Провадження № 2/161/3318/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

21 вересня 2017 року Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючої судді Плахтій І.Б.,

з участю секретаря судових засідань ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Луцьку цивільну справу за позовом Департаменту соціальної політики Луцької міської ради до ОСОБА_2 про повернення надміру виплачених коштів,

В С Т А Н О В И В:

11.07.2017 Департамент соціальної політики Луцької міської ради звернувся в суд з позовом до відповідача про повернення надміру виплачених коштів.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що відповідач, з метою отримання субсидій для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг підробляла та використовувала завідомо підроблені документи. Незаконними діями відповідач заволоділа субсидією для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг в сумі 13 765,76 грн. за період часу з листопада 2004 року п о квітень 2010 року.

Ухвалою суду від 17.05.2017 відповідача звільнено від кримінальної відповідальності, у звязку із закінченням строків давності.

Відповідач в добровільному порядку завдані ДСП Луцької міської ради, матеріальні збитки не відшкодувала.

Просить суд, стягнути з ОСОБА_2 в користь Департаменту соціальної політики Луцької міської ради 13 765,76 грн. надміру виплачених коштів за призначеними житловими субсидіями.

Представник позивача ОСОБА_3 подала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю з підстав викладених у позовній заяві та просить їх задовольнити. Проти заочного розгляду справи не заперечує.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявилася, хоча була повідомлена про час та місце розгляду справи, відповідно до вимог ст. ст. 74-76 ЦПК України. Заяви про розгляд справи за її відсутності відповідач не подала.

Розгляд справи здійснювався за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 197 ЦПК України.

Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст.224 ЦПК України.

Дослідивши письмові докази в справі, суд дійшов висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення.

Ухвалою Луцького міськрайонного суду від 17.05.2017 (а.с. 46-50) у кримінальному провадженні щодо обвинувачення ОСОБА_2 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 358 ч.1, 358 ч.2, 358 ч.3, 190 ч.1, 190 ч.2 КК України, встановлено, що ОСОБА_2 шляхом обману, що виразився в поданні завідомо підроблених довідок про доходи, які в подальшому стали підставою для нарахування та виплати Департаментом соціально політики Луцької міської ради щомісячної субсидії для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, заволоділа призначеними субсидіями за період з травня 2004 року по жовтень 2009 року, в загальному розмірі 13 765,76 грн., чим спричинила територіальній громаді міста Луцька в особі Департаменту соціальної політики Луцької міської ради матеріальну шкоду на вказану суму.

Цивільний позов в межах розгляду кримінальної справи був залишений без розгляду.

Відповідно до ч. 4 ст. 61 ЦПК України, вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обовязкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ті дії та вчинені вони цією особою.

Згідно з ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними діями майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до вимог ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобовязана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

На підставі викладеного суд дійшов висновку, що відповідач ОСОБА_2 було виплачено кошти у вигляді субсидій для відшкодування витрат на оплату комунально-житлових послуг, на які вона не мала права, тому позов щодо стягнення коштів підлягає задоволенню.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від слати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 58, 60, 88, 213-215 ЦПК України, на підставі ст. ст. 1212-1215 ЦК України, -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 в користь Департаменту соціальної політики Луцької міської ради 13 765 (три тисячі девятсот вісімдесят три) гривень 76 копійок надміру виплачених коштів за призначеними житловими субсидіями, в тому числі на оплату комунально-житлових послуг.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави 1600 (одну тисячу шістсот) гривень судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заява про перегляд заочного рішення може бути подана протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Волинської області шляхом подання апеляційної скарги через Луцький міськрайонний суд в десятиденний строк з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Луцького міськрайонного суду І.Б. Плахтій