АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Справа №645/3042/17 Головуючий суддя І інстанції Горпинич О. В.
Провадження № 22-ц/790/5537/17 Суддя доповідач Яцина В.Б.
Категорія: Спори про право власності та інші речові права
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 вересня 2017 року м.Харків.

Колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду Харківської області в складі:

Головуючого судді Яцини В.Б.,

суддів: - ОСОБА_1, ОСОБА_2

за участю секретаря Баранкової В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 ОСОБА_4 на ухвалу Фрунзенського районного суду м.Харкова від 24 липня 2017 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до Комунального підприємства «Комунально-реєстраційні послуги» в особі філії Комунального підприємства «Комунально-реєстраційні послуги» про визнання протиправним та скасування рішення, зобовязання вчинити дії,

в с т а н о в и л а :

У липні 2017 року представник ОСОБА_3 звернувся до суду із зазначеним позовом до відповідача, в якому просив визнати протиправним та скасувати рішення державного реєстратора філії Комунального підприємства «Комунально-реєстраційні послуги» - ОСОБА_5 № 34832881 від 19 квітня 2017 року про реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_1 за ТОВ «ФК «Вектор Плюс» та запис про право власності № 20033552 від 14 квітня 2017 року.

Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 24 липня 2017 року позовну заяву повернуто позивачеві на підставі п.1 ч.2 ст.122 ЦПК України для звернення до належного суду.

Не погоджуючись з такою ухвалою представник ОСОБА_6 в апеляційній скарзі просить її скасувати та направити справу до суду першої інстанції для продовження її розгляду, посилаючись на порушення судом норм цивільного процесуального права.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, представника позивача, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду, обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає за необхідне скаргу задовольнити з наступних підстав.

Згідно до статті 115 ЦПК України, якщо суддя, вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, встановить, що справа не підсудна цьому суду, заява повертається позивачеві для подання до належного суду, про що постановляється ухвала. Ухвала суду разом із заявою та всіма додатками до неї надсилаються позивачеві.

Повертаючи позов з передбачених ст. 122 ЦПК України суд першої інстанції виходив з того, що оскільки відповідачем у справі є спеціальний субєкт, що здійснював делеговані владні повноваження, а предметом спору є його рішення та дії з питань державної реєстрації права власності на нерухоме майно, тому позовна заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, а позивачу слід звернутися до належного суду з позовом в порядку, передбаченому нормами КАС України.

Колегія суддів не погоджується з таким судовим рішенням з наступних підстав.

За правилами пункту 1 частини першої статті 15 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо: захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 17 КАС юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема спори фізичних чи юридичних осіб із субєктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності. Вжитий у цій процесуальній нормі термін «субєкт владних повноважень» позначає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхню посадову чи службову особу, інший субєкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень (пункт 7 частини першої статті 3 КАС).

За змістом вказаної норми КАС України необхідною ознакою публічно-правового спору, на відміну від цивільного, крім суб'єктного складу сторін, є зміст спірних правовідносин, що визначається підставами та предметом заявленого позову. якому притаманні відносини підпорядкування між субєктом владних повноважень та заявником; імперативний, а не диспозитивний характер відносин сторін. При цьому суд не зясував, що у даному випадку підставою позову було вказано порушення права власності позивача, за його твердженням порушене як з боку відповідача - КП «Комунальне підприємство «Комунально-реєстраційні послуги» в особі його філії, так і ТОВ «ФК «Вектор плюс», за яким на підставі оспореного рішення відповідач зареєстрував право власності на спірну квартиру № 51, проти чого заперечує позивач, наполягаючи на наявність у нього цього права та перебування спірної квартири в іпотеці у ВАТ «Сведбанк». Таким чином, у даному випадку йдеться про захист права власності у передбачений п. 10 ч. 1 ст. 16 ЦК України спосіб - визнання незаконним рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Відповідно до абз. 2 ч. 1 ст. 360-7 ЦПК України висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. Суд має право відступити від правової позиції, викладеної у висновках Верховного Суду України, з одночасним наведенням відповідних мотивів.

Однак суд першої інстанції з порушенням наведених вимог ст. 360-7 ЦПК України не звернув уваги на посилання у позовній заяві ОСОБА_3 на постанову Верховного Суду України від 14 червня 2016 року по справі № 21-41а16, згідно до якої спори про визнання протиправними дій та скасування рішень державного реєстратора прав на нерухоме майно за позовом фізичної особи належить до цивільної юрисдикції, оскільки вони повязані з невиконанням (неналежним виконанням) цивільно-правових договорів і не належать до публічно-правових спорів.

Крім того, постановою Верховного Суду України від 24 травня 2017 року при вирішенні аналогічного питання по справі № 6-843цс17 було зазначено, якщо спір про право відсутній і оскаржуються владні, управлінські рішення та дії державного реєстратора, то такий спір підлягає розгляду адміністративним судом.

У даному випадку позивач заперечуючи право власності ТОВ «ФК «Вектор плюс», посилається на відсутність у цього товариства правових підстав для такої реєстрації, на обгрунтування чого вказав на укладений позивачем з ПАТ «Сведбанк» договір іпотеки, та наявне у позивача право власності на предмет спірну квартиру предмет іпотеки. Таким чином, позивачем заперечує дійсність правочину, на підставі якого відбулася оспорена реєстрація права власності, тобто спір випливає з договірних правовідносин, і тому він є цивільний, а не є публічно-правовий і має вирішуватися за правилами ЦПК, а не КАСУ України, як помилково вирішив суд першої інстанції. Основна вимога у даному випадку є визнання недійсним правочину, на підставі якого відбулася реєстрація права власності, про що фактично йдеться у підставах заявленого позову, а заявлена позивачем вимога про визнання незаконним і скасування рішення про реєстрацію права власності похідною.

Наведене свідчить, що суд першої інстанції порушив порядок повернення позову, визначений вказаною нормою цивільного права, тому з передбачених п. 3 ч. 1 ст. 312 ЦПК України підстав апеляційний суд скасовує ухвалу і передає це питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Що стосується питання про доповнення та уточнення позовних вимог, що також повязано із необхідністю вирішення заявленого позивачем до суду клопотання про забезпечення доказів шляхом витребування судом у відповідача документів, на підставі яких відбулася реєстрація права власності, а також - про належний склад осіб, які братимуть участь у справі, - то вони підлягають вирішенню судом вже після відкриття провадження у справі, у порядку ст.ст. 130, 133 ЦПК України.

Керуючись ч.3 ст. 209, ст. 303, 304, п.2 ч.2 ст. 307, п.4 ч.1 ст. 311, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 ОСОБА_4 - задовольнити.

Ухвалу Фрунзенського районного суду м.Харкова від 24 липня 2017 року - скасувати.

Позовну заяву ОСОБА_3 разом з доданими матеріалами направити до того ж районного суду для вирішення питання про відкриття провадження у справі.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і касаційному оскарженню не підлягає, оскільки не перешкоджає подальшому провадженню у справі.

Головуючий суддя

Судді колегії