Справа № 353/743/17
Провадження № 2/353/402/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 вересня 2017 року м.Тлумач

Тлумацький районний суд Івано-Франківської області у складі:

головуючого - судді Лущак Н.І.

з участю секретаря Чемерис О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Тлумач цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Гарасимівської сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області про визнання права власності,-

В С Т А Н О В И В:

Позивачі звернулись в суд з позовною заявою, вимоги якої уточнили 21.09.2017 року, в якій просили визнати за ними у відповідних частках право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташованими за адресою: вул. Греблівка, 41, с. Гарасимів Тлумацького району Івано-Франківської області. Свої вимоги обґрунтовує тим, що їм та їх батькам ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на праві власності по 1/4 частині кожному належало майно господарського двору розташованого по вищевказаній адресі. 24.06.1991 року ОСОБА_3 помер. Після його смерті в управління спадковим майном вступила донька ОСОБА_1 15.08.2016 року ОСОБА_4 померла. Ще за життя ОСОБА_4 посвідчила на імя ОСОБА_1 заповіт. Позивачка ОСОБА_1 прийняла спадщину за заповітом, оскільки проживала разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. В нотаріальному порядку їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_4 у звязку з відсутністю правовстановлюючого документу, який би посвідчував право власності на спадкове домоволодіння.

У звязку з вищевказаним, позивачі просять суд визнати за ними право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в цілому, розташованими за адресою: вул. Греблівка, 41, с. Гарасимів Тлумацького району Івано-Франківської області, а саме: за ОСОБА_1 на належну їй 1/4 частину домоволодіння, на 1/4 частину домоволодіння в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_3 та на 1/4 частину цього ж домоволодіння в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_4; а за ОСОБА_2 на належну йому 1/4 частину домоволодіння.

Позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в судове засідання не зявились, однак позивачка ОСОБА_1, яка також є представником позивача ОСОБА_2 у уточненій позовній заяві просила розгляд справи провести без її участі.

Представник відповідача Гарасимівської сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області в судове засідання не зявився, до суду подав письмову заяву, у якій вказав, що позов визнає, не заперечує проти його задоволення та просив розгляд справи провести без його участі.

Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд вважає, що позов підлягє до задоволення, виходячи з таких підстав:

Судом встановлено, що згідно виписки із погосподарської книги Гарасимівської сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області станом на 01.07.1990 року за ОСОБА_3, який був головою двору, ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_2 значився робітничий двір, розташований по вул. Греблівка, 41, в с. Гарасимів Тлумацького району Івано-Франківської області (а.с. 4). Згідно копії технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок від 25.02.2017 року житловий будинок, господарські будівлі та споруди, розташовані за вищевказаною адресою, побудовані у період з 1950 року по 1975 рік (а.с. 12-15).

Відповідно до п. 3.1. листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16.05.2013 року, при вирішенні питань щодо визнання права власності на житлові будинки у порядку спадкування, записи у погосподарських книгах оцінюються у сукупності із іншими доказами.

Відповідно до вимог ст.ст. 123, 126 ЦК Української РСР (в ред. від 18 липня 1963 року) та п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України N 3 від 02 березня 1973 року № 3 "Про судову практику в справах про поділ колгоспного двору і виділ з нього", розмір частки колишнього члена колгоспного двору в спільному майні, що належить дворові і збереглося після його перетворення в господарство робітників та службовців (якщо на час припинення існування двору цей член не втратив права на неї), встановлюється згідно зі ст.123 ЦК Української РСР. Тому при поділі майна, яке є спільною власністю колгоспного двору, суди повинні виходити з принципу рівності часток усіх колишніх членів двору, в тому числі непрацездатних і неповнолітніх. Майно, придбане після перетворення колгоспного двору в господарство робітників чи службовців, підлягає поділу за нормами, що регулюють поділ спільної часткової власності або спільної сумісної власності подружжя. Отже, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_2 в рівних частках (по 1/4 частині кожному) належало майно робітничого двору, розташованого за адресою: вул. Греблівка, 41, с. Гарасимів Тлумацького району Івано-Франківської області.

Згідно копії актового запису про шлюб № 28 від 08.05.1971 року (а.с. 62) ОСОБА_3 та ОСОБА_4 перебували у зареєстрованому шлюбі. Згідно копії свідоцтва про народження позивачки ОСОБА_5 її батьками є ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (а.с. 16). Позивачка ОСОБА_5 15.07.1995 року зареєструвала шлюб з ОСОБА_6 та після державної реєстрації шлюбу їй було присвоєно шлюбне прізвище «Гутів», що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу (а.с. 17).

24.06.1991 року ОСОБА_3 помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 6).

Згідно ст. 548 ЦК України (в редакції 1963 р.), який діяв на момент смерті спадкодавця ОСОБА_3, для отримання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Відповідно до ст. 549 ЦК України (в редакції 1963 р.), діями, які свідчать про прийняття спадщини вважались: факт вступу спадкоємця в управління або володіння спадковим майном чи подача спадкоємцем заяви про прийняття спадщини до державної нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини.

ОСОБА_1 (позивачка) прийняла спадщину за законом після смерті батька ОСОБА_3, оскільки вступила в управління спадковим майном, проживала разом зі спадкодавцем, вела з ним спільне господарство, продовжує проживати у спадковому домоволодінні, що підтверджується довідкою Гарасимівської сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області № 298 від 29.05.2012 року (а.с. 37 зворот). ОСОБА_4 (мати) спадщину за законом після смерті чоловіка не приймала та подала до нотаріальної контори письмову заяву, в якій вказала, що не заперечує щодо видачі ОСОБА_1 (позивачка) свідоцтва про право на спадщину за законом (а.с. 38). 30.05.2012 року ОСОБА_1 (позивачка) було видано свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті батька ОСОБА_3, згідно якого вона успадкувала грошовий вклад, що не є предметом даного позову (а.с. 38 зворот).

Дані обставини також підтверджуються копією спадкової справи № 159/2012 від 30.05.2012 року, заведеної Тлумацькою державною нотаріальною конторою Івано-Франківської області, з якої вбачається, що ОСОБА_1 (позивачка) є єдиним спадкоємцем в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_3, яка бажала прийняти та прийняла спадщину, інших спадкоємців в порядку спадкування за законом чи за заповітом, які б бажали прийняти спадщину немає (а.с. 32-41).

15.08.2016 року ОСОБА_4 (мати) померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 7). Ще за життя ОСОБА_4 (мати) посвідчила на імя ОСОБА_1 (позивачка) заповіт, яким заповіла їй все належне їй на день смерті майно, що підтверджується копією заповіту від 27.07.2016 року (а.с. 8).

В силу ст. 1268 ЦК України (в редакції 2003 р.), спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або її не прийняти. Відповідно до ст.ст. 1268, 1269 ЦК України (в редакції 2003 р.), діями, які свідчать про прийняття спадщини вважається: постійне проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини або подача спадкоємцем у шестимісячний термін заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори.

ОСОБА_1 прийняла спадщину за заповітом після смерті матері ОСОБА_4, оскільки проживала разом з нею на час відкриття спадщини за адресою вул. Греблівка, 41, с. Гарасимів Тлумацького району Івано-Франківської області, що підтверджується довідкою Гарасимівської сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області № 103 від 24.02.2017 року (а.с. 5).

Дані обставини також підтверджуються копією спадкової справи № 20/2017 від 23.02.2017 року, заведеної приватним нотаріусом Тлумацького районного нотаріального округу Івано-Франківської області ОСОБА_7, з якої вбачається, що ОСОБА_1 (позивачка) є єдиним спадкоємцем в порядку спадкування за заповітом після смерті матері ОСОБА_4, яка бажала прийняти та прийняла спадщину (а.с. 44-77).

Отже, на момент звернення до суду позивачі правомірно претендують на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в цілому, розташованими по вул. Греблівка, 41, в с. Гарасимів Тлумацького району Івано-Франківської області.

Позивачці ОСОБА_1 в нотаріальному порядку відмовлено в оформленні спадщини за заповітом після смерті ОСОБА_4, оскільки відсутній правовстановлюючий документ, який би посвідчував право власності на частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованими по вул. Греблівка, 41, с. Гарасимів Тлумацького району Івано-Франківської області, що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії, виданою приватним нотаріусом Тлумацького районного нотаріального округу Івано-Франківської області ОСОБА_7 № 449/02-31 від 18.08.2017 року (а.с. 10).

Зазначені обставини перешкоджають позивачам належним чином оформити право власності на частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами.

Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

У відповідності до ст. 61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами, не підлягають доказуванню. Оскільки таке становище має місце по даній справі, суд вважає встановленими обставини, викладені позивачами в позовній заяві на обгрунтування своїх вимог.

У відповідності із п. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

За встановлених судом обставин, позов слід задовольнити.

При такому вирішенні позову судові витрати, у відповідності до ст. 88 ЦПК України, покласти на рахунок позивачів.

На підставі ст.ст. 548, 549, 553 ЦК України (в редакції 1963 р.), ст.ст. 316-319, 391, 392, 1216 - 1222, 1268 ЦК України, керуючись ст. ст. 61, 174, 209, 212, 213-215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 3/4 частини житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованими за адресою: вул. Греблівка, будинок 41, с. Гарасимів, Тлумацький район, Івано-Франківська область, в тому числі: на належну їй 1/4 частину домоволодіння, на 1/4 частину домоволодіння в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_3 та на 1/4 частину цього ж домоволодіння в порядку спадкування за заповітом після смерті матері ОСОБА_4.

Визнати за ОСОБА_8 право власності на належну йому 1/4 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованими за адресою: вул. Греблівка, будинок 41, с. Гарасимів, Тлумацький район, Івано-Франківська область.

Судові витрати покласти на рахунок позивачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи Апеляційним судом Івано-Франківської області.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Івано-Франківської області протягом десяти днів з дня його проголошення через Тлумацький районний суд. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуюча Н.І. Лущак