Єдиний унікальний номер 229/4479/16-ц
Номер провадження 2/229/65/2017
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 лютого 2017 року Дружківський міський суд Донецької області

у складі:

головуючого - судді Петров Є.В.

при секретарі Костіної І.В.

за участі позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Дружківка цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до територіальної громади Дружківської міської ради про визнання дійсним договору купівлі-продажу квартири та права власності на квартиру,

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до територіальної громади Дружківської міської ради про визнання за дійсним договору купівлі-продажу та права власності на квартиру за адресою м. Дружківка, вул. Соборна (раніше вул. Леніна) б. 13, кв. 92 у зв'язку з втратою оригіналу документу, що посвідчує право власності, а саме договору купівлі-продажу від 11.05.1993 року, посвідченого державним нотаріусом м. Дружківка ОСОБА_2 та зареєстрованого в реєстрі за № 2-1666.

Позивачка, посилається на те, що в листопаді 2016 р. виявила, що правовстановлюючі документи на квартиру за адресою м. Дружківка, вул. Соборна (раніше вул. Леніна) б. 13, кв. 92, а саме договір купівлі-продажу від 11.05.1993 року, посвідчений державним нотаріусом м. Дружківка ОСОБА_2 та зареєстрований в реєстрі за № 2-1666 з відміткою КП «Дружківське міське бюро технічної інвентаризації» втрачений.

Для відновлення правовстановлюючих документів 02 листопада 2016 р. позивачка звернулася до Комунального підприємства «Дружківське міське бюро технічної інвентаризації» та отримала відповідь, що дійсно, право власності на вищевказану квартиру зареєстровано за ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу квартири, посвідченого державним нотаріусом Дружківської державної нотаріальної контори 11.05.1993 року № 2-1666, номер запису 10057 в книзі 51. ОСОБА_1 звернулася до Донецького обласного державного нотаріального архіву з метою отримати завірену копію договору купівлі-продажу квартири, посвідченого державним нотаріусом Дружківської державної нотаріальної контори 11.05.1993 року № 2-1666, номер запису 10057 в книзі 51, але отримала відповідь про те, що видати дублікат вищевказаного документу не виявляється можливим, оскільки всі документи, прийняті на зберігання в Донецький обласний державний нотаріальний архів, залишилися в архівосховищах нотаріального архіву в м. Донецьку, доступ до яких відсутній.

ОСОБА_1, з копією договору купівлі-продажу квартири від 11.05.1993 року № 2-1666, звернулась, з метою реєстрації права власності, до державного реєстратора прав на нерухоме майно Виконавчого комітету Дружківської міської ради. Отримала відмову, у звязку з тим, що документи, подані для проведення державної реєстрації прав, не відповідають вимогам, або не дають змоги встановити відповідність заявлених прав документам, що їх посвідчують. Подання копії договору купівлі-продажу від 11.05.1993 року № 2-1666, порушує п. 9 Порядку «Про державну реєстрацію прав та їх обтяжень» № 1127 від 25.12.2015 року, відповідно до якого разом із заявою заявник подає оригінали документів.

В судовому засіданні позивач позов підтримав.

Представник відповідача у судове засідання не зявився, проте надав клопотання розглянути справу без його участі (а.с. 19). Заперечень на позов не надав, заяви про визнання позову не надав.

Суд, вислухавши пояснення позивача, з'ясувавши обставини справи, дослідивши письмові докази по справі, прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з слідуючих підстав.

Судом встановлено, що 11.05.1993 р. державним нотаріусом Дружківської державної нотаріальної контори за № 2-1666 був зареєстрований договір купівлі-продажу квартири за адресою: вул. Соборна, б. 13 кв. 92, м. Дружківка, й право власності на квартиру було зареєстровано в КП «Дружківське міське бюро технічної інвентаризації».

06.11.2016 р. позивачка звернулася до КП «Дружківське міське бюро технічної інвентаризації» та отримала відповідь, що дійсно право власності на вищевказану квартиру зареєстровано за нею на підставі договору купівлі-продажу квартири, посвідченого державним нотаріусом Дружківської державної нотаріальної контори 11.05.1993 року № 2-1666, номер запису 10057 в книзі 51 (а.с.7). ОСОБА_1 звернулася до Донецького обласного державного нотаріального архіву з метою отримати завірену копію договору купівлі-продажу квартири, посвідченого державним нотаріусом Дружківської державної нотаріальної контори 11.05.1993 року № 2-1666, номер запису 10057 в книзі 51, але отримала відповідь про те, що видати дублікат вищевказаного документу не виявляється можливим, оскільки всі документи, прийняті на зберігання в Донецький обласний державний нотаріальний архів, залишилися в архівосховищах нотаріального архіву в м. Донецьку, доступ до яких відсутній (а.с. 27). ОСОБА_1, з копією договору купівлі-продажу квартири від 11.05.1993 року № 2-1666, звернулась до державного реєстратора прав на нерухоме майно Виконавчого комітету Дружківської міської ради з метою реєстрації права власності в державному реєстрі. Отримала відмову, у звязку з тим, що документи, подані для проведення державної реєстрації прав, не відповідають вимогам, або не дають змоги встановити відповідність заявлених прав документам, що їх посвідчують. Подання копії договору купівлі-продажу від 11.05.1993 року № 2-1666, порушує п. 9 Порядку «Про державну реєстрацію прав та їх обтяжень» № 1127 від 25.12.2015 року, відповідно до якого разом із заявою заявник подає оригінали документів (а.с. 26)

Згідно ст.182 ЦК України право власності на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.

Згідно ст.3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» держава гарантує достовірність зареєстрованих прав на нерухоме майно та їх обтяжень. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про державну реєстрацію на нерухоме майно та їх обтяжень», обовязковій державній реєстрації підлягають речові права та обтяження на нерухоме майно, розміщене на території України, що належить фізичним та юридичним особам, державі в особі органів, уповноважених управляти державним майном, іноземцям та особам без громадянства, іноземним юридичним особам, міжнародним організаціям, іноземним державам, а також територіальним громадам в особі органів місцевого самоврядування, а саме: право власності на нерухоме майно.

Згідно п. 3 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію на нерухоме майно та їх обтяжень», права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

Відповідно до ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. За правилом ч. 2 ст. 16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Згідно ст.ст. 391, 392 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який посвідчує його право власності.

Згідно ст. 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація права власності здійснюється на підставі правовстановлюючих документів.

Згідно ст. 3 ЦПК України усяка заінтересована особа вправі в порядку, встановленому законом, звернутись до суду за захистом порушеного або оспорюваного права чи охоронюваного законом інтересу.

Зібраними по справі доказами законність вимог позивача по справі підтверджується.

Правовстановлюючий документ на квартиру, яким є договір купівлі-продажу, існував у природі, але був втрачений її власником, право власності на квартиру зареєстроване за ОСОБА_1 в КП «Дружківське міське бюро технічної інвентаризації», і ця обставина ніким з сторін не оспорюється або спростовується, та підтверджується копією відповіді КП «Дружківське міське бюро технічної інвентаризації» від 06.11.2016 р. №534. Договір купівлі-продажу квартири, державна реєстрація права власності на квартиру не визнавались недійсними, не скасовувались, є діючими, законними.

Отже, існують правові підстави для визнання права власності на квартиру за позивачем по справі.

Заперечень на позов та доказів у їх підтвердження не поступило і суд діє відповідно до вимог ст. ст. 10, 60 ЦПК України.

Посилання позивача на ст. 392 ЦК України, як правове обґрунтування позовних вимог, є законними, бо вказана норма закону стосується можливості власника майна предявити позов про визнання його права власності, зокрема, у разі втрати документу, який посвідчує його право власності, що в даному випадку і було здійснено.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 3, 4, 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», ст.ст. 16, 182, 316, 317, 325, 328, 333, 334, 382, 386, 392 ЦК України, ст.ст. 3, 4, 10, 60, 88, 208, 209, 212, 214, 215, 218, 223 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до територіальної громади Дружківської міської ради про визнання дійсним договору купівлі-продажу квартири та права власності на квартиру задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на квартиру, яка розташована за адресою: вул. Соборна (Леніна) АДРЕСА_1.

В іншій частині позову відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Донецької області через Дружківський міський суд протягом десяти днів після оголошення рішення.

Суддя: Є. В. Петров