Провадження 4-с/760/4/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2017року Солом'янський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Оксюти Т.Г.

при секретарі Горупа В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві скаргу ПАТ «Родовід Банк» на дії старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Херсонській області Іванченко Марини Вадимівни,

ВСТАНОВИВ:

ПАТ «Родовід Банк» звернувся до суду зі скаргою на дії старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Херсонській області Іванченко М.В. та просив визнати дії державного виконавця при винесенні повідомлення про повернення стягувачу виконавчого документа без прийняття до виконання від 16.11.2016 року та скасувати його.

Скаргу обґрунтував тим, що дане повідомлення державним виконавцем винесено необґрунтовано, оскільки стягувач - уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб/або уповноважена ним особа на вчинення дій/ згідно з ч.2 ст.26 Закону України «Про виконавче провадження» звільняється від сплати авансового платежу, а оскаржуване повідомлення обґрунтоване саме несплатою стягувачем, який є уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, авансового платежу.

На підставі вищевикладеного просили скаргу задовольнити.

Представник скаржника в судове засідання не з'явився, надав заяву в якій просив справу розглядати без його участі.

Старший державний виконавець Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Херсонській області Іванченко М.В. в судове засідання не з'явилась, надіслала на адресу суду заяву в якій просила у задоволенні скарги відмовити та справу розглядати без її участі.

Врахувавши заяви представника ПАТ «Родовід Банк» та старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Херсонській області Іванченко М.В., дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що 16.11.2016 року старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Херсонській області Іванченко М.В. по виконавчому провадженню за реєстраційним номером 52903623 було винесено повідомлення про повернення без прийняття до виконання стягувачу ПАТ «Родовід Банк» виконавчого листа №760/25734/14/2-7725/14, виданого Соломянським районним судом м. Києва 24.02.2015 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Родовід Банк» суми боргу 24881,91 доларів США та 738585,87 грн., в зв'язку з тим, що стягувач не надав підтвердження сплати авансового внеску, якщо авансування є обов'язковим.

Скаржник просив визнати дії старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Херсонській області Іванченко М.В. та просив визнати дії державного виконавця при винесенні повідомлення про повернення стягувачу виконавчого документа без прийняття до виконання від 16.11.2016 року та скасувати його, на що слід зазначити наступне.

Відповідно до ч.2 ст.26 Закону України «Про виконавче провадження» До заяви про примусове виконання рішення стягувач додає квитанцію про сплату авансового внеску в розмірі 2 відсотків суми, що підлягає стягненню, але не більше 10 мінімальних розмірів заробітної плати, а за рішенням немайнового характеру та рішень про забезпечення позову - у розмірі одного мінімального розміру заробітної плати з боржника - фізичної особи та в розмірі двох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - юридичної особи..

Від сплати авансового внеску також звільняються державні органи, інваліди війни, інваліди I та II груп, законні представники дітей-інвалідів і недієздатних інвалідів I та II груп, громадяни, віднесені до категорій 1 та 2 осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, у разі їх звернення до органів державної виконавчої служби.

Скаржник посилається на те, що ПАТ «Родовід банк» в розмірі 99,99 відсотків належить державі в особі Міністерства фінансів України, який є центральним органом виконавчої влади.

Крім того зазначив, що Фонд гарантування вкладів фізичних осіб відповідно до ч.1 ст.36, ч.2 ст.37 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» набув всіх повноважень органів управління ПАТ «Родовід банк» з дня початку тимчасової адміністрації і до її припинення, тому він прирівнюється до державних органів, і тому звільнений від сплати авансового внеску.

Проте, у Законі України «Про виконавче провадження» не визначено поняття «державні органи», які звільняються від сплати авансового внеску.

Заявник вважає, що Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, який на даний час здійснює тимчасову адміністрацію у ПАТ «Родовід Банк», який в розмірі 99,99 відсотків належить державі в особі Міністерства фінансів України, може вважатись державним органом, тому має бути звільнений від сплати авансового внеску, передбаченого ч.2 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження».

Проте, суд не погоджується з таким визначенням, оскільки згідно п.1 ч.3 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Фонд є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків у випадках, встановлених цим Законом, а відповідно до п.7 ч.3 цього Закону органи державної влади та Національний банк України не мають права втручатися в діяльність Фонду щодо реалізації законодавчо закріплених за ним функцій і повноважень.

У ст.5 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» визначено, що Фонд підзвітний Верховній Раді України, Кабінету Міністрів України та Національному банку України.

Таким чином, розділ ІІ Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», який визначає правовий статус Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, не відносить Фонд до органів державної влади.

Враховуючи наведене, підстав для звільнення від сплати авансового внеску, передбачених ст.26 Закону України «Про виконавче провадження», ПАТ «Родовід Банк», всіх повноважень органів управління яким набув Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, суд не вбачає, тому вважає повідомлення старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Херсонській області Іванченко М.В. про повернення виконавчого документу без прийняття до виконання обґрунтованим, і підстав для його скасування не вбачає.

Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст.ст. 59-60 ЦПК України доказування не може ґрунтуватись на припущеннях, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Таким чином, усі дії старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Херсонській області Іванченко М.В. були вчинені відповідно до Закону України «Про виконавче провадження».

Закон України «Про виконавче провадження» визначає умови та порядок виконання рішень, ухвал судів та інших органів (посадових осіб), що підлягають примусовому виконанню в разі невиконання їх у добровільному порядку. Сторонами у виконавчому провадженні є стягувачі і боржники. Вони мають право знайомитися з матеріалами виконавчого провадження, заявляти клопотання, брати участь у проведені виконавчих дій, давати усні та письмові пояснення в процесі виконавчих дій, висловлювати свої доводи, міркування з усіх питань, що виникають в ході виконавчого провадження, у тому числі при проведенні експертизи, заявляти відводи та оскаржувати дії (бездіяльність) державного виконавця з питань виконавчого провадження та користуються іншими правами, наданими цим Законом.

Відповідно до ст. 387 ЦПК України якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби і права чи свободи заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

З огляду на викладене, твердження скаржника щодо неправомірності дій державного виконавця є необґрунтованими, останнім при поверненні виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання, дотримані вимоги Закону України «Про виконавче провадження», що свідчить про відсутність підстав для задоволення скарги.

Керуючись ст.ст. 57-60, 74-76, 169, 209, 212-214, 383-387 ЦПК України, ст. 4, 26 Закону України «Про виконавче провадження», ст.ст.3, 5 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», суд -

У Х В А Л И В:

В задоволенні скарги ПАТ «Родовід Банк» на дії старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Херсонській області Іванченко Марини Вадимівни відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду міста Києва через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя