АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 січня 2017 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Чернівецької області у складі:

головуючого Лисака І. Н.

суддів: Владичана А.І., Міцнея В.Ф.,

секретар Скакун К.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування в порядку регресу витрат, повязаних з регламентною виплатою, за апеляційною скаргою Моторного (транспортного) страхового бюро України на рішення Путильського районного суду Чернівецької області від 08 грудня 2016 року,

в с т а н о в и л а :

В серпні 2016 року позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом.

Посилалося на те, що 17 грудня 2012 року в м. Чернівці на вул. Руданського з вини відповідача ОСОБА_1, який керував автомобілем марки «Фольсваген», була скоєна дорожньо-транспортна пригода. На дату скоєння пригоди відповідач не мав чинного договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

В результаті зазначеної ДТП був пошкоджений автомобіль «Рено» з номерними знаками СЕ20-74АХ, що належить ОСОБА_2, а розмір завданих збитків складав 21979грн. 19коп.

У зв'язку з настанням події за зверненням потерпілої особи МТСБУ 27 серпня 2013 року здійснило виплату страхового відшкодування останньому в розмірі 18 315,99 грн., які просило стягнути в порядку регресу з відповідача.

Рішенням Путильського районного суду Чернівецької області від 08 грудня 2016 року в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі МТСБУ просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким задовольнити їх позовні вимоги в повному обсязі. Обґрунтовує незаконність рішення невідповідністю висновкам суду обставинам справи. внаслідок чого суд безпідставно вважав, що завдана шкоду підлягає відшкодуванню в порядку суброгації, а не регресу.

Справа №721/772/16-ц Провадження №22-ц/794/206/17 Категорія 25

Головуючий у 1-й інстанції Проскурняк С.П. Доповідач Лисак І.Н.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги та перевіривши матеріали справи в межах заявлених в суді першої інстанції вимог, вважає, що апеляційна скарга обґрунтована та підлягає задоволенню, з наступних підстав.

На підставі ст.10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

В силу ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

В силу абз. 1 ч.1 ст. 60 ЦПК України та ч. 3 цієї норми кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 ЦПК України. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд керується ст.303 ЦПК України та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, про те не обмежений її доводами, якщо під час розгляду буде встановлено неправильне застосування норм матеріального або порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення.

В силу ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Про те, оскаржуване рішення таким вимогам не відповідає.

Відмовляючи у задоволені позовних вимог суд першої інстанції виходив з того, що відшкодування страховику виплаченої потерпілій особі регламентної виплати слід стягувати з винної особи в порядку суброгації, для захисту чого сплив строк позовної давності, пропуск якого став підставою для відмови у задоволенні позову, з чин не погоджується колегія суддів.

В абз.3 п.11 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 року №14 «Про судове рішення у цивільній справі» розяснено судам, що встановивши, що строк для звернення з позовом пропущено без поважної причини, суд у рішенні зазначає про відмову в позові з цих підстав, якщо про застосування позовної давності заявлено стороною у спорі, зробленою до ухвалення ним рішення, крім випадків, коли позов не доведено, що є самостійною підставою для цього.

У звязку з цим, обставини настання події, вина відповідача в цьому, розмір заподіяних збитків власнику та відсутність у винної особи полісу обовязкового страхування цивільної відповідальності власників ТЗ, що стало підставою в силу закону для відшкодування МТСБУ регламентної виплати судом встановлені вірно, сторонами визнаються та не спростовуються, що в сукупності із наявною в матеріалах справи заяви відповідача про застосування наслідків спливу строку позовної давності та відсутності заперечень щодо законності прийнятого рішення з боку відповідача силу ч.1 ст.61 ЦПК України не підлягає доказуванню.

Відповідно до ст. 41 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» за рахунок коштів фонду захисту потерпілих, МТСБУ відшкодовує шкоду на умовах, визначених Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність.

Згідно з п. 38.2.1 ст. 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у п. 13.1 ст. 13 цього Закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, заподіяну з вини іншого, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи в розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

В п.27 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013 № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» розяснено, що при вирішенні спорів про право зворотної вимоги страховика суди повинні розрізняти поняття "регрес" та "суброгація". Наприклад, у випадку суброгації відбувається лише заміна осіб у вже наявному зобов'язанні (заміна активного суб'єкта) зі збереженням самого зобов'язання. У такому разі страхувальник передає свої права страховикові на підставі договору і сприяє реалізації останнім прийнятих суброгаційних прав. У випадку регресу одне зобов'язання замінює собою інше, але переходу прав від одного кредитора до іншого не відбувається. При цьому регрес регулюється загальними нормами цивільного права (зокрема, ст.1191 ЦК України), а також статтею 38 Закону № 1961-IV, а для суброгації відповідно до статті 993 ЦК і статті 27 Закону України "Про страхування" встановлено особливий правовий режим. При суброгації перебіг строку позовної давності починає обчислюватися з моменту виникнення страхового випадку, а при регресі - з того моменту, коли страховик виплатив страхове відшкодування. Розмір страхового відшкодування визначається за правилами, встановленими у договорі страхування. Страховик не має права вимагати від завдавача шкоди суму, яку він виплатив страхувальнику у зв'язку з порушенням умов договору страхування.

Таким чином, відносини, які склалися за обставинами справи, до здійснення МТСБУ виплати були деліктними, оскільки між сторонами у справі були відсутні договірні відносини у сфері страхування, а обовязок МТСБУ у здійснені регламентної виплати виник на підставі закону, отже характерної для суброгації заміни сторони у вже наявному зобовязанні не відбувалося, через що на спірні правовідносини поширюються правила регресу.

12 лютого 2012 року потерпілий від ДТП ОСОБА_2 з метою отримання відшкодування звернувся до МТСБУ, яке в свою чергу на відшкодування завданої ОСОБА_1 шкоди здійснило виплату страхового відшкодування в сумі 18 315,99 грн. 29 серпня 2013року (а.с.13), що за умови звернення із зазначеним позовом 23 серпня 2016 року до суду (а.с.17) було в межах встановленого ч.6 ст.261 ЦК України строку позовної давності.

Аналогічний правовий висновок, який в силу ст.3607 ЦПК України має враховуватися судами при застосуванні таких норм права, викладений в постанові Верховного Суду України від 16.11.2016 р. у справі 761/6313/14-ц.

Відповідно до ст. 309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення, крім іншого є: порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права. Норми матеріального права вважаються порушеними або неправильно застосованими, якщо застосовано закон, який не поширюється на ці правовідносини, або не застосовано закон, який підлягав застосуванню. Порушення норм процесуального права можуть бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

Враховуючи наведене, рішення Путильського районного суду Чернівецької області від 08 грудня 2016 року підлягає скасуванню з ухваленням нового про задоволення позовних вимог згідно вищевикладених підстав.

Відповідно до ч.5 за правилами ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, якими є судовий збір за подання позовної заяви в сумі 1378 грн. (а.с.4) та апеляційної скарги в сумі 1515,80 грн. (а.с.42).

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 307, 309, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу Моторного (транспортного) страхового бюро України задовольнити.

Рішення Путильського районного суду Чернівецької області від 08 грудня 2016 року скасувати та ухвалити нове.

Позов Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України 18 965 (вісімнадцять тисяч девятсот шістдесят гривень) грн. 19 коп. та 2 893 (дві тисячі вісімсот девяносто три) грн. 80 коп. понесених судових витрат.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржене протягом двадцяти днів у касаційному порядку.

Головуючий

Судді: