АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
справа № 22-ц/796/899/2017 головуючий у 1-й інстанції: Кириченко Н.О.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 січня 2017 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду міста Києва в складі:

головуючого: Головачова Я.В.

суддів: Білич І.М., Поливач Л.Д.

при секретарі: Горак Ю.М.

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів, за апеляційною скаргою ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_2 на ухвалу судді Дарницького районного суду міста Києва від 21 вересня 2016 року,

в с т а н о в и л а :

Ухвалою судді Дарницького районного суду міста Києва від 21 вересня 2016 року відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів.

У поданій апеляційній скарзі ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_2, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить скасувати ухвалу суду першої інстанції. Скаржник зазначає, що відкриваючи провадження по справі суд не врахував, що на спірні правовідносини поширюються вимоги ст. 114 ЦПК України, оскільки позивачем заявлено вимоги про стягнення грошових коштів за попереднім договором купівлі - продажу будинку та земельної ділянки, які знаходяться за адресою: АДРЕСА_1

Представник ОСОБА_1 - ОСОБА_4 заперечувала проти задоволення апеляційної скарги, вважала, що судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

Інші особи, які беруть участь у справі, в суд апеляційної інстанції не з'явилися, про час і місце розгляду справи повідомлені належним чином. З урахуванням положень ч. 2 ст. 305 ЦПК України їх неявка не перешкоджає розглядові справи.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість постановленої ухвали, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Судом установлено, що 14 листопада 2013 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укладено попередній договір купівлі - продажу будинку та земельної ділянки, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_2

Позивач зазначає, що на виконання умов указаного договору він передав відповідачу грошові кошти, які тепер просить стягнути у судовому порядку разом з штрафними санкціями, передбаченими умовами цього ж договору.

Відповідно до ст. 109 ЦПК України позови до фізичної особи пред'являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її перебування. Позови до юридичних осіб пред'являються в суд за їхнім місцезнаходженням.

При цьому питання про відкриття провадження у справі вирішується суддею з урахуванням положень статті 122 ЦПК України.

У разі якщо відповідачем у позовній заяві, поданій і оформленій у порядку, встановленому цим Кодексом, вказана фізична особа, що не є суб'єктом підприємницької діяльності, суд не пізніше двох днів з дня надходження позовної заяви до суду звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) такої фізичної особи.

Суд першої інстанції, у відповідності до вимог ч. 3 ст. 122 ЦПК України, звернувся до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) ОСОБА_2

За відомостями адресно-довідкового підрозділу ГУДМС України в м. Києві зареєстрованим місцем проживання ОСОБА_2 є АДРЕСА_3 (а. с.18).

З урахуванням викладеного, суд правомірно вирішив питання про відкриття провадження у справі за зареєстрованим місцем проживання відповідача у справі.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що позовна заява має бути подана за правилами виключної підсудності - за місцезнаходженням майна, є безпідставними з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 114 ЦПК України позови, що виникають з приводу нерухомого майна, пред'являються за місцезнаходженням майна або основної його частини.

Пункт 42 постанови Пленуму ВССУ № 3 від 1 березня 2013 року "Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ" роз'яснює, що правила ст. 114 ЦПК України про виключну підсудність спорів, що виникають з приводу нерухомого майна, застосовуються до позовів про право власності на таке майно; про право володіння і користування ним (стаття 358 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності та виділ частки із цього майна (статті 364, 367 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній сумісній власності та виділ частки із цього майна (статті 370, 372 ЦК); про право користування нерухомим майном (визначення порядку користування ним); про право, яке виникло із договору найму жилого приміщення, оренди тощо; про визнання правочину з нерухомістю недійсним; про звернення стягнення на нерухоме майно - предмет іпотеки чи застави; розірвання договору оренди землі; стягнення орендної плати, якщо спір виник з приводу нерухомого майна; про усунення від права на спадкування та визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Позивач заявляє вимоги про стягнення грошових коштів, спору з приводу нерухомого майна зі змісту позовної заяви не вбачається. Крім того, в даному випадку не оспорюється дійсність попереднього договору купівлі - продажу будинку та земельної ділянки.

Оскільки до спірних правовідносин не застосовуються положення ст. 114 ЦПК України, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відкриття провадження у справі, виходячи із загальних правил територіальної підсудності.

За таких обставин підстави для скасування ухвали суду першої інстанції і задоволення апеляційної скарги відсутні.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 312, 313, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_2 відхилити.

Ухвалу судді Дарницького районного суду міста Києва від 21 вересня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий Я.В. Головачов

Судді: І.М. Білич

Л.Д.Поливач