Справа № 2-512/2013
Провадження № 6/720/5/16
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 вересня 2017 року Новоселицький районний суд Чернівецької області

в складі: головуючого судді Ляху Г.О.

з участю секретаря Лукян Г.В.

державного виконавця Танасійчука С.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Новоселиця подання державного виконавця Новоселицького районного відділу державної виконавчої служби про примусове проникнення до житла особи,

ВСТАНОВИВ:

Державний виконавець Новоселицького районного відділу державної виконавчої служби ОСОБА_1 звернувся до суду із поданням про примусове проникнення до житла ОСОБА_2, посилаючись на те, що на виконанні у відділі ДВС перебуває виконавчий лист № 720/485/17 від 26 травня 2017 року виданий Новоселицьким районним судом про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 завданої шкоди в сумі 9108 гривень та судових витрат в сумі 640 гривень. Однак, боржник ОСОБА_2 у добровільному порядку не виконує рішення суду та не допускає державних виконавців для опису та арешту її майна, в тому числі у квартирі, яка розташована по провулку Чапаєва, № 3а в м. Новоселиця Чернівецької області, а тому просив надати дозвіл на примусове проникнення до вищевказаного житла для проведення виконавчих дій з метою виявлення майна, на яке може бути звернуто стягнення.

В судовому засіданні державний виконавець Танасійчук С.М. підтримав подання та просив задовольнити його вимоги.

Суд, оцінюючи у сукупності пояснення державного виконавця, досліджені матеріали подання, виконавчого провадження та цивільної справи, вважає, що у задоволенні подання слід відмовити з наступних підстав.

Судом встановлено, що постановою державного виконавця від 29 травня 2017 року відкрито виконавче провадження за виконавчим листом № 720/485/17 від 26 травня 2017 року виданий Новоселицьким районним судом про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 завданої шкоди в сумі 9108 гривень та судових витрат в сумі 640 гривень.

31 липня 2017 року вказана постанова була направлена на адресу боржника ОСОБА_2 за адресою вказаному у виконавчому листі по вул. І.Франка, № 04 в м. Новоселиця Чернівецької області, що відповідає місцю реєстрації проживання боржника відповідно до наявної у цивільній справі довідки адресного довідкового бюро Чернівецької області.

Відповідно до поштової відмітки боржник не отримав постанову про відкриття виконавчого провадження у звязку із відсутністю за місцем проживання.

На даний час ОСОБА_2 у добровільному порядку не виконує судове рішення про стягнення з неї грошових коштів.

З інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 88934564 від 07 червня 2017 року вбачається, що ОСОБА_4 є власником квартири по провулку Чапаєва, № 3а в м. Новоселиця Чернівецької області.

01 червня 2017 року, 05 липня 2017 року, 11 вересня 2017 року та 14 вересня 2017 року державним виконавцем здійснено виїзд на місце знаходження квартири ОСОБА_2 по провулку Чапаєва, № 3а в м. Новоселиця Чернівецької області та встановлено, що боржник за вказаною адресою відсутній.

Вирішуючи дане подання суд виходить з того, що у відповідності до ст. 30 Конституції України, кожному гарантується недоторканість житла. Не допускається проникнення до житла чи іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку як за вмотивованим рішенням суду.

Конституційна гарантія недоторканності житла не поширюється на випадки, коли суспільні інтереси вимагають правомірного обмеження прав людини, зокрема, для захисту прав і законних інтересів інших членів суспільства. Обмеження права особи на недоторканність житла, яке визначено в Конституції України міжнародно-правових актах, визнається легітимним втручанням держави в права людини з метою забезпечення загального блага.

Статтею 1 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Належне та повне виконання рішення суду є невідємною частиною права на справедливий суд (ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод).

Відповідно до ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно з п. 4 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право за наявності вмотивованого рішення суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння фізичної особи безперешкодно входити на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень боржника - фізичної особи, особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, проводити в них огляд, у разі потреби примусово відкривати їх в установленому порядку із залученням працівників поліції, опечатувати такі приміщення, арештовувати, опечатувати та вилучати належне боржникові майно, яке там перебуває та на яке згідно із законом можливо звернути стягнення. Примусове проникнення на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень у зв'язку з примусовим виконанням рішення суду про виселення боржника та вселення стягувача і рішення про усунення перешкод у користуванні приміщенням (житлом) здійснюється виключно на підставі такого рішення суду.

Процесуальний порядок вирішення питання про примусове проникнення до житла регламентовано нормами ст. 376 ЦПК, зі змісту якої вбачається, що вирішення питання про проникнення до житла боржника в судовому порядку може мати місце для встановлення майна боржника чи майна та коштів, належних боржникові від інших осіб.

Згідно зі ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. Органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоровя чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб.

Аналіз положень Закону України «Про виконавче провадження» та процесуальних норм дає підстави для висновку, що законодавець збалансував права як особи, що ініціює питання звернення з поданням до суду про примусове проникнення до житла, так і особи, щодо якої такі заходи застосовано. При цьому питання про примусове проникнення до житла вирішується не інакше як шляхом прийняття вмотивованої ухвали суду з додержанням принципу верховенства права.

Підставою для примусового проникнення до житла боржника є невиконання рішення суду боржником у добровільному порядку та ненадання доступу державному виконавцю до житла, у якому може знаходитися його майно.

Вказані обставини, виходячи з принципу змагальності судового процесу, мають бути доведені в судовому засіданні державним виконавцем.

Слід зазначити, що наведені правові норми передбачають надання дозволу на примусове проникнення до житла як крайній захід при невиконанні рішення суду, якому мають передувати вжиття державним виконавцем інших менш обтяжуючих заходів, передбачених Законом України «Про виконавче провадження» щодо примусового виконання рішення суду, які мають бути перевірені судом при вирішення відповідного подання.

Таким чином, суд має визначити, які заходи передбачені Законом України «Про виконавче провадження» вживались державним виконавцем щодо примусового виконання рішення суду.

Зокрема, у даній справі відсутні відомості, які підтверджували б вичерпність заходів, вжитих державним виконавцем щодо встановлення місця знаходження боржника та його майна, дані про ухилення боржника від сплати боргу, привід боржника, звернення до органів, організацій, посадових осіб, громадян і юридичних осіб на території України щодо надання інформації, яка може бути використана для розшуку майна боржника, отримання від банківських та інших фінансових установ інформації про наявність рахунків та/або стан рахунків боржника тощо.

Чинний ЦПК України та Закон України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» місце проживання особи повязують з місцем її реєстрації, яке має процесуальне значення в тому числі щодо ведення листування, повідомлення, тощо.

Знаючи про місце реєстрації проживання боржника ОСОБА_2 по вул. І.Франка, № 04 в м. Новоселиця Чернівецької області, про що є відмітка у виконавчому листі, державний виконавець при неодноразовому виїзді на місцем розташування її квартири по провулку Чапаєва, № 3а в м. Новоселиця Чернівецької області, складав акти про відсутність боржника, в той час коли в матеріалах виконавчого проживання наявна довідка КП «Новоселицька тепломережа» про те, що боржник не зареєстрований та не проживає за даною адресою.

Також, боржнику державним виконавцем не направлялися попередження щодо виходу державного виконавця за місцем розташування його квартири.

Тобто, дані акти державного виконавця фактично були формальними та не підтверджують ту обставину, що боржник не надавав доступ до свого майна.

Крім цього, в матеріалах виконавчого провадження відсутні підтвердження того, що державний виконавець звернувся до боржника з вимогою про безперешкодний доступ до вказаного майна, яке б було вручено йому відповідно до вимог ЦПК України, а також даних про ігнорування боржником вимог державного виконавця.

За вказаних обставин, без усунення державним виконавцем вказаних недоліків та належне повідомлення боржника про безперешкодний доступ до його майна, звернення із поданням про примусове проникнення до житла боржника є передчасним, що може призвести до порушення його прав та непропорційне стосовно обтяження обмеження права особи на недоторканність житла, а тому суд приходить до висновку про відмову у задоволенні подання за його безпідставністю, що не позбавляє державного виконавця права повторного звернення до суду із аналогічним поданням після вичерпання законних можливих заходів щодо виконання рішення суду та належного повідомлення боржника про вжиття таких заходів.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. 30 Конституції України, ст.ст. 10, 11, 60, 208-210, 376 ЦПК України, ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні подання державного виконавця Новоселицького районного відділу державної виконавчої служби про примусове проникнення до житла ОСОБА_2, яке розташовано по провулку Чапаєва, № 3а в м. Новоселиця Чернівецької області, з метою виявлення її майна на яке може бути звернуто стягнення, відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Чернівецької області через Новоселицький районний суд протягом пяти днів з дня її проголошення.

Суддя: