Справа № 307/1578/17
Провадження № 2/307/1052/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 вересня 2017 року м. Тячів

Тячівський районний суд Закарпатської області в складі головуючого Чопик В.В при секретарі Олексій Я.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Тячів цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, де третя особа Бедевлянська сільська рада про визнання особи такою, що втратила право на проживання, користування житловим приміщенням.

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2, де третя особа Бедевлянська сільська рада про визнання особи такою, що втратила право на проживання, користування житловим приміщенням, посилаючись на те, що домоволодіння в с. Бедевля по вул.. Л.Українки, №43, належало її бабусі і вона як спадкоємець за заповітом після смерті бабусі успадкувала це нерухоме майно та за рішенням суду набула права власності на нього. Відповідач зареєстрований у цьому домоволодінні, однак з 20 листопада 2015 року не проживає у будинку, переїхав проживати до своєї матері, яка проживає ІНФОРМАЦІЯ_1. 08 лютого 2016 року за рішенням Тячівського районного суду шлюб між ними було розірвано. Витрат на утримання будинку відповідач не мав, поважних причин не проживання у вказаному будинку не має. Права власності на це домоволодіння (чи частку) відповідач не має. Наявність реєстрації відповідача у її будинку перешкоджає їй в отриманні належної суми субсидії, бо декларація про доходи вимагає відображення кількості зареєстрованих у житловому будинку осіб, необхідності врахування його доходів, якими відповідач з нею не ділиться, що тягне за собою можливість відмову у призначенні субсидії.

Відповідач порушує її майнові та житлові права, право власності, оскільки заважає вільно володіти, розпоряджатися та користуватися належним їй спадковим житловим будинком та відчужувати його. Однак, зараз відповідач ОСОБА_2 не проживає в її будинку, так як у 2015 році ОСОБА_2 припинив проживання за місцем своєї реєстрації в с. Бедевля, вул. Л.Українки, № 43, що стверджується актом обстеження матеріально побутових умом від 08.06.2017 року. Добровільно відповідач по справі відмовляється зняти себе з реєстрації з її будинку, що порушує її права. Тому для того, щоб зняти його з реєстраційного обліку, просить суд встановити, що ОСОБА_2 втратив право на користування жилим будинком, що знаходиться в с. Бедевля, вул. Л.Українки, № 43, Тячівського району, Закарпатської області

Позивачка та її представник в судове засідання не зявилися, а надіслали суду заяву в якій просять розглядати справу без їх участі. ОСОБА_3 вимоги просять задоволити повністю, тому на підставі ст..169 ЦПК України справу розглянуто у їх відсутності.

Відповідач в судове засідання не зявився, причини своєї неявки суду не повідомив, а тому суд на підставі ст. 169 ЦПК України справу розглянув у його відсутності.

Представник Бедевлянської сільської ради в судове засідання не зявився, причини своєї неявки суду не повідомив, а тому суд на підставі ст. 169 ЦПК України справу розглянуто в його відсутності.

Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України в разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на викладене та те, що сторони в судове засідання не з'явилися, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку.

В судовому засіданні встановлено, що житловий будинок з надвірними спорудами, який розташований в с. Бедевля, вул. Л.Українки, № 43 є приватною власністю позивача ОСОБА_1, про що свідчить інформаційна довідка з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта майна №68662673 від 21.09.2016 року, відомості з державного реєстру речових прав на нерухоме майно в с. Бедевля вул. Л.Українки, № 43 Тячівського району Закарпатської області, а саме житловий будинок в цілому належить ОСОБА_1 на підставі рішення Тячівського районного суду №307/1495/16-ц від 23.06.2016 року про визнання права власності на спадкове майно.

Відповідно до акту про не проживання особи за місцем реєстрації від 08.06.2017 року складеного депутатом Бедевлянської сільської ради ОСОБА_4, ОСОБА_2 з 20.11.2015 року за місцем реєстрації в с. Бедевля, вул.. Л.Українки, №43 Тячівського району Закарпатської області не проживає, так як переїхав проживати до своїх батьків.

Згідно ст. 150 Житлового кодексу громадяни, які мають у приватній власності будинок ( частину будинку) , квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати , дарувати, заповідати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.

Відповідно до ст.. ч.1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно ст. 317 ЦК України власникові належить право володіння , користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.

Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 319 ЦК України власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які несу перечать закону.

У відповідності до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності є непорушним.

А у відповідності до вимог ст. 405 ЦК України члени сімї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Згідно ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть.

Отже, виходячи з вище наведеного суд приходить до висновку, що оскільки будинок в с. Бедевля, вул. Л.Українки, № 43 належить на праві приватної власності позивачці ОСОБА_1, відповідач немає жодних правових підстав на проживання у ньому і вказаний будинок не може вважатися його місцем проживання, а тому суд вважає, що позов слід задовольнити. Керуючись ст.ст. 3, 60, 169, 209, 213-215, 234 ЦПК України, ст. 150 Житлового кодексу громадяни, ст.. ч.1 ст. 316 ст. 317 ч.ч. 1,2 ст. 319 ЦК України, ст. 41 Конституції України, ст.ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», суд,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 ОСОБА_5 задовольнити.

ОСОБА_6 ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2 таким, що втратив право користування житловим будинком, що розташований за адресою с. Бедевля, вул. Л.Українки, № 43.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Закарпатської області через Тячівський районний суд протягом 10 днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, протягом 10 днів з дня отримання копії рішення.

Суддя: В.В.Чопик.