Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/2804/16-ц
У Х В А Л А

25.09.2017 року Придніпровський районний суд міста Черкаси у складі:

головуючого судді Шиповича В.В.

секретаря Євтушенко М.В.

за участі представника позивача Григор`єва В.В.

представника відповідача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Черкаси цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором та зустрічним позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» про визнання недійсним кредитного договору, третя особа ОСОБА_3, -

ВСТАНОВИВ:

ПАТ «ОТП Банк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором №СМ-SMEF00/004/2008 від 18.01.2008 року.

ОСОБА_2 подала зустрічний позов про визнання недійсним кредитного договору №СМ-SMEF00/004/2008 від 18.01.2008 року.

Ухвалою суду від 14.09.2016 року первісний та зустрічний позови об`єднані в одне провадження.

Представником ОСОБА_2 ОСОБА_1 подано клопотання про призначення у справі судової економічної експертизи для вирішення наступного питання:

1.Чи обґрунтовано нормативно та документально виконано ПАТ «ОТП Банк» оформлення з надання кредиту по договору № СМ-SMEF00/004/2008 від 18.01.2008 року?

При цьому представник ОСОБА_2 посилався на те, що з кредитного договору №СМ-8МЕБ00/004/2008 від 18.01.2008 року, вбачається, що в його змісті є відсутніми встановлені законодавством обов'язкові умови, які необхідні для його укладення, а саме відповідач, при укладанні спірного кредитного договору з позичальником:

- Не здійснив належно детальний, достовірний та обєктивний розпис сукупної вартості кредиту для споживача(у процентному значенні та грошовому виразі) з урахуванням відсоткової ставки за кредитом та вартості всіх послуг (реєстратора, нотаріуса, страховика, оцінювачатощо), пов'язаних з одержанням, обслуговуванням, погашенням кредиту та укладенням договору про надання споживчого кредиту згідно імперативних вимог п.2 ч,4 ст.11 Закону України «Про захист прав споживачів» та п.З «Правила надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту» (надалі - Правила), затверджених постановою Правління Національного банку України від 10.05.2007 року N 168:

- Не зазначив належно вид і предмет кожної супутньої послуги з обгрунтуванням їх вартості згідно вимоги п.3.4 Правил;

- Не визначив належно реальну процентну ставку в порушення вимоги п.З.З Правил;

- Не визначив та не вказав належно про абсолютне значення подорожчання кредиту в грошовому вигляді, згідно вимоги п.З.З «Правил», шляхом підсумовування всіх платежів здійснених споживачем як на користь банку, так і на користь третіх осіб під час отримання, обслуговування та погашення кредиту;

- В порушення вимоги п. 3.8 «Правил», Банк не попередив позичальника про настання валютних ризиків;

- Всупереч вимоги п.З,4 «Правил», не зазначив про умови відкриття, ведення та закриття банківського рахунку, тарифи а також про всі суми коштів, які споживач має сплатити за договором банківського рахунку у звязку з отриманням кредиту, його обслуговування і погашенням;

- В порушення вимоги п.7 ч.І ст.6 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових ринків»,не визначив строк дії кредитного договору; Всупереч вимоги п.8 ч.І ст. 6 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових ринків»,не визначив порядок припинення дії кредитного договору;

- В порушення вимоги п.6 ч.4 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів», не встановив істотної умови договору, про дострокове розірвання кредитного договору, що не є тотожним з достроковим поверненням кредиту;

- Не визначив відповідальніості кредитора при порушені умов договору, щодо умов повернення і зарахування кредиту (зокрема, в разі зарахування коштів з каси банку на транзитні рахунки або на рахунки не зазначені в договорі) як того вимагають норми ч,2 ст. 345 ГКУ та п.9 ч.І ст.6 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових ринків»;

- В порушення вимоги ст.61 Закону України «Про банки і банківську діяльність», відсутнє застереження щодо збереження банківської таємниці та відповідальності за її розголошення;

- Не здійснив оприлюднення інформації про умови іпотечного кредитування згідно імперативної вимоги ст. 2 ЗУ «Про іпотечне кредитування, операції з консолідованим іпотечним боргом та іпотечні сертифікати»;

- Не встановив положення про інфляційне застереження та не узгодив домовленості, про розрахунки індексації щодо збереження реальної вартості предмету іпотеки.

Проведення експертизи представник ОСОБА_2 просив доручити експерту «Київської незалежної експертної установи».

У судовому засіданні ОСОБА_1 підтримав заявлене клопотання та наполягав на призначенні експертизи. Пояснив, що експертизу необхідно призначити для того або зясувати, чи відповідає кредитний договір між Банком та ОСОБА_2 вказаним у клопотанні вимогам нормативних актів, щодо споживчого кредитування.

Представник ПАТ «ОТП Банк» - ОСОБА_4 заперечував проти заявленого клопотання, посилаючись на те, що по справі вже проведена судова економічна експертиза в Черкаському відділенні КНДІСЕ. Крім того судом за клопотанням ОСОБА_2 призначалася додаткова судова економічна експертиза, однак в подальшому ОСОБА_2 відмовилася оплачувати таку експертизу. Вважав, що дії представника ОСОБА_2 спрямовані на подальше затягування розгляду справи.

Суд вислухавши доводи представників сторін, вивчивши матеріали справи, виходить з наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 143 ЦПК України для з'ясування обставин, що мають значення для справи і потребують спеціальних знань у галузі науки, мистецтва, техніки, ремесла тощо, суд призначає експертизу за заявою осіб, які беруть участь у справі.

За змістом ст. 1 Закону України «Про судову експертизу», - судова експертиза - це дослідження експертом на основі спеціальних знань матеріальних об'єктів, явищ і процесів, які містять інформацію про обставини справи, що перебуває у провадженні органів досудового розслідування чи суду.

Із сукупності наведених норм матеріального і процесуального права вбачається, що неприпустимо ставити перед судовими експертами правові питання, вирішення яких чинним законодавством віднесено до компетенції суду, зокрема, про правову оцінку дій сторін, у тому числі при укладанні кредитного договору.

Згідно п.3 розділу ІІІ Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень, затверджених Наказом МЮУ №53/5 від 08.10.1998 року (в редакції Наказу №1950/5 від 26.12.2012 року), - визначення відповідності кредитного договору вимогам нормативно-правових актів не входить до завдань експертизи документів фінансово-кредитних операцій, як різновиду економічної експертизи.

Крім того ухвалою суду від 01.11.2016 року за клопотанням ОСОБА_2 по справі була призначена судова економічна експертиза, - експертиза документів фінансово-кредитних операцій. Проведення експертизи було доручено експертам Черкаського відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України.

За результатами виконання ухвали суду експертом надано висновок №838/16-23/69/17-23.

Таким чином по справі №711/2804/16-ц судом вже призначено судову економічну експертизу за ініціативою ОСОБА_2 та отримано висновок експерта.

У вказаному висновку експертом надано відповіді на питання у тому числі і щодо документального обґрунтування видачі Банком ОСОБА_2 оспорюваного останньою траншу кредиту, і щодо відповідності умовам договору розрахунку заборгованості наданого банком і щодо фактичного залишку заборгованості за кредитом. При цьому експертом проаналізовано відомості про зміну процентної ставки та розмір щомісячних платежі, тощо.

Повторне проведення експертизи яка доручається іншому експертові (експертам)з тих же питань, або для дослідження тих же обставин можливо у випадку передбаченому ч.2 ст. 150 ЦПК України, а саме якщо висновок експерта буде визнано необґрунтованим або таким, що суперечить іншим матеріалам справи або викликає сумніви в його правильності.

Обставини передбачені ч.2 ст. 150 ЦПК України представником ОСОБА_2 у своєму клопотанні не наведені.

Крім того суд враховує, що ухвалою від 16.05.2017 року за клопотанням ОСОБА_2 судом була призначена додаткова судова економічна експертизи. Проведення експертизи було доручено експертам ЧВ КНДІСЕ Міністерства юстиції України.

Однак у липні 2017 року матеріали справи повернуті до суду експертом у зв`язку із несплатою ОСОБА_2 рахунку за експертизу.

Ухвалою суду від 07.08.2017 року у зв`язку із неоплатою ОСОБА_2 судової експертизи було скасовано ухвалу суду про призначення додаткової судової економічної експертизи.

За таких обставин суд не вбачає підстав для задоволення клопотання представника ОСОБА_2 - ОСОБА_1 про призначення у справі судової економічної експертизи.

На підставі викладеного, керуючись ст. 10-11, 57-61, 66, 143, 293 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні клопотання представника ОСОБА_2 ОСОБА_1 про призначення у справі судової економічної експертизи.

Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя: ОСОБА_5