Справа № 755/2287/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" лютого 2017 р. м. Київ

Суддя Дніпровського районного суду м. Києва Ластовка Н.Д., вивчивши позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фабрика морозива хладопром» до Державної служби інтелектуальної власності України, ОСОБА_2 про визнання недійсними свідоцтв на знак для товарів і послуг,

в с т а н о в и в:

До Дніпровського районного суду міста Києва надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Фабрика морозива хладопром» до Державної служби інтелектуальної власності України, ОСОБА_2 про визнання недійсними свідоцтв на знак для товарів і послуг.

Підсудністю у цивільному судочинстві визначено розмежування компетенції між окремими ланками судової системи і між судами однієї ланки щодо розгляду і вирішення підвідомчих їм цивільних справ.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 113 Цивільного процесуального кодексу України, позови до кількох відповідачів, які проживають або знаходяться в різних місцях, пред'являються за місцем проживання або місцезнаходженням одного з відповідачів за вибором позивача.

Згідно роз'яснень, наданих у п. 40 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» від 01.03.2013 року № 3, суди мають виходити з того, що таке правило підсудності зазвичай стосується позовних вимог, які випливають із однієї правової підстави та пред'являються до кількох осіб (наприклад, позов до кількох відповідачів про відшкодування шкоди, завданої здоров'ю чи майну позивача їх спільними діями; позов до засобів масової інформації та автора поширеного ними матеріалу про спростування недостовірної інформації).

Звертаючись з позовом до суду, позивач зазначив адресою місцезнаходження відповідача Державної служби інтелектуальної власності України - 03680, м. Київ, вул. Урицького, 45, адресою зареєстрованого місця проживання відповідача ОСОБА_2 - АДРЕСА_1, та в порядку положення ч. 1 ст. 113 Цивільного процесуального кодексу України звернувся з даним позовом до Дніпровського районного суду м. Києва за місцем проживання відповідача ОСОБА_2 за вибором позивача.

Так, вивчивши матеріали поданої позовної заяви, судом встановлено, що предметом спору є визнання недійсними свідоцтв на знак для товарів і послуг «ІНФОРМАЦІЯ_1»; зобов'язання відповідача Державної служби інтелектуальної власності України внести відомості про визнання недійсним свідоцтв на знаки для товарів і послуг «ІНФОРМАЦІЯ_1» та опублікувати такі відомості в офіційному бюлетені «Промислова власність», - тобто спірні правовідносини щодо чинності свідоцтв на знаки для товарів і послуг та внесення відомостей про недійсність свідоцтв, опублікування інформації про недійсність свідоцтв в офіційному бюлетені - виникли між відповідачем Державною службою інтелектуальної власності України - 03680, м. Київ, вул. Урицького, 45, та позивачем Товариством з обмеженою відповідальністю «Фабрика морозива хладопром», при цьому предмет спору не визначає виключну його підсудність.

Разом з тим, позивачем не пред'явлено позовні вимоги до відповідача ОСОБА_2, тобто жодна складова предмета спору не скерована до зазначеної фізичної особи, що свідчить про відсутність єдиної правової підстави виникнення спірних правовідносин, пов'язаної спільними діями відповідачів в розрізі досліджуваного спору, що, відповідно до вищенаведеного роз'яснення пункту 40 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013 року № 3, позбавляє права позивача звернення з даним позовом до Дніпровського районного суду м. Києва за місцем проживання відповідача ОСОБА_2 за правилами територіальної підсудності, визначеної статтею 113 Цивільного процесуального кодексу України, та позивачем не наведено будь-яких інших підстав визначення підсудності розгляду досліджуваного позову Дніпровському районному суду м. Києва.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 121 Цивільного процесуального кодексу України, заява повертається у випадках, коли справа не підсудна цьому суду.

Таким чином, дана справа не підсудна Дніпровському районному суду міста Києва, тому підлягає поверненню позивачу для подання позову до належного суду.

Враховуючи наведене та керуючись Постановою Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» від 01.03.2013 року № 3, ст.ст. 109, 113, 121, 122, 209, 210 Цивільного процесуального кодексу України, -

у х в а л и в:

Повернути позивачу Товариству з обмеженою відповідальністю «Фабрика морозива хладопром» поданий ним позов до Державної служби інтелектуальної власності України, ОСОБА_2 про визнання недійсними свідоцтв на знак для товарів і послуг, для подання до належного суду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п'яти днів з дня її проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення ухвали суду, можуть подати апеляційну скаргу протягом п'яти днів з дня отримання копії цієї ухвали.

С у д д я: