АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 552/2955/16-ц Номер провадження 22-ц/786/201/17Головуючий у 1-й інстанції Турченко Т. В. Доповідач ап. інст. Хіль Л. М.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 лютого 2017 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області у складі:

Головуючого судді: Хіль Л.М.,

Суддів: Кузнєцової О.Ю., Лобова О.А.,

за участю секретаря: Колодюк О.П.,

за участю: представника апелянта - ОСОБА_2, представника позивача (відповідача за зустрічним позовом) - ОСОБА_3,

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_4 та її представника за довіреністю ОСОБА_2 на рішення Київського районного суду м. Полтави від 01 грудня 2016 року по справі за позовом Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства «Полтаватеплоенерго» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за послуги теплопостачання та зустрічною позовною заявою ОСОБА_4 до Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства «Полтаватеплоенерго» про визнання кредитора спадкодавця таким, що втратив право вимоги до спадкоємця за боргами спадкодавця.

в с т а н о в и л а:

У червні 2016 року позивач ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_5 та ОСОБА_6, прохаючи суд стягнути з відповідачів на користь підприємства заборгованість за надані послуги теплопостачання за період з 01.03.2008 року по 01.05.2016 року в сумі 12874 грн. 87 коп., індекс інфляції за період з 01.05.2008 року по 01.05.2016 року в сумі 6145 грн. 10 коп. та 3% річних в сумі 1059 грн. 44 коп. Загальна сума заборгованості з урахуванням індексу інфляції та 3% річних становить 20079 грн. 41 коп.

В ході підготовки справи до розгляду судом першої інстанції було встановлено, що ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_4, ОСОБА_6 померла ІНФОРМАЦІЯ_5. Спадщину після померлої ОСОБА_6 прийняла її донька - ОСОБА_4.

Ухвалою Київського районного суду м.Полтави від 07.09.2016 року було замінено відповідачів по справі ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на належного відповідача - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

07 вересня 2016 року ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» звернулось в суд з позовом до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за послуги теплопостачання, прохаючи суд стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за надані послуги теплопостачання за період з 01.03.2008 року по 01.05.2016 року в сумі 12874 грн. 87 коп., індекс інфляції за період з 01.05.2008 року по 01.05.2016 року в сумі 6145 грн. 10 коп. та 3% річних в сумі 1059 грн. 44 коп. Загальна сума заборгованості з урахуванням індексу інфляції та 3% річних становить 20079 грн. 41 коп.

20 жовтня 2016 року ОСОБА_4 звернулась в суд з позовом до ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» про визнання кредитора спадкодавця таким, що втратив право вимоги до спадкоємця за боргами спадкодавця. Просила суд визнати ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго», як кредитора спадкодавців таким, що втратив права вимоги до спадкоємця за боргами спадкодавця, задовольнивши зустрічний позов.

Рішенням Київського районного суду м. Полтави від 01 грудня 2016 року позов ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за послуги теплопостачання задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» заборгованість за надані послуги теплопостачання з 06.10.2009 року по 01.05.2016 року в сумі 12405 грн. 09 коп., індекс інфляції з 06.10.2009 року по 01.05.2016 року в сумі 5522 грн. 89 коп., 3% річних за період з 06.10.2009 року по 01.05.2016 року в сумі 598 грн. 29 коп. та судовий збір в сумі 689 грн., а всього 19215 грн. 27 коп.

В задоволенні зустрічної позовної заяви ОСОБА_4 до ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» про визнання кредитора спадкодавця таким, що втратив право вимоги до спадкоємця за боргами спадкодавця відмовлено за безпідставністю.

Не погодившись із вищевказаним рішенням щодо часткового задоволення первісного позову і відмови у задоволенні зустрічного позову, його в апеляційному порядку оскаржила ОСОБА_4, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального та процесуального права, прохала його скасувати та ухвалити нове рішення, яким її позовні вимоги за зустрічним позовом задовольнити й відмовити у задоволенні первісного позову ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» у повному обсязі.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення місцевого суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що скарга підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступного.

Згідно з ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ч. 1 ст. 303 ЦПК України, під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

З огляду на вищевикладену норму, колегія суддів переглядає рішення суду першої інстанції щодо часткового задоволення первісного позову ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» та відмови у задоволенні зустрічного позову ОСОБА_4

Згідно з нормою п. 2 ч. 1 ст. 307 ЦПК України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове рішення по суті позовних вимог.

За змістом п. 3 та п. 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України, підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є, зокрема, порушення або неправильне застосування норм матеріального та процесуального права та невідповідність висновків суду обставинам справи.

Згідно з нормою ст. 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до норми ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності.

Згідно з нормою ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_6 та ОСОБА_5 зареєстровані власниками квартири АДРЕСА_1.

24 жовтня 2005 року між ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» та ОСОБА_5 було укладено договір про надання послуг теплопостачання, за яким підприємство зобов`язалось надати споживачеві (наймачеві, власник квартири) та членам його сім`ї, а також іншим особам, які фактично проживають у квартирі, послуги з теплопостачання, а споживач зобов`язується своєчасно здійснювати оплату за спожиті послуги на умовах цього договору. Суб`єктами користування послугами є 2 мешканці, площа квартири, що опалюється - 43,4 м.кв. Розрахунковий період оплати послуг - один календарний місяць. Термін внесення платежів - не пізніше ніж 10 числа наступного за розрахунковим місяця. Згідно з п.п. 9.1 - 9.3 договір діє з 24.10.2005 року до 24.10.2007 року, якщо за місяць до закінчення терміну дії договору жодна із сторін не висловила наміру змінити, доповнити або розірвати договір, він продовжується на наступний рік; договір вважається розірваним достроково у разі зміни споживача або переходу права власності на квартиру до іншої особи, якій надаються послуги з централізованого теплопостачання (а.с. 12).

ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_5 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 (а.с.29).

Отже, договір від 24.10.2005 року слід вважати розірваним з 04.03.2008 року у відповідності до п. 9.3 Договору.

Відомостей про раніше дострокове розірвання договору матеріали справи не містять, так само, як і не містять відомостей про укладення договорів з іншими споживачами за вказаною адресою.

З інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, що сформована 10.10.2016 року вбачається, що ? частина квартири АДРЕСА_1 згідно з свідоцтвом про право власності, б/н від 13.05.1996 року, належить ОСОБА_6, а інша ? частина - ОСОБА_5.

Вказані відомості були внесені до реєстру вже після смерті ОСОБА_5 - 08.05.2009 року (а.с. 109).

У матеріалах справи міститься заява ОСОБА_6 до приватного нотаріуса про те, що їй відомо, що після смерті її чоловіка ОСОБА_5 залишилось спадкове майно, яке складається у тому числі з кв. № 33, що знаходиться у АДРЕСА_1, вказавши, що цією заявою вона приймає всю спадщину після його смерті (а.с. 41).

Згідно з довідкою, виданою ПП «ЖЕК-1» ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрована у АДРЕСА_1, проживала разом з померлим чоловіком ОСОБА_5 та знаходилась на його утриманні до дня його смерті (а.с. 42).

Згідно з нормою ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Нормою ст. 1218 ЦК України встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до норм ч.ч. 1-3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

З огляду на викладені встановлені факти та норми права, колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції про те, що померла ОСОБА_6 прийняла спадщину за своїм померлим чоловіком - ОСОБА_5, у тому числі й нерухоме майно - ? частину квартиру у якій продовжувала споживати послуги, які надавались ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго». Як вже зазначалось вище, інша ? частина квартири належала самій ОСОБА_6

Разом з тим, колегія суддів вважає хибними доводи апеляційної скарги про часткове прийняття ОСОБА_6 спадщини після свого померлого чоловіка, а саме тільки у вигляді грошових коштів, без нерухомого майна, адже норми ст. ст. 1218 та 1268 ЦК України передбачають неможливість поставлення факту прийняття спадщини у залежність від настання або ненастання якої-небудь умови, рівно як і не допускається часткове прийняття спадщини з відмовою від прийняття від тієї її частини, що залишилась.

ІНФОРМАЦІЯ_5 померла ОСОБА_6, що підтверджується свідоцтвом про смерть Серії НОМЕР_2 (а.с.28).

У матеріалах справи міститься заява ОСОБА_4, яка є дочкою покійної ОСОБА_6, яка зазначає про прийняття нею спадкового майна (а.с. 49).

З огляду на викладені норми та встановлені фактичні обставини справи, не знайшли свого підтвердження доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_4 не успадковувала АДРЕСА_1.

Разом з тим, матеріалами справи знайшли своє підтвердження інші доводи апелянта, на які суд першої інстанції уваги не звернув та ухвалив помилкове рішення про часткове задоволення первісного позову ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» та відмову у задоволенні зустрічного позову ОСОБА_4

Відповідно до вимог ст. 162 ЖК України, плата за користування жилим приміщенням в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, встановлюється угодою сторін. Плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Строки внесення квартирної плати і плати за комунальні послуги визначаються угодою сторін.

Згідно з нормою ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24 червня 2004 р. (в редакції за станом на день виникнення правовідносин), комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи у забезпеченні холодною та гарячою водою, водовідведенням, газо- та електропостачанням, опаленням, а також вивезення побутових відходів у порядку, встановленому законодавством.

Відповідно до п.5 ч.3 ст. 20 Закону, споживач зобов'язаний сплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_8, яка є єдиною спадкоємицею після смерті матері - ОСОБА_6, є володілецею квартири АДРЕСА_1 та споживачем послуг з теплопостачання з 05.10.2009 року (день відкриття спадщини), доказів протилежного ОСОБА_2 надано не було. Та обставина, що особа у встановленому законом порядку не оформила (не надала доказів оформлення) право власності на вказану квартиру, не є тією обставиною, яка звільняє особу від сплати комунальних послуг.

Разом з тим, з позовними вимогами про стягнення заборгованості до суду ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» звернувся 06.06.2016 року, вказавши відповідачами ОСОБА_5 та ОСОБА_6 після відмови у видачі судового наказу за заявою, поданою до суду 30.03.2016 року.

Як вбачається з вимог 1281 ЦК України, спадкоємці зобов'язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги. Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги. Кредитор спадкодавця, який не пред'явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги.

У своїх письмових запереченнях на зустрічну позовну заяву ОСОБА_4, представник ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» зазначає, що лише 24.06.2016 року позивачу стало відомо, що ОСОБА_5 та ОСОБА_6 померли. Одночасно позивачу за первісним позовом стало відомо, що майно, яке залишилось після смерті осіб, перейшло у власність ОСОБА_4 (а.с. 124-127).

Натомість, апелянт, заперечуючи вищевикладене, в апеляційній скарзі зазначила, що з розрахунку заборгованості (а.с. 4-6, 66-68) вбачається, ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» знало про відкриття спадщини, оскільки він, разом із дружиною - ОСОБА_6, в силу їх статусу пільговиків, до моменту смерті ОСОБА_5 - ІНФОРМАЦІЯ_4, користувалися 100-відсотковою пільгою, як інваліди та ветерани війни, відповідно. Це підтверджується як першими рядками розрахунку заборгованості (нарахування грошових виплат починається саме з ІНФОРМАЦІЯ_4, так і відповідними документами, які надавали спадкодавцям право на пільги, а саме: Посвідчення учасника війниОСОБА_6 серії НОМЕР_3 від 13.11.2000 року (а.с. 108). Отже, вважає, що нараховуючи кошти з урахуванням 50-відсоткової пільги на одну особу, працівники ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» знали про відкриття спадщини після смерті ОСОБА_5, та скасування 100-відсоткової пільги на двох осіб.

Посилаючись на усні пояснення представника ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго», надані ним у судовому засіданні, що відбулось 15.11.2016 року у суді першої інстанції щодо того, що після смерті як ОСОБА_5, так і ОСОБА_6, Управління праці та соціального захисту виконавчого комітету Київської районної у м. Полтаві ради письмово повідомляло про смерть обох, як пільговиків про сплату комунальних послуг, саме тому ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» й перестало нараховувати сплату за його послуги за пільговими тарифами, апелянт прохав задовольнити зустрічний позов ОСОБА_4 у повному обсязі, визнавши ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго», як кредитора спадкодавців - ОСОБА_5 та ОСОБА_6, таким, що втратив право вимоги до спадкоємця - ОСОБА_4 за боргами спадкодавців.

Дослідивши матеріали справи, зокрема й звукозапис судового засідання суду першої інстанції, колегія суддів дійшла до висновку про доведеність тверджень апелянта у вказаній частині, з огляду на що, рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні зустрічного позову ОСОБА_4 підлягає до скасування, з ухваленням нового про задоволення вказаного позову, адже ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» дійсно було пропущено шестимісячний строк від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини на пред'явлення своїх вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину.

Отже, позовна вимога ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» про стягнення з ОСОБА_4 заборгованості за період з 01.03.2008 року по 05.10.2009 року не підлягає до задоволення саме з цієї підстави. А зустрічна позовна вимога щодо визнання ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго», як кредитора спадкодавця ОСОБА_6, таким, що втратив права вимоги до спадкоємця - ОСОБА_4, за боргами спадкодавця з 01.03.2008 року по 05.10.2009 року (день смерті, час відкриття спадщини), є такою, що підлягає до часткового задоволення.

Разом з тим, судом першої інстанції вірно обраховано суму боргу, яка має бути стягнута з ОСОБА_4 з наступного дня після відкриття спадщини - 06.10.2009 року.

Так, за станом на день відкриття спадщини по вказаній квартирі значиться заборгованість у розмірі 12405 грн. 09 коп. Жодних належних та допустимих доказів, у розумінні ст. 57-59 ЦПК України, сплати заборгованості за вказаний період ОСОБА_4 не надано.

Так само, судом першої інстанції було вірно обраховано суму індексу інфляції з 06.10.2009 року по 01.05.2016 року - 5522 грн. 89 коп., 3% річних за вказаний період з 06.10.2009 року по 01.05.2016 року в сумі 598 грн. 29 коп. та судовий збір в сумі 689 грн., а всього 19215 грн. 27 коп.

У зв`язку із частковим задоволенням колегією суддів зустрічної позовної вимоги ОСОБА_4, у відповідності до норми ч. 1 ст. 88 ЦПК України, з відповідача за зустрічним позовом ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» підлягає до стягнення судовий збір у сумі 183 грн. 73 коп.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 303-304, 307 ч.1 п.2, 309 ч.1 п.п. 3,4, 313, 314 ч.2, 316 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 та її представника за довіреністю ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Київського районного суду м. Полтави від 01 грудня 2016 року скасувати.

Позовні вимоги Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства «Полтаватеплоенерго» задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства «Полтаватеплоенерго» заборгованість за надані послуги теплопостачання з 06.10.2009 року по 01.05.2016 року в сумі 12405 грн. 09 коп., індекс інфляції з 06.10.2009 року по 01.05.2016 року в сумі 5522 грн. 89 коп., 3% річних за період з 06.10.2009 року по 01.05.2016 року в сумі 598 грн. 29 коп. та судовий збір в сумі 689 грн., а всього 19215 грн. 27 коп.

В іншій частині вимог Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства «Полтаватеплоенерго» відмовити.

Позовні вимоги ОСОБА_4 задовольнити частково.

Визнати Полтавське обласне комунальне виробниче підприємство теплового господарства «Полтаватеплоенерго», як кредитора спадкодавця ОСОБА_6, таким, що втратив право вимоги до спадкоємця - ОСОБА_4, за боргами спадкодавця зі сплати за послуги теплопостачання за період 01.03.2008 року по 05.10.2009 року.

В іншій частині позовні вимоги ОСОБА_4 залишити без задоволення.

Стягнути з Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства «Полтаватеплоенерго» на користь ОСОБА_4 сплачений судовий 183 грн. 73 коп.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржено протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий у справі: Л.М. Хіль

Судді: О.Ю. Кузнєцова

О.А. Лобов

З оригіналом згідно: Л.М. Хіль