Провадження № 2/760/2014/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 жовтня 2017 року Солом`янський районний суд м. Києва в складі

головуючого судді - Усатової І.А.,

при секретарі - Коваленко І.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ПАТ «Українська охоронно- страхова компанія" про відшкодування шкоди завданої джерелом підвищеної небезпеки, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач у жовтні 2014 року звернувся до суду з позовом в якому просив стягнути з відповідача Приватного акціонерного товариства «Українська охоронно-страхова компанія» страхове відшкодування в розмірі 19176,10 грн.

В обґрунтування позову вказав, що 11 грудня 2013 о 04 год. 00 хв. у Києві на Бессарабській площі сталося зіткнення автотранспортних засобів Фольксфаген д.н. НОМЕР_1 , що перебував під керуванням ОСОБА_2 , який належить йому на праві приватної власності та застрахований у Приватному акціонерному товаристві «Українська охоронно-страхова компанія» за полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АС8309687, та Фольксфаген д.н. НОМЕР_2 , що перебував під керуванням ОСОБА_1 , який належить позивачу на праві приватної власності.

Вказав, що відповідно до постанови Шевченківського районного суду міста Києва від 03 січня 2014 р. було встановлено, що ОСОБА_2 , керуючи автотранспортним засобом Фольксфаген д.н. НОМЕР_1 , під час перестроювання не переконався, що це буде безпечно, в результаті чого вчинив зіткнення з автомобілем марки «Фольксфаген» д.н. НОМЕР_2 , в результаті чого останній вчинив зіткнення із автомобілем марки «ЗАЗ» д.н.з. НОМЕР_3 , що призвело до механічних пошкоджень автомобілів. Своїми діями ОСОБА_2 порушив вимоги п.10.3 ПДР, тобто вчинив правопорушення, передбачене статтею 124 КУпАП. До ОСОБА_2 як до винуватця ДТП було застосоване адміністративне стягнення у вигляді сплати адміністративного штрафу.

Також вказав, що оскільки транспортний засіб Фольксфаген д.н. НОМЕР_1 на дату ДТП був забезпечений полісом, виданим Приватним акціонерним товариством «Українська охоронно-страхова компанія», обов`язок щодо відшкодування шкоди, заподіяної визначеним винуватцем у ДТП, відповідно до Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01.07.2004 покладається на Приватне акціонерне товариство «Українська охоронно-страхова компанія».

Зазначив, що 16 січня 2014 року звернувся до відповідача з заявою про виплату страхового відшкодування. Протягом червня-липня 2014 року відповідач частково задовольнив заяву, виплативши позивачу 13,778,97 грн, однак відмовився надати будь-які роз`яснення, які б обґрунтовували суму страхового відшкодування.

Посилався на те, що згідно звіту №8562 від 26 лютого 2014 року ринкова вартість автомобіля Фольксфаген д.н. НОМЕР_2 , без урахування пошкоджень спричинених при ДТП 11 грудня 2013 року, на дату оцінки складала 51999,14 грн. Утилізаційна вартість вказаного автомобіля складала 19044,07 грн. Відповідно до ремонтної калькуляції №8563 вартість складових (з ПДВ) 72367,55 грн.

Зазначив, що розміром страхового відшкодування є різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, що в даному випадку має складати 32955,07 грн., однак відповідач виплатив лише 13778,97 грн.

З огляду на викладене просив позов задовольнити.

Заочним рішенням Солом`янського районного суду міста Києва від 02 квітня 2015 року позов ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Українська охоронно-страхова компанія» про відшкодування матеріальної шкоди задоволено частково, стягнуто з Приватного акціонерного товариства «Українська охоронно-страхова компанія» на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду в розмірі 18167,07 грн. та судовий збір в сумі 243,6 грн.

Ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 03.11.2015 заочне рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 02 квітня 2015 року залишено без змін.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 2 березня 2016 року касаційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Українська охоронно-страхова компанія» задоволено; заочне рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 3листопада 2015 року скасовано, справу передано на новий розгляд до суду першої інстанції.

05.10.2017 представником відповідача в судовому засіданні подано заперечення.

В обґрунтування заперечення вказано, що зважаючи на те, що АТ «УОСК» було виконано зобов`язання покладене на нього п.п. 34 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів» позивач, не дочекавшись прийняття рішення про розмір та виплату йому страхового відшкодування, із власної ініціативи, залучив незалежного експерта та замовив звіт №8563 від 26.02.2014 року.

Зазначено, що обов`язок проведення огляду та подальша оцінка збитків покладена на страховика (п. 34 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів») та що саме на виконання цього пункту Закону відповідачем було проведено огляд пошкодженого ТЗ та складено звіт № 2043 від 01.02.2014 з оцінки транспортного засобу.

Просить врахувати, що позивачем не надано доказів щодо порушення АТ «УОСК» вимог ст. 34 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

З огляду на викладене просить в задоволенні позову відмовити.

У судовому засіданні призначеному на 05 жовтня 2017 року судом роз`яснено право на проведення експертизи, позивач та представник відповідача проти проведення ще однієї експертизи заперечували.

Позивач у судовому засіданні просив позов задовольнити з зазначених в ньому підстав.

Представник відповідача у судовому засіданні просив у задоволенні позову відмовити з підстав зазначених у запереченні.

Дослідивши матеріали справи, повно та всебічно з`ясувавши обставини справи суд дійшов наступного висновку.

У ч. 1 ст. 1166 ЦК передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (п.1 ч.1 ст.1188 ЦК).

Згідно зі ст.1194 ЦК особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відповідно до п. 22.1 ст.22 закону «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01.07.2004 №1961-IV у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відповідно до п.35.1. ст. 35 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) заяву про страхове відшкодування.

Відповідно до ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди.

Отже, відшкодування шкоди власником транспортного засобу або винуватцем ДТП, відповідальність яких застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, якщо у страховика не виникло обов`язку з відшкодування шкоди, або розмір шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика, а також у разі, коли страховик має право регресу до особи, яка застрахувала свою відповідальність.

Судом встановлено, що 11 грудня 2013 року о 04.00 годині ОСОБА_2 , керуючи автомобілем «Volkswagen Transporter» д.н.з. НОМЕР_1 на Бессарабській площі в м. Києві, в порушення вимог п. 10.3 Правил Дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.01р. № 1306, під час перестроювання не переконався, що це буде безпечно, в результаті чого здійснив зіткнення з належним ОСОБА_1 , автомобілем «Volkswagen Polo», н.н.з. НОМЕР_4 , в результаті чого останній здійснив зіткнення з автомобілем «ЗАЗ» д.н.з. НОМЕР_3 . Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди належний ОСОБА_1 автомобіль було пошкоджено.

Постановою судді Шевченківського районного суду міста Києва від 03 січня 2014 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та піддано адміністративному стягненню у виді штрафу на користь держави в розмірі 340 грн.

Згідно ч. 4 ст. 61 ЦПК України вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов`язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Також встановлено, що цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 була застрахована AT «Українська охоронно-страхова компанія», остання сплатила ОСОБА_1 13778 грн. 97 коп. страхового відшкодування.

З позовної заяви вбачається, що ОСОБА_1 на підставі товарознавчого звіту від 26 лютого 2014 року № 8563 просив стягнути з ПАТ «Українська охоронно-страхова компанія» на його користь недоплату страхового відшкодування у розмірі 19176 грн. 10 коп.

Сторона відповідача у стягненні недоплати заперечувала, вказуючи, що зважаючи на те що АТ «УОСК» було виконано зобов`язання покладене на нього п.п. 34 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів» позивач не дочекавшись прийняття рішення про розмір та виплату йому страхового відшкодування із власної ініціативи залучив незалежного експерта та замовив звіт №8563 від 26.02.2014 року, однак обов`язок проведення огляду та подальша оцінка збитків покладена на страховика (п. 34 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

Так, згідно з наданим ПАТ «Українська охоронно-страхова компанія» звітом оцінки транспортного засобу від 1 лютого 2014 року № 2043 вартість ремонту автомобіля «Volkswagen Polo» д.н.з. НОМЕР_4 перевищує його ринкову вартість до ДТП (68035,34 грн. - вартість відновлювального ремонту, 40787,28 грн. - вартість автомобіля до ДТП).

Згідно пункту 30.1 ст. 30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів» транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим.

Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з аварійним сертифікатом (рапортом), звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним аварійним, комісаром, оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди.

Пунктом 30.2 ст. 30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено: «Якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після ДТП, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди».

Згідно до Звіту №2043 від 01.02.2014, вартість автомобіля «Volkswagen Роlо» р.н. НОМЕР_4 після ДТП становить - 25999,09 грн.

Пунктом 12.1 ст. 12 Закону визначено: «Страхове відшкодування завади зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту».

З наявного в справі полісу вбачається, що умовами полісу №АС/8309687 визначено франшизу в розмірі 1000 грн.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що страхове відшкодування, що підлягало сплаті позивачу було сплачене відповідачем та становить 13788,19 грн., (розрахунок: 40787,28 грн. - 25999,09 грн. - 1000,00 грн.), де:

-40787,28 - вартість автомобіля «Volkswagen Роlо» р.н. НОМЕР_4 до ДТП;

-25999,09 - вартість автомобіля «Volkswagen Роlо» р.н. НОМЕР_4 після ДТП;

-1000,00 - франшиза.

Отже, враховуючи те, що у відповідачем сплачено позивачу суму страхового відшкодування, суд дійшов висновку про безпідставність позову.

Суд не бере до уваги звіт № 8563 від 26.02.2014, оскільки обов`язок проведення огляду та подальша оцінка збитків покладена на страховика (п. 34 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

Страховиком проведено огляд пошкодженого ТЗ та складено Звіт №2043 від 01.02.2014 з оцінки транспортного засобу, а тому належним чином виконано вказаний обов`язок.

Згідно п. 34.3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів» якщо представник страховика (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) не з`явився у визначений строк, потерпілий має право самостійно обрати аварійного комісара або експерта для визначення розміру шкоди.

Беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позову.

На підставі викладеного та керуючись статтями 9, 12, 22, 29, 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та статтями 10, 11, 57, 60, 209, 212-215, 88 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду м. Києва через суд першої інстанції.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: І. А. Усатова