Провадження № 2/520/5945/17
14.02.2017 року Київський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого - судді Васильків О.В.
при секретарі - Дідур Г.С.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа - орган опіки та піклування Київської районної адміністрації Одеської міської ради, про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, суд,-
02.12.2016 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до відповідача, в якому просить позбавити відповідача ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, батьківських прав стосовно малолітньої доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2; стягнути з відповідача аліменти на утримання доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, у твердій грошовій сумі у розмірі 1000,00 грн. щомісячно і до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_8. При цьому позивач посилається на те, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано за рішенням суду. Від шлюбу у сторін народилася донька - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2. Однак, відповідач від виховання та утримання доньки самоусунувся, у зв'язку із чим, позивач змушена звернутися до суду із позовом.
До судового засідання позивач ОСОБА_1 не з'явилася, повідомлялася належним чином, до суду надано заяву позивача про розгляд справи за її відсутності, заявлені вимоги підтримує та просить задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечує.
Відповідач ОСОБА_2 до судового засідання повторно не з'явився, повідомлявся належним чином у відповідності до ст. 74 ЦПК України, причини неявки суду не повідомив.
Представник третьої особи органу опіки та піклування Київської районної адміністрації Одеської міської ради до судового засідання не з'явилася, повідомлялася належним чином, матеріли справи містять висновок органу опіки № 2255/01-11 від 21.11.2016 року. До суду надано заяву представника органу опіки та піклування про розгляд справи за її відсутності, наданий висновок підтримує, проти задоволення позову не заперечує.
Відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.
Як встановлено у судовому засіданні, сторони по справі перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано 07.04.2012 року, актовий запис № 95, що вбачається із свідоцтва про розірвання шлюбу серії НОМЕР_1 /а.с. 14/.
Від шлюбу у сторін ІНФОРМАЦІЯ_2 народилася донька ОСОБА_3, актовий запис № 15, що слідує із свідоцтва про народження серії НОМЕР_2, виданого Першим відділом реєстрації актів цивільного стану Малиновського районного управління юстиції м. Одеси. Батьками у свідоцтві вказані сторони по справі /а.с. 12/.
Згідно довідки /з місця проживання про склад сім'ї та реєстрацію/ № 5416 від 10.11.2016 року у квартирі АДРЕСА_1 проживають: ОСОБА_4, 1958 року народження, ОСОБА_1, 1984 року народження, ОСОБА_3, 2003 року народження /а.с. 10/.
Таким чином, судом встановлено, що ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, проживає разом із позивачем та знаходиться на її утриманні.
Відповідно до характеристики на ученицю 7 класу від 11.11.2016 року, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, навчається з 1го класу в ОПНВК «Дошкільний навчальний заклад спеціалізована загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів «Ор Самеах» Одеської області /а.с. 13/.
У ході розгляду справи судом також досліджено наданий органом опіки та піклування Київської районної адміністрації Одеської міської ради висновок № 2255/01-11 від 21.11.2016 року «Про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, у відношенні малолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2». Вказаним висновком встановлено, що батько дитини ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків, з дитиною не спілкується, від виховання доньки самоусунувся. Інформація щодо невиконання батьком дитини батьківських обов'язків письмово підтверджується гр.гр. ОСОБА_5, ОСОБА_4, ОСОБА_6 У висновку вказано, що жодних звернень від батька стосовно перешкод матір'ю дитини у його спілкуванні з донькою не надходило. В ході проведення засідання ради опіки піклування були заслухані пояснення ОСОБА_4 (бабусі дитини зі сторони батька), та враховані письмові пояснення самої дитини, яка не заперечувала проти позбавлення її батька батьківських прав /а.с. 26-28/.
Крім того діти та батьки не повинні розлучатися всупереч їх волі, за винятком випадків, коли таке розлучення необхідне в інтересах дитини і цього вимагає рішення суду, що набрало законної сили (ст.114 наведеного вище Закону).
Такі ж положення містяться у Конвенції ООН про права дитини, де зазначено, що дитині для повного та гармонійного розвитку необхідно зростати в сімейному оточенні. Згідно зі статтею 9 Конвенції Держави-сторони дбають про те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їхньому бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи за судовим рішенням визначають відповідно до застосовного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в інтересах дитини. Вирішення такого питання може бути необхідним у тому чи іншому випадку, коли, наприклад, батьки жорстоко поводяться з дитиною чи не піклуються про неї. При цьому всім заінтересованим сторонам надається можливість брати участь у вирішенні такого питання та викладати свою позицію.
Частиною 1 ст. 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними-установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.
Згідно з п. 16 Постанови №3 Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.
За таких обставин, проаналізувавши надані докази в їх сукупності, та приділяючи першочергову увагу якнайкращому забезпеченню інтересів дитини, враховуючи самоусунення відповідача від виховання дитини, суд вважає, що вимоги позивача про позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав підлягають задоволенню.
Щодо позовним вимог ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання дитини у розмірі 1000,00 грн. на місяць, суд приходить до наступного.
Статтею 166 СК України передбачено, що особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину.
Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Частиною 1 ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.
Суд враховує встановлений ст.7 Закону України "Про державний бюджет України на 2017 рік" , прожитковий мінімум у 2017 році на дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2017 року - 1689 гривень, з 1 травня - 1777 гривень, з 1 грудня - 1860 гривень. Тому сума аліментів на дитину сторін має узгоджуватись з вказаною сумою.
При вирішенні спору суд виходить з положень ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», за якою кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.
Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування та найважливішим обов'язком батьків.
Статтею 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року, регламентовано, що кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для її фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Батьки несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 про стягнення аліментів у розмірі 1000,00 грн. підлягають задоволенню. При цьому суд зазначає, що такий розмір стягуваних аліментів є розумним та не суперечитиме чинному законодавству, інтересам позивача, відповідача та неповнолітньої дитини.
Проаналізувавши встановлені обставини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню у повному обсязі, так як обґрунтовані та доведені.
Відповідно до ст. ст. 79, 88 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача.
Керуючись ст. ст. 10, 60, 209, 212-215, 218, 224-226 ЦПК України, ст. ст. 148, 164, 166, 180, 182-184 СК України, Постановою №3 Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав", суд, -
Позовні вимоги ОСОБА_1, - задовольнити.
Позбавити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, батьківських прав стосовно неповнолітньої доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2.
Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_7, аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, щомісячно у розмірі 1000,00 грн. /одна тисяча гривень 00 копійок/, починаючи з 02.12.2016 року та до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_8.
Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_7, судовий збір у розмірі 551,20 грн. /п'ятсот п'ятдесят одна гривня 20 копійок/.
Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь держави судовий збір у розмірі 551,20 грн. /п'ятсот п'ятдесят одна гривня 20 копійок/.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Заочне рішення набирає законної сили відповідно до загального порядку, встановленого ЦПК України.
Суддя Васильків О. В.