Провадження № 2/761/1735/2017
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

12 червня 2017 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Юзькової О.Л.

при секретарі Голопич Н.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві у залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк» про стягнення банківського вкладу та відсотків,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом, мотивуючи свої вимоги наступним. 31.07.2013 р. між ОСОБА_1 та ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» було укладено договір про строковий банківський вклад (депозит) в національній валюті України на умовах депозитного продукту «Марафон лояльності Подвійний дохід ЕПС» № НОМЕР_1 на строк 12 місяців з 31.07.2013 року по 31..01.2015 року. В подальшому договір пролонговано. За договором позивач передав банку грошові кошти у розмірі 8 000,00 грн. та в подальшому рахунок поповнено на 2 000,00 грн. Відсотки за договором нараховувались з перший по шостий місяць вкладу у розмірі 21% річних, з шостого по сьомий у розмірі 26% річних по закінченні кожного строку перебування вкладу (депозиту) у розпорядженні банку. З метою припинення дії договору позивач звернувся до банку з заявами - вимогами про повернення депозитного вкладу, проте грошові кошти повернуті не були. За таких обставин ОСОБА_1 просить суд стягнути на його користь з відповідача заборгованість за строковим вкладом у розмірі 10 000,00 грн., суму несплачених відсотків у розмірі 7 487,50 грн., 3% річних від построченої суми - 524,61 грн. та судові витрати.

В судовому засіданні позивач підтримав вимоги, просив задовольнити. Надав згоду на ухвалення заочного рішення.

Відповідач не направив свого представника в судове засідання, проте про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином. Заяв та клопотань від нього в адресу суду н надходило.

Суд, керуючись положеннями ст.ст. 169,224 ЦПК України вважає за можливе розглянути справу за відсутності представника відповідача на підставі наявних в ній доказів, ухваливши заочне рішення, отримавши на це згоду позивача.

Вислухавши пояснення ОСОБА_1, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Встановлено, що ОСОБА_1 було внесено на депозитний рахунок в Публічному акціонерному товаристві «Всеукраїнський Акціонерний Банк» грошові кошти в загальній сумі 10 000,00 грн. в якості депозитного вкладу строком з 31.07.2013 р. по 31.01.2015 р. з урахуванням пролонгації.

Згідно зі ст. 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку встановлених договором.

Як пояснив в судовому засіданні позивач, банк не повернув на його вимогу грошові кошти та нараховані відповідно до умов договору відсотки у розмірі зазначеному у позові, а тому він і звернувся до суду з даною заявою.

Доказів, які б свідчили про виконання відповідачем умов договору та повернення грошових коштів під час розгляду справи отримано не було.в

Згідно до приписів ст. 1074 ЦК України обмеження прав клієнта щодо користування грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпорядження рахунком за рішенням суду або в інших випадках, встановлених законом, а також у разі зупинення фінансових операцій, які можуть бути пов»язані з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванням тероризму чи фінансуванням розповсюдження зброї масового знищення, передбачених законом.

З іншого боку в судовому засіданні позивачем повідомлено про те, що він обізнаний з тією обставиною, що в ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» триває процедура ліквідації на підставі рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

За положеннями ч. 1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

За приписами ч. 1 ст. 1 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» цим Законом встановлюються правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд), порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами, а також регулюються відносини між Фондом, банками, Національним банком України, визначаються повноваження та функції Фонду щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків.

Відповідно ж до п. 17 ст. 2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» уповноважена особа Фонду - працівник Фонду, який від імені Фонду та в межах повноважень, передбачених цим Законом, виконує дії із забезпечення виведення банку з ринку під час здійснення тимчасової адміністрації неплатоспроможного банку та/або ліквідації банку.

В свою чергу положеннями ч. 1 ст. 46 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» з дня призначення уповноваженої особи Фонду припиняються всі повноваження органів управління банку (загальних зборів, спостережної ради і правління (ради директорів)) та органів контролю (ревізійної комісії та внутрішнього аудиту). Якщо в банку, що ліквідується, здійснювалася тимчасова адміністрація, з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку тимчасова адміністрація банку припиняється. Керівники банку звільняються з роботи у зв'язку з ліквідацією банку.

Відповідно до приписів ст. 48 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Уповноважена особа Фонду з дня свого призначення здійснює такі повноваження: 1) виконує повноваження органів управління банку; 2) приймає до свого відання майно (кошти) банку, вживає заходів щодо забезпечення його збереження, формує ліквідаційну масу та виконує функції з управління та реалізації майна банку; 3) складає не пізніше ніж через три дні з дня свого призначення перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду; 4) складає реєстр акцептованих вимог кредиторів (вносить зміни до нього) та здійснює заходи щодо задоволення вимог кредиторів; 5) у встановленому законодавством порядку вживає заходів до повернення дебіторської заборгованості банку, заборгованості позичальників перед банком та пошуку, виявлення, повернення (витребування) майна банку, що перебуває у третіх осіб; 6) звільняє працівників банку відповідно до законодавства України про працю; 7) заявляє відмову від виконання договорів та в установленому законодавством порядку розриває їх; 8) передає у встановленому порядку на зберігання документи банку, які підлягають обов'язковому зберіганню; 9) виконує повноваження, які визначені частиною другою статті 37 цього Закону; 10) здійснює відчуження активів і зобов'язань банку в разі, якщо це було передбачено планом врегулювання, або в інших випадках за рішенням виконавчої дирекції Фонду.

Відповідно до пункту 6 статті 2 цього Закону ліквідація банку - це процедура припинення банку як юридичної особи відповідно до законодавства. Отже, у спорах, пов'язаних з виконанням банком, у якому введена тимчасова адміністрація та/або запроваджена процедура ліквідації, своїх зобов'язань перед його кредиторами, норми Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» є спеціальними, і цей Закон є пріоритетним відносно інших законодавчих актів України у таких правовідносинах - таку правову позицію висловив Верховний Суд України у справі за № 6-1123 цс16.

За приписами ст. 360-7 ЦПК України Висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами1 і 2 частини першої статті 355 цього Кодексу, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.

Зважаючи на те, процедуру ліквідації ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк»,призначення Уповноваженої особи Фонду на здійснення ліквідації фінансової установи, беручи до уваги, що зупиняються всі повноваження органів управління банку та дії уповноваженої особи банку регулюються спеціальним нормативно-правовим актом України та з огляду на положення ст. 360-7 ЦПК України, підстави для задоволення вимог в спосіб обраний позивачем відсутні.

Розподіляючи судові витрати, суд керується положеннями ст. 88 ЦПК України.

Виходячи з наведеного, круючись ст.ст. 3,11,57,60,88,169,212-215,224-226 ЦПК України, 1058, 1074 ЦК України, Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», суд -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову відмовити.

Заочне рішення може бути оскаржено позивачем шляхом подачі апеляційної скарги до Апеляційного суду м. Києва через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня його проголошення.

Позивач, який не був присутнім в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, може подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

В разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржено в загальному порядку.

Суддя