РІШЕННЯ

іменем України

19 вересня 2017 року Справа № 655/547/17

Горностаївський районний суд Херсонської області

в складі: судді Посунько Г.А.

секретаря Бортнюк Л.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт.Горностаївка Херсонської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням,

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 посилається в обґрунтування своїх вимог на те, що на праві приватної власності йому належить житловий будинок садибного типу, розташований по вулиці Дніпровська,1-а в смт.Горностаївка Херсонської області. З 26 січня 2011 року по 09 вересня 2011 року позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі. 01 лютого 2011 року відповідач ОСОБА_2 за згодою позивача ОСОБА_1 була зареєстрована у будинку останнього, як його дружина. З січня місяця 2013 року сторони однією сім'єю не проживали, відповідач ОСОБА_2, не знявшись з реєстрації у житловому будинку позивача, виселилась з нього та з того часу проживає окремо. Реєстрація відповідача у вказаному житловому будинку порушує права позивача як власника нерухомого майна, оскільки останній не має можливості вільно користуватись та розпоряджатись своєю власністю. На підставі викладеного, позивач ОСОБА_1 просить суд визнати відповідача ОСОБА_2 такою, що втратила право користування житловим будинком садибного типу по вулиці Дніпровська,1-а в смт.Горностаївка Херсонської області.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 підтримав позов.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_2 позов визнала та пояснила, що вона не заперечує проти визнання її такою, що втратила право користування житловим будинком позивача.

Суд, дослідивши матеріали справи та заслухавши пояснення сторін, встановив наступні обставини та визначив відповідно до них правовідносини.

Позивачеві ОСОБА_1 на праві приватної власності належить житловий будинок садибного типу, розташований по вулиці Дніпровська,1-а в смт.Горностаївка Херсонської області.

Право власності позивача зареєстровано 14 липня 2016 року в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за реєстраційним номером 15474914 (л/с 4-5).

З 26 січня 2011 року по 09 вересня 2011 року позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі.

01 лютого 2011 року за згодою власника - позивача ОСОБА_1 у вказаному житловому будинку була зареєстрована відповідач ОСОБА_2 (домова книга для прописки громадян - л/с 8-12).

З січня місяця 2013 року сторони однією сім'єю не проживають, відповідач ОСОБА_2, не знявшись з реєстрації у житловому будинку позивача, виселилась з нього та з того часу проживає окремо.

Реєстрація особи у жилому приміщенні передбачає ряд прав такої особи, зокрема, право на користування житлом. Оскільки відповідач ОСОБА_2 не є членом сімї власника будинку ОСОБА_1, тому право відповідача на користування спірним житлом повязано з його наймом.

Права власника житлового будинку (квартири) визначені ст.383 ЦК України та ст.150 ЖК України.

Згідно ст.383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва.

Згідно ст.150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.

Обмеження чи втручання в права власника можливе лише з підстав, передбачених законом.

Згідно ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно ч.1 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно ч.1 ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Таким чином, у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, в тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю. Визначальним для захисту права на підставі вказаних норм закону є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю. При цьому не має значення, ким саме спричинено порушене право та з яких підстав.

Водночас відповідно до ст.7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть.

Виходячи з того, що Закон України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" є спеціальним нормативно-правовим актом, який регулює правовідносини, повязані із зняттям з реєстрації місця проживання, вбачається, що положення ст.7 цього Закону підлягають застосуванню до всіх правовідносин, виникнення, зміна чи припинення яких повязані з юридичним фактом зняття з реєстрації місця проживання.

Отже, у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, предявивши разом з тим одну із таких вимог: 1) про позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) про позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) про визнання особи безвісно відсутньою; 4) про оголошення фізичної особи померлою.

Вирішення питання про зняття особи з реєстраційного обліку залежить, зокрема, від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства (ст.ст.71, 72, 116, 156 ЖК України; ст. 405 ЦК України).

За таких обставин суд приходить до висновку, що оскільки відповідач ОСОБА_2, яка не є членом сім'ї позивача ОСОБА_1, не проживає за місцем реєстрації та створює останньому перешкоди у користуванні та розпорядженні своїм майном, тому вказане порушене право позивача підлягає захисту шляхом визнання відповідача такою, що втратила право користування вказаним житловим будинком.

На підставі викладеного, суд вважає можливим визнати відповідача ОСОБА_2 такою, що втратила право користування житловим будинком садибного типу по вулиці Дніпровська,1-а в смт.Горностаївка Херсонської області.

Керуючись ст.ст.16, 319, 321, 379, 383, 391 ЦК України, ст.ст.150, 156, 191 ЖК України, ст.7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" від 11 грудня 2003 року № 1382-IV, ст.ст.10, 11, 60, 209, 212 - 215 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженку ІНФОРМАЦІЯ_2, такою, що втратила право користування житловим будинком садибного типу по вулиці Дніпровська,1-а в смт.Горностаївка Херсонської області.

Рішення суду може бути оскаржене до апеляційного суду Херсонської області через Горностаївський районний суд Херсонської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення, а для осіб, які брали участь у справі, але не були присутніми у судовому засіданні, - протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя Посунько Г.А.