Справа № 442/132/17
Провадження № 4-с/442/17/2017
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2017 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області у складі:

головуючого судді Кучаковського Ю.С.

за участю секретаря судового засідання Харів І.М.,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в місті Дрогобичі скаргу ОСОБА_1 на рішення та дію відділу державної виконавчої служби Дрогобицького міськрайонного управління юстиції Львівської області,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою, в якій просить оскаржувані дії органу Державної виконавчої служби неправомірними та зобовязати його задоволити вимоги відносно майна, на яке може бути звернено стягнення за виконавчим документом, тобто зняти арешт з майна, яке не підлягає арешту, але на яке помилково накладено арешт 20.04.2016 при примусовому проникненні у приміщення, де перебуває майно боржника за адресою вул. Богдана Лепкого, 39 місто Дрогобич, офіс 2а „стоматологічний кабінет.

В обґрунтування наведеного вказує на те, що 18.04.2016 державним виконавцем ВДВС Бориславського МУЮ ОСОБА_2 було винесено постанову ВП № 50365488 про доручення відносно проведення перевірки, якою доручено ВДВС Дрогобицького МРУЮ Львівської області вжити заходи щодо опису й арешту його майна, яке знаходиться за адресою: вул. Б. Лепкого, 39, м. Дрогобич, Львівська область. Відповідно до вказаної постанови 20.04.2016 Актом опису й арешту майна майно ОСОБА_1, яке знаходиться за адресою: вул. Б. Лепкого, 39, м. Дрогобич, Львівська область було описано та арештовано. Однак, з діями державного виконавця скаржник категорично не погоджується, вважає такі дії протиправними, оскільки вчинені з порушеннями Закону України „Про виконавче провадження.

В судове засідання стягувач ОСОБА_3 не зявився. Суд дійшов висновку, що неявка стягувача не перешкоджає розгляду скарги по суті.

В судовому засіданні боржник ОСОБА_1 скаргу підтримав та просив її задовольнити. На запитання суду скаржник уточнив, що оскаржує дії Дрогобицького ДВС, які мали місце 14.12.2016, а не 20.04.2016.

Державний виконавець Матіїшин А.Я. в судовому засіданні пояснив, що проводив опис майна на підставі постанови Бориславського ДВС від 18.04.2016.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає скаргу такою, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду зі скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією чи бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

В судовому засіданні встановлено, що на виконанні у ВДВС Бориславському МУЮ Львівської області перебуває виконавчий лист № 442/3299/15-ц, виданий 25.02.2016 Дрогобицьким міськрайонним судом Львівської області про стягнення з ОСОБА_1Ф на користь ОСОБА_3 заборгованості у розмірі 57 075,88 грн. З метою забезпечення повного та фактичного виконання рішення стягувач просив накласти арешт на майно боржника.

Крім того, встановлено, що постановою від 04.03.2016 державним виконавцем ВДВС Бориславського МУЮ Львівської області Добош Г.В. було відкрито виконавче провадження і надано боржнику час для добровільного виконання рішення суду до 11.03.2016.

Оскільки боржник добровільно не виконав рішення суду у встановлений термін, 18.04.2016 державним виконавцем ВДВС Бориславського МУЮ ОСОБА_2 було винесено постанову ВП № 50365488 про доручення відносно проведення перевірки, якою доручено ВДВС Дрогобицького МРУЮ Львівської області вжити заходи щодо опису й арешту майна ОСОБА_1, яке знаходиться за адресою: вул. Б. Лепкого, 39, м. Дрогобич, Львівська область.

Відповідно до ч. 4 ст. 20 Закону України „Про виконавче провадження від 21.04.1999 № 606-XIV, в редакції Закону України від 04.11.2010 № 2677-VI, у разі необхідності перевірки інформації щодо наявності боржника чи його майна або його місця роботи на території, на яку не поширюється компетенція державного виконавця, державний виконавець може своєю мотивованою постановою, затвердженою начальником відділу, якому він безпосередньо підпорядкований, доручити проведення перевірки вказаної інформації відповідному відділу державної виконавчої служби. Державний виконавець відділу державної виконавчої служби, якому доручено проведення перевірки зазначеної інформації, у разі виявлення майна боржника повинен здійснити його опис та арешт. Виконавчі дії за дорученням проводяться у строк не пізніше десяти робочих днів з моменту надходження до відділу державної виконавчої служби відповідної постанови державного виконавця в межах виконавчого провадження, у якому винесено цю постанову. За результатами проведених дій складається акт, що направляється державному виконавцю, який виніс постанову.

20.04.2016 державним виконавцем ВДВС Дрогобицького МРУЮ Львівської області Матіїшин А.Я. у присутності понятих, стягувача, інспектора СРПП Дрогобицького ВП та поліцейського СРПП Дрогобицького ВП було складено Акт опису й арешту майна, відповідно до якого майно ОСОБА_1, яке знаходиться за адресою: вул. Б. Лепкого, 38, м. Дрогобич, Львівська область було описано та арештовано (а.с.15,16).

Відповідно до ч. 2 ст. 57 Закону України „Про виконавче провадження, в редакції Закону України від 04.11.2010 № 2677-VI, визначено, що арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом: винесення постанови про арешт коштів та інших цінностей боржника, що знаходяться на рахунках і вкладах чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах; винесення постанови про арешт коштів, що перебувають у касі боржника або надходять до неї; винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження; проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту.

В межах даного провадження скаржник ОСОБА_1 не оскаржує дії ДВС по опису й арешту майна, що мали місце 20.04.2016, а оскаржує відмову в знятті арешту, яка була надана у листі від 14.12.2016 № 09-13/В-7/7909, що ним було підтверджено в судовому засіданні 20.01.2017.

Скаржник зазначив, що 07.12.2016 звернувся до начальника ВДВС Дрогобицького МРУЮ Львівської області із заявою № ЙОЙ3 про зняття арешту. 29.12.2016 отримав поштову кореспонденцію вих. № 09-13/В-7/7909 від 14.12.2016 від начальника ВДВС Дрогобицького МРУЮ Львівської області ОСОБА_4, з якою не погоджується, оскільки орган ДВС допустив порушення, не прийняв постанову про майно на яке не може бути звернено стягнення за виконавчим документом, тобто, діяв всупереч ст. 60 Закону України „Про виконавче провадження, а тому просить визнати дії державного виконавця неправомірними та зняти арешт з його майна, оскільки вважає, що таке майно не підлягає арешту.

Згідно з ч. 3 ст. 60 Закону України „Про виконавче провадження, в редакції Закону України від 04.11.2010 № 2677-VI, з майна боржника може бути знято арешт за постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, якщо виявлено порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом. Копія постанови начальника відділу державної виконавчої служби про зняття арешту з майна боржника не пізніше наступного дня після її винесення надсилається сторонам та відповідному органу (установі) для зняття арешту.

Проте, на момент звернення скаржника (боржника) до начальника ВДВС Дрогобицького міськрайонного управління юстиції у Львівській області з заявою 07.12.2016 діяла нова редакція Закону України „Про виконавче провадження.

Згідно з ч. 3 ст. 59 Закону України „Про виконавче провадження від 02.06.2016

№ 1404-VIII у разі виявлення порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом, арешт з майна боржника знімається згідно з постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець.

Ч. 4 ст. 59 Закону України „Про виконавче провадження від 02.06.2016

№ 1404-VIII визначено, що підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є:

1) отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом;

2) надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника;

3) отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах;

4) наявність письмового висновку експерта, субєкта оціночної діяльності - субєкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у звязку із значним ступенем його зношення, пошкодженням;

5) відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно;

6) отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову;

7) погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника;

8) отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову.

Відповідно до ч. 5 ст. 59 Закону України „Про виконавче провадження від 02.06.2016 № 1404-VIII у всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.

Таким чином суд дійшов висновку, що на підставі заяви скаржника про зняття арешту з майна, отриманої ДВС 07.12.2016, у ДВС відповідно до ч. 4 ст. 59 Закону України „Про виконавче провадження не було підстав для зняття арешту з майна згідно з актом опису й арешту майна від 20.04.2016.

З огляду на вищезазначене у задоволенні скарги ОСОБА_5 на дії ДВС має бути відмовлено.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 208, 209 ч. 3, 293, 385-387 ЦПК України, суд,

у х в а л и в:

В задоволенні скарги ОСОБА_1 на рішення та дію відділу державної виконавчої служби Дрогобицького міськрайонного управління юстиції Львівської області відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду Львівської області через Дрогобицький міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 5-денний строк з дня проголошення ухвали, а особами, які не були присутні у судовому засіданні під час його проголошення з дня її отримання.

Повний текст ухвали підписано 30.01.2017.

Суддя Ю.С. Кучаковський