РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 лютого 2017 року Київський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого - судді Губської Я.В.

при секретарі Балан Т.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

18.11.2016 року до суду звернулася з позовом ОСОБА_1 в якому просить розірвати шлюб з ОСОБА_2., зареєстрований 23 квітня 2004 року у міському відділі реєстрації актів цивільного стану №1 Харківського обласного управління юстиції, актовий запис №352, посилаючись на те, що спільне життя не склалося через різні погляди на ведення домашнього господарства та сімейного бюджету, на підставі чого між ними виникали сімейні сварки, що призвело до втрати взаємного почуття любові та поваги. Шлюбні відносини між ними припинені з березня 2015 року, спільне господарство не ведеться. Від шлюбу подружжя мають неповнолітніх дітей: - доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, доньку ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 та сина ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3, які проживають разом з позивачем та знаходяться на її утриманні.

В судове засідання позивач не з'явилася, через представника подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити, після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище «ОСОБА_1».

Відповідач в судове засідання не з'явився, повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій не заперечує проти розірвання шлюбу.

Суд, дослідивши матеріали справи, задовольняє позов, вважаючи його обґрунтованим, і при цьому виходить з наступного.

Судом встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 23 квітня 2004 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено шлюб, який був зареєстрований у міському відділі реєстрації актів цивільного стану №1 Харківського обласного управління юстиції, актовий запис №352 (а.с.5). Подружжя від шлюбу мають трьох дітей. Сторони спільного господарства не ведуть. Їх сім'я розпалась остаточно і поновлена бути не може. Відповідач в заяві, наданій до суду, проти розірвання шлюбу не заперечує.

Відповідно до ч.1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя.

Згідно ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Відповідно до ч.2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлене, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Таким чином, встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам подружжя, що має вагоме значення.

Виходячи з викладеного, керуючись ст.ст. 10,11,60,169,174,212-215,224-226 ЦПК України, в силу ст. ст. 110,112 СК України, суд -

ВИРІШИВ:

Розірвати шлюб між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, зареєстрований 23 квітня 2004 року у міському відділі реєстрації актів цивільного стану №1 Харківського обласного управління юстиції, актовий запис №352.

Після розірвання шлюбу позивачу залишити прізвище - «ОСОБА_1».

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя -