РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 вересня 2017 року Херсонський міський суд Херсонської області у складі:

головуючого-судді Прохоренко В.В.,

секретар Тихоша Л.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа - відділ державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Херсоні, про стягнення неустойки (пені) у зв'язку з несплатою аліментів,

встановив:

Позивач звернулася до суду з вищевказаним позовом, в якому свої позовні вимоги обґрунтувала тим, що за виконавчим листом виданим Суворовським районним судом м. Херсона від 11.03.2002 року з ОСОБА_2 стягнуті аліменти на користь позивача на утримання дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі ? частини від усіх видів заробітку щомісячно, починаючи з 14.02.2001 року та до повноліття дитини. Дочка проживає разом із позивачем та знаходиться на її утриманні. З березня 2002 року відповідачем не сплачуються аліменти. Дитина з 2006 року стоїть на обліку в КЗ «Херсонська дитяча обласна клінічна лікарня» з діагнозом бронхіальна астма та потребує щорічного оздоровлення та лікування. Згідно довідки-розрахунку по аліментам ОСОБА_2 станом на 01.10.2015 року має борг по аліментах у розмірі 49058,65 грн., яка виникла з 15.03.2002 року. Згідно розрахунку загальна сума пені за заборгованість зі сплати аліментів складає 14 832,12 грн. На теперішній час позивач опинилась у скрутному матеріальному становищі, вважає, що відповідач не виконує рішення із власної вини. Просить стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 неустойку (пеню) у зв'язку з несплатою аліментів у розмірі 14 832,12 грн. з березня 2002 року по липень 2015 року.

В судове засідання позивач не з'явилась, надала повноваження представнику.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити з підстав зазначених в позові.

Відповідач у судове засідання не з'явився, надав повноваження представнику.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти позову, зазначив, що відповідач не сплачував аліменти, оскільки позивач відмовилась їх отримувати і лише в серпні 2015 року виявила бажання отримання аліментів, у зв'язку з чим він в добровільному порядку перераховував кошти позивачу. Окрім того, просив врахувати майновий стан відповіла, який має на утриманні дружину та малолітню дитину, 2010 року народження, а також перебуває на обліку в центрі зайнятості.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини та відповідні їх правовідносини.

Сторони по справі є батьками неповнолітньої ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, про що свідчить актовий запис № 288, зроблений міським відділом реєстрації актів цивільного стану Херсонського обласного управління юстиції 21.03.2000 року.

З дублікату виконавчого листа, виданого Суворовським районним судом м. Херсона 31.08.2015 року, вбачається, що рішенням Суворовського районного суду м. Херсона від 11.03.2002 року стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку щомісячно, починаючи з 14.02.2001 року та до повноліття дитини.

З довідки № 186 від 23.11.2015 року, виданої головою квартального комітету № 20, вбачається що за адресою: АДРЕСА_1, проживає ОСОБА_1 разом з дочкою ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3.

На підставі виконавчого листа, виданого Суворовським районним судом м. Херсона, відділом державної виконавчої служби відкрито виконавче провадження.

З довідки - розрахунку заборгованості по аліментах, виданої старшим державним виконавцем Суворовського районного відділу державної виконавчої служби у м. Херсоні 16.11.2015 року, вбачається, що станом на 01.10.2015 року ОСОБА_2 має заборгованість по сплаті аліментів у розмірі 49058,65 грн., яка виникла з березня 2002 року.

Постановою старшого державного виконавця Суворовського районного відділу державної виконавчої служби у м. Херсоні від 22.10.2015 року, на підставі п. 10 ч.1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження», закінчено виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2-2110, виданого 12.03.2002 року Суворовським районним судом м. Херсона, оскільки фактичне місце проживання боржника є АДРЕСА_2, що є територією ВДВС Дніпровського РУЮ у м. Херсоні.

З повідомлення Херсонського відділення поліції Головного управління національної поліції України в Херсонській області, вбачається, що від 23.07.2015 року до ЄРДР № 0004250 внесено відомості за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України.

Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину.

Згідно із ч. 1 ст. 20 СK до вимог, що випливають із сімейних відносин, позовна давність не застосовується, крім випадків, передбачених ч. 2 ст. 72, ч. 2 ст. 129, ч. 3 ст. 138, ч. 3 ст. 139 цього Kодексу, а тому на правовідносини, які регулюються ст. 196 СK, не поширюється дія норм ЦK про позовну давність.

Відповідно до ч. 1 ст. 196 СК та роз'яснень Пленуму Верховного Суду України, викладених у п. 22 постанови від 15 травня 2006 р. N 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів.

Відповідно до ст.196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

Розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів.

З урахуванням правової природи пені, як дієвого стимулу належного виконання обов'язку та виходячи з того, що аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісячно, за змістом статті 196 СК України пеня нараховується на суму заборгованості за той місяць, за який не сплачено аліменти.

При цьому сума заборгованості зі сплати аліментів за попередні місяці не додається до заборгованості за наступні місяці, а кількість днів прострочення обчислюється виходячи з того місяця, в якому аліменти не сплачувались.

Тобто неустойка (пеня) за один місяць обчислюється так: заборгованість зі сплати аліментів за місяць помножена на 1% пені і помножена на кількість днів місяця, в якому виникла заборгованість. Загальна сума неустойки (пені) визначається шляхом додавання нарахованої пені за кожен з прострочених платежів (за кожен місяць).

Така правова позиція Верховного Суду України викладена в справах № 6-1477цс15,№6-2589цс15,№6-1554цс16 від 03.02.2016 року, від 16.03.2016, від 02.11. 2016року, яка є обов'язковою для суду в частині застосування норм матеріального права в подібних правовідносинах.

Згідно до розрахунку заборгованості наданого позивачем, із яким погоджується суд, неустойка за прострочення сплати аліментів за період із березня 2002року по липень 2015року становить 14 832, 12 грн., яка підлягає стягненню з відповідача.

ОСОБА_2 та його представник не оспорювали суму нарахованої неустойки, жодного доказу на підтвердження складного матеріального та сімейного стану боржника не надали, окрім знаходження на його утриманні малолітнього сина 2010 року народження, тому суд не вбачає підстав для зменшення розміру неустойки, зважаючи, що заборгованість зі сплати аліментів виникла у боржника з 2002 року.

При цьому, суд вважає безпідставними посилання відповідача, як на підставу для зменшення розміру неустойки на відмову стягувача від отримання аліментів та неможливості платника аліментів протягом тривалого періоду часу працевлаштуватися, оскільки обставина щодо відмови позивача від отримання аліментів нею не визнається, а належних та допустимих доказів на підтвердження зазначених обставин, у тому числі неможливості протягом більш ніж десяти років працевлаштуватися відповідачем не надано.

Окрім того, відповідно до частини 1,2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Верховною Радою України 27 лютого 1991року та набула чинності для України 27 вересня 1991року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

За таких обставин, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог із наведених вище підстав.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 640,00 грн.

На підставі викладеного, ст.ст. 20 180, 196 СК України, керуючись ст.ст. 10,57-60, 88, 212-215, 218 ЦПК України, суд,

вирішив:

Позов ОСОБА_1 задовольнити

Стягнути ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 неустойку (пеню) у зв'язку з несплатою аліментів за період березня 2002 року по липень 2015 року 14 832,12 грн.

Стягнути ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір у розмірі 640,00 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Херсонської області через Херсонський міський суд Херсонської області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя В.В. Прохоренко