н/п 2/490/2501/2017 Справа № 490/8204/16-ц
Центральний районний суд м. Миколаєва
__________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

24 січня 2017 року м. Миколаїв

Центральний районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого судді Черенкової Н.П.,

при секретарі Шевельовій Я.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з даним позовом до відповідача про стягнення заборгованості за договором відновлюваної кредитної лінії №85 від 20.09.2007 року у сумі 14386,48 дол. США., з яких: заборгованості за відсотками 2792,72 дол. США., пені 11593,76 дол. США, що еквівалентно 199876,70 грн.

Представник позивача до судового засідання не з*явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності та позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Представник відповідача просила про розгляд справи її відсутності, надала до суду заперечення на позовну заяву, в яких просила застосувати наслідки пропуску позовної давності до позовних вимог про стягнення пені, позов визнала частково та не заперечувала проти стягнення заборгованості за процентами у сумі 1969,82 дол. США та пені у розмірі 100 дол. США.

Судом ухвалено про розгляд справи у відсутності сторін.

Обставини справи, встановлені судом.

20.09.2007 року між Відкритим акціонерним товариством «Державний ощадний банк України», правонастуником якого є Публічне акціонерне товариство «Державний ощадний банк України», та ОСОБА_1 укладено договір відновлювальної кредитної лінії №85 , за умовами якого відповідач отримав грошові кошти у сумі 30000,00 дол. США на споживчі цілі зі сплатою 12,5 % річних строком до 19.04.2013 року.

26.08.2009 року між ОСОБА_1 та ПАТ «Державний ощадний банк України» укладена додаткова угода №85/2 до договору відновлювальної кредитної лінії №85 від 20.09.2007 року.

Згідно п. 1.5.1.1 Договору відновлювальної кредитної лінії №85 від 20.09.2007 року проценти нараховуються Банком щмісячно на рахунок №2203 в філії Миколаївське обласне управління ВАТ «Ощадбанк» за методом факт/факт на фактичний залишок заборгованості за Кредитом, що був отриманий Позичальником, починаючи з дати видачі кредиту до моменту закінчення терміну, на який видано кредит.

Відповідно до п. 1.5.1.3 Договору відновлювальної кредитої лінії №85 від 20.09.2007 року остання сплата процентів повинна бути здійснена не пізніше 19.04.2013 року.

Відповідно до умов п. 3.2.1, 3.2.2 Договору відновлювальної кредитної лінії №85 від 20.09.2007 року Банк має право вимагати від Позичальника належого виконання взятих на себе зобов*язань по цьому договору, а при виникненні простроченої заборгованості за кредитом та/або процентами чи комісійними винагородами, а також в інших випадках, передбачених платежів за цим договором в примусовому порядку, в тому числі шляхом звернення стягнення на заставлене майно.

Пунктом 5.2 Договору відновлювальної кредитної лінії №85 від 20.09.2007 року за порушення взятих на себе зобовязань по своєчасному поверненню основної суми кредиту та/або сплати процентів за користування кредитом Позичальник зобовязується сплатити на користь Банку пеню у розмірі 0,04 % від суми простроченого платежу за кожний день прострочення.

Рішенням апеляційного суду Миколаївської області від 26.05.2014 року, яким змінено рішення Центрального районного суду м. Миколаєва від 11.02.2013 року, стягнуто з ОСОБА_1 на користь публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» кредитну заборгованість станом на 07.05.2012 року у розмірі 25586,20 дол. США, що еквівалентно 204433,74 грн., з яких: основний борг по кредиту 10800,00 дол. США, що еквівалентно 86292,00 грн., основний прострочений борг -12745,00 дол. США, що еквівалентно 101832,55 грн., борг по відсоткам 646,39 дол. США, що еквівалентно 5164,66 грн., пеня 1394,81 дол. США, що еквівалентно 11144,53 грн.

Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносини сторін кредитного договору, не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання й не позбавляє права на отримання процентів за користування кредитом і штрафних санкцій, передбачених умовами договору та ЦК України.

Вказаний вище висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду України, викладеною у постанові від 21 вересня 2016 року № 6-1252цс16, яка відповідно до ч. 1 ст. 360-7 ЦПК України має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

Отже, у звязку з невиконанням Позичальником умов Договору відновлювальної кредитної лінії №85 станом на 08.08.2016 року Банком нарахована заборгованість за перід з 07.05.2012 року по 18.04.2013 року у розмірі 14386,48 дол. США, що складається з заборгованості за відсотками у розмірі 2792,72 дол. США. та пені у розмірі 11593,75 дол США, що еквівалентно 199876,70 грн.

Оскільки відповідач ОСОБА_1 станом на час звернення до суду з даним позовом не виконав кредитні зобов'язання у повному обсязі, за такого вимоги банку щодо сплати відсотків та пені є обґрунтованими та підлягають стягненню з урахуванням умов договору та вимог ЦК України.

Згідно з нормою ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов'язання, сплата неустойки, відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 ЦК України).

Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України).

Одним із видів порушення зобов'язання є прострочення - невиконання зобов'язання в обумовлений сторонами строк.

Наслідки прострочення позичальником повернення позики визначено у ст. 1050 ЦК України. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати повернення та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу.

Разом із цим, за змістом ч. 2 ст. 192, ч. 3 ст. 533 ЦК України Декрету Кабінету Міністрів України «Про систему валютного регулювання та валютного контролю» порядок виконання договірних зобов'язань в іноземній валюті не суперечить чинному законодавству, тобто наряду зі стягненням заборгованості в іноземній валюті суд має право стягнути й проценти за користування кредитом в іноземній валюті, оскільки такий процент не є фінансовою санкцією.

Як вбачається із розрахунку заборгованості за договором відновлювальної кредитної лінії №85 від 20.09.2007 року станом на 10.11.2016 року, сума заборгованості за відсотками становить 2469,82 дол. США.

Із наданої відповідачем квитанції №84100302 від 25.11.2016 року, ОСОБА_1 сплачено борг за договором кредиту №85 від 20.09.2007 року у розмірі 500,00 дол. США, що еквівалентно 12794,02 грн.

За такого, заборгованість відповідача перед позивачем за відсотками за вказаним вище кредитним договором становить 1969,82 дол. США. (2469,92 дол. США 500 дол. США = 1969,82 дол. США).

В письмових запереченнях представник відповідача, посилаючись на ст. 258 ЦК України, просила суд застосувати спеціальну позовну давність до вимог в частині стягнення пені.

Частиною 1 ст. 549 ЦК України, передбачено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Згідно ч. 1 ст. 550 ЦК України, право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання.

Частиною 3 ст. 549 ЦК України, пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно ч. 2 ст. 551 ЦК України, якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 2 ст. 258 ЦК України, позовна давність в один рік застосовується, зокрема до вимог: про стягнення неустойки (штрафу, пені).

При цьому, слід зауважити, що пеня нарахована позивачем підлягає до стягнення за три роки, з урахуванням положень ч. 1 ст. 259 ЦК України та п. 7.8 договору, за яким сторони збільшили строк позовної давності, в тому числі, за нарахування пені.

Однак, згідно з ч. 3 ст. 551 ЦК України передбачено, зокрема, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків.

Отже, ч. 3 ст. 551 ЦК України з урахуванням положень ст. 3 ЦК України щодо загальних засад цивільного законодавства та ч. 4 ст. 10 ЦПК України щодо обов'язку суду сприяти сторонам у здійсненні їхніх прав дає право суду зменшити розмір неустойки за умови, що її розмір значно перевищує розмір збитків.

Частина 3 ст. 551 ЦК України дозволяє зменшити розмір неустойки за рішенням суду: 1) якщо розмір неустойки значно перевищує розмір заподіяних невиконанням зобов'язання збитків; 2) за наявності інших обставин, що мають істотне значення.

Тобто, діючим законодавством не наводиться чіткий перелік таких обставин та це питання повинно вирішуватися на підставі аналізу конкретної ситуації, а пеня є засобом цивільно-правової відповідальності та має бути співмірною з розміром основного боргу.

Згідно наданого позивачем розрахунку заборгованості за кредитним договором заборгованість за відсотками та пеня нараховані станом на 08.08.2016 року, а згідно довідки від 08.08.2016 року№15-12/299, наданої Миколаївським обласним управління АТ «Ощадбанк», офіційний курс гривні відносно іноземної валюти доларів США станом на 08.08.2016 року становить за 100 дол.США 2480,5647 грн.

У відповідності до ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи в межах заявлених ними позовних вимог та на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Як вбачається з матеріалів справи сума боргу за відсотками складає 1969,82 дол. США, що еквівалентно 48850,05 грн., а розмір пені 11595,76 дол. США., що еквівалентно 199876,70 грн.

Отже, враховуючи стан здоров'я відповідача, а також те, що відповідач отримує пенсію по інвалідності внаслідок загального захворювання інвалідам ІІ групи, суд вважає, що співмірним розміром пені до боргу за відсотками буде 1000,00 дол. США, що еквівалентно 24800,00 грн., що складає половину від суми боргу за відсотками.

Враховуючи вищевикладене, позов підлягає частковому задоволенню та з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість за відсотками 1969,82 дол. США, що еквівалентно 48850,05 грн., та пеню у розмірі 1000,00 дол. США, що еквівалентно 24800,00 грн.

Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлені. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від оплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Як роз"яснив Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в пункті 35 постави "Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах" № 10 від 17.10.2014р., якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Зазначене стосується й випадку, коли рішення ухвалено на користь позивача, а відповідач звільнений від сплати судового збору.

Згідно з пунктом 9 статті 5 ЗУ "Про судовий збір" інваліди ІІ групи звільнені від сплати судового збору.

Як встановлено судом, відповідач ОСОБА_1 є інвалідом ІІ групи, що підтверджується наявною в матеріалах справи копією довідки до огляду акта огляду МСЕК серії 10 ААА № 979858 від 30.07.2012 року, тому є особою, яка у відповідності до п. 9 ч. 5 ЗУ "Про судовий збір"звільнена від сплати судового збору.

Отже, з урахуванням вимог ЗУ "Про судовий збір", статті 88 ЦПК України та вищезазначених роз"яснень постанови Пленуму ВССУ на ОСОБА_1, який є інвалідом ІІ групи, не можна покладати обов"язок щодо відшкодування витрат позивача, пов"язаних із розглядом справи, а такі витрати мають компенсуватися за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Керуючись ст. 526, 530, 536, 543, 611 ЦК України, ст. 10, 60, 212 - 215 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Миколаївське обласне управління заборгованість за відсотками 1969,82 дол. США, що еквівалентно 48850,05 грн., та пеню у розмірі 1000,00 дол. США, що еквівалентно 24800,00 грн.

Понесені Публічним акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» в особі філії Миколаївське обласне управління судові витрати у справі по сплаті судового збору у у розмірі 5352,99 грн. компенсувати за рахунок держави.

Рішення може бути оскаржене в строки та порядку, передбаченому ст. ст. 293 - 296 ЦПК України.

Суддя Н.П. Черенкова