АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/352/17 Справа № 208/1146/16-ц Головуючий у 1 й інстанції - Похваліта С. М. Доповідач - Красвітна Т.П.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 січня 2017 року колегія суддів Судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого - Красвітної Т.П.

суддів: Єлізаренко І.А., Свистунової О.В.,

при секретарі Гулієву М.І.о.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу по апеляційній скарзі представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на ухвалу Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 11 квітня 2016 року про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_2, -

ВСТАНОВИЛА:

У лютому 2016 року заявник звернувся до суду з поданням, посилаючись на те, що боржник ОСОБА_2 має невиконані зобов'язання, покладені на неї судовим рішенням на підстав виконавчого листа №207/4227/14-ц (2/207/149/15) від 29.04.2015 року, виданого Баглійським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 суми боргу за договором позики від 27.10.2012 року в розмірі 587156,64 грн., яка складається з тіла заборгованості в розмірі 145000 грн., відсотків за користування позикою в розмірі 399961,64 грн., суми інфляційних витрат в розмірі 42195,00 грн., судового збору в розмірі 3654,00 грн. Боржник ОСОБА_2 у встановлений державним виконавцем строк для самостійного виконання рішення суду рішення не виконала, а також ухиляється від виконання зазначеного рішення, на виклики державного виконавця не з'являється. Тому заявник просив обмежити боржника ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України до повного виконання зазначеного рішення суду без вилучення закордонного паспорту громадянина України на ім'я ОСОБА_2.

Ухвалою Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 11 квітня 2016 року подання державного виконавця задоволено, тимчасово обмежено громадянина України - боржника ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України до повного виконання рішення суду, а саме виконавчого листа №207/4227/14-ц від 29.04.2015, виданого Баглійським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 суми боргу за договором позики від 27.10.2012 року в загальному розмірі 587156,64 грн. без вилучення закордонного паспорту громадянина України.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_2 - ОСОБА_3 посилається на порушення норм процесуального права, у зв'язку з чим ставить питання про скасування оскаржуваної ухвали з постановленням нової ухвали про відмову в задоволенні подання.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги і змісту подання, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити частково, ухвалу місцевого суду скасувати та передати питання на новий розгляд до суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Місцевим судом встановлено, що на примусовому виконанні Баглійського відділу державної виконавчої служби Дніпродзержинського міського управління юстиції знаходиться виконавчий лист №207/4227/14-ц від 29.04.2015року, виданий Баглійським районним судом м.Дніпродзержинська про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 суми боргу за договором позики від 27.10.2012 року в розмірі 587156,64 грн., яка складається з тіла заборгованості в розмірі 145000 грн., відсотків за користування позикою в розмірі 399961,64 грн., суми інфляційних витрат в розмірі 42195,00 грн., судовий збір в розмірі 3654,00 грн. (а.с. 7).

На час винесення оскаржуваної ухвали рішення Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області не виконано.

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Закон України "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України" регулює порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в'їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, визначає випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлює порядок розв'язання спорів у цій сфері.

Так, п. 2 ст. 6 Закону України "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України" передбачено, як підставу для тимчасового обмеження у праві виїзду за кордон, наявність невиконаних зобов'язань, але лише до моменту виконання зобов'язань, або розв'язання спору за погодженням сторін у передбачених законом випадках, або забезпечення зобов'язань заставою, якщо інше не передбачено міжнародним договором України.

Статтею 377-1 ЦПК України визначено, що питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби.

Пунктом 18 ч. 3 ст. 11 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право, зокрема, у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи за межі України - до виконання зобов'язань за рішенням.

Таким чином, право державного виконавця на звернення з поданням до суду про тимчасове обмеження права виїзду за межі України виникає винятково у випадку доведення фактів ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням суду зобов'язань.

Обмежуючи тимчасово ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України, місцевий суд виходив із того, що долучені до подання державним виконавцем документи свідчать про ухилення боржника від виконання покладених на неї судовим рішенням зобов'язань.

Однак, з долучених до матеріалів справи письмових доказів не вбачається, що державним виконавцем було повідомлено боржника належним чином про необхідність з'являтися до виконавчої служби, а також в матеріалах даної справи відсутні докази ігнорування ОСОБА_2 зазначених в поданні викликів до ДВС.

Місцевий суд не надав оцінки наявній в матеріалах справи копії заяви (а.с. 31), згідно якої боржник повідомляє ДВС про відсутність у неї заробітку чи будь-якого іншого грошового прибутку, а також зазначила про належність їй на праві приватної власності земельної ділянки.

Не обґрунтувавши в оскаржуваній ухвалі факту ухилення боржника від виконання судового рішення, місцевий суд безпідставно не оглянув виконавче провадження чи належним чином завірену його повну копії.

На викладені вище факти місцевий суд уваги не звернув, належну оцінку представлених доказів в оскаржуваній ухвалі не навів; у повному обсязі обставини, що свідчать про наявність чи відсутність підстав для задоволення подання щодо тимчасового обмеження права виїзду боржника за межі України, не встановив.

Тому, враховуючи положення ст. 312 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку про необхідність скасування оскаржуваної ухвали з направленням питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 209, 218, 303, 307, 312, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 - задовольнити частково.

Ухвалу Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 11 квітня 2016 року- скасувати, передати питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, оскарженню не підлягає, оскільки не перешкоджає провадженню у справі.

Головуючий

Судді