Справа № 296/3194/16-ц
У Х В А Л А

Іменем України

10 лютого 2017 року, Житомирський районний суд Житомирської області в складі: головуючого судді - Зубчук І.В.

секретаря с/з - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Житомирі цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання заповіту недійсним, -

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з позовною заявою про визнання заповіту недійсним, який складений ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3, посвідчений державним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу ОСОБА_5 23 березня 2015 року.

Позивач подав до суду письмове клопотання про направлення справи до Корольовського районного суду м.Житомира для розгляду по суті, оскільки спір стосується нерухомого майна і слід застосувати виключну підсутність.

Так, за загальним правилом підсудності (ч.1 ст.109 ЦПК України) позови до фізичної особи пред'являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її перебування.

З матеріалів справи вбачається, що відповідачем по справі є фізична особа ОСОБА_3, місце проживання якої є с.Зарічани вул.Лісова, буд.55-В, Житомирського району Житомирської області.

Передаючи цивільну справу №296/3194/16-ц до Житомирського районного суду Житомирської області для розгляду за підсудністю, суд виходив з того, що спір стосується всього рухомого та нерухомого майна спадкодавця, без зазначення конкретного майна та місця його знаходження, тому застосував приписи ч.1 ст.114 ЦПК України для визначення підсутності.

З таким висновком неможна погодитися.

Відповідно до ст.109 ЦПК України позови щодо права спадкування за загальними правилами підсудності подаються до суду за місцем проживання (знаходження), відповідача, за винятком позовів щодо нерухомого спадкового майна, які подаються за місцезнаходженням цього майна.

Частиною 1 ст.114 ЦПК України встановлено правило виключної підсудності, за яким позови, які виникають з приводу нерухомого майна, пред'являються за місцезнаходженням майна або основної його частини.

Відповідно до ч.5 п.5 Постанови Пленуму Верховного суду України №2 від 12.06.2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» перелік позовів, для яких установлена виключна підсудність, розширеному тлумаченню не підлягає. Правила виключної підсудності діють також у випадку пред'явлення кількох позовних вимог, пов'язаних між собою, якщо на одну з них поширюється виключна підсудність.

Згідно з положеннями статті 181 ЦК України до нерухомого майна належать: земельні ділянки, а також об'єкти, розташовані на них, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення. Наприклад, це позови про право власності на таке майно; про право володіння і користування ним (стаття 358 ЦК України); про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності та виділ частки із цього майна (статті 364, 367 ЦК України); про поділ нерухомого майна, що є у спільній сумісній власності та виділ частки із цього майна (статті 370, 372 ЦК України); про право користування нерухомим майном (визначення порядку користування ним); про право, яке виникло із договору найму жилого приміщення, оренди тощо; про визнання правочину з нерухомістю недійсним; про звернення стягнення на нерухоме майно - предмет іпотеки чи застави; розірвання договору оренди землі; стягнення орендної плати, якщо спір виник з приводу нерухомого майна; про усунення від права на спадкування та визначення додаткового строку для прийняття спадщини (п.42 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 3 від 01.03.2013 року «Про деякі питання юрисдикції судів та визначення підсудності цивільних справ).

З аналізу зазначених норм вбачається, що позов подано ОСОБА_2 до належного суду Корольовського районного суду м.Житомира.

Згідно п.2 ч.1 ст.116 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо після відкриття провадження у справі і до початку судового розгляду виявилося, що заяву було прийнято з порушенням правил підсудності.

Керуючись ст.ст. 114, 116, 117, 209, 210 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в :

Цивільну справу за позовною ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання заповіту недійсним передати до Корольовського районного суду м.Житомира для розгляду по суті.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Житомирської області протягом пяти днів з дня її проголошення через Житомирський районний суд Житомирської області. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: І. В. Зубчук