Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/215/17
Провадження №: 2/332/246/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 вересня 2017 р. м. Запоріжжя

Заводський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого - судді Мєркулової Л.О.,

при секретарі - Чебикіній Н.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до територіальної громади в особі Запорізької міської ради, третя особа: Перша Запорізька державна нотаріальна контора про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за заповітом , суд, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за заповітом.

У своєму позові позивач вказала, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2.

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер її син - ОСОБА_3.

Померла ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 є рідною матір'ю померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим Орджонікідзевським райбюро ЗАГС м. Запоріжжя 15 листопада 1962 року серії НОМЕР_1, актовий запис за № 3279.

Померлі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 були зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1, про що свідчать довідки, видані Департаментом реєстраційних послуг Запорізької міської ради від 14.12.2016 року № 8658-04-04/4, № 8658-04-09/4.

Згідно заповіту, посвідченого Першою Запорізькою державною нотаріальною конторою 10 травня 2011 року за реєстровим № 3-174, ОСОБА_2, все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось, і загалі все те, що їй буде належати на день її смерті і на що вона за законом матиме право, заповідала позивачу, ОСОБА_1, 1958 року народження.

За даними Першої Запорізької державної нотаріальної контори цей заповіт не змінювався та не скасовувався, про що свідчить відмітка на заповіті від 12.02.2016 року.

Таким чином, позивач є спадкоємцем за заповітом, посвідченим Першою Запорізькою державною нотаріальною конторою 10 травня 2011 року за реєстровим № 3-174.

Крім неї інших спадкоємців за заповітом немає.

Спадкоємців, передбачених ст.1241 Цивільного кодексу України, які би мали право на обов'язкову частку у спадщині, також немає.

Першою Запорізькою державною нотаріальною конторою на підставі заяви позивача про прийняття спадщини була заведена спадкова справа № 24/2016 після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2

Після смерті ОСОБА_2, яка є рідною тіткою позивача і яку вона доглядала до самої смерті, відкрилась спадщина за заповітом на належне їй майно, а саме: на житловий будинок АДРЕСА_1.

Вищезазначені свідоцтва про право на спадщину були зареєстровані в Запоріжському міжміському бюро технічної інвентаризації 24 вересня 1984 року в реєстрову книгу за №167, реєстровий № 28470, що також підтверджується відповідною відміткою у технічному паспорті на житловий будинок АДРЕСА_1, де реєстрація поточних змін була внесена 24.09.1984 року.

Після спливу шестимісячного строку, позивач звернулась до Першої Запорізької державної нотаріальної контори для подальшого оформлення спадщини за заповітом після померлої ОСОБА_2, що була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1, щоб отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом на житловий будинок АДРЕСА_1.

Проте, у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок АДРЕСА_1 після померлої ОСОБА_2 Першою Запорізькою державною нотаріальною конторою позивачу було відмовлено у зв'язку із відсутністю документів, що посвідчує право власності спадкодавця на таке майно, про що була винесена відповідна постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 20.12.2016 року №3060/02-31.

Крім того, у позивача відсутні оригінали документів, які посвідчують право власності спадкодавця на належне йому майно, а саме: оригінал свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого Першою Запорізькою державною нотаріальною конторою 29 червня 1984 року за реєстровим № 2-3388 та оригінал його реєстраційного посвідчення від 29 вересня 1984 року, оригінал свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого Першою Запорізькою державною нотаріальною конторою 29 червня 1984 року за реєстровим № 2-3390, оригінал свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого Першою Запорізькою державною нотаріальною конторою 29 червня 1984 року за реєстровим № 2- 3392 та. оригінал його реєстраційного посвідчення від 29 вересня 1984 року, рішення виконкому Запорізької міської Ради народних депутатів від 25 липня 1986 року № 258 «Про часткові зміни до рішення міськвиконкому від 13.09.1979 року №306/3 «Про відселення заводом «Запоріжсталь» індивідуальних житлових будинків вздовж балки «Капустянка» у зв'язку з будівництвом шламопроводу»; інвентаризаційна справа на житловий будинок АДРЕСА_1 у зв'язку з будівництвом шламопроводу знищена, що підтверджується листами Товариства з обмеженою відповідальністю Запорізьке міжміське бюро технічної інвентаризації № 4279 від 10.05.2016 р., № 4474 від 12.05.2016 р. та копією рішення від 25 липня 1986 рок № 258.

Таким чином, виникла ситуація при якій позивач не може оформити спадщину у нотаріуса шляхом отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом, а саме: на житловий будинок АДРЕСА_1 після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2, що була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1.

Згідно із звітом про оцінку майна ідентифікатор за базою ФДМУ 1467611_25112016_УЮ61125-02, складеного 25 листопада 2016 року суб'єктом оціночної діяльності Товариством з обмеженою відповідальністю «ПРИВАТ ЮР ГРУП», ринкова вартість всього житлового будинку АДРЕСА_1 становить 80 000,00 грн.

Таким чином, померлій ОСОБА_2 повністю належав житловий будинок АДРЕСА_1.

У своєму позові позивач просить визнати за нею, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, що зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2, право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 з відповідними надвірними будівлями та спорудами, зазначеного в плані літерою А, розташованого на земельній ділянці площею 680 кв.м., житловою площею 35,0 кв.м., загальною площею 59,2 кв.м., в порядку спадкування за заповітом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2, що була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1.

У судовому засіданні позивача та її представник підтримали позов і просять його задовольнити.

Представник відповідача - територіальної громади в особі Запорізької міської ради у судовому засіданні заперечувала проти задоволення позову і просила відмовити у задоволенні позову.

Третя особа у судове засідання не з'явилася, але надала до суду листа, в якому вказала, що проти позову не заперечують і просять розглянути справу без їх участі.

Дослідивши докази по справі, вислухав пояснення позивача, представника позивача, представника відповідача, пояснення свідка, суд приходе до висновку. що позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2. актовий запис № 333, виданим 29 вересня 2015 року Заводським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції.

Із свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3, виданого 24 березня 2011 року Запорізьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Запорізькій області, актовий запис № 1887, вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_3.

Із свідоцтва про народження, виданого Орджонікідзевським райбюро ЗАГС м. Запоріжжя 15 листопада 1962 року серії НОМЕР_1, актовий запис № 3279, вбачається що ОСОБА_2 є рідною матір'ю ОСОБА_3.

Із довідок, виданих Департаментом реєстраційних послуг Запорізької міської ради від 14.12.2016 року за № 8658-04-04/4, № 8658-04-09/4, встановлено, що померлі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 були зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1.

Судом встановлено із свідоцтва про право на спадщину за законом (а.с.17-20), що ОСОБА_2 належало майно, з якого 13/24 (тринадцять двадцять четвертих) часток житлового будинку АДРЕСА_1 Запорізької області належали померлій ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого Першою Запорізькою державною нотаріальною конторою 29 червня 1984 року за реєстровим № 2-3388 (на 1/6 частку підтверджується реєстраційним посвідченням) та свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого Першою Запорізькою державною нотаріальною конторою 29 червня 1984 року за реєстровим № 2-3390 (на 3/8 часток) та 11/24 (одинадцять двадцять четвертих) часток житлового будинку АДРЕСА_1, які належали на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого Першою Запорізькою державною нотаріальною конторою 29 червня 1984 року за реєстровим № 2-3390 (на 3/8 часток) та свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого Першою Запорізькою державною нотаріальною конторою 29 червня 1984 року за реєстровим № 2-3392 (на 1/12 часток підтверджується реєстраційним посвідченням) ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2, спадкоємицею якого була ОСОБА_2 - мати, яка прийняла спадщину за законом, але не оформила своїх спадкових прав.

Із заповіту, посвідченого Першою Запорізькою державною нотаріальною конторою 10 травня 2011 року за реєстровим № 3-174, вбачається, що ОСОБА_2, все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось, і загалі все те, що їй буде належати на день її смерті і на що вона за законом матиме право, заповідала позивачу, ОСОБА_1, 1958 року народження.

За даними Першої Запорізької державної нотаріальної контори цей заповіт не змінювався та не скасовувався, про що свідчить відмітка на заповіті від 12.02.2016 року.

Із витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 12.02.2016 року № 42939559 вбачається, що Першою Запорізькою державною нотаріальною конторою на підставі заяви позивача про прийняття спадщини була заведена спадкова справа № 24/2016 після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2.

Таким чином, після смерті ОСОБА_2, яка є рідною тіткою позивача і яку вона доглядала до самої смерті, відкрилась спадщина за заповітом на належне їй майно, а саме: на житловий будинок АДРЕСА_1.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України у разі спадкування права та обов'язки спадкодавця переходять до спадкоємців.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинялися внаслідок його смерті.

Із постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 20.12.2016 року №3060/02-31 вбачається, що ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок АДРЕСА_1 після померлої ОСОБА_2 Першою Запорізькою державною нотаріальною конторою було відмовлено у зв'язку із відсутністю документів, що посвідчує право власності спадкодавця на таке майно.

Із листа з ТОВ ЗМБТІ (а.с.26 ) № 4279 від 10.05.2016 року на замовлення Державного нотаріуса Першої Запорізької нотаріальної контори встановлено, що інвентаризаційна справа на житловий будинок АДРЕСА_1 знищена після відселення мешканців житлового будинку АДРЕСА_1 відповідно до рішення виконкому Запорізької міської ради народних депутатів № 258 від 25.07.1986 року «Про часткові зміни до рішення міськвиконкому від 13.09.1979 року № 306/3 «Про відселення заводом «Запоріжсталь» індивідуальних житлових будинків вздовж балки «Капустянка» у зв'язку з будівництвом шламопровіда» .

Із листа ПАТ Запорізького металургійного комбінату «Запоріжсталь» на запит суду за № 112026037 (АВ) від 25.04.2017року (а.с. 182-183) встановлено, що згідно додатку №1 до рішення виконкому Заводської райради народних депутатів №212 від 12.081985 року передбачалося виділення ОСОБА_2 (інваліду 2-ї групи) та ОСОБА_3 квартири АДРЕСА_3 у зв'язку із знесенням будинку АДРЕСА_1. Втім, зважаючи на закінчення строків зберігання документації, яка стосується житлово-побутових питань, відомостями щодо фактичного відселення, знесення будинку АДРЕСА_1, а також щодо виплати компенсації його власникам вартості будинку підприємство вже не володіє.

Із листа ПАТ Запорізького металургійного комбінату «Запоріжсталь» на виконання ухвали суду за №11/2042523 (АВ) від 11.07.2017 року (а.с.1 т.2) встановлено, що ПАТ «Запоріжсталь» не володіє документами щодо вселення у квартиру АДРЕСА_3 ОСОБА_2 та ОСОБА_3, оскільки виділення житла здійснювалося відділом обліку та розподілення житла виконавчого комітету Запорізької міської ради народних депутатів та видачу ордерів на це житло здійснював також виконавчий комітет. Адміністрація комбінату «Запоріжсталь» забезпечувала фактичне розподілення виділеного виконкомом житла між працівниками підприємства, які підлягали відселенню у зв'язку із будівництвом шламонакопичувача вздовж балки «Капустянки»

Із відповіді з Державного архіву Запорізької області № 01-32/1478 від 27.06.2017 року (а.с.242-249) на запит суду встановлено, що в документах Запорізького міськвиконкому за 1979-1990 роки рішення щодо надання на заселення квартири АДРЕСА_3 не виявлено. Крім цього, із надісланих Державним архівом копій рішень № 306/3 від 13.09.1979 року. № 258 від 25.07. 1986 року, довідки по відселенню громадян встановлено, що ОСОБА_2 на відселення своєї згоди не надала, але заяву не подала.

Із інформації та копій документів, які надіслало до суду ТОВ ЗМБТІ за № 7413 від 12.07.2017 року (а.с.2 т.2) встановлено, що згідно свідоцтва про право власності на житло № 21270 від 21.03.2008 року, квартира, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_3, належить на праві спільної часткової власності в рівних долях громадянам: ОСОБА_5(1/3 частка), ОСОБА_6 (1/3 частка), ОСОБА_7 (1/3 частка), свої права власності вказані громадяни зареєстрували в ОП ЗМБТІ, про що свідчить витяг від 17.06.2008 року.

Крім цього, із відповіді з Департаменту з управління житлово-комунальним господарством за № 1190/01-37/01 від 19.07.2017 року (а.с.20 т.2) встановлено, що згідно з рішенням Заводського райвиконкому народних депутатів від 07.02.1986 року № 40 на заселення двокімнатної квартири АДРЕСА_3 родині ОСОБА_8 на родину з трьох осіб був оформлений державний ордер № 1405 від 14.02.1986 року, що підтверджується корінцем ордеру на житлове приміщення №1405 серії АБ-1 (а.с.21 т.2).

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_9 суду пояснив, що він з 2011 року зареєстрований у будинку АДРЕСА_1 з дозволу власника будинку ОСОБА_2. Він проживає разом із цивільною дружиною ОСОБА_1 ОСОБА_2 постійно проживала у вищезазначеному будинку, вони її вдвох поховали. На їх вулиці є ще вісім будинків, в яких проживають люди.

Із копій рахунків за сплату житлово-комунальних послуг, які надала позивач у судовому засіданні (а.с.139-142 т.1) встановлено, що комунальні послуги мешканцям будинку АДРЕСА_1 надавалися в тому числі у 2014, 2015, 2016 роках; із договору № 542308049 від 03.06.2008 року встановлено, що між ОСОБА_2 та ВАТ «Запоріжжяобленерго» укладено договір про користування електричною енергією.

Суд вважає, що вищезазначені документи підтверджують реєстрацію та проживання ОСОБА_2 у спірному будинку. Крім цих доказів, позивачем надано копії довідок про реєстрацію померлих ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у спірному будинку, копію їх паспортів, копію будинкової книги.

У зв'язку з вищезазначеними доказами, суд відхилив і не узяв до уваги заперечення представника відповідача про те, що згідно рішень райвиконкому будинок АДРЕСА_1 знесено, а мешканці будинку відселені.

Таким чином, суд приходе до наступних висновків, що позивач ОСОБА_1 як спадкоємець за заповітом після померлої ОСОБА_2 має право на спадкування, а саме: житлового будинку АДРЕСА_1, який на праві власності належав ОСОБА_2 Судом не здобуто доказів того, що спірний будинок був знесений і ОСОБА_2 отримувала компенсацію за знесення будинку.

Згідно з п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» відповідачами у справах про спадкування є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

У відповідності до п. п. 4.15, 4.18 Наказу Міністерства юстиції України «Про затвердження Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» від 22 лютого 2012 року за № 282/20595, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз'яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку.

Крім того, п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від ЗО травня 2008 року № 7 передбачено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством.

За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Згідно із ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкоємцем, має подати у встановлений законодавством шестимісячний строк до нотаріуса відповідну заяву про прийняття спадщину, оскільки постійно не проживав із спадкодавцем, а мешкав в місці, яке є іншим від місця проживання спадкодавця.

Таким чином, суд вважає, що позов ОСОБА_1 повністю знайшов свої обґрунтування та докази, і тому підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 208, 209, 212-215 ЦПК України, ст.ст. 328, 392, 1216, 1218, 1222, 1261, 1269, 1270, 1272 ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до територіальної громади в особі Запорізької міської ради, третя особа: Перша Запорізька державна нотаріальна контора про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за заповітом - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 з відповідними надвірними будівлями та спорудами, зазначеного в плані літерою А, розташованого н земельній ділянці площею 680 кв. метрів, житловою площею 35,0 кв.м., загальною площею 59,2 кв. метрів, в порядку спадкування за заповітом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2, що була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Запорізької області шляхом подачі протягом 10 днів апеляційної скарги. Рішення набирає законної сили після закінчення 10-денного строку для подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. Якщо було подано апеляційну скаргу, але рішення не скасовано, рішення набирає чинності після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: Л.О.Мєркулова