Провадження № 2/185/962/17
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

25 січня 2017 року м. Павлоград

Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Зінченко А.С., за участю секретаря Пожидаєвої Л.М., позивача ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_2, розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Павлограді Дніпропетровської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням,

В С Т А Н О В И В :

16 грудня 2016 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовною заявою до ОСОБА_2, в якій просить визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_1. В обґрунтування свого позову позивач вказала на те, що в даній квартирі зареєстровано місце проживання її сина ОСОБА_2, який останні десять років, а саме з 2006 року, за зазначеної адресою не проживає. Зазначає, що відповідач проживає за іншою адресою разом зі своєю дружиною, речей його в квартирі не має, але не бажає знятись з реєстрації. Реєстрація відповідача позбавляє її можливості оформити субсидію, вона вимушена сплачувати великі суми за комунальні послуги, що ставить її в скрутне матеріальне становище, так як вона є пенсіонером, та інших доходів не має.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила позов задовольнити, дала пояснення аналогічні викладенім в позові, та зазначила, що її син проживає разом зі своєю родиною, дружино та дітьми, в її квартиру раніше він повертався та мешкав деякий час коли посвариться з дружиною, але останні десять років він не вертався, речей його в квартирі не має, тобто він постійно безперервно не проживає за адресою АДРЕСА_1 з 2006 року. Зазначила, що відповідач частково сплачує комунальні послуги, але це дуже маленька сума, лише 350 грн., тоді як щомісячно їй приходять рахунки більше ніж на 2000 грн. З причини реєстрації відповідача вона не має можливості оформити субсидію. Перешкод в користуванні квартирою вона відповідачу ніколи не чинила.

Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги не визнав, пояснив, що він дійсно зареєстрований за адресою АДРЕСА_1, але мешкає за адресою АДРЕСА_2 разом зі своєю родиною. Зазначив, що за адресою АДРЕСА_1 він не проживає останні 5 років, майна та його особистих речей в квартирі не має. Поважних причин не проживати за місцем реєстрації не зазначив, пояснив що перешкод в проживанні йому не здійснюють. Не згоден зі зняттям його за реєстрації, так як він частково сплачує комунальні послуги, а саме за теплопостачання та квартплату - 400 грн. в місяць, та раніше погасив борг за комунальні послуги.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши та оцінивши письмові докази у справі у їх сукупності, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ордеру на житлове приміщення № 755 від 18.01.1977 року ОСОБА_3, сім'я якого складається з 4 чоловік (дружина ОСОБА_1, донька ОСОБА_4, син ОСОБА_2.), надано право на зайняття квартири АДРЕСА_1.

ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 21.02.2005 року.

Згідно рішення виконкому Павлоградської міської ради Дніпропетровської області № 830 від 12.08.2009 року особистий рахунок переоформлено на ОСОБА_1

Як вбачається з довідки про реєстрацію та склад сім'ї від 10.01.2017 року, виданої КП «Павлограджитлосервіс» за адресою АДРЕСА_1, зареєстровано двоє осіб: ОСОБА_1 та її син ОСОБА_2, що також підтверджується довідкою від 15.12.2016 року.

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 були зареєстровані за зазначено адресою як члени сім'ї наймача, відповідно до вимог ст. 65 ЖК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 65 ЖУ України особи, що вселилися в жиле приміщення як члени сім'ї наймача, набувають рівного з іншими членами сім'ї права користування жилим приміщенням, якщо при вселенні між цими особами, наймачем та членами його сім'ї, які проживають з ним, не було іншої угоди про порядок користування жилим приміщенням.

Згідно норм ст.ст. 61,65 ЖК України на даний час позивач ОСОБА_1 є наймачем жилого приміщення - квартири АДРЕСА_1.

Згідно актів Комунального підприємства «Павлограджитлосервіс» від 04.10.2016 року та 10.01.2017 р. ОСОБА_2, 1973 року народження, фактично не проживає за адресою: АДРЕСА_1, з 2006 року по теперішній час.

Стаття 64 ЖК України визначає, що до членів сім'ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім'ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Члени сім'ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов'язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім'ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за

зобов'язаннями, що випливають із зазначеного договору.

Згідно ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.

Якщо наймач або члени його сім'ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом.

Відповідно до ст.163 Житлового кодексу України у разі тимчасової відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається займане жиле приміщення у випадках і в межах строків встановлених ст.71 ЖК України. Тимчасова відсутність наймача та членів його сім'ї не звільняє їх від виконання обов'язків за договором найму жилого приміщення.

Згідно зі ст. ст. 71, 72 ЖК визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, внаслідок відсутності цієї особи понад шість місяців без поважних причин провадиться в судовому порядку.

Відповідно до абз. 1 п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 квітня 1985 року N 2 "Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України" у справах про визнання наймача або члена його сім'ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням (ст. 71 ЖК), необхідно з'ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. В разі їх поважності (перебування у відрядженні, у осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім'ї тощо) суд може продовжити пропущений строк.

Відповідач в судовому засіданні визнав, що не проживає без поважної причини за адресою АДРЕСА_1 більше п'яти років постійно, безперервно, та його майна і особистих речей в квартирі не має.

Таким чином, судом встановлено, що поважних причин не проживання відповідача за зазначеною вище адресою більше п'яти років, не встановлено, перешкод у проживанні йому ніхто не чинив, він проживає разом зі своєю родиною, ці факти визнаються сторонами, та ніким не оспорюються.

Відповідачем не заявлено про наявність підстав, передбачених ч.3 ст. 71 ЖК України, для збереження за ним права на користування жилим приміщенням понад встановлений законом строк.

Посилання відповідача на часткову сплату - з травня по грудень 2015 року в розмірі 180 грн., та протягом 2016 року в розмірі 180 та 350 грн., квартплати, комунальних послуг та теплопостачання, що підтверджується довідками № 370, 369 від 19.01.2017 р. ПАТ «ДТЕК Павлоградвугілля», як на підставу права користування житлом, суперечить нормам ЖК України, так як відповідно до ч. 2 ст. 163, ст.ст. 64,78 ЖК України сплата квартплати та комунальних послуг це обов'язок наймача та повнолітніх членів його сім'ї, навіть у разі їх тимчасової відсутності.

Згідно зі ст. ст. 11, 58 - 60 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідачем, відповідно до ст. ст. 10, 60 ЦПК України не надано належних та допустимих доказів в розумінні ст. ст. 57, 58 ЦПК України, на підтвердження поважних причин не проживання з адресою АДРЕСА_1, чи наявності перешкод для його проживання за зазначеною адресою з боку інших осіб. Факт не проживання в зазначеній квартирі без поважних причин понад 5 років визнається відповідачем.

За таких обставин, на основі повно та всебічно з'ясованих обставин справи, на які посилаються сторони, як на підставу своїх вимог та заперечень, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню, суд дійшов висновку, що не проживання відповідача в квартирі АДРЕСА_1 понад шість місяців підтверджено фактичними даними, що є підставою для задоволення позову.

Вирішуючи при ухваленні рішення питання про розподіл судових витрат між сторонами, суд бере до уваги, що при зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір у сумі 551 грн. 20 коп., тому відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст.ст. 3, 10, 11, 15, 57-61, 88, 209,212-215, 218,223 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 таким, що втратив право користування жилим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на сплату судового збору в сумі 551грн.20коп.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана позивачем до апеляційного суду Дніпропетровської області через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: А. С. Зінченко