Справа № 639/4737/16-ц
Провадження № 2-п/639/20/17
УХВАЛА
10 лютого 2017 року Жовтневий районний суд м. Харкова у складі:
головуючого - судді Гаврилюк С.М.
при секретарі судового засідання - Макушенко Т.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою відповідача ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 17.01.2017 по цивільній справі № 639/4737/16-ц за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, третя особа: Служба у справах дітей Жовтневого району Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та її вихованні, визначення способу участі у вихованні та вільному спілкуванні з дитиною,
встановив:
Відповідач ОСОБА_1 звернулась до суду з заявою про перегляд заочного рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 17.01.2017 по вказаній цивільній справі.
Відповідач обгрунтовує свої вимоги тим, що у суду були відсутні підстави проводити заочний розгляд справи, адже відповідач не з'явилася у судове засідання, призначене на 08.12.2016 з поважних причин, про що повідомила суд шляхом подання письмової заяви про відкладення розгляду справи. Однак, обґрунтувати поважність причини своєї неявки ОСОБА_1 не мала можливості, оскільки судом без достатніх підстав було ухвалено про заочний розгляд справи.
Що стосується неявки у судове засідання 17.01.2017 відповідач зазначає наступне. Під час розгляду справи Жовтневим районним судом було допущено до участі у її розгляді як представника ОСОБА_1 ОСОБА_3 Так, 16.01.2017 предстаником відповідача ОСОБА_3 електронною поштою було надіслано заяву про відкладення розгляду справи у звязку із зайнятістю представника в іншому судовому процесі. Крім того, ОСОБА_1 зазначила, що сама виховує двох малолітніх дітей, про що неодноразово зазначалося під час розгляду справи. 17.01.2017 її старший син ОСОБА_4 захворів, йому викликали лікаря, у звязку з цим обидві дитини залишилися вдома та не відвідували навчальні заклади. Також, відповідач зазначила, що навіть при наявності у неї фізичної можливості бути присутньою у судовому засіданні, вона підтримала клопотання свого представника про відкладення розгляду справи, оскільки, зважаючи на складність справи, вона, як людина, яка не є спеціалістом у галузі права, не мала змоги самостійно відстоювати свої права та права свого малолітнього сина. Таким чином, відповідач вважає, що мала обєктивні та поважні причини неявки у судове засідання, про що, на її думку, було заздалегідь попереджено суд.
Окрім того, відповідач вказала на те, що заочне рішення, прийняте за відсутності у судовому засіданні ОСОБА_1, позбавило її можливості надати судові належні та допустимі докази в обґрунтування своїх заперечень проти зустрічей та спілкування позивача ОСОБА_2 з малолітнім ОСОБА_5 згідно з вказаним графіком. При цьому, вказала, що матеріали справи містять копії даних, які, на її думку, характеризують позивача, як неврівноважену людину, яка веде аморальний спосіб життя, неодноразово позивач притягувався до кримінальної відповідальності та відомості, які дають усі підстави вважати, що спілкування позивача з дитиною загрожуватиме життю та здоровю дитини. Відповідач зазначає, що рішення суду не має посилання на вказані докази. Відсутність у судовому засіданні сторони відповідача позбавило її можливості для звернення до суду із клопотанням про вжиття процесуальних заходів про витребуванню відомостей, на які містяться посилання у справі. Також відповідач вказала, що матеріали справи містять відомості щодо, начебто, вчинення ОСОБА_2 проти малолітнього ОСОБА_5 кримінального правопорушення та на даний час відкрите кримінальне провадження за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 156 КК України ,ведеться досудове розслідування. Проте, відсутність у судовому засіданні ОСОБА_1 позбавило її можливості надати такі докази. Відповідач вважає, що рішення суду, в якому не було надано обґрунтовану правову оцінку даним, що характеризують позивача та його відношення до дитини, може привести до неповоротних наслідків для дитини.
Таким чином, судом ухвалено заочне рішення, яке, на думку відповідача, не ґрунтується на вимогах Закону.
У звязку з чим відповідач звернулася до суду із заявою про перегляд заочного рішення по справі.
У судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_3, яка діє на підставі довіреності, підтримала заяву про перегляд заочного рішення, при цьому зазначила , що у неї відсутні докази поважності причини неявки відповідача та представника відповідача у судове засідання 08.12.2016 року. Крім того, не пояснила підстави порушення відповідачем вимог ч.2 ст. 77 ЦПК України щодо не повідомлення суду про причини неявки відповідача у судове засідання 17.01.2017 року та підстави порушення представником відповідача вимог ч.2 ст. 77 ЦПК України щодо не повідомлення суду про причини своєї неявки у судове засідання 08.12.2016 року .
Позивач ОСОБА_2, його представники ОСОБА_6, ОСОБА_7 у судовому засіданні заперечували проти задоволення заяви відповідачки, посилаючись на її необгрунтованість та безпідставність обставин, зазначених у заяві. Представником позивача ОСОБА_6 надано суду письмові заперечення, що містяться в матеріалах справи.
Належним чином повідомлені про час та місце розгляду заяви про перегляд заочного рішення відповідач ОСОБА_1, третя особа, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення, у судове засідання не з'явилися, про причини неявки в порушення вимог ч. 2 ст. 77 ЦПК України суд не повідомили.
Відповідно до ч. ст. 77 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з'явилися в судове засідання без поважних причин.
Відповідно до ч.1 ст. 231 ЦПК України, неявка осіб, належним чином повідомлених про час і місце засідання, не перешкоджає розгляду заяви про перегляд заочного рішення.
Суд, вислухавши пояснення представника відповідача, позивача, представників позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява ОСОБА_1 не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Заочним рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 17.01.2017 позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1, третя особа: Служба у справах дітей Жовтневого району Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та її вихованні, визначення способу участі у вихованні та вільному спілкуванні з дитиною задоволено частково.
Посилання в заяві відповідача та в судовому засіданні її представника на недотримання судом норм ЦПК України спростовується наступним.
З матеріалів справи вбачається, що належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи відповідач ОСОБА_1 (а.с. 224 том 1) у судове засідання 08.12.2016 не з'явилась, подала заяву про відкладення розгляду справи через неможливість з'явитися до суду у зв'язку з особистими обставинами (а.с. 245 том 1). В подальшому доказів щодо поважності причин неявки суду надано не було. Повторно ОСОБА_1, будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи (а.с. 5 том 2), не з'явилась у судове засідання 17.01.2017, в порушення вимог ч. 2 ст. 77 ЦПК України про причини неявки суд не повідомила. Від ОСОБА_1 не надійшла заява про розгляд справи за її відсутності.
У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони не зявилися в судове засідання без поважних причин.
Відповідно до ч. 3 ст. 27 ЦПК України особи, які беруть участь у справі, зобов'язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права та виконувати процесуальні обов'язки. Таким чином, відповідач, виходячи з вимог ст. 74 ЦПК України була належним чином повідомлена судом про час та місце розгляду вказаної цивільної справи, однак повторно у судове засідання 17.01.2017 року не з'явилась.
Щодо доводів представника відповідача про поважність причин її особистої неявки у судове засідання 17.01.2017 року у звязку з зайнятістю в іншому процесі, а саме:в Московському районному суді м. Харкова з 10-30 до 12-00 годин 17.01.2017, то суду вказаних доказів щодо виклику представника ОСОБА_3 про виклик до Московського районного суду м. Харкова до заяви від 16.01.2017 року (а.с. 12 том 2) взагалі не було надано для підтвердження вказаної в заяві причини її неможливості явки 17.01.2017 року. Крім того, справа ,яка розглядалась в Московському районному суді м. Харкова та в якій приймала участь представник ОСОБА_1 ОСОБА_3, не має переваги над даною справою. Представник відповідача мала можливість бути присутньою у судовому засіданні по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, третя особа: Служба у справах дітей Жовтневого району Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та її вихованні, визначення способу участі у вихованні та вільному спілкуванні з дитиною 17.01.2017 після закінчення розгляду справи у Московському районному суді м. Харкова, а саме після 12-00 години, оскільки вказана справа розглядалась по суті Жовтневим районним судом м. Харкова 17.01.2017 з 11-37 годин до 16-59 годин( видалення суду до нарадчої кімнати) , що підтверджується журналом судового засідання від 17.01.2017 (а.с. 21-29).
Крім того, представник відповідача ОСОБА_3 у судовому засіданні 10.02.2017 року зазначила , що у неї відсутні докази поважності причини неявки відповідача та представника відповідача у судове засідання 08.12.2016 року. Крім того, не пояснила підстави порушення відповідачем вимог ч.2 ст. 77 ЦПК України щодо не повідомлення суду про причини неявки відповідача у судове засідання 17.01.2017 року та підстави порушення представником відповідача вимог ч.2 ст. 77 ЦПК України щодо не повідомлення суду про причини своєї неявки у судове засідання 08.12.2016 року .
Суд вважає безпідставними посилання відповідача на медичну довідку від 17.01.2017 про хворобу ОСОБА_4, оскільки з нею не вбачається, що відповідачка у вказаний час знаходилась по догляду за вказаною дитиною (а.с. 60).
Ухвалою суду від 17.01.2017 року, яка набрала законної сили, також було залишено без розгляду зустрічний позов ОСОБА_8 на підставі вказаних вище обставин, а саме через її повторну неявку.
З огляду на вищевикладене суд вважає, що було дотримано судом всі вимоги, передбачені ст. 224 ЦПК України щодо розгляду справи зі згоди позивача у заочному порядку.
Суд також рахує безпідставними посилання відповідача як на докази, що мають істотне значення для вирішення справи, лише на факт здійснення досудового розслідування, яке було розпочато за заявою ОСОБА_1 та 27.12.2016 внесені відомості до ЄРДР за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 156 КК України (а.с. 61).
Суд вважає зазначені докази такими, що взагалі не мають будь якого значення для вирішення даної справи з огляду на наступне.
Відповідно до ч. 4 ст. 61 ЦПК України вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.
Таким чином, враховуючи той факт, що вироку у кримінальному провадженні, який набрав законної сили, матеріали справи не містять, суд не вважає посилання ОСОБА_1 на факт здійснення досудового розслідування, як на належний доказ, що має істотне значення для вирішення даної цивільної справи.
Відповідно ст. 232 ЦПК України для скасування заочного рішення необхідно не лише встановити поважність причин неявки відповідача в судове засідання, в якому було ухвалене заочне рішення, а й те, що б його аргументи щодо обставин справи впливали на правильне її вирішення. Лише за сукупності цих двох умов існує наявність підстав для скасування заочного рішення і призначення справи для розгляду в загальному порядку.
Представником відповідача не доведено порушення судом норм цивільного процесуального права при заочному розгляді справи та ухваленні рішення, не доведено, що обставини, на які відповідач посилається у заяві про перегляд заочного рішення, мають істотне значення для правильного вирішення справи.
На підставі вищезазначеного суд приходить до висновку про відсутність правових підстав, передбачених ст. 232 ЦПК України, для перегляду вказаного заочного рішення від 17.01.2017.
У відповідності до п. 1 ч. 3, ч. 4 ст. 231 ЦПК України суд може своєю ухвалою за результатами розгляду заяви про перегляд заочного рішення залишити заяву без задоволення, у цьому разі заочне рішення може бути оскаржено в загальному порядку.
З урахуванням наведеного вище суд вважає необхідним відмовити відповідачеві у задоволенні необґрунтованої заяви про перегляд заочного рішення.
Керуючись ст.ст. 231, 232 ЦПК України, суд
У задоволенні заяви відповідача ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 17.01.2017 по цивільній справі № 639/4737/16-ц за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, третя особа: Служба у справах дітей Жовтневого району Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та її вихованні, визначення способу участі у вихованні та вільному спілкуванні з дитиною - відмовити.
Заочне рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Суддя С.М.Гаврилюк