Провадження №: 4-с/752/165/17
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.09.2017 року Голосіївський районний суд м Києва

у складі: головуючого судді Ладиченко С.В.,

при секретарі Мороз О.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за скаргою Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» на дії старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві Пишного А.В., заінтересована особа: ОСОБА_2 -

В С Т А Н О В И В :

У травні 2017 року, ОСОБА_3, який діє в інтересах Публічного акціонерного товариства «РОДОВІД БАНК», звернувся до суду із скаргою на дії старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві Пишного А.В.

Просить суд:

1) Визнати незаконними дії старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві Пишного Артема Володимировича по виконавчому провадженню № 52089345 при винесенні постанови про повернення виконавчого документа стягувачу від 16.05.2017 року;

2) Скасувати постанову старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві Пишного Артема Володимировича по виконавчому провадженню № 52089345 від 16.05.2017 року про повернення виконавчого документа стягувачу.

Свої вимоги мотивує тим, що АТ «Родовід Банк» звернувся до відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві із заявою про відкриття виконавчого провадження, відповідно до якої було відкрито виконавче провадження № 52089345 про примусове виконання виконавчого листа виданого 13.03.2013 року Голосіївським районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_2 та ОСОБА_4 на користь АТ «Родовід Банк» заборгованості у сумі 263 155,82 доларів США.

18.05.2017 року позивач отримав постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві від 16.05.2017 року у виконавчому провадженні № 52089345, яка винесена старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві Пишним Артемом Володимировичем.

Підставою для повернення виконавчого документу є відсутність майна у боржника, на яке можливо звернути стягнення, а здійснені державним виконавцем заходи щодо розшуку майна боржника виявилися безрезультатними.

Позивач вважає, що старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві Пишним Артемом Володимировичемпо виконавчому провадженню № 52089345 винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачу з порушенням норм матеріального права, та має бути скасована.

Представник скаржника в судове засідання не з'явився, надав до суду клопотання, в якому просить розглядати справу без його участі, заявлені вимоги підтримує в повному обсязі.

Представник відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві в судове засідання не з'явився, повідомлявся про час та місце розгляду справи належним чином, причини неявки суду не повідомив. Його неявка не перешкоджає розгляду справи.

Заінтересована особа ОСОБА_2 в судове засідання не з'явилась, повідомлялась про час та місце розгляду справи належним чином, причини неявки суду не повідомила.

Дослідивши матеріали справи суд вважає скаргу такою, що підлягає задоволенню.

Відповідно до частини першої статті 10 Закону України «Про виконавче провадження» заходами примусового виконання рішень є, у тому числі звернення стягнення на кошти, заробітну плату, пенсію, стипендію та інше майно (майнові права) боржника.

Згідно до пункту першого статті 68 Закону України «Про виконавче провадження» стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника звертається у разі відсутності в боржника коштів на рахунках у банках чи інших фінансових установах, відсутності чи недостатності майна боржника для покриття в повному обсязі належних до стягнення сум, а також у разі виконання рішень про стягнення періодичних платежів.

Судом встановлено, що АТ «Родовід Банк» звернувся до відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві із заявою про відкриття виконавчого провадження, відповідно до якої було відкрито виконавче провадження № 52089345 про примусове виконання виконавчого листа виданого 13.03.2013 року Голосіївським районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_2 та ОСОБА_4 на користь АТ «Родовід Банк» заборгованості у сумі 263 155,82 доларів США.

18.05.2017 року позивач отримав постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві від 16.05.2017 року у виконавчому провадженні № 52089345, яка винесена старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві Пишним Артемом Володимировичем.

Підставою для повернення виконавчого документу є відсутність майна у боржника, на яке можливо звернути стягнення, а здійснені державним виконавцем заходи щодо розшуку майна боржника виявилися безрезультатними.

Позивач вважає, що старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві Пишним Артемом Володимировичемпо виконавчому провадженню № 52089345 винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачу з порушенням норм матеріального права, та має бути скасована.

Згідно ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до ст. 383 ЦПК України, частини першої статті 12, частини четвертої статті 82 Закону про виконавче провадження право на оскарження рішення, дії або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до ЦПК, мають сторони виконавчого провадження, якщо вважають, що порушено їх права чи свободи.

Суд погоджується з доводами стягувача про те, що винесення постанови про повернення виконавчого документа стягувану є передчасним, оскільки державним виконавцем не здійснено усіх можливих дій які передбачені Законом України «Про виконавче провадження.

Так відповідно до п. 10 ч.3 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» державному виконавцю надано звертатися до суду з поданням про розшук боржника - фізичної особи або про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб.

Відповідно до ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до ст. 19 Конституції України встановлено, що основними принципами діяльності органів Державної влади, їх посадових осіб є обов'язок діяти лише в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та Законами України.

Відповідно до частини п'ятої статті 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України. У пункті 9 частини третьої статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов'язковість рішень суду.

Відповідно до п.1 ст. 14 Цивільного процесуального кодексу України судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України.

Відповідно до п.2 ст. 14 вищезазначеного Кодексу невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Отже, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Відповідно до ч. 2 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення (далі - виконавчий документ), у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Закону України «Про виконавче провадження» Державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до п. 10 ч.3 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» державному виконавцю надано звертатися до суду з поданням про розшук боржника - фізичної особи або про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб.

Відповідно до п. 15 ч.3 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець у процесі виконання рішень за наявності вмотивованого рішення суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння фізичної особи безперешкодно входити на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень боржника - фізичної особи, особи, у якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, проводити в них огляд, у разі необхідності примусово відкривати їх в установленому порядку із залученням поліцейських, опечатувати такі приміщення, арештовувати, опечатувати та вилучати належне боржникові майно, яке там перебуває та на яке за законом можливо звернути стягнення;

Відповідно до ч. 1 ст. 31 Закону України «Про виконавче провадження» копії постанов державного виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження), що державний виконавець зобов'язаний довести до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам із супровідними листами простою кореспонденцією, крім постанов про відкриття виконавчого провадження або відмову у відкритті виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувану відповідно до статті 47 цього Закону, що надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Боржник вважається повідомленим про відкриття виконавчого провадження, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Так відповідно до п. 10 ч.3 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» державному виконавцю надано звертатися до суду з поданням про розшук боржника - фізичної особи або про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб.

Відповідно до ст. 385 ЦПК України скаргу на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби може бути подано до суду у десятиденний строк, а при оскарженні постанови про відкладення провадження виконавчих дій - у триденний строк, які обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод.

Згідно ч.2 ст. 387 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи.

В судовому засіданні встановлено, що здійснені не всі передбачені законодавством дії на виконання виконавчого листа, виданого 13.03.2013 Голосіївським районним судом м. Києва.

Постанова державного виконавця від 16.05.2017 у виконавчому провадженні № 52089345 (а.с.11) про повернення виконавчого документу стягувачу є передчасною та підлягає скасуванню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.6,10,11,18,19,28,30,74 Закону України «Про виконавче провадження», ст.ст.73, 383-389 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Скаргу Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» на дії старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві Пишного А.В., заінтересована особа: ОСОБА_2 - задовольнити.

Визнати незаконними дії старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві Пишного Артема Володимировича по виконавчому провадженню № 52089345 при винесенні постанови про повернення виконавчого документа стягувачу від 16.05.2017 року;

Скасувати постанову старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві Пишного Артема Володимировича по виконавчому провадженню № 52089345 від 16.05.2017 року про повернення виконавчого документа стягувачу.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва шляхом подання через Голосіївський районний суд м. Києва апеляційної скарги протягом п'яти днів з дня її проголошення.

У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя С.В. Ладиченко