Справа № 145/1838/16-ц
Провадження №2/145/110/2017
РІШЕННЯ

іменем України

(заочне)

26.01.2017 р. Тиврівський районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Ратушняка І. О.

за участі секретаря Тихої О.Н.,

представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про збільшення розміру аліментів,

встановив:

ОСОБА_2 звернулась до суду із позовом, в якому вказує, що відповідно до рішення Тиврівського районного суду від 20.03.2008 р. у справі № 2-196/2008 р. за її позовом до ОСОБА_3 про зміну розміру стягнення аліментів було змінено розмір стягнення аліментів і присуджено стягувати з нього на утримання доньки ОСОБА_4 аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 250 грн. щомісячно до її повноліття.

Однак відповідач дане рішення виконує недобросовісно, сплачує аліменти нерегулярно і не в повному обсязі, а з березня 2015 р. до жовтня 2016 р. жодних виплат не здійснював, тому за виконавчим листом № 2-196/2008 р. утворилася заборгованість, розмір якої станом на 01.11.2016 р. становить 6200 грн.

Донька проживає з нею і перебуває на її утриманні. Вона зростає та навчається, її потреби збільшилися, що потребує збільшення коштів на її утримання. Ціни на продукти харчування, одяг, шкільне приладдя постійно збільшуються, тому вона змушена багато затрачати, щоб забезпечити себе та доньку самим необхідним, не кажучи про розвиток особливих здібностей дитини. Власного житла не має, тому проживає з батьками у їх будинку.

У зв'язку з тим, що хворіє та має інвалідність, вона не має можливості працювати, щоб якимось чином покращити своє матеріальне становище. Вона отримує соціальну допомогу, однак цих коштів не вистачає для забезпечення доньки та себе належним чином.

Їй відомо, що відповідач працює, за що отримує заробіток. Також їй відомо про наявність у нього інших утриманців, однак вважає за необхідне змінити попередній розмір аліментів і вважає, що відповідач має сплачувати аліменти на утримання доньки у розмірі не меншому 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку.

Оскільки відповідач працює нерегулярно, має мінливий дохід, бажає стягувати аліменти в твердій грошовій сумі.

Також, враховуючи те, що за рішенням суду від 20.03.2008 р. у справі № 2-196/2008 утворилася заборгованість у розмірі 6200 грн., що бажає її стягнути з відповідача.

Просить змінити розмір аліментів, присуджених рішенням Тиврівського районного суду Вінницької області від 20.03.2008 р. у справі № 2-196/2008 і стягувати з ОСОБА_3 на її користь аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 800 грн. щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили до її повноліття.

Стягнути з ОСОБА_3 на її користь заборгованість аліментами в розмірі 6200 грн.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 позовні вимоги уточнила, просить змінити розмір аліментів, що стягуються на підставі рішення Тиврівського районного суду від 20.03.2008 року з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, змінити, стягуючи з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_4, аліменти у сумі 800 грн. щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили і до повноліття дитини. Виконавчий лист у справі №2-196/2008 р. після завершення його приєднання до справи.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання двічі не зявився, хоч про слухання справи повідомлений своєчасно, заяви про відкладення розгляду справи, про слухання справи у його відсутності до суду не надходило.

Відповідно до ч.2 ст.77 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобовязані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не зявились в судове засідання без поважних причин.

Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України.

Суд, вислухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, вважає за можливе позов задоволити, виходячи з наступного.

Відповідно до чч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ч.1 ст.11 Закону України Про охорону дитинства від 26.04.2001 р. батько і мати мають рівні права та обовязки щодо своїх дітей.

Прожитковий мінімум для дітей віком від 6 років на даний час становить 1689 грн. на місяць (ст.7 Закону України Про Державний бюджет України на 2017 рік від 21.12.2016 року N1801-VІІI).

Відповідно до ст.180 СК України відповідач також зобовязаний утримувати свою неповнолітню дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них.

Сторони перебували у шлюбі, мають доньку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, що стверджується свідоцтвом про її народження (а.с.2).

Рішенням Тиврівського районного суду від 20.03.2008 р. у справі № 2-196/2008 р. (а.с.3) було змінено розмір стягнення аліментів і присуджено стягувати з відповідача на утримання доньки ОСОБА_4 аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 250 грн. щомісячно до її повноліття.

Позивачка ОСОБА_2 хворіє та має інвалідність (а.с.8), тому не має можливості працювати, щоб якимось чином покращити своє матеріальне становище, вона отримує соціальну допомогу (а.с.7), яка складає близько 1800 грн., однак цих коштів не вистачає для забезпечення доньки та себе належним чином. Власного житла ОСОБА_2 не має, проживає з батьками у їх будинку, що стверджується актом обстеження матеріально-побутових умов від 04.10.2016 р. (а.с.5).

Донька проживає з нею і практично перебуває на її утриманні, відповідач сплачує аліменти нерегулярно і не в повному обсязі, з березня 2015 р. до жовтня 2016 р. жодних виплат не здійснював, що стверджується розрахунком заборгованості (а.с.4) станом на 01.11.2016 р. становить 6200 грн.

ОСОБА_5 ОСОБА_4 зростає та навчається, її потреби збільшилися, що потребує збільшення коштів на її утримання, ціни на продукти харчування, одяг, шкільне приладдя постійно збільшуються, тому позивачка змушена багато затрачати, щоб забезпечити себе та доньку самим необхідним, не кажучи про розвиток особливих здібностей дитини.

Відповідач ОСОБА_3 працездатний, працює, отримує достатній дохід, хоч він є мінливим, а тому спроможний сплачувати більшу суму аліментів на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3

За таких обставин суд вважає, що вбачаються підстави для зміни розміру аліментів, і визначення у сумі 800 грн. щомісячно, що становить менше половини прожиткового мінімуму для дитини від шести років.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 212- 215, 223-226, ЦПК України, ст.ст.180-182, 184, 192 СК України,

вирішив:

Позов задоволити.

Розмір аліментів, що стягуються на підставі рішення Тиврівського районного суду від 20.03.2008 року з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, змінити, стягуючи з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, аліменти у сумі 800 (вісімсот) грн. щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили і до повноліття дитини.

Виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у сумі 250 грн. щомісячно, виданий на підставі рішення Тиврівського районного суду від 20.03.2008 р., повернути для приєднання до справи після завершення його виконання.

Стягнути з ОСОБА_3 в прибуток держави судовий збір в сумі 640 (шістсот сорок) грн.

Заочне рішення може бути переглянуто Тиврівським районним судом Вінницької області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку до Апеляційного суду Вінницької області через Тиврівський районний суд шляхом подання апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана до Апеляційного суду Вінницької області через Тиврівський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Ратушняк І. О.