Ухвала

Іменем України

23 січня 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Іваненко Ю.Г., Демяносова М.В., Ситнік О.М.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» про визнання договору застави цінних паперів припиненим, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 15 квітня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 22 червня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У серпні 2015 року ОСОБА_4 звернулася до суду із позовом, обґрунтовуючи який вказала, що договір застави цінних паперів від 21 серпня 2008 року є припиненим на тій підставі, що з 01 травня 2010 року заборонено проведення будь-яких операцій у системі реєстру власників іменних цінних паперів, у том числі, у разі звернення стягнення на предмет застави.

А тому, як вважає позивач, оскільки закінчився строк обігу облігацій, який визначений проспектом емісії цінних паперів, у відповідності до ст.ст.28, 49 Закону України «Про заставу», ст.ст.593, 598 ЦК України договір застави є припиненим.

Посилаючись на вищевикладене, позивач просила визнати припиненим договір застави майнових прав вимоги від 21 серпня 2008 року № б/н, укладений між нею та Відкритим акціонерним товариством «Банк «Фінанси та Кредит» (далі - ВАТ «Банк «Фінанси та Кредит») в особі начальника відділення № 8 філії «Центральне регіональне відділення» ВАТ «Банк «Фінанси та Кредит» Григоренко Л.В., що діяла на підставі довіреності від 02 липня 2008 року, посвідченої приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Слободяном В.М. та зареєстрованої в реєстрі за № 2501.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 15 квітня 2016 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 22 червня 2016 року, в задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 до Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» про визнання договору застави цінних паперів припиненим, відмовлено .

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати судові рішення та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Заслухавши суддю-доповідача у справі, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Відмовляючи в задоволенні позову, суди попередніх інстанцій виходили з того, що закінчення терміну обігу облігацій не є підставою для припинення договору застави, оскільки зобов'язання за кредитним договором не виконані.

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу, про те, що зобов'язання сторін за договором застави цінних паперів припинилися з дня закінчення обігу облігації, тобто з 01 травня 2010 року, є безпідставними та спростовуються встановленими у справі обставинами.

Так, судами попередніх інстанцій встановлено, що за договором купівлі-продажу облігації від 31 липня 2008 року № Б/04-65-2Г-78 ОСОБА_4 придбала одну іменну облігацію, вартістю 197 334 грн, емітент облігацій - Закрите акціонерне товариство «Дніпрожилбуд» (далі - ЗАТ «Дніпрожилбуд»).

14 серпня 2008 року між ВАТ «Банк «Фінанси та Кредит», правонаступником якого є ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит», та ОСОБА_4укладений кредитний договір № 392-08-И, за умовами якого банк надав позичальнику в тимчасове користування на умовах забезпеченості, поворотності, строковості, платності кредитні ресурси в сумі 88 000 доларів США з оплатою по процентній ставці 8 % річних строком до 11 серпня 2028 року для придбання іменної цільової облігації вартістю 471 897 грн 26 коп. на підставі договору купівлі-продажу облігації від 31 липня 2008 року № Б/04-65-2Г-78. Товар, який отримує покупець при погашенні облігації - однокімнатна квартира № 78 загальною площею 51,93 кв.м, яка розташована на сьомому поверсі у будинку АДРЕСА_1.

Місцезнаходження предмету застави у відповідності до умов договору - у зберігача цінних паперів Філія «Центральне РУ «ВАТ Банк «Фінанси та Кредит».

Сторони домовились і визначили в п.13 договору, що договір набуває чинності з моменту його підписання і діє до повного виконання заставодавцем своїх зобов'язань за кредитним договором.

Проспектом емісії облігацій ЗАТ «Дніпрожилбуд» передбачено, що обіг облігацій відбувається після реєстрації Державною комісією з цінних паперів та фондового ринку звіту емітента про результати розміщення облігацій відповідної серії та видачі свідоцтва про реєстрацію випуску облігацій відповідної серії по 30 квітня 2010 року. Облігації обертаються вільно протягом терміну їх обігу відповідно до умов, закріплених в даному Проспекті емісії, та чинного законодавства України. Право власності на облігації покупець облігацій набуває з моменту внесення змін до реєстру власників облігацій. Підтвердженням права власності на облігації є сертифікат, що видається реєстратором (п. 3.10.1).

18 серпня 2008 року ОСОБА_4 був виданий сертифікат облігацій на одну облігацію серії L номер облігації 5 ЗАТ «Дніпрожилбуд».

Погашення облігацій у відповідності з п. 3.11.1 Проспекту емісії передбачено в період з 01 травня 2010 року по 30 червня 2010 року.

ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» звернувся до Вишгородського районного суду Київської області з позовом про звернення стягнення на заставлені майнові права вимоги та облігації.

Ухвалою суду від 11 червня 2015 року відкрито провадження за вказаним позовом.

Згідно ст. 598 ЦК України зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

За правилами ст. 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору.

Відповідно до ч. 3 ст. 1 Закону України «Про заставу», застава виникає на підставі договору, закону або рішення суду.

Згідно із ч. 3 ст. 3 Закону України «Про заставу», застава має похідний характер від забезпеченого зобов'язання.

Відповідно до ст. 572 ЦК України в силу застави кредитор (заставодавець) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави).

Отже, застава, як правовий інститут цивільного законодавства виконує забезпечувальну функцію, тобто спрямований на те, щоб гарантувати кредитору - заставодержателю задоволення його вимог за рахунок певного, заздалегідь визначеного сторонами майна, незалежно від майнового стану боржника, і наявності у нього заборгованості перед іншими кредиторами, отже застава встановлюється для гарантування майнових інтересів кредитора-заставодержателя.

Згідно із ст. 28 Закону України «Про заставу», застава припиняється з припиненням забезпеченого заставою зобов'язання.

Відповідно до п. 13 договору застави цінних паперів, цей договір діє до повного виконання заставодавцем своїх зобов'язань за кредитним договором.

Термін дії зобов'язання по кредитному договору визначено до 11 серпня 2028року.

Відмовляючи в позові, суди попередніх інстанцій обґрунтовано виходили з того, що застава не може бути припинена раніше, ніж буде виконане основне зобов'язання за кредитним договором в повному обсязі. Оскільки позивачем не виконане основне зобов'язання, не повернутий борг за кредитним договором, законних підстав для висновку про припинення застави немає.

З огляду на вищевикладене, доводи касаційної скарги не знайшли свого підтвердження та не дають підстав для висновку про порушення судом норм процесуального та матеріального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції при попередньому розгляді справи відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 15 квітня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 22 червня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Ю.Г. Іваненко М.В. Демяносов О.М. Ситнік