Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа №348/1759/17

18 вересня 2017 року м. Надвірна

Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області

в складі: головуючої судді Флоряк Д.В.

секретаря - Буратчук О.В.,

з уч. позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Надвірна справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право на житло,-

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 про визнання його таким, що втратив право на користування житловим приміщенням в м. Надвірна, вул. Мазепи, 31/21, Івано-Франківської області, внаслідок того, що тривалий час був відсутній.

Свої вимоги мотивує тим, що 14.07.2012 року вона зареєструвала шлюб з ОСОБА_2 у відділі РАЦС Дніпровського РУЮ у м. Києві, актовий запис №77. Після одруження ОСОБА_2 був зареєстрований у квартирі, яка розташована в м. Надвірна по вул. Мазепи, 31/21 та належала її матері ОСОБА_3 згідно договору купівлі-продажу. Однак подружнє життя з ОСОБА_2 не склалося, а тому відповідач через півроку після одруження покинув її і виїхав в невідомому їй напрямку, після чого жодного разу не появлявся. Згідно рішення Надвірнянського районного суду від 09.11.2015 року їх шлюб було розірвано. 30 вересня 2016 року її мати ОСОБА_3 померла. Після її смерті в установленому законом порядку вона отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом, а саме на квартиру, яка знаходиться в м.Надвірна по вул.Мазепи, 31/21, тобто на даний час вона є належним власником житла. Однак в даній квартирі, окрім неї, зареєстрований і ОСОБА_2, який з 2012 року за місцем своєї реєстрації без поважних

причин не проживає, а фактичне місце його проживання на даний час невідоме. Таким чином вважає, що відповідач ОСОБА_2 не проживає у квартирі без поважних причин більше встановленого законом строку, а тому втратив право на користування даним житлом.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримала з підстав, які викладені в позовній заяві, просить суд задоволити позов, визнати відповідача ОСОБА_2 таким, що втратив право користування жилим приміщенням в квартирі № 21 житлового будинку № 31 по вул.Мазепи в м.Надвірна Івано-Франківської області.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявився з невідомих суду причин, про день та час слухання справи повідомлений завчасно і належним чином, про що свідчить оголошення в засобах масової інформації, про причини неявки чи слухання справи в його відсутність суду заяви не подавав.

Сторони, які беруть участь у справі, зобовязані повідомляти суд про зміну місця свого проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається по останньому відомому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо особа за цією адресою більше не проживає або не знаходиться.

За згоди позивача суд прийшов до висновку про ухвалення рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.

Заслухавши пояснення позивача, свідка, та дослідивши докази, представлені сторонами на виконання вимог ст.60 ЦПК України і які сторони вважають достатніми для обґрунтування і заперечення позовних вимог та зясувавши фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Згідно ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно ст.10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

В судовому засіданні встановлено, що позивач перебувала в шлюбі ОСОБА_2, яким між ними було зареєстровано 14.07.2012 року у відділі РАЦС Дніпровського РУЮ у м. Києві, актовий запис №77. Згідно рішення Надвірнянського районного суду від 09.11.2015 року шлюб між ними розірвано. (а.с.7).

Після реєстрації шлюбу ОСОБА_2 06.11.2012 року був зареєстрований у квартирі, яка розташована в м.Надвірна по вул. Мазепи, 31/21 та належала матері позивачки ОСОБА_3В .

17 травня 2016 року позивач зареєструвала шлюб із ОСОБА_4 у Ватутінському міськвідділі РАЦС ГТУЮ у Черкаській області і змінила своє прізвище із «Чорба» на «Гуля» (а.с.6)

30 вересня 2016 року мати позивачки - ОСОБА_3 померла ( а.с. 8), і після її смерті в установленому законом порядку 02.09.2017 року позивачка ОСОБА_1 отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом, а саме на квартиру, яка знаходиться в м.Надвірна по вул.Мазепи, 31/21.(а.с.12-14)

Однак в даній квартирі окрім позивачки зареєстрований ОСОБА_2, що підтверджується копією буднкової книги(а.с. 15-16)

Також судом достовірно встановлено, що відповідач ОСОБА_2 в 2012, тобто ще до розірвання шлюбу між сторонами, залишив місце проживання в квартирі № 21 житлового будинку № 31 по вул.Мазепи в м.Надвірна Івано-Франківської області і з того часу жодного разу додому не навідувався, на житло не претендував. Факт його відсутності у спірному житлі підтверджено даними актів обстеження умов проживання від 05.04.2017 року, 08.04.2017 року , 29.05.2017 року, 14.06.2017 року,13.07.2017 року , 09.08.2017 року, 04.09.2017 року складених Надвірнянською міською радою (а.с.17-21), а також поясненнями допитаної судом свідка ОСОБА_5

Вирішуючи позов, суд погодився з доводами позивача про те, що вона не може здійснити своє право власності і розпорядитися належним їй майном, так як в належному їй житлі залишився зареєстрованим відповідач ОСОБА_2

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ст. 321 ЦК України, право власності непорушно, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права або обмежений в його здійсненні, власник може бути позбавлений права власності або обмежений в його здійсненні тільки у випадках і в порядку, встановленому законом, примусове відчуження об'єктів права власності може бути застосоване тільки як виняток по мотивах суспільної необхідності на підставах і в порядку, встановленому законом, і за умови попереднього і повного відшкодування їх вартості. Об'єкт права власності (спірний будинок) є житловим приміщенням, тому режим мешкання в нім регулюється нормами Житлового кодексу України.

Згідно ст. 9 ЖК України, ніхто не може бути обмежений в праві користування житловим приміщенням інакше як на підставах і в порядку, передбаченому законом, житлові права охороняються законом, за винятком випадків, коли вони використовуються проти їх призначення або з порушенням прав інших громадян.

Підстави позбавлення члена сімї права користування жилим приміщенням, яке належить громадянинові на праві власності, визначені ст. 405 ЦК України.

Відповідно до ч.2 ст. 405 ЦК України член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Дослідивши всі наявні докази по справі, суд прийшов до переконання, що визнання відповідача таким, що втратив право на користування спірним житлом не завдасть істотної шкоди його інтересам та не порушить його права.

Спірне житло не є власністю відповідача ОСОБА_2 та належить в цілому позивачу по справі ОСОБА_1

Судом встановлено, що понад установлений законом строк відповідач ОСОБА_2 в спірному житлі не мешкає, не отримує кореспонденцію за даною адресою, особистих речей у квартирі не має, згідно ч.1 статті 158 ЖК України договір найму житлового приміщення з власником житла не укладав, участі у витратах по утриманню квартири не приймає, спірним житлом не цікавиться , перепон у користуванні житлом йому ніхто не чинив, з будь-якими вимогами про усунення перешкод в користуванні цим майном в установленому законом порядку не звертався.

Тому, оцінюючи здобуті докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку про задоволення позову.

На підставі наведеного, ст.ст. 15, 16, 317, 321, 383, 386, 391, 405 ЦК України, керуючись ст.ст.88, 209, 213- 216, 218, 224-226 ЦПК України , суд

В И Р І Ш И В :

Позов задоволити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 таким, що втратив право користування жиловим приміщенням - в квартирі № 21 житлового будинку № 31 по вул. Мазепи в м. Надвірна Івано-Франківської області.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 10 днів з дня отримання його копії. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в загальному апеляційному порядку.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до апеляційного суду Івано-Франківської області протягом 10 днів з дня його проголошення через Надвірнянський районний суд.

Суддя Флоряк Д.В.

Повний текст рішення виготовлено 21.09.2017 року