Справа № 336/7112/16-ц
Пр. № 2/336/441/2017
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 січня 2017 року Шевченківський районний суд м. Запоріжжя

у складі головуючого судді Щасливої О.В.

розглянувши цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем.

В заяві вказує, що з відповідачем знаходиться у зареєстрованому шлюбі з 05 листопада 2005 року. Від спільного подружнього життя мають неповнолітню дитину: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

З 17 серпня 2016 року шлюбні відносини фактично припинені з причин різних поглядів на подружнє життя, відсутності взаєморозуміння. Сторони проживають окремо.

Позивачка вважає, що подальше спільне подружнє життя неможливе, оскільки сімя розпалась остаточно, можливість її встановити втрачена, просить суд шлюб розірвати, стягнути з відповідача сплачений нею судовій збір в сумі 551,20 грн. Спір про майно відсутній.

Сторони до суду не з'явились, однак надали заяви про розгляд справи за їх відсутністю. Позивачка на задоволенні позову наполягала. Відповідач позов визнав повністю, суду заперечень не надав.

Зясувавши обставини справи, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню, виходячи з таких міркувань.

Відповідно до 105 СК шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду у відповідності до ст. 110 СК України.

В силу ст. 112 суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Відповідно до ст. 174 ч. 4 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

З огляду на правовідносини сторін з урахуванням наведеної норми процесуального закону суд вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує нічиїх прав, свобод та інтересів, тому знаходить всі підстави для прийняття визнання позову.

Сторонами досягнуто згоди відносно місця проживання їх неповнолітніх дітей: з матірю ОСОБА_1.

Оскільки позивачка до суду не з'явилась, суд позбавлений можливості з'ясувати її думку стосовно вибору призвіща після розірвання шлюбу, що не позбавляє її можливості скористатися цим правом в подальшому.

Судовий збір, попередньо сплачений позивачкою у відповідності до правил цивільного процесуального законодавства має бути стягнутий з відповідача на її користь.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 105,110, 112 Сімейного Кодексу України, ст.ст. 10, 60, 61, 88, 174, 212-215, 292, 294 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В:

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований Запорізьким міським відділом реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Запорізькій області від 05.11.2005 року, актовий запис 1374.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_2) судовий збір в сумі 551,20 грн.

Після набрання рішенням законної сили направити копію рішення до Шевченківського районного у м. Запоріжжі відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Запорізької області шляхом подачі через суд першої інстанції апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення

Суддя О.В. Щаслива