Провадження №2з/201/235/2017
У Х В А Л А

ПРО ВІДМОВУ У ЗАБЕЗПЕЧЕННІ ПОЗОВУ

12 вересня 2017р. суддя Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська Ткаченко Н.В., розглянувши матеріали заяви представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 про вжиття заходів забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення боргу,

ВСТАНОВИЛА:

01.08.2017р. в провадження Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська надійшла вищевказана позовна заява.

Одночасно, 01.08.2017р. до суду надійшла заява представника позивачки адвоката ОСОБА_2 (діє на підставі договору про надання правової допомоги від 20.03.2017р.) про вжиття заходів забезпечення позову, в якій він просить забезпечити позовну заяву шляхом накладення арешту на належне відповідачці домоволодіння, а саме: будинок № 10-А по вул. Армійській в м. Дніпрі, посилаючись на те, що, існує ймовірність невиконання судового рішення по справі, оскільки відповідачка уникає від повернення суми боргу

Провадження по справі відкрито ухвалою судді Ткаченко Н.В. від 12.09.2017р.

Ознайомившись із заявою представника позивачки про вжиття заходів забезпечення позову, вважаю за можливе в її задоволені відмовити з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 151 ЦПК України, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову.

Згідно ст. 152 ЦПК України позов забезпечується зокрема накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб.

Відповідно до ч. 3 ст. 152 ЦПК України, види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до роз'яснень п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006р. «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», єдиною підставою для забезпечення позову є відповідне клопотання у формі мотивованої заяви будь-якої з осіб, котрі беруть участь у справі, а п. 4 вказаної Постанови, передбачено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір і існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

Відповідно до ч. 2 ст. 151 ЦПК України, у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: 1) причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов; 2) вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; 3) інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Арешт майна передбачає фактичну заборону власникові володіти, користуватися або розпоряджатися належним на праві власності майном, що по суті своїй є порушенням права власності відповідачки.

В обґрунтування необхідності вжиття заходів забезпечення позову, шляхом накладення арешту на належне відповідачці домоволодіння, представник позивачки посилається на те, що існує ймовірність невиконання судового рішення по справі. Проте, на підтвердження наявності ризиків відчуження майна відповідачкою, представником позивачки жодних доказів суду надано не було.

Як вбачається з інформаційної довідки з Державних реєстрів речових прав, нерухоме майно - домоволодіння, що розташоване за адресою: м. Дніпро, вул. Армійська, 10а належить відповідачці на праві власності, і є предметом іпотеки, а іпотекодержателем є АКБСР «Укрсоцбанк». Таким чином, накладення арешту на майно відповідачки, яке перебуває в іпотеці може призвести до порушення прав третьої особи банку, який не є стороною у даній справі.

З урахуванням вищевикладеного, приходжу до висновку про відсутність підстав для задоволення заяви представника позивачки про вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно, що належить відповідачці, з огляду на те, що накладення арешту порушить як права самої відповідачки на користування належним їй на праві власності майном, так і права третьої особи іпотекодержателя АКБСР «Укрсоцбанк», який має переважне право для задоволення вимог за рахунок нерухомого майна, у разі наявності у відповідачки заборгованості.

Таким чином, в задоволені заяви представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 про вжиття заходів забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення боргу слід відмовити.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 317 ЦК України, ст.ст. 151, 152, 210, 293 ЦПК України, суд,

УХВАЛИЛА :

В задоволені заяви представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 про вжиття заходів забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення боргувідмовити.

Ухвала може бути оскаржена протягом пяти днів шляхом подачі апеляційної скарги до апеляційного суду Дніпропетровської області через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська.

Суддя: Н.В.Ткаченко