Справа № 653/3792/16-ц
Провадження № 2/653/248/17
РІШЕННЯ

іменем України

"12" вересня 2017 р. Генічеський районний суд Херсонської області в складі:

головуючого судді Венглєвської Н.Б.,

секретаря Копєйко Д.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Генічеськ цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства ОСОБА_1 «Приват Банк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з вказаною позовною заявою, посилаючись на те, що відповідно до укладеного договору б/н від 09.01.2013 року відповідач отримав кредит у розмірі 5100 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з "Умовами та правилами надання банківських послуг", "Правилами користування платіжною карткою", затверджених наказом №СП-2010-256 від 06.03.2010 року та "Тарифами Банку", які викладені на банківському сайті, складає між ним та банком Договір, що підтверджується підписом в заяві. У зв'язку з порушеннями зобов'язань за кредитним договором відповідач станом на 31.10.2016 року має заборгованість 42358.08 грн., яка складається з: заборгованості за кредитом 4227.51 грн.; заборгованості по процентам 32387.33 грн.; заборгованість за пенею та комісією - 3250 грн., а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг - 500,00 грн. (штраф фіксована частина) та 1993.24 грн. (штраф процентна складова). Відповідач на даний час продовжує ухилятися від виконання зобов'язання і заборгованість за договором не погашає, що є порушенням їх (позивача) законних прав. Враховуючи викладене, звернулися до суду з даним позовом.

Представник позивача в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи сповіщався належним чином, під розписку. В матеріалах справи міститься заява позивача про розгляд справи без участі представника, з зазначенням, що позовні вимоги вони підтримують в повному обсязі.

Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнав та вказував, що дійсно отримав картку на вказаних позивачем умовах, однак грошові кошти з липня 2013 року він з картки не знімав , та вказані дії могли зробити або шахраї або працівники банку. Просив врахувати надані ним пояснення та в задоволенні позову відмовити.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

В судовому засіданні встановлено, що 09.01.2013 року відповідач ОСОБА_2 підписав Анкету-заяву про приєднання Умов і Правил надання банківських послуг у Приват Банку. В даній ОСОБА_3 зазначені дані відповідача, місце проживання, телефони, інформація про сімейний стан, місце роботи. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті складає між ним та банком Договір, що підтверджується підписом у заяві. При отриманні кредиту сторонами було передбачено зміну кредитного ліміту картки, відповідно до п. 2.1.1.2.3, п. 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг Сторонами було погоджено, що підписання даного Договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком. ПАТ КБ «ПриватБанк» свої зобов'язання за Договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому Договором. У звязку з порушенням відповідачем умов щодо повернення кредиту та сплати відсотків за його користуванням, в листопаді 2016 року позивач подав позов до суду, в якому зазначив, що відповідачем порушені зобов'язання по договору б/н від 09.01.2013 року, в результаті чого виникла заборгованість, яка станом на 31.10.2016 року становить 42358.08 грн..

З матеріалів справи вбачається, що початковий ліміт кредитної карти було встановлено на рівні 300 грн., який в подальшому відповідно до 2.1.1.2.3, п. 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг було збільшено, а саме 09.01.2013 року до 5100 грн., а 16.05.2014 року навпаки зменшено до 4230 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Як вбачається з виписки по картковому рахунку відповідача, після отримання кредитної картки ОСОБА_2 почав нею користуватися в повному обсязі, знімаючи кредитні кошти та поповнюючи картковий рахунок.

У своїх запереченнях відповідач посилається на те, що після 19 липня 2013 року він грошові кошти не знімав, а вказані кошти були зняті невідомими особами.

Аналізуючи обґрунтування, підстави, зазначені сторонами, щодо позовних вимог та заперечень, суд приходить до наступного.

Відповідно до ст.. 1054 ЦК України, на яку посилається сторона позивача в обґрунтування своїх позовних вимог, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальнику у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 (позика), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом.

Згідно з ст. ст. 526, 530, 610 та ч. 1 ст. 612 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватись належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом, зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний стороною (сторонами).

Як вбачається з матеріалів справи, при укладанні Договору сторони керувались ч.1 ст.634 ЦК України. Згідно цієї статті ЦК договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярі або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Статтями 509, 525, 526, 527, 530, ч.1 ст.598, 599, 610 ч.2 ст.615, 629, 1050 ЦК України, встановлено, що зобов'язання мають виконуватися сторонами згідно умов договору, та визначено наслідки невиконання зобов'язань.

Так, ст.. 509 ЦК України передбачено, що зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11, зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Статтями 629 та 630 ЦК України визначено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Договором може бути встановлено, що його окремі умови визначаються відповідно до типових умов певного виду, оприлюднених в установленому прядку.

У відповідності з ч. 2. ст. 639 Цивільного кодексу України - якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.

При оформленні кредиту заява на отримання кредиту, підписується повнолітньою, дієздатною особою, якою підтверджується, що Позичальник ознайомлений з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та Тарифами.

Укладання Договору здійснюється за принципом укладання між Банком i клієнтом договору приєднання (ст. 634 Цивільного кодексу). Підписанням заяви Позичальник приєднується до запропонованих банком Умовами та Тарифами.

Відповідно до ч. 1 ст. 634 Цивільного кодексу України договором приєднання є договір, умови якого встановленні однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Відповідно до ст. 207 ЦК України правочин (в тому числі договір) вважається укладеним в письмовій формі, якщо його зміст, зафіксовано в одному або кількох документах, якими обмінялися сторони.

Стаття 207 ЦК України не передбачає вичерпний перелік таких документів, тому наряду з листами та телеграмами можуть використовуватися i інші засоби звязку, наприклад електронний.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв'язку.

Відповідно до Розділу 1 Загальних положень Умов та Правил надання банківських послуг, які розміщені на офіційному сайті Позивача, ПАТ ОСОБА_1 банк «ПриватБанк», керуючись законодавством України, публічно пропонує невизначеному колу ociб можливість отримання банківських послуг для чого публікує Умови та Правила надання банківських послуг. Тобто, Правила та Умови є публічною офертою, що містять умови та правила надання послуг банком його клієнтам. Таким чином, клієнт отримує доступ до вcix без виключення послуг Банку.

Відповідачем 09.01.2013 року було підписано ОСОБА_3 - ОСОБА_3 про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг. У даній ОСОБА_3 від 09.01.2013 р. зазначено, що підписавши цю заяву, відповідач ознайомився та згодний з Умовами та Правилами надання банківських послуг, Тарифами банку, які разом з цією заявою складають Договір банківського обслуговування.

Окрім цього, відповідачу було надано для ознайомлення Умови та правила надання банківських послуг, Тарифи банку в письмовому вигляді ознайомлення з чим засвідчується власним підписом в ОСОБА_3 про приєднання.

Згідно до анкети-заяви Відповідач зобовязався в подальшому знайомитися Зi змінами Умов та правил надання банківських послуг, Тарифів банку на сайті www.privatbank.ua.

Підписавши заяву ОСОБА_1 та клієнт приєднуються i зобовязуються виконувати мови, викладені в Умовах та Правилах надання банківських послуг, Тарифах банку - Договорі банківського обслуговування в цілому.

Отже, враховуючи вищевикладене, анкета-заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг, Тарифами складають Договір про надання банківських послуг. Тобто, в даному випадку зміст договору зафіксовано в декількох документах: в заяві Позичальника, Умовах надання банківських послуг, Правилах користування платіжною карткою та Тарифах. Таким чином, між Банком та Позичальником було укладено договір у письмовій формі. Укладення договору в такій формі чинному законодавству не суперечить.

На підставі вказаної анкети-заяви відповідачу було відкрито картковий рахунок та видано кредитну картку «Універсальна» iз встановленим кредитним лімітом в розмірі 300,00 грн., який в подальшому було збільшено до 5100,00 грн. та у свою чергу зменшено до 4230 грн. Встановлення та зміна кредитного ліміту підтверджується довідкою банку.

Факт користування кредитними коштами підтверджено відповідною випискою по картковому рахунку, з якої вбачається, що ОСОБА_2 активно користувався кредитними коштами, знімав готівкові кошти та сплачував відсотки за їх користування, відповідно до Умов та Правил користування кредитною краткою, що свідчить про погодження останнього з відповідними умовами та правилами.

З наданої позивачем виписки по картковому рахунку вбачається, що ОСОБА_2 отримавши 09.01.2013 року карту за №942728, здійснював з неї зняття коштів, поповнення через термінал самообслуговування в тому числі й після 19 липня 2013 року, проводив розрахунки в магазинах за покупку товарів, розраховувався на АЗС, тощо. При цьому відомостей, щодо викрадення у нього цієї картки, заволодіння нею іншими особами він не надав, до органів національної поліції з приводу її втрати/викрадення не звертався, до позивача з метою її блокування також не звертався. Про те, що вказаною карткою користувалися інші особи заявив тільки в ході розгляду даної справи не підтвердивши свої доводи належними та допустимими доказами. З огляду на викладене суд вважає сумнівними доводи відповідача, щодо використання його картки іншими особами, оскільки як вбачається з наданої виписки, по отриманій ним картці, здійснювалися також і платежі поповнення картки наряду зі зняттям грошових коштів. Вказані дані, що містяться у виписці по картковому рахунку, у своїй сукупності, свідчать, на думку суду, лише про те, вказана картка протягом тривалого часу використалася особою у своїх цілях та фінансові операції, здійснені по даній картці не є притаманними для операцій вчинених шахрайським способом.

Відповідно до п.1.1.7.12 Умов та правил надання банківських послуг договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього терміну жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії Договору, він автоматично пролонгується на такий же термін. При цьому автоматично пролонгується не термін дії кредитного ліміту, який відповідає строку дії картки, а лише дії умов щодо надання банківських послуг, які регулюють відносини між банком та клієнтом щодо відкриття та обслуговування карткового рахунку клієнта, а також інших банківських послуг.

Відповідно до заяви позичальника, яка є складовою частиною кредитного договору, строк дії кредитного ліміту відповідає строку дії кредитної картки.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач, укладаючи договір, погодився з зазначеними в ньому умовами, оскільки даний договір, а також умови надання банківських послуг та правила користування платіжною карткою підписані ним, однак не належним чином виконував умови договору, у зв'язку з чим утворилася заборгованість у вказаному розмірі.

За таких обставин, суд вважає доведеним, що відповідачем неналежним чином виконувалися умови договору а враховуючи, що відповідно до ст.ст. 611, 615 ЦК України у випадку порушення зобовязання, настають правові наслідки, встановлені договором, суд вважає, що вимоги позивача про стягнення заборгованості за кредитом підлягають задоволенню.

Згідно ст. 88 ЦПК України судові витрати також підлягають відшкодуванню.

На підставі ст.ст. 525, 526, 530, 257, 1049, 1050, 1054-1055 Цивільного кодексу України, керуючись ст.ст. 10, 57, 60, 212, 215, 224-226 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приват Банк» - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 паспорт, серії МО №318798, виданий Дніпровським РВ ХМУ УМВС України в Херсонській області 24.03.1997 року, ід. номер НОМЕР_1, проживаючого ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь ПАТ «Приватбанк» /49094, м. Дніпропетровськ, вул. Набережна Перемоги, 50, , р/р №3111, МФО 305299 суму заборгованості за кредитним договором №б/н від 09.01.2013 року в розмірі 42358/сорок дві тисячі триста пятдесят вісім / гривень 08 коп..

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 паспорт, серії МО №318798, виданий Дніпровським РВ ХМУ УМВС України в Херсонській області 24.03.1997 року, ід. номер НОМЕР_1, проживаючого ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь ПАТ «Приватбанк» /49094, м. Дніпропетровськ, вул. Набережна Перемоги, 50, , р/р №3111, МФО 305299 витрати по сплаті судового збору в розмірі 1378 /одна тисяча триста сімдесят вісім / гривень.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Херсонської області через Генічеський районний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги, відповідно до ст. 294 ЦПК України.

Суддя: Н.Б. Венглєвська