РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.09.2017 року (Повний текст)

Першотравневий районний суд Донецької області

у складі:

головуючого судді Демочко Д.О.

при секретарі Хоружому Є.В.

за участю:

представниці позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Мангуш цивільну справу за позовом ОСОБА_2, в інтересах якої діє за договором представник ОСОБА_1 до ОСОБА_3 сільської ради Мангушської району Донецької області про визнання права власності на спадкове майно, суд

ВСТАНОВИВ:

Представниця позивачки ОСОБА_1, що діє за довіреністю в інтересах ОСОБА_2, звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 сільської ради Мангушського району Донецької області про визнання за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, право власності на 1/4 частину будинку № 51, розташованого по вул. Леніна у с. Урзуф Мангушського району Донецької області, загальною площею 57,8 кв.м., житловою площею 32,6 кв.м., як за спадкоємцею першої черги за законом після смерті чоловіка ОСОБА_4, померлого 12.04.1990 року, а також визнання за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, право власності на 2/4 частини будинку № 51, розташованого по вул. Леніна у с. Урзуф Мангушського району Донецької області, загальною площею 57,8 кв.м., житловою площею 32,6 кв.м., як на спільне майно подружжя, вказавши наступне.

ОСОБА_2 перебувала в зареєстрованому шлюбі зі ОСОБА_4, від якого народився син ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Позивачка разом зі своїм чоловіком протягом багатьох років будували будинок по вул. Леніна 51 в с. Урзуф Мангушський району Донецької області, а по закінченню будівництва в 1988 році ОСОБА_4 отримав свідоцтво про право особистої власності на будівлю № 107 від 22.10.1988 року. Зазначений будинок є спільною сумісною власністю подружжя, так як вони перебуваючи у шлюбі і проживали однією сім'єю, мали спільний бюджет, вели спільне сумісне господарство, і будівництво здійснювалося також на спільні кошти.

12.04.1990 року ОСОБА_4 помер, після смерті якого відкрилася спадщина у вигляді 1/2 частини будинку по вул. Леніна, 51 в с. Урзуф. У встановленому законом порядку позивачка з сином звернулися в Першотравневу державну контору з заявою про прийняття спадщини і нотаріус завів спадкову справу, однак свідоцтва про право на спадщину не отримали.

22.05.2017 року помер син позивачки - ОСОБА_6.

Після смерті сина позивачка прийняла рішення про те, що необхідно дооформити документи на будинок, в зв'язку з цим, її представниця звернулася до нотаріальної контори із заявою про видачу на її ім'я свідоцтва про право на спадщину та свідоцтва про право власності, як на спільну сумісну власність подружжя. Однак, нотаріус видала постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, у зв'язку з тим, що спадкову справу після смерті ОСОБА_4 здано в архів, а архів знаходиться в м.Донецьку, який в даний час є окупованою територією і доступу до нього немає.

За інформацією Мангушського БТІ, власником будинку станом на 01.01.2013 року є ОСОБА_4, тобто спадок після його смерті нікому не передавався, крім того, з реєстраційної служби була взята інформаційна довідка про те, хто є власником за даними нового реєстру, однак даних в новому реєстрі про власника немає.

Спадкоємцями першої черги після смерті ОСОБА_4 є позивачка та син ОСОБА_5, які прийняли спадщину фактично, інших спадкоємців немає.

Таким чином, не маючи іншої можливості захистити законні права та інтереси позивача, представниця була змушена звернутися до суду.

В судове засідання позивачка не зявилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином.

Представниця позивача, яка діє за довіреністю, в судовому засіданні підтримала позовні вимоги позивачки, вважає їх законними та такими, що підлягають задоволенню.

Представник відповідача ОСОБА_3 сільської в судове засідання не зявився, до суду від ОСОБА_3 сільської надійшла письмова заява про розгляд справи в їх відсутності.

У відповідності до вимог ст.ст.169, 197 ч.2 ЦПК України, суд розглядає справу без участі сторін, які належним чином повідомлені про час і місце судового розгляду справи та без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Суд, вислухавши представницю позивача, з урахуванням доказів, що є у матеріалах цивільної справи, приходить до наступного.

Так, дійсно ОСОБА_2 перебувала в зареєстрованому шлюбі зі ОСОБА_4, від якого народився син ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується свідоцтвом про одруження (а.с.4) та свідоцтвом про народження(а.с.5).

Чоловік та син позивачки померли, що підтверджується свідоцтвами про їх смерть(а.с.6-7).

Постановою нотаріуса №386/02-31 від 06.07.2017 року представниці позивачки було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на майно, а також свідоцтва про право власності на майно, як на загальну сумісну власність подружжя, яке складається з житлового будинку з належними до нього надвірними побудовами та спорудами за номером 51 по вулиці Леніна в селі Урзуф Мангушського району Донецької області на майно померлого 12 квітня 1990 року ОСОБА_4, у звязку з тим, що спадкову справу передано до Донецького обласного нотаріального архіву, що знаходиться на непідконтрольній Україні території, тому доступ до архіву відсутній(а.с.16).

Як вбачається з матеріалів справи, власником будинку по відомостям БТІ до 01.01.2013 року є ОСОБА_4, а за даними реєстраційної служби власник майна невідомий (а.с.8-9).

З довідки виконавчого комітету ОСОБА_3 сільської ради вбачається, що ОСОБА_4, померлий 12.04.1990 року мешкав у с. Урзуф вул. Леніна ,51, а з ним проживали: ОСОБА_2 дружина, ОСОБА_6 син(а.с.10).

Відповідно до ст.392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

В п. 1 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 р. N 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» роз'яснено, що при розгляді справ про спадкування суди мають встановлювати: - місце відкриття спадщини; - коло спадкоємців, які прийняли спадщину; - законодавство, яке підлягає застосуванню щодо правового режиму спадкового майна та часу відкриття спадщини у випадку, якщо спадщина відкрилась до 01 січня 2004 року або ж спадкодавець проживав в іншій державі, спадкоємець є іноземним громадянином та проживає в іншій державі, а спадкове майно знаходиться на території України.

Згідно із положенням ч. 1 ст. 182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.

У відповідності до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 ЦПК України. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

З урахуванням встановлених в судовому засіданні обставин справи, суд не взмозі встановити коло спадкоємців у звязку з відсутністю спадкової справи, а тому приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову. У силу вимог ст.60 ЦПК України позивачем не надано інших доказів на спростування встановлених судом обставин, у звязку з чим суд вважає, що в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2, в інтересах якої діє за договором представник ОСОБА_1 до ОСОБА_3 сільської ради Мангушської району Донецької області про визнання права власності на спадкове майно слід відмовити у повному обсязі.

Враховуючи вищевикладене, суд не вбачає правових підстав для задоволення позову.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 212-215 ЦПК України, ст. ст. 392, 1216, 1218, 1223 ЦК України, суд -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_2, в інтересах якої діє за договором представник ОСОБА_1 до ОСОБА_3 сільської ради Мангушської району Донецької області про визнання права власності на спадкове майно відмовити у повному обсязі.

Повний текст рішення виготовлено 19 вересня 2017 року.

Апеляційна скарга на рішення Першотравневого районного суду Донецької області, може бути подана до Апеляційного суду Донецької області у місті Маріуполі, через Першотравневий районний суд Донецької області, протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Д.О. Демочко