцями будинку АДРЕСА_1, ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_6,в квартирі АДРЕСА_1 не проживає з січня 2003 року. (а.с.33).

Згідно довідки Управління праці та соціального захисту населення Жовтневої районної у місті Кривому Розі ради ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_7 на обліку не перебуває, станом на 24.11.2016 року жодної грошової допомоги не отримує. (а.с.72.)

Відповідно до акту обстеження житлово-побутових умов ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_2, обстеження проведено на підставі повідомлення перинатального центру з метою з'ясування можливості проживання малолітньої дитини за даною адресою. Обстеженням встановлено, що умов для повернення дитини не має. (а.с.73.).

Згідно свідоцтва про право власності на житло, інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна, квартира АДРЕСА_1 належить на праві приватної часткової власності ОСОБА_2, ОСОБА_1, ОСОБА_10, ОСОБА_17, частка кожного з них складає по 1/4. (а.с.98,27-29).

Відповідно до технічного паспорту квартира АДРЕСА_1 складається з трьох кімнат, загальною площею 56,3 кв.м., житловою площею 36,4 кв.м.(а.с.97).

Згідно характеристики голови правління ЖБК «Радуга» від 06.02.2017 року ОСОБА_1, зі слів сусідів, проживала за адресою: АДРЕСА_3 з 2011 по 2015 роки. За вказаний період обов'язки перед ЖБК «Радуга» не виконувала, не сплачувала комунальні послуги, вела аморальний спосіб життя, на виконувала материнські обов'язки. Мала неодноразові конфлікти та сутички з сусідами по під'їзду з приводу систематичного розпивання спиртних напоїв. За час проживання зарекомендувала себе з негативного боку.(а.с.131)

Згідно довідки КЗ «Криворізький психоневрологічний диспансер» ДОР» за № 50 від 03.02.2017 року, ОСОБА_1 під наглядом лікаря-нарколога не перебувала і не перебуває.(а.с.129).

Відповідно до довідки Криворізького шкірно-венерологічного диспансеру від 03.02.2017 року, ОСОБА_1 обстежена у вказаному закладі, реакція Васермана негативна. (а.с.130).

Згідно довідки № 315 від 20.01.2017 року, про результати дослідження антитіл ВІЛ при проведенні досліджень у швидкому тесті результат ОСОБА_1 негативний (а.с.130).

Статтею 41 Конституції України та статтею 321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійснені. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена в його здійсненні лише у випадках, встановлених законом.

Закріплений в нормативно-правових актах принцип непорушності права приватної власності означає право особи на безперешкодне користування своїм майном, володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Європейською конвенцією про захист прав людини та основних свобод (далі - Конвенція) гарантується кожній особі окрім інших прав, право на повагу до її житла, яке охоплює насамперед право займати житло, не бути виселеною чи позбавленою свого житла (п. 1 ст. 8 Конвенції).

Відповідно до ст.ст. 316, 317, 319 ЦК України право власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Статтею 150 ЖК України передбачено, що громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд.

Відповідно до статей 386, 391 ЦК України власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Під час розгляду справи в судовому засіданні було встановлено та підтверджено відповідними доказами, що позивачці ОСОБА_1 з боку відповідачки ОСОБА_2 чиняться перешкоди у користуванні належним їй на праві спільної часткової власності майном, а саме 1/4 часткою квартири АДРЕСА_1, а тому суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити у повному обсязі, усунути ОСОБА_1 перешкоди у користуванні власністю шляхом її вселення до квартири АДРЕСА_1

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд, керується ст.88 ЦПК України та стягує з відповідача на користь позивачки сплачені та документально підтверджені судові витрати у розмірі 551,20 грн.(а.с.1).

Керуючись ст.ст.316,317,319,321, 386,391 ЦК України, 150 ЖК України, ст.ст. 6, 7, 10, 11, 57-60,88, 209, 212-215, 218 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про примусове вселення - задовольнити повністю.

Усунути ОСОБА_1 перешкоди у користуванні власністю квартирою АДРЕСА_1 шляхом її вселення до квартири АДРЕСА_1

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесенні судові витрати в розмірі 551 (п'ятсот п'ятдесят одна) гривня 20 копійок.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня проголошення рішення, а особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 13 лютого 2017 року.

Суддя: М. В. Зімін