Справа № 342/716/17
Провадження № 2/342/527/2017
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 вересня 2017 року м. Городенка

Городенківський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Федів Л.М.,

секретаря судового засідання Козаченко Л.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Городенка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2, в якому просить: ухвалити судове рішення, яким розірвати шлюб між нею ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, що зареєстрований 28.01.2011 року виконавчим комітетом Вербовецької сільської ради, Косівського району Івано-Франківської області, актовий запис № 3. Неповнолітню дочку: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, залишити на проживанні з нею. Після розірвання шлюбу залишити їй прізвище «Солтанюк».

Позовні вимоги мотивовані тим, що 28.01.2011 року виконавчим комітетом Вербовецької сільської ради, Косівського району Івано-Франківської області зареєстровано шлюб між нею та відповідачем про що складено відповідний актовий запис № 3. Від шлюбу мають дочку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3.

Статтею 51 Конституції України, передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має має рівні права і обовязки у шлюбі та сімї. Відповідно до ст. 55 Сімейного кодексу України чоловік та дружина зобовязані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сімї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги.

Влітку 2016 року відповідач поїхав на роботу за кордон, в Польщу. Восени 2016 року ОСОБА_2 змінив своє відношення до неї та сімї в цілому, перестав приїжджати додому, рідко телефонував, і як зясувалося пізніше він живе з іншою жінкою, зрадив в подружній вірності. Через вказані обставини, вони втратили взаєморозуміння та повагу, в них різні уявлення про побудову сімейних відносин та ведення спільного господарства. Позивач та відповідач відчужилися один від одного та втратили взаємну любов, дружбу, і взаємодопомогу. Статтею 56 Сімейного кодексу України встановлено, що кожен із подружжя має право припинити шлюбні відносини. Аналізуючи вказане шлюбно-сімейні відносини між ними припинилися, ще восени 2016 року, із вказаного часу вони не ведуть спільного господарства та не мають спільного побуту. Тому їхній шлюб існує формально лише згідно свідоцтва про шлюб, подальше збереження сімї з відповідачем неможливе та суперечить їхнім інтересам, через що просить строк на примирення не надавати.

Сторони в судове засідання не зявилися.

Позивач в судове засідання не з'явилася. Подала до суду заяву, в якій просить розглядати справу в її відсутності. Заявлені позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений згідно вимог ст.ст. 74, 76 ЦПК України.

Передбачених ч.1 статті 169 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності сторін з ухваленням, відповідно до ст. 224 ЦПК України, заочного рішення.

Згідно вимог ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, встановив, що шлюб між гр. ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 та гр. ОСОБА_2 (дошлюбне прізвище Курилюк) ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрований 28.01.2011 року виконавчим комітетом Вербовецької сільської ради, Косівського району Івано-Франківської області, актовий запис № 3, що стверджено свідоцтвом про шлюб серії 1-НМ № 091876, виданим 28.01.2011 року виконавчим комітетом Вербовецької сільської ради, Косівського району Івано-Франківської області.

Від шлюбу сторони мають дочку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, що доводиться копією свідоцтва про народження серії 1-НМ № 189027, виданого 18.09.2011 року виконавчим комітетом Глушківської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області.

Статтею 51 Конституції України, ч.1 ст. 24 Сімейного кодексу України встановлено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов'язки у шлюбі та сім'ї. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

У відповідності до ч. 2 ст. 3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки.

Згідно ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб є підставою для виникнення прав та обов'язків подружжя, визначає ч. 1 ст. 36 СК.

Статтею 55 СК України передбачений обовязок подружжя турбуватись про сімю, в т.ч.: дружина та чоловік зобовязані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сімї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги, вони повинні бути відповідальні один перед одним, перед іншими членами сімї за свою поведінку в сімї, та зобовязані спільно дбати про матеріальне забезпечення сімї.

Статтею 56 Сімейного кодексу України визначено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом.

В силу вимог ч.1 ст. 110 Сімейного Кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя.

Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Судом встановлено, що сторони спільно не проживають, не мають взаємних прав та обов'язків, не піклуються про побудову сімейних відносин на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Сімя розпалася повністю, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, тому позов слід задовольнити.

Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Приймаючи до уваги прохання позивача, суд вважає за доцільне після розірвання шлюбу залишити їй набуте у шлюбі прізвище Солтанюк.

Згідно ч.2 ст.114 Сімейного Кодексу України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

На підставі ст.ст. 2, 3, 21, 24, 55, 56, 112, 113, 114, Сімейного Кодексу України, керуючись ст.ст. 209, 214-215, 218, 224-226, 294, 296 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Розірвати шлюб між гр. ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 та гр. ОСОБА_2 (дошлюбне прізвище Курилюк) ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрований 28.01.2011 року виконавчим комітетом Вербовецької сільської ради, Косівського району Івано-Франківської області, актовий запис № 3.

Неповнолітню дочку: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, залишити на проживанні з матірю ОСОБА_1.

Після розірвання шлюбу залишити позивачу прізвище «Солтанюк».

Шлюб припиняється в день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватись з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається позивачем протягом 10 днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Івано-Франківської області через Городенківський районний суд.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: Федів Л.М.