Справа № 456/2920/16-ц
Провадження № 2/456/425/2017
РІШЕННЯ

іменем України

12 січня 2017 року Стрийський міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді Микитчина І. М. ,

при секретарі Свержинській І.Я.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Стрию справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради, ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа Стрийська державна нотаріальна контора про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом,

ВСТАНОВИВ:

позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з позовною заявою до відповідачів ОСОБА_2 сільської ради, ОСОБА_3, ОСОБА_4 та просить визнати за ним право власності на садибний ( індивідуальний ) житловий будинок, що знаходиться за адресою вул. Галана, 14 в с. Подорожнє Стрийського району, Львівської області в порядку спадкування за заповітом після смерті батька ОСОБА_5, який помер 14 листопада 2015 року.

В обґрунтування позовних вимог представник позивача, покликається на те, що він є сином ОСОБА_5, який помер 14 листопада 2015 року. 13 серпня 2015 року, його батько склав заповіт, згідно якого все своє майно заповів ОСОБА_4 та йому. Спадщиною, яка відкрилась після смерті батька є садибний (індивідуальний) житловий будинок, що знаходиться за адресою вул. Галана, 14 в с. Подорожнє Стрийського району, Львівської області. Вважає, що прийняв спадщину, оскільки протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. У серпні 2016 року він звернувся до Стрийської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті батька, в чому йому було відмовлено, через відсутність правовстановлюючих документів. У звязку з зазначеними обставинами він вимушений звернутись з даним позовом до суду.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав, просив позов задоволити з мотивів, викладених в позовній заяві.

Відповідачі ОСОБА_4 та ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги визнали, не заперечили проти задоволення позову.

Представник відповідача ОСОБА_2 сільської ради, в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву в якій зазначив, не заперечує проти задоволення позову, просить розгляд справи проводити без його участі.

Представник, третьої особи Стрийської державної нотаріальної контори, в судове засідання не з'явилась, подала до суду заяву в якій зазначила, що при винесенні рішення покладається на розсуд суду, просить розгляд справи проводити без її участі.

Відповідно до ст. 11, ч. 2 ст. 31, ч.4. ст.174 ЦПК України в разі визнання відповідачем позову за наявності для того законних підстав суд ухвалює рішення про задоволення позову, якщо визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Заслухавши сторін, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення.

Відповідно до ст.55 Конституції України та положень ст.ст.3, 11, 15, 59, 60 ЦПК України кожна особа має право в порядку встановленому цим Кодексом звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Розгляд цивільних справ здійснюється не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. При цьому кожна із сторін самостійно, на власний розсуд розпоряджається своїми правами й зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Захист прав у порядку цивільного судочинства це передбачені законом способи охорони цивільних, житлових, земельних, сімейних чи трудових прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч. 1 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Відповідно до ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Відповідно до ч. 1 ст. 1235 ЦК України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин.

Згідно із ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

В судовому засіданні встановлено, що житловий будинок, що знаходиться за адресою вул. Галана, 14 в с. Подорожнє Стрийського району, Львівської області належав на праві власності ОСОБА_5, що підтверджується довідкою №28 від 12 січня 2017 року виданою виконкомом ОСОБА_2 сільської ради

Відповідно до заповіту складеного ОСОБА_5 від 30 серпня 2015 року, зареєстрованому в реєстрі за №32 та посвідченому секретарем виконкому ОСОБА_2 сільської ради, ОСОБА_5 на випадок своєї смерті зробив таке розпорядження: все майно, де б воно не було і з чого б воно не скадалося і взагалі все те, що буде належати йому на день смерті і на що він за законом матиме право розділити так - ОСОБА_4 ? частки та ОСОБА_6 ? частки майна.

Ввідповідно до свідоцтва про смерть серії І-СГ №441808 виданого Стрийським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області 16 жовтня 2015 року, ОСОБА_5 помер 14 листопада 2015 року у віці 61 року, про що 16 листопада 2015 року зроблено відповідний актовий запис №21.

Як розяснено в п.16 постанови Пленуму Верховного суду України 30.05.2008 №7 «Про судову практику у справах про спадкування», при вирішенні спорів у зв'язку зі спадкуванням за заповітом суд повинен застосовувати правила глави 85 ЦК та враховувати, що заповідач, зокрема, має право: призначити своїми спадкоємцями фізичних осіб, незалежно від наявності в нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин (частина перша статті 1235 ЦК); охопити заповітом права та обов'язки, які йому належать на момент складення заповіту, а також ті права та обов'язки, які можуть йому належати в майбутньому.

Відповідно до свідоцтва про одруження серії ІІ-СГ №278437 від 16 липня 1983 року, вбачається що відповідачка ОСОБА_3 є дружиною ОСОБА_5, який помер 14 листопада 2015 року.

Судом також встановлено, що відповідач ОСОБА_4 є сином покійного ОСОБА_5 та братом позивача.

В судовому засіданні встановлено та підтверджується долученими до матеріалів справи, належним чином завіреними заявами, що відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 відмовляються від належної їм частини спадщини на користь позивача ОСОБА_1.

Відповідно до ст. 1273 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року за № 7 передбачено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Згідно із листом №1637/01-21 від 18 серпня 2016 року, завідуючої Стрийською держнотконторою, було відмовлено ОСОБА_3, яка діяла від імені ОСОБА_1, у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на садибний (індивідуальний) житловий будинок, що знаходиться за адресою вул. Галана, 14 в с. Подорожнє Стрийського району, Львівської області в порядку спадкування за заповітом після смерті батька ОСОБА_5, який помер 14 листопада 2015 року у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів.

Інвентаризаційна вартість даного обєкту нерухомого майна, відповідно до технічного паспорта, станом на 12 вересня 2016 року становить 415161,00 грн.

З огляду на те, що покійному ОСОБА_5 при житті належало спадкове майно, він склав заповіт на випадок своєї смерті на користь позивача, що фактично прийняв спадщину після його смерті; оформити право власності на спірний житловий будинок, який є спадковим майном, в нотаріальному порядку позивач не має можливості у звязку з відмовою нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину; відповідачі позовні вимоги визнали, що не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб; будь-яких інших спадкоємців, які б претендували на спірне майно, судом не встановлено, а тому враховуючи наведене, зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв'язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що у суду є всі підстави для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 та визнання за ним права власності на садибний (індивідуальний) житловий будинок, що знаходиться за адресою вул. Галана, 14 в с. Подорожнє Стрийського району, Львівської області в порядку спадкування за заповітом після смерті батька ОСОБА_5, який помер 14 листопада 2015 року.

Керуючись ст., ст. 10, 60, 88, 209, 212, 213, 215 ЦПК України, ст., ст. 1233, 1234, 1268, 1269, 1270, 1273 Цивільного кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на садибний (індивідуальний) житловий будинок, що знаходиться за адресою вул. Галана, 14 в с. Подорожнє Стрийського району, Львівської області в порядку спадкування за заповітом після смерті батька ОСОБА_5, який помер 14 листопада 2015 року.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Львівської області протягом десяти днів з дня його отримання.

Головуючий-суддя ОСОБА_7