Справа №487/723/17 19.09.2017 19.09.2017 19.09.2017
Провадження №22-ц/784/1970/17
Справа №487/723//17 Головуючий у 1-й інстанції Павлова Ж.П.
Провадження №22-ц/784/1970/17 Доповідач апеляційного суду Кушнірова Т.Б.
Рішення

Іменем України

19 вересня 2017 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Миколаївської області у складі:

головуючого - Кушнірової Т.Б.,

суддів: Базовкіної Т.М., Яворської Ж.М.,

із секретарем Лівшенком О.С.,

за участю:

- позивачки ОСОБА_2,

- представника позивачки ОСОБА_3,

- відповідача ОСОБА_4,

- представника відповідача ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 07 серпня 2017 року за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів на утримання дитини

в с т а н о в и л а:

В лютому 2017 року ОСОБА_2 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_4 про стягнення аліментів на утримання їх спільного сина ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1.

Позивачка зазначала, що з 24 липня 2009 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу мають сина ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження.

Наданий час відповідач проживає окремо, дитина знаходиться на її утриманні.

Посилаючись на те, що відповідач ухиляється від утримання дитини, яка проживає з нею та знаходиться на її утриманні, позивачка просила суд з урахуванням того, що відповідач є фізичною особою-підприємцем, стягнути з нього на її користь аліменти на утримання сина в розмірі 3000 грн.

Рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 07 серпня 2017 року позов ОСОБА_2 задоволено частково.

Постановлено стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження, у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини щомісячно, починаючи з 09 лютого 2017 року і до досягнення дитиною повноліття.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

В апеляційній скарзі ОСОБА_4, посилаючись на те, що суд першої інстанції не повно з'ясував всі обставини, що мають значення для правильного вирішення спору, просив рішення суду скасувати та ухвалити нове про відмову в задоволенні позову.

Перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи та дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що вона підлягає частковому задоволенню із наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 24 липня 2009 року та мають сина ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження, який проживає разом із позивачкою, оскільки сторони фактично припинили шлюбні відносини й мешкають окремо.

Відповідач надає допомогу на утримання дитини на власний розсуд, у зв'язку з чим між сторонами існує спір щодо участі батька в утриманні дитини.

Відповідно до положень ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За відсутністю домовленості між батьками щодо участі в утриманні дитини той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з позовом про стягнення аліментів (ст. 181 СК України).

З урахуванням викладених обставин справи та положень закону, суд обґрунтовано поклав на відповідача обов'язок по сплаті аліментів на утримання сина.

В той же час колегія суддів не може погодитись з визначеним судом способом стягнення аліментів у частці від доходу відповідача.

Звертаючись з позовом, ОСОБА_2 просила про визначення аліментів у твердій грошовій сумі - в розмірі 3 000 грн., оскільки вважала, що відповідач є фізичною особою-підприємцем, має мінливий дохід є працездатним та має задовільний стан здоров'я.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України).

Суд може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення (ч.1 ст. 184 СК України).

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Із матеріалів справи вбачається, що відповідач зареєстрований як фізична особа-підприємець, є платником єдиного податку та звітує податковим органам за чистий та валовий дохід від підприємницької діяльності.

Згідно відомостей з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків ДФС України, сума доходів ОСОБА_2 у І кварталі 2016 року становила 8 500, 11 000 грн., ІІ квартал 2016 року - 30 500 грн., ІІІ квартал 2016 року -119979 грн., ІV квартал 2016 року -114 900 грн., І квартал 2017 року -119 500 грн. (а.с. 66).

Відомостей про щомісячні доходи ОСОБА_4 протягом року матеріали справи не містять.

Отже, виходячи з того, що основним доходом відповідача є дохід від його підприємницької діяльності, який є нерегулярним і змінюється в залежності від різних чинників, тобто дохід відповідача є нерегулярним та мінливим, а тому розмір аліментів має бути визначеним у твердій грошовій сумі, що буде відповідати заявленим позивачкою позовним вимогам, нормам матеріального права, що регулюють спірні правовідносини, а також сприяти стабільності щомісячних виплат та інтересам неповнолітньої дитини.

При визначенні розміру аліментів колегія суддів враховує обставини, передбачені статтею 182 СК України, а саме матеріальне становище позивачки, яка також повинна брати участь в утриманні сина, матеріальне становище та розмір доходу відповідача.

Докази про наявність у ОСОБА_4 інших утриманців, в матеріалах справи відсутні.

За таких обставин відповідний розмір аліментів на дитину слід визначити у 1 700 грн. на місяць.

Оскільки суд невірно застосував норми матеріального права, колегія суддів вважає необхідним вийти за межі апеляційної скарги за правилами частини 3 статті 303 ЦПК України та змінити рішення суду в частині визначення способу стягнення аліментів, з вищеназваних підстав.

Посилання ОСОБА_4 в апеляційній скарзі на те, що дитина не менше половини часу проживає з ним, у зв'язку з цим, не виникає право позивачки на стягнення аліментів, не можуть бути прийняті до уваги, оскільки відповідач всупереч вимогам закону, не надав суду переконливих, належних та допустимих доказів зазначених обставин. Кожна сторона повинна довести свої вимоги чи заперечення (ст. 10 ЦПК України). Натомість позивачка дану обставину заперечувала посилаючись на те, що дитина проживає з нею і вона нею опікується. Також вказувала, що між ними існує домовленість про участь батька у вихованні та спілкуванні з дитиною за якими певну частину днів тижня відповідач проводить із сином, переважно піклується про нього, на власний розсуд купує одяг, бере на відпочинок.

Але вважає, що спір щодо участі батька в утриманні сина повинно бути усунено у судовому порядку. Посилання відповідача в суді апеляційної інстанції на наявність між сторонами спору щодо визначення місця проживання дитини, належними доказами не підтверджений, до того ж це не впливає на обсяг прав та обов'язків батьків щодо утримання дитини та не є підставою для відмови в позові на сьогоднішній день.

Керуючись статтями 303, 309, 316 ЦПК України, колегія суддів

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити частково.

Рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 07 серпня 2017 року в частині визначення способу стягнення аліментів змінити.

Стягнути з ОСОБА_4, який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 року в м. Миколаєві, зареєстрований АДРЕСА_1 (реєстрайційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання сина ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження, в розмірі 1 700 грн. щомісячно починаючи з 09 лютого 2017 року і до досягнення дитиною повноліття.

Рішення суду в частині стягнення судового збору залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржено в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий

Судді: