Заставнівський районний суд Чернівецької області
Справа № 716/79/17
УХВАЛА

25.01.2017 рокум.Заставна

Заставнівський районний суд Чернівецької області в складі:

головуючого судді Пухарєвої О.В.,

секретаря Кульки О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду подання старшого державного виконавця Заставнівського районного відділу державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції в Чернівецькій області ОСОБА_1 про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_2,-

В С Т А Н О В И В :

25.01.2017 року старший державний виконавець Заставнівського РВ ДВС ГТУЮ в Чернівецькій області ОСОБА_1 звернувся до суду з поданням, погодженим із начальником Заставнівського РВ ДВС ГТУЮ в Чернівецькій області ОСОБА_3, про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України боржнику ОСОБА_2

В обґрунтування подання посилається на те, що на виконанні у Заставнівському РВ ДВС ГТУЮ в Чернівецькій області перебуває виконавче провадження по стягненню із ОСОБА_2, жителя ІНФОРМАЦІЯ_1, який зареєстрований в ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь ОСОБА_4 заборгованості в сумі 23051,20 грн.

25.10.2016 року державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, копія якої відправлена боржнику рекомендованим листом з повідомленням про вручення та викликано до ДВС. Проте боржником рішення не виконано.

З метою примусового виконання вищезазначеного виконавчого документа державним виконавцем проведено наступні дії:

01.11.2016 року державним виконавцем були направлені запити до управління Державної міграційної служби щодо наявності у боржника закордонного паспорту; до Територіального сервісного центру 7342 щодо наявності транспортних засобів у боржника; Держгеокадастру щодо наявності земельних ділянок; до Заставнівського РЦЗ щодо отримання допомоги по безробіттю; до УПФ щодо отримання боржником пенсії та заробітної плати; до Державної податкової інспекції щодо працевлаштування та номерів рахунків у банках чи інших фінансових установах.

Згідно відповідей встановлено, що у боржника земельні ділянки, рахунки відсутні, допомогу по безробіттю він не отримує. Однак згідно відповіді ТСЦ за боржником зареєстровано транспортний засіб марки «Volkswagen Transporter», 2002 р. З метою недопущення відчуження боржником майна, яке може перебувати в його власності державним виконавцем 14.12.2016 року винесено постанову про арешт та розшук майна боржника та оголошення заборони на його відчуження.

Згідно відповіді Державної міграційної служби боржник ОСОБА_2 володіє паспортом України для виїзду за кордон.

20.12.2016 року ОСОБА_2 було повторно викликано та письмово попереджено про кримінальну відповідальність згідно ст. 382 Кримінального кодексу України за умисне невиконання вироку, рішення, ухвали, постанови суду, що набрала законної сили, або перешкоджання їх виконанню.

Враховуючи викладене, станом на 25.01.2017 року виконавчий лист не виконано, не дивлячись на те, що державним виконавцем вжито всіх, передбачених чинним законодавством заходів примусового виконання рішень, боржник ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням.

Оскільки ОСОБА_2 ухиляється від виконання зобовязань, покладених на нього судовим рішеннями, державний виконавець просить тимчасово обмежити йому у праві виїзду за кордон.

В судове засідання державний виконавець не зявився, надав суду письмове клопотання про розгляд справи у його відсутності, просив його задовольнити.

Відповідно ч.2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо розгляд справи здійснюється у відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши надані докази, суд вважає, що подання не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, згідно ст.33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Згідно зі ст.2 Протоколу №4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не може бути встановлено жодних обмежень, крім тих, що передбачені законом, і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров'я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Також ст.12 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права передбачено, що кожна людина має право покидати будь-яку країну, включаючи свою власну. Згадані вище права не можуть бути об'єктом ніяких обмежень, крім тих, які передбачено законом, які є необхідними для охорони державної безпеки, громадського порядку, здоров'я чи моральності населення або прав і свобод інших і є сумісними з іншими правами, визначеними в цьому Пакті.

Відповідно до ст.6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон, передбачених п.1-9 цієї статті. Пунктом 5 цієї статті передбачено, якщо підставою для тимчасового обмеження у праві виїзду громадян України за кордон є ухилення громадянина від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням - до виконання зобов'язань.

Порядок здійснення права громадян України на виїзд з України, при наявності невиконаних зобов'язань, покладених на них судовим рішенням, згідно Указу Президента України «Про додаткові заходи щодо підвищення ефективності виконання рішень судів» від 24.03.2008р. та листа МЮ України від 06.06.08р. №25-32/507, листа Адміністрації Державної прикордонної служби України від 27.05.08р. №25-5347, є підставою для обмеження у праві виїзду особи за межі України.

Виходячи з вимог ст.377-1 ЦПК України питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за поданням державного виконавця, погодженим із начальником відділу державної виконавчої служби.

Згідно п.19 ч.3 ст.18 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право, у разі ухилення боржника від виконання зобовязань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду, який видав виконавчий документ, за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобовязань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів;

Відповідно до п.7. абз.2. Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, від 30.03.2012 року №5 "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин", питання про тимчасове обмеження у праві виїзд за межі України вирішується при виконанні судових рішень, у порядку, передбаченому ст.18 Закону України "Про виконавче провадження" та ст.377-1 ЦПК України зокрема в разі доведення факту ухилення боржника від виконання зобов'язання.

Відповідно до роз'яснень Верховного Суду України, викладених у Листі від 01.02.2013 року «Судова практика щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України», ухилення від виконання зобов'язань, покладених на боржника рішенням варто розуміти як будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов'язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов'язок у нього є всі реальні можливості (наприклад, наявність майна, грошових коштів тощо) і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об'єктивні обставини (непереборної сили, події тощо).

Про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням обов'язків у виконавчому провадженні може свідчити невиконання ним своїх обов'язків, передбачених Законом України "Про виконавче провадження", зокрема, утримання від вчинення дій, які унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення; надання у строк, встановлений державним виконавцем, достовірних відомостей про свої доходи та майно, у тому числі про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах; своєчасна явка за викликом державного виконавця; письмове повідомлення державному виконавцю про майно, що перебуває в заставі або в інших осіб, а також про кошти та майно, належні боржникові від інших осіб.

Таким чином, для обмеження громадянина у праві виїзду за кордон за поданням державного виконавця суду необхідно встановити, що боржник вчиняє дії, які направлені на ухилення від сплати боргу, при цьому має можливості виконати своє зобов"язання.

Сам факт невиконання боржником самостійно зобов'язань не може свідчити про ухилення боржника від виконання покладених на нього судовим рішенням обов'язків.

Особа, яка має невиконані зобов'язання, не може вважатися винною в ухиленні, поки не буде встановлено протилежне.

Відповідно до положення ч.3 ст.10 ЦПК України наявність умислу та обставин, які є предметом посилання суб'єкта подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України як на підставу його вимог, підлягають доведенню.

Відносно цих вимог закону судом встановлено, що на виконанні у Заставнівському РВ ДВС ГТУЮ в Чернівецькій області перебуває виконавчий лист №718/651/16-ц, виданий Кіцманським районним судом Чернівецької області про стягнення із ОСОБА_2, який зареєстрований в ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь ОСОБА_4 заборгованості в сумі 23051,20 грн.

25.10.2016 року державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, копія якої відправлена боржнику рекомендованим листом з повідомленням про вручення та викликано до ДВС.

Оскільки в добровільному порядку боржником ОСОБА_2 рішеннч не виконано, то з метою примусового виконання вищезазначеного виконавчого документа державним виконавцем проведено наступні дії:

01.11.2016 року державним виконавцем були направлені запити до управління Державної міграційної служби щодо наявності у боржника закордонного паспорту; до Територіального сервісного центру 7342 щодо наявності транспортних засобів у боржника; Держгекадастру щодо наявності земельних ділянок; до Заставнівського РЦЗ щодо отримання допомоги по безробіттю; до УПФ щодо отримання боржником пенсії та заробітної плати; до Державної податкової інспекції щодо працевлаштування та номерів рахунків у банках чи інших фінансових установах.

Згідно відповідей встановлено, що у боржника земельні ділянки, рахунки відсутні, допомогу по безробіттю він не отримує. Однак згідно відповіді ТСЦ за боржником зареєстровано транспортний засіб марки «Volkswagen Transporter», 2002 р. З метою недопущення відчуження боржником майна, яке може перебувати в його власності державним виконавцем 14.12.2016 року винесено постанову про арешт та розшук майна боржника та оголошення заборони на його відчуження.

Згідно відповіді Державної міграційної служби боржник ОСОБА_2 володіє паспортом України для виїзду за кордон.

Також судом встановлено, що старшим державним виконавцем Заставнівського РВ ДВС ГТУЮ у Чернівецькій області ОСОБА_1 боржнику ОСОБА_2 за адресою вул. О. Кобилянської, 43/5 м. Чернівці надсилались виклики про зявлення 15.12.2016 року з 09 по 12 годину, 30.11.2016 року з 10 по 13 годину до державного виконавця. Проте, вказані виклики ОСОБА_2 не отримав, оскільки до державного виконавця вони повернулися з відміткою «за закінченням терміну зберігання», що вбачається з довідок Укрпошти.

Відповідно до ч. 1 ст. 28 ЗУ «Про виконавче провадження» боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі. Копії постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, які надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Згідно вищевказаного виконавчого листа боржник ОСОБА_2 зареєстрований в ІНФОРМАЦІЯ_2, з матеріалів подання вбачається, що за вказаною адресою йому копія постанови про відкриття виконавчого провадження та виклики державного виконавця не надсилалися.

Таким чином, звертаючись до суду з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України старший державний виконавець Заставнівського РВ ДВС ГТУЮ в Чернівецькій області ОСОБА_1 не надав доказів: підтвердження отримання боржником копії постанови про відкриття виконавчого провадження, викликів до державного виконавця з попередженням про кримінальну відповідальність за невиконання рішення суду, вчинення боржником дій, які унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення суду. Також суду не надано доказів виїзду боржником за межі України з метою ухилення від виконання рішення суду.

За таких обставин, суд не вбачає наявності підстав, що підтверджують необхідність обмеження права ОСОБА_2 на виїзд за межі України, отже подання не підлягає задоволенню.

На підставі ст.ст. 18, 28 ЗУ «Про виконавче провадження», ст. 6 ЗУ «Про порядок виїзду з України та вїзду в Україну громадян України», керуючись ст.ст. 210, 377-1 ЦПК України, суд-

У Х В А Л И В :

В задоволенні подання старшого державного виконавця Заставнівського районного відділу державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції в Чернівецькій області ОСОБА_1 про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_2 відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Чернівецької області через Заставнівський районний суд протягом п'яти днів з дня її проголошення.

Суддя О.В. Пухарєва