Справа №222/557/17
Провадження № 2/222/255/2017
15 вересня 2017 року смт. Нікольське
Володарський районний суд Донецької області у складі:
головуючого судді Вайновської О.Є.,
при секретарі Гранкіній О.В.,
за участі представника позивача ОСОБА_1,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання втратившим право користування жилим приміщенням,
Позивач ОСОБА_4 звернувся до суду із вказаним позовом та просив визнати такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме будинком №5 по провулку Виноградному в селі Зоря Нікольського району Донецької області, свою колишню дружину ОСОБА_5, шлюб з якою було розірвано рішенням Володарського районного суду Донецької області від 19.12.2016 року, оскільки вона з серпня 2016 року у належному йому на праві приватної власності будинку не проживає та зібрала свої речі виїхала на постійне місце проживання в м. Маріуполь. З 2016 року він вимушений сплачувати комунальні платежі з урахуванням зареєстрованої в будинку відповідачки, що ставить його в скрутне матеріальне становище. Добровільно знятися з реєстрації в його будинку відповідачка відмовляється.
Позивач ОСОБА_4 у судове засідання не зявився. Надав суду заяву в якій просив справу розглянути без його участі за участю його представника ОСОБА_1
Представник позивача за довіреністю ОСОБА_1 у судовому засіданні позовні вимоги підтримав, пояснив, що відповідачка у справі є колишньою дружиною позивача, з серпня 2016 року вона проживає в місті Маріуполі, її речей в будинку позивача не має. Просив визнати відповідачку втратившою право користування житловим приміщенням будинку №5 по провулку Виноградному в селі Зоря.
Відповідачка ОСОБА_5 у судове засідання неодноразово не зявилася, хоча належним чином повідомлялася про дату, місце і час розгляду справи, що дає суду право розглянути справу на підставі наявних у справі доказів та постановити заочне рішення по справі.
Заслухавши пояснення представника позивача, свідків, дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з огляду на наступне.
Так, судом встановлено, що позивачу ОСОБА_4 на праві приватної власності на підставі договору купівлі-продажу від 17.05.2013 року, зареєстрованого в реєстрі за № 583, належить домоволодіння № 5, розташоване по пров. Виноградному (Інтернаціональному) в с. Зоря Нікольського (Володарського) району Донецької області, що також підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 3548609 від 17.05.2013 року.
Згідно рішення Володарського районного суду Донецької області від 19.12.2016 року, яке набуло законної сили 29.12.2016 року, шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 було розірвано.
Відповідно до копії паспорта громадянина України серії ВС № 623684, виданого Іллічівським РВ Маріупольського МВ УМВС України в Донецькій області 05.01.2001 року, ОСОБА_5 з 11.09.2013 року зареєстрована за адресою: Донецька область, Нікольський (Володарський) район, с. Зоря, пров. Виноградний (Інтернаціональний), буд. 5.
Відповідно до ст.ст. 317, 321 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений в його здійсненні.
Згідно з вимогами ст. 150 ЖК України, ст. 383 ЦК України громадяни, що мають у приватній власності будинок (квартиру), користуються ним для особистого проживання та проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд.
Пунктом 39 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» розяснено, що суди повинні виходити з того, що стосовно права членів сім'ї власника житлового приміщення на користування ним підлягають застосуванню положення статті 405 ЦК.
Так, відповідно до ст. 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Отже в аспекті ст. 405 ЦК України член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом за наявності двох юридичних фактів: по-перше, відсутність члена сімї власника понад 1 рік; по-друге, відсутність поважних причин його не проживання.
Відповідно до актів від 15.08.2016 року, 20.12.2016 року, 22.02.2017 року, 08.06.2017 року, 15.08.2017 року та 04.09.2017 року складеного депутатом Зорянської сільської ради з участю мешканців села, ОСОБА_5 за адресою: с. Зоря, пров. Виноградний, буд. №5, зареєстрована, але з серпня 2016 року по теперішній час не мешкає, проживає в м. Маріуполь.
Крім того, допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_6, ОСОБА_7 в судовому засіданні підтвердили факт відсутності відповідачки за місцем реєстрації понад одного року у звязку припиненням шлюбних відносин з позивачем.
Відповідачка у судове засідання не зявилася, тим самим не побажавши реалізувати своє процесуальне право на спростування доводів позову і доказування відсутності підстав для визнання її такою, що втратила право користування жилим приміщенням, зокрема наявності поважних причин відсутності в спірному помешканні понад встановлені строки.
Отже, враховуючи, що відповідачка, будучи членом сімї позивача, понад встановлені законодавством строки відсутня за місцем реєстрації без поважних причин, суд вважає що вона втратила право користування жилим приміщенням домоволодіння №5 по провулку Виноградному в селі Зоря Нікольського району Донецької області.
При цьому суд приймає уваги, що відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права користування житловим приміщенням.
Крім цього, на підставі ст. 88 ЦПК України, враховуючи, що позовні вимоги позивача задоволені, суд вважає, що з відповідачки слід стягнути на користь позивача понесені ним при зверненні до суду судові витрати, а саме: судовий збір у розмірі 640 гривень.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 209, 212-215, 224-226 ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання втратившим право користування жилим приміщенням задовольнити.
Визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, такою що втратила право користування житловим приміщенням домоволодіння №5 по провулку Виноградному в селі Зоря Нікольського району Донецької області.
Повний текст рішення виготовлений 20.09.2017 року.
Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Донецької області через Володарський районний суд Донецької області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя О.Є. Вайновська