Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 22-ц/781/1368/17 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Доповідач Гайсюк О. В.
РІШЕННЯ

Іменем України

19.09.2017 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Кіровоградської області у складі:

Головуючого судді Гайсюка О.В.

суддів Голованя А.М.,Мурашка С.І.

за участю секретаря Діманової Н.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому цивільну справу за апеляційними скаргами Державної казначейської служби України та Управління МВС України в Кіровоградській області на рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 18 травня 2017 року,

В С Т А Н О В И Л А:

У вересні 2017 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Управління МВС в Кіровоградській області, Державної казначейської служби України про стягнення збитків.

Позивач зазначив, що проходив службу в ОВС з 05.02.1993 року та звільнений зі служби наказом УМВСУ в Кіровоградській області від 31.05.2010 року за віком.

Йому була призначена 01.06.2010 року пенсія у розмірі 85 % грошового забезпечення, у розмірі 3280,28 грн.

З листа УМВС від 28.12.2013 р. йому стало відомо, що з 01.08.2008 року з його грошового утримання неправомірно було знято надбавку за здійснення оперативно-розшукової діяльності та інформаційно-аналітичне забезпечення ОВС. Відповідно до цього листа було здійснено перерахунок його грошового забезпечення з 01.08.2008 року по 31.05.2010 року. За цим перерахунком йому надано грошовий атестат та довідку про додаткові види грошового забезпечення за 24 календарні місяці служби перед звільненням. Ці документи він надав до ГУ ПФ України в Кіровоградській області для перерахунку (донарахування) пенсії з дня призначення, а саме з 01.06.2010 року, але перерахунок пенсії відповідно до діючого законодавства здійснено лише за 12 місяців з 01.02.2013р. по 28.02.2014 року, а за період з 01.06.2010р. по 01.02.2013р. донарахування пенсії не проводилося, не доплачено пенсії на загальну суму 10 586,86 грн.

Позивач просив стягнути цю суму за рахунок коштів державного бюджету України.

Рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда від 18.05.2017 року позов задоволено. Стягнуто з Державної казначейської служби шляхом списання коштів з Єдиного казначейського рахунку на якому обліковуються кошти Державного Бюджету України на користь позивача 10586,86 грн. та судові витрати (т.1-й а.с.181-184).

В апеляційній скарзі Державна казначейська служба України просить це рішення скасувати, посилаючись на неповне зясування обставин справи судом та порушення норм матеріального та процесуального права. На думку ДКС суд повинен був зупинити провадження у справі до вирішення Вищим адміністративним судом України справи за позовом ОСОБА_2 до Головного управління пенсійного Фонду України в Кіровоградській області про донарахування пенсії.

В апеляційній скарзі Управління МВСУ в Кіровоградській області також просить скасувати це рішення та відмовити у задоволенні позову, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права.

Зокрема, Управління вважає, що згідно положень ч.3 ст.22 ЦК позивачу було відшкодовано збитки, оскільки різниця в пенсії йому була виплачена за минулий час, а саме за 12 місяців відповідно до закону.

Окрім того, на думку відповідача, суд повинен був застосувати наслідки пропуску позивачем строків позовної давності (т.1-й а.с.198-203).

У судовому засіданні апеляційного суду представник Державної казначейської служби доводи апеляційних скарг підтримав.

Представник позивача з доводами скарг не погодився.

Апеляційні скарги підлягають задоволенню з таких підстав.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що позивач ОСОБА_2 проходив службу в органах внутрішніх справ з 05.02.1993 року та звільнений за наказом УМВСУ в Кіровоградській області від 31.05.2010 року №230 о/с за п.65 «а» (за віком) Положення про проходження служби рядовим та начальницьким складом ОВС.

Позивачу з 01.06.2010 року призначена пенсія у розмірі 85 % грошового забезпечення у розмірі 3280,28 грн., з надбавкою на утриманців 3633,28 грн. (т.1 а.с.8).

Як пояснив представник позивача та вбачається з матеріалів справи лише 04.10.2013 року позивач звернувся до УМВСУ в Кіровоградській області для вирішення питання про правомірність зняття надбавок з його грошового забезпечення в період його служби в органах внутрішніх справ (т.1-й а.с.53).

З листа УМВСУ в Кіровоградській області від 28.12.2013 року вбачається, що на підставі наказу УМВС від 28.11.2013р. № 1969 проведено службове розслідування щодо перевірки фактів правомірності припинення виплати позивачу у 2008 році надбавки за оперативно-розшукову, розвідувальну чи контр розвідувальну діяльність та інформаційно-аналітичне забезпечення органів державної влади і оперативно-службову діяльність.

За результатами висновку службового розслідування позивачу належить видати уточнений грошовий атестат, довідку про додаткові види грошового забезпечення за 24 календарні місяці служби перед звільненням для надання до Пенсійного Фонду України в Кіровоградській області та провести перерахунок грошового забезпечення за період з 01.08.2008р. по 31.05.2010 року (т.1-й а.с.61).

Згідно висновку службового розслідування, неправомірне припинення надбавки за оперативно-розшукову, розвідувальну чи контр розвідувальну діяльність та інформаційно-аналітичне забезпечення органів державної влади і оперативно-службову діяльність позивачу відбулося з вини працівників відповідача (УМВС), зокрема внаслідок порушення виконавчої дисципліни головним спеціалістом відділу фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку УМВС в Кіровоградській області ОСОБА_3 (т.1-й а.с.55-56).

Після того, як на адресу Головного управління Пенсійного Фонду України в Кіровоградській області 24.01.2014 року надійшов новий грошовий атестат та довідка про додаткові щомісячні види грошового забезпечення для перерахунку ОСОБА_2 пенсії призначеної по лінії МВС України за вислугу років 01.06.2010 року, позивачу ОСОБА_2 була перерахована пенсія в лютому 2014 року та проведено доплату пенсії за період з 01.02.2013 р. по 28.02.2014р. за 12 місяців відповідно до ст.51 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» (т.1-й а.с.12), (т.1-й а.с.8).

Отже, донарахування пенсії за період з 01.06.2010 року по 01.02.2013 року не проводилося.

Суд дійшов правильного висновку про те, що з 01.06.2010 року по 01.02.2013 року позивач щомісячно недотримував пенсію у розмірі 316,12 грн., а весь період з 01.06.2010р. по 01.02.2013 року з урахуванням підвищень сума недотриманої пенсії склала 10 586,86 грн.

Суд дійшов правильного висновку про те, що недотримана позивачем сума пенсії з вини УМВСУ є збитками у розумінні ст.22 Цивільного Кодексу України, яка підлягає відшкодуванню за рахунок державного бюджету.

Але суд не звернув увагу на те, що УМВСУ в Кіровоградській області в березні 2017 року, до ухвалення судом рішення в цій справі подало клопотання про застосування наслідків спливу позовної давності за вимогою позивача, та не вирішив в порушення вимог п.2 ч.1 ст.214 ЦПК питання про наявність чи відсутність порушення позивачем строку позовної давності.

У той же час з матеріалів справи вбачається, що позивач міг дізнатися про порушення свого права на отримання пенсії в більшому розмірі ніж йому було призначено, а відповідно що він зазнає збитків через недотримання пенсії з вини УМВСУ в Кіровоградській області з 01.06.2010р. адже до 01.06.2010 р. він отримав повідомлення про призначення йому з 01.06.2010 року пенсії, де було зазначено, які саме добавки до грошового забезпечення були враховані при обчисленні йому пенсії (т.1-й а.с.8).

У подальшому, отримуючи пенсію кожного місяця, позивач також міг знати, що він зазнає збитків кожного місяця через недотримання з вини УМВС належного розміру пенсії (у меншому розмірі), позивач кожен місяць зазнавав збитків, а з 01.02.2013 року йому нараховано належний розмір збитків (т.1-й, а.с.12), але до суду позивач звернувся про відшкодування збитків лише 09.09.2016р., коли сплив трирічний строк позовної давності (ст.257 ЦК). Про те, що позивач міг знати, що зазнає збитків кожного місяця, починаючи з 01.06.2010 року свідчить і те, що під час звільнення 31.05.2010 року йому був виданий грошовий атестат де були зазначені всі складові його грошового забезпечення, про ознайомлення з атестатом позивач поставив свій підпис, саме цей атестат був наданий до Управління Пенсійного фонду для призначення пенсії, що не заперечує представник позивача (т.1-й а.с.6). Отже, ще в червні 2010 року позивач міг подати заяву до УМВС з метою встановлення правомірності позбавлення його надбавки, якби проявив наполегливість та інтерес до розміру призначеної пенсії, і як наслідок міг дізнатися, що він щомісячно з 01.06.2010р. по 01.02.2013 року зазнає збитків.

Навіть після 01.02.2013 року до дня звернення до суду пройшло більше трьох років (01.02.2013р. 09.09.2016р.).

Відповідно до ч.1 ст.261 ЦК перебіг позовної давності починається від дня, коли особа дізналася або могла дізнатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Відповідно до ч.4 ст.267 ЦК сплив позовної давності про застосування якої заявлено стороною у спорі є підставою для відмови у позові.

З матеріалів справи не вбачається, що позивач пропустив позовну давність з поважних причин (ч.5 ст.267 ЦК) чи мало місце переривання перебігу позовної давності (ст.264 ЦК), а тому у задоволенні позову ОСОБА_2 слід відмовити.

Оскільки суд першої інстанції неповно зясував обставини, які мають значення для справи, висновки суду не відповідають дійсним обставинам справи, рішення суду ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, то це рішення підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позову.

З позивача на користь відповідачів підлягають стягненню витрати по оплаті судового збору за подачу апеляційної скарги кожним по 606,32 грн. (ст.88 ЦПК).

Керуючись ст.ст. 307, 309, 316 ЦПК України, колегія суддів

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційні скарги Державної казначейської служби України та Управління МВС України в Кіровоградській області задовольнити.

Рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 18 травня 2017 року скасувати.

Ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_2 відмовити у повному обсязі.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Управління Міністерства внутрішніх справ України в Кіровоградській області та Державної казначейської служби України витрати на оплату судового збору по 606,32 грн. кожному.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржене до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий суддя:

Судді: