Справа № 209/839/17
Провадження № 2/209/772/17
У Х В А Л А

26 вересня 2017 року м. Кам'янське

Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - Замкової Я.В.

при секретарі - Швець О.Е.

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву представника відповідача про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розділ майна подружжя та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області перебуває вищевказана цивільна справа.

Представником відповідача за первісним позовом ОСОБА_3 подана заява про забезпечення позову, в якій останній просить: накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1, що належить ОСОБА_1. Заборонити державному реєстратору будь-якого субєкта реєстрації прав вчиняти будь-які реєстраційні дії, в тому числі, але не обмежуючись, державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно, скасування державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, а також вносити до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно записи про державну реєстрацію речових прав та їх обтяжень, записи про скасування державної реєстрації речових прав та їх обтяжень, зміни до таких записів щодо квартири, розташованого за адресою: АДРЕСА_2, що належить ОСОБА_1 (НОМЕР_1).

Вивчивши вказану заяву вбачається, що заявником не надано та не зазначено у заяві належних та достатніх доказів того, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду у даній справі, а також доказів необхідності обрання ним саме такого способу забезпечення позову. Крім цього, посилання заявника на можливе відчуження майна позивачем, на думку суду не є підставою для забезпечення позову.

Відповідно до ч. 2 ст. 151 ЦПК України у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов; вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Крім того, відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів. Наприклад, обмеження можливості господарюючого суб'єкта користуватися та розпоряджатися власним майном іноді призводить до незворотних наслідків.

Разом з тим, зі змісту заяви такої реальної загрози невиконання чи утруднення виконання відповідачем можливого рішення суду про задоволення позову не вбачається. Доводи заявника в обґрунтування забезпечення зустрічного позову ґрунтуються лише на його припущеннях.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову у зв'язку з її необгрунтованістю та не доведеністю.

На підставі викладеного, керуючись ст. 151, 208-210 ЦПК України, -

У Х В А Л И В :

У задоволенні заяви представника відповідача про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розділ майна подружжя та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом пяти днів з дня її проголошення, а у разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: Я.В. Замкова