Справа № 214/6170/16-ц
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
08 лютого 2017 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:
головуючого - судді Євтушенка О.І.,
за участю: секретаря судового засідання - Бєлікової О.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі цивільну справу за позовом ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «АКЦЕНТ-БАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -
Представник позивача звернувся до суду з позовом 31.10.2016 року, в якому просив суд стягнути з відповідача ОСОБА_1 на користь ПАТ «АКЦЕНТ-БАНК» заборгованість за кредитним договором б/н від 21.10.2013 року станом на 19.10.2016 року в загальному розмірі 14 065,58 грн., яка складається із заборгованості: за кредитом - 299,39 грн., по процентам за користування кредитом - 9720,21 грн., за пенею та комісією - 2900 грн., а також штрафів відповідно до п.8.6 Умов та правил надання банківських послуг - 500 грн. фіксована частина, 645,98 грн. - процентна складова; стягнути з відповідача витрати по сплаті судового збору.
В обґрунтування пред'явлених вимог вказав, що 21.10.2013 року між ПАТ «АКЦЕНТ-БАНК» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір, за яким позичальник отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту в розмірі 300 грн. зі сплатою відсотків за користування ним в розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості з кінцевим терміном повернення по строку дії картки. Свої зобов'язання банк виконав, натомість відповідач покладені на неї обов'язки не виконувала, в результаті чого станом на 19.10.2016 року має заборгованість в розмірі 14 065,58 грн., яку представник позивача просить суд стягнути з ОСОБА_1 в примусовому порядку.
Представник позивача в судове засідання не з'явився, однак подав клопотання про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав, не заперечував проти ухвалення заочного рішення.
Відповідач ОСОБА_1 не з'явилася в судове засідання, повідомлена належним чином, причини її неявки суду не відомі. За даних обставин, з урахуванням згоди позивача, суд вважає за можливе ухвалити по справі заочне рішення на підставі наявних у справі доказів в силу ст.224 ЦПК України.
Суд, дослідивши письмові докази по справі, надавши їм оцінку в сукупності, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що 21.10.2013 року між ПАТ «АКЦЕНТ-БАНК» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір шляхом підписання Анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в «А-БАНК», яка по своїй суті є договором приєднання в розумінні ч.1 ст. 634 ЦК України (а.с.5, 7-9).
Згідно довідки про тарифи банку (а.с.6), ОСОБА_1 отримала кредит у вигляді відновлювальної кредитної лінії в кінцево визначеному розмірі 300 грн. зі сплатою відсотків за користування ним в розмірі 30 % річних (за базовою ставкою 2,5 % в місяць).
Крім того, за користування кредитом позичальник сплачує банку проценти за пільговою відсотковою ставкою 0,01% річних в межах встановленого пільгового періоду 55 днів за кожною платіжною операцією (п.5.1.4 Правил, а.с.8-зворот).
Погашення кредиту здійснюється позичальником шляхом поповнення картки через внесення на неї коштів в готівковому чи безготівковому порядку та зарахування їх банком на картковий рахунок позичальника, а також шляхом договірного списання коштів з інших рахунків клієнта на підставі договору (п.5.2 Правил, а.с.8-зворот).
У випадку несвоєчасного виконання боргових зобов'язань, позичальник сплачує проценти за підвищеною відсотковою ставкою або додаткову комісію (п.5.5.1 Правил), а у випадку порушення ним строків платежів за будь-яким із грошових зобов'язань більш ніж на 120 днів, клієнт зобов'язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. + 5 % від суми заборгованості (п.8.6 Умов надання банківських послуг, а.с.8).
Згідно ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит, сплатити проценти.
В силу ст.ст.525, 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, одностороння відмова від його виконання не допускається.
Банк свої зобов'язання за кредитним договором від 21.10.2013 року перед ОСОБА_1 виконав належним чином, надавши відповідачу кредит в обумовленому розмірі. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що правовідносини, які склалися між сторонами, є грошовим зобов'язанням, у якому на боржників покладено цивільно-правовий обов'язок з повернення отриманих кредитних коштів, якому відповідає право кредитора вимагати їх повернення (ч.1 ст.509 ЦК України).
В порушення умов договору ОСОБА_1 свої зобов'язання не виконувала, сплативши востаннє 21.12.2012 року - 55 грн. в рахунок повернення кредиту, в результаті чого станом на 19.10.2016 року утворилась заборгованість за кредитом - 299,39 грн., по процентам за користування кредитом - 9720,21 грн., яку суд вважає доведеною розрахунком заборгованості (а.с.3-4), у зв'язку з чим вона підлягає стягненню з відповідача на користь банку.
Імперативним приписом ст.625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним зобов'язання.
Згідно ст.1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму. У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки встановлені договором або законом (ч.1 ст.611 ЦК України).
Виходячи зі змісту ст.ст.546,548,549 ЦК України, виконання зобов'язання може забезпечуватися відповідно до вимог закону або умов договору, зокрема, неустойкою, яку боржник повинен сплатити в разі порушення зобов'язання.
З огляду на істотність порушення відповідачем строків платежів по грошовим зобов'язанням більш ніж на 120 днів, з урахуванням визначеного умовами кредитування розміру штрафу як спеціального заходу захисту майнових інтересів кредитора, суд приходить до висновку про обґрунтованість та правомірність нарахування позивачем штрафу відповідно до п.8.6 Умов та правил надання банківських послуг в сумі 500 грн. - фіксована частина та 645,98 грн. - процентна складова, позовні вимоги про стягнення якого також підлягають задоволенню.
Вирішуючи вимогу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості по пені та комісії, нарахованим сумарно в розмірі 2900 грн., суд виходить з наступного.
Відповідно до ч.3 ст.509 ЦК України, зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.
Згідно ч.1 ст.14 ЦК України цивільні обов'язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст.628 ЦК України).
Із системного аналізу норм суд дійшов висновку, що при здійсненні кредитних нарахувань, включених до кредитної заборгованості, банк повинен суворо дотримуватися умов, встановлених договором, у тому числі в частині формулювання назв таких нарахувань, проведенні їх розрахунку, що забезпечує прозорість і однозначність вимог банку.
Згідно п.3.1 Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затверджених постановою Правління Національного Банку України від 10.05.2007 року №168, банки зобов'язані в кредитному договорі або додатку до нього надавати детальний розпис сукупної вартості кредиту з урахуванням процентної ставки за ним, вартості всіх супутніх послуг, а також інших фінансових зобов'язань споживача, у тому числі із зазначенням переліку, розміру і бази розрахунку всіх комісій (тарифів) банку, що пов'язані з наданням, обслуговуванням і погашенням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, здійснення валютно-обмінних операцій, юридичне оформлення тощо.
Так, судом встановлено, що окремим платежем, щомісячний обов'язок по сплаті якого покладений на відповідача за договором є комісія за кредитне обслуговування в розмірі 1 % на залишок заборгованості, непогашеної протягом пільгового періоду (у випадку її наявності). Інші види комісії, передбачені Умовами кредитування (за зняття готівки, за отримання балансу на чек в банкоматах, за безготівковий розрахунок) в аспекті положень п.3 Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту суд розцінює як додаткову плату за розрахунково-касове обслуговування при користуванні кредитними коштами, зняття яких автоматично здійснюється банком безпосередньо в момент видачі готівки шляхом списання з карткового рахунку.
В той же час, ні Умовами кредитування та Правилами надання банківських послуг, ні в пред'явлених позивачем вимогах про стягнення комісії не конкретизовано сплату відповідачем комісії як супутньої послуги банку, що входить до сукупної вартості кредиту, не визначено її розмір, базу розрахунку, натомість будь-яких доказів стосовно тотожності даного платежу з «комісією», яку позивач пред'являє в позові сумарно з пенею, суду не надано, а суд з власної ініціативи позбавлений можливості вирішувати незаявлену позивачем вимогу, зважаючи на положення ч.1 ст.11 ЦПК України та п.3 постанови Верховного Суду України "Про судове рішення у цивільній справі» від 18.12.2009 року №14.
Також суд критично ставиться до заявлення заборгованості по пені сумарно з комісією, оскільки виходячи з природи комісії як складової частини основного зобов'язання, що входить до сукупної вартості кредиту, а пені - як штрафної санкції за порушення виконання зобов'язань, вони не можуть нараховуватись разом, що суперечить їх правовій сутності та меті застосування в рамках кредитно-зобов'язальних правовідносин, тому суд приходить до переконання, що включення позивачем до розрахунку заборгованості сумарно «комісії та пені» не ґрунтується на умовах кредитного договору та вимогах Закону і свідчить про існування неузгодженості між їх умовами та пред'явленими позивачем вимогами.
Відповідно до ч.ч.1,4 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Враховуючи викладене та те, що в розрахунку заборгованості (а.с.3) в графі "Сума комісії та пені (накопичувальним підсумком)" розмір заборгованості визначено2900 грн., натомість в частині розрахунку у визначенні загальних сум (а.с.4-зворот) вона вказана виключно як заборгованість по комісії, що не узгоджується між собою та викликає у суду сумнів в достовірності та належності наданого позивачем розрахунку в цій частині як доказу в обґрунтування цих вимог, тому суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для їх задоволення.
Аналізуючи перелічені вище докази в їх сукупності, встановлення обставин неналежного виконання ОСОБА_1 кредитно-договірних зобов'язань, обґрунтованість розміру заявлених позивачем вимог в частині стягнення заборгованості за кредитним договором від 21.10.2013 року станом на 19.10.2016 року за кредитом - 299,39 грн., по процентам за користування кредитом - 9720,21 грн., а також штрафу, який включає 500 грн. - фіксована частина і 645,98 грн. - процентна складова, суд вважає за необхідне позовні вимоги в цій частині задовольнити та стягнути з відповідача на користь позивача ПАТ «АКЦЕНТ-БАНК» заборгованість в розмірі 11 165,58 грн. (з розрахунку: 299,39 + 9720,21 + 500 + 645,98).
Враховуючи часткове задоволення позовних вимог, згідно ч.1 ст.79, ч.1 ст.88 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача понесені ним та документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору (а.с.18) пропорційно розміру задоволених вимог 79,4 % в розмірі 1094,13 грн.
Керуючись ст. ст.4-10, 11, 15, 60, 74, 79, 88 ч.1, 208 ч.1 п.2, 209, 212-215, 218, 223-229, 294, 296 ЦПК України, суд -
Позовні вимоги ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «АКЦЕНТ-БАНК» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1) на користь ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «АКЦЕНТ-БАНК» заборгованість за кредитним договором б/н від 21.10.2013 року станом на 19.10.2016 року в розмірі 11 165 (одинадцять тисяч сто шістдесят п'ять) грн. 58 коп., яка складається із заборгованості: за кредитом - 299 (двісті дев'яносто дев'ять) грн. 39 коп., по процентам за користування кредитом - 9720 (дев'ять тисяч сімсот двадцять) грн. 21 коп., та штрафу: 500 (п'ятсот) грн. 00 коп. - фіксована частина, 645 (шістсот сорок п'ять) грн. 98 коп. - процентна складова.
Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1) на користь ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «АКЦЕНТ-БАНК» 1094 (одна тисяча дев'яносто чотири) грн. 13 коп. в рахунок відшкодування витрат по сплаті судового збору.
В задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу за письмовою заявою відповідача, оформленою згідно ст.229 ЦПК України, протягом 10 днів з дня отримання його копії. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку.
Суддя Євтушенко О.І.