Справа № 735/1228/16-ц Провадження № 22-ц/795/338/2017 Категорія -цивільнаГоловуючий у I інстанції -Корзюк Т. П. Доповідач - Вінгаль В. М.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 лютого 2017 року м. Чернігів

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі:

головуючого - суддіВІНГАЛЬ В.М.
суддів: ГУБАР В.С., КУЗЮРИ Л.В.
при секретарі:Шевченко М.О.
за участю:ОСОБА_4, його представника ОСОБА_5, ОСОБА_6, його представника ОСОБА_7,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_6 на рішення Коропського районного суду Чернігівської області від 04 січня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_6 про відшкодування збитків, завданих загибеллю корови,

в с т а н о в и в:

Рішенням Коропського районного суду Чернігівської області від 04 січня 2017 року позов ОСОБА_4 задоволено; стягнуто з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_4 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 15132,80 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_6 просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_4 відмовити повністю, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що з наданих позивачем доказів не вбачається причинно-наслідкового зв'язку між діями ОСОБА_6 та смертю тварини. За доводами заявника, судом не встановлено, чи має він відповідати за смерть корови, оскільки за поясненням ветеринарного лікаря ОСОБА_8 у тварини спочатку стався розрив аорти, а вже потім асфіксія легень водою, тому на думку заявника, враховуючи, що вік корови становив понад 10 років, раптова смерть настала саме через розрив аорти.

Заявник наполягає на тому, що його вини у загибелі корови бути не могло, оскільки те, що сталося з коровою є випадком, а тому на підставі ч.1 ст.617 ЦК України має бути звільнений від відповідальності.

ОСОБА_6 вважає недопустимим доказом розміру шкоди довідку Коропського ринку від 04.11.2016, оскільки на ПСК «Коропський ринок» велика рогата худоба в живому вигляді не реалізовувалася та є необ'єктивним зрівнянням ціни загиблої корови з ціною купленої позивачем корови через їх різний вік, що істотно впливає на ціну.

В письмових запереченнях на апеляційну скаргу, ОСОБА_4 просить відхилити апеляційну скаргу ОСОБА_6, оскільки рішення суду першої інстанції є обґрунтованим, ухваленим на основі повно і всебічно з'ясованих обставин.

Вислухавши суддю-доповідача, доводи та заперечення сторін та їх представників, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду залишенню без змін, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасовано правильне по суті і справедливе рішення з одних лише формальних міркувань.

Частиною 1 статті 303 ЦПК України передбачено, що під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Задовольняючи позов ОСОБА_4 суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_6, взявши на себе зобов'язання по випасу корів у спільній череді почергово, не проявив турботливості та обачності, не повідомив позивача про відсутність корови після випасу, про обставини та місце її загибелі, що вимагалося від нього при випасу корів, а тому відповідач повинен відшкодувати власнику вартість спричинених збитків в сумі 15000 грн., виходячи із вартості середньовгодованої корови по Коропському районі та 132,80 грн. за проведення розтину корови.

З таким висновком суду першої інстанції погоджується апеляційний суд, оскільки він ґрунтується на матеріалах справи та відповідає вимогам чинного законодавства.

По справі встановлено, що згідно паспорта великої рогатої худоби, корова породи українська чорно-ряба молочна з кличкою «Марта», робочий номер 6852, ідентифікаційний номер UA належала ОСОБА_4 (а.с.5).

Між власниками великої рогатої худоби, що проживають у с. Райгородок Коропського району Чернігівської області тривалий час існує усна домовленість (колективна угода) про спільне випасання належної їм великої рогатої худоби в одній череді, яка здійснюється власником корів почергово на місцевому пасовищі, згідно якого сім'я (господарство) повинно випасати колективну худобу.

26 жовтня 2016 року ОСОБА_6 здійснював випас великої рогатої худоби, у тому числі корови позивача, що також не заперечувалося відповідачем.

28 жовтня 2016 року капітаном міліції Коропського РВП України в Чернігівській області Супрун А.В. складено висновок, за яким 26 жовтня 2016 року в чергову частину Коропського РВП надійшло повідомлення ОСОБА_4 про те, що його корова не повернулася з паші. В ході перевірки з'ясувалося, що 26 жовтня 2016 року о 07 годині ОСОБА_4 вигнав свою корову на пасовище разом з усіма коровами, які були у череді. Увечері всі корови, крім ОСОБА_4, повернулися додому. ОСОБА_4 самостійно пішов шукати корову та виявив її втопленою в р. Сула біля с. Райгородок, про що повідомив поліцію. Пастухи, які пасли корів пояснили, що не бачили при яких обставинах втопилася корова (а.с.37).

Згідно акта розтину трупа тварини від 27 жовтня 2016 року, корова, яка належала ОСОБА_4 віком 10 років, вагою близько 450 кг випасалася на лузі в череді корів біля р. Сула. За лікарською допомогою власник корів ОСОБА_4 до спеціалістів державної служби ветеринарної медицини не звертався. 26.10.2016 труп вищезазначеної корови в 17 год. 30 хв. був знайдений жителем с. Райгородок ОСОБА_10 в р. Сула. Труп корови знаходився в р. Сула у воді, в спинному положенні, голова наполовину занурена у воду. Трупне заклякання виражене, труп здутий. При розтині в трахеї наявна надмірна кількість кров'яної пінистої рідини з водою, при розрізі легені наповнені пінистою рідиною сірого кольору, в грудній порожнині велика кількість крові. Патологоанотомічний діагноз: асфіксія легень водою, розрив грудного відділу аорти (а.с.6).

Звертаючись до суду з даним позовом ОСОБА_4, посилаючись на неналежне виконання відповідачем обов'язків під час випасання худоби, просив стягнути з ОСОБА_6 на його користь матеріальну шкоду завдану загибеллю корови в сумі 15132,80 грн.

Як установлено судом, мешканці с. Райгородок, у тому числі і сторони, мали домовленість про спільне випасання великої рогатої худоби, тобто фактично між сторонами існували договірні правовідносини щодо спільної діяльності.

Відповідно до ч. 1 ст. 627, ст. 629 ЦК України, ст. 6 ЦК сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості; договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно із ст. 614 ЦК України особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов'язань. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов'язання.

Згідно з положеннями ст. ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Виходячи з аналізу зазначених норм законодавства та обставин справи, суд першої інстанції обґрунтовано задовольнив позов ОСОБА_6, оскільки у результаті неналежного виконання ОСОБА_6 обов'язків по випасанню худоби загинула корова ОСОБА_4, у результаті чого останньому було заподіяна матеріальна шкода.

Посилання заявника на відсутність причинно-наслідкового зв'язку між діями ОСОБА_6 та смертю тварини є необґрунтованими, оскільки неправомірні дії ОСОБА_6 полягали в тому, що взявши на себе зобов'язання по випасу корів по черзі, яке включає обов'язок по збереженню худоби на час її випасу, не проявив турботливості та обачності, що вимагалось від нього при випасанні корів, не повідомив ОСОБА_4 про відсутність його корови, про обставини та місце її загибелі, тобто своїх зобов'язань належним чином не виконав, що призвело до смерті тварини.

Доводи заявника про те, що судом не встановлено чи має відповідач відповідати за смерть корови, вік якої становив понад 10 років та смерть якої, на думку ОСОБА_6, сталася саме через розрив аорти є припущенням. Зважаючи на обставини, при яких була знайдена загибла корова (труп знаходився в р. Сула у воді, в спинному положенні, голова наполовину занурена у воду) та те, що у акті розтину трупа тварини від 27 жовтня 2016 року комісія встановила асфіксію легень водою, розрив грудного відділу аорти, то смерть тварини настала саме внаслідок асфіксії легень водою, що спричинило розрив грудного відділу аорти, а не навпаки.

Посилання ОСОБА_6 на те, що його вини у загибелі корови бути не могло, оскільки те, що сталося з коровою є випадком, а тому на підставі ч.1 ст.617 ЦК України має бути звільнений від відповідальності апеляційний суд не бере до уваги зважаючи на те, що саме внаслідок неналежного виконання ОСОБА_6 своїх обов'язків, зокрема неналежним доглядом за коровою позивача під час її випасання, загинула належна позивачу корова.

Вирішуючи питання про визначення розміру збитків, суд обґрунтовано виходив з довідки КСП «Коропський ринок» від 04.11.2016 року, про те, що середньоринкова ціна корови віком близько 10 років середньої вгодованості по Коропському району становить близько 15 000 грн. (а.с.7).

Крім того, згідно квитанції Чернігівського облуправління АТ «Ощадбанк» №30 від 04.01.2017року, позивач купив корову у ОСОБА_11 за 15000 грн. (а.с.48).

Таким чином, заперечення відповідача проти розміру матеріальної шкоди є необґрунтованим, оскільки суд першої інстанції визначаючи розмір шкоди вмотивовано виходив з довідки КПС «Коропський ринок» та з доказів, які підтверджують те, за якою ціною позивач купив корову у ОСОБА_11

Посилання заявника на довідку ПСК «КСП» №1 від 11 січня 2017 року, за якою велика рогата худоба в живому вигляді на ринку не реалізовувалася жодним чином не спростовує встановлену середньоринкову ціну корови по Коропському району.

За викладених обставин, рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги є законним, обґрунтованим, підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313 - 315, 317, 319 ЦПК України, апеляційний суд,

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 - відхилити.

Рішення Коропського районного суду Чернігівської області від 04 січня 2017 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили негайно і може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня проголошення.

Головуючий:Судді: