Справа №760/6496/16-ц
Провадження № 4-с/760/29/17
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 серпня 2017 року Солом`янський районний суд м. Києва

в складі:головуючого судді- Лазаренко В.В.
за участю секретаря - Подобєда О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві скаргу ОСОБА_1 , подану його представником ОСОБА_2 , на дії головного державного виконавця відділу державної виконавчої служби Дарницького районного управління юстиції у м. Києві Проца Віктора Степановича, заінтересована особа: Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк», -

ВСТАНОВИВ:

07.04.2016 заявник ОСОБА_1 , в особі представника ОСОБА_2 , звернувся в суд зі скаргою на дії головного державного ВДВС Дарницького РУЮ у м. Києві Проца В.С.

Дана скарга мотивована тим, що 17.02.2016 головним державним виконавцем ВДВС Дарницького РУЮ у м. Києві Проца В.С. винесено постанову, якою відкрито виконавче провадження на підставі виконавчого листа, № 2-821/11 від 25 жовтня 2013 року, виданим Солом`янським районним судом м. Києва, про стягнення з ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на користь ПАТ «УкрСиббанк» солідарно заборгованості в загальній сумі 1 820, 00 грн. Дане виконавче провадження відкрито держаним виконавцем після закінчення строків пред`явлення виконавчого документу до виконання, чим на думку заявника, порушено його права та інтереси.

З цих підстав заявник просить визнати дії головного державного виконавця ВДВС Дарницького РУЮ у м. Києві Проца В.С., щодо примусового виконання рішення на підставі виконавчого листа № 2-821/11 від 25 жовтня 2013 року, виданого Солом`янським районним судом м. Києва - неправомірними; скасувати постанову головного державного виконавця ВДВС Дарницького РУЮ у м. Києві Проца В.С. про відкриття виконавчого провадження від 17.02.2016, за виконавчим листом № 2-821/11 від 25 жовтня 2013 року, виданим Солом`янським районним судом м. Києва, про стягнення з ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на користь ПАТ «УкрСиббанк» солідарно заборгованості в загальній сумі 1 820, 00 грн.

У судове засідання представник заявника не з`явився, від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, підтримує скаргу з підстав, викладених у ній, наполягає на її задоволенні.

Державний виконавець та представник зацікавленої особи в судове засідання не з`явились, будучи належним чином повідомленими про час та місце проведення судового засідання, про причини своєї неявки суд не повідомляли.

За таких обставин суд знаходить можливим провести розгляд даної справи за відсутності заявника, особи, дії якої оскаржуються, та представника заінтересованої особи.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що 06.12.2011 Солом`янським районним судом м. Києва ухвалено рішення у справі № 2-281/11 за позовом ПАТ «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , яким, в тому числі, стягнуто з останніх на користь банку в рівних частинах судові витрати в розмірі 1700 грн. державного мита та 120 грн. витрат на інформаціно-технічен забезпечення розгляду цивільної справи.

18.09.2013 рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 06.12.2011 набрало законної сили.

25.10.2013 Солом`янським районним судом м. Києва виданий виконавчий лист за вказаним рішенням про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 на користь ПАТ «УкрСиббанк».

11.02.2016 ПАТ «УкрСиббанк» до відділу державної виконавчої служби Дарницького районного управління юстиції у м. Києві подано заяву про примусове виконання рішення суду.

Постановою головного державного виконавця відділу державної виконавчої служби Дарницького районного управління юстиції у м. Києві Проца В.С. від 17.02.2017 відкрито виконавче провадження №50190122 за вказаним виконавчим документом.

Заявник вважає дії держаного виконавця щодо винесення даної постанови неправомірними, з підстав пропуску стягувачем строку на пред`явлення виконавчого листа до виконання.

Суд знаходить ці доводи обґрунтованими з огляду на таке.

Згідно зі статтею 129-1 Конституції України, ст. 14 ЦПК України визначено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначені Законом України «Про виконавче провадження».

Положеннями ст.1 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, спрямованих на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, визначені цим законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно ч. 1 ст. 17 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень здійснюється державною виконавчою службою на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом.

Пунктом 6 ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що у виконавчому документі зазначаються строк пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Строки пред`явлення виконавчих документів до виконання визначенні у ст. 22 Закону.

Згідно ч.ч. 1 та 2 ст. 25 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов`язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред`явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред`явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби.

Державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження.

Положеннями п. 1 ч. 1 ст. 26 України «Про виконавче провадження» визначено, що державний виконавець відмовляє у відкритті виконавчого провадження у разі пропуску встановленого строку пред`явлення документів до виконання.

У разі пропуску строку пред`явлення виконавчого документа до виконання суд має право його поновити за наявності відповідного клопотання стягувача та поважності причин пропуску цього строку (стаття 371 ЦПК України).

Судом встановлено, що виконавчий лист про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 на користь ПАТ «УкрСиббанк» пред`явлений до виконання стягувачем 11.02.2016.

Строк пред`явлення зазначеного виконавчого листа до виконання - 18.09.2014.

Таким чином, враховуючи вищезазначене, суд приходить до висновку, що виконавчий лист пред`явлений стягувачем з пропуском встановленого законом строку.

Дані про поновлення стягувачеві строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання судом в матеріалах виконавчого провадження відсутні.

За таких обставин, постанова про відкриття виконавчого провадження від 17.02.2016 була винесена державним виконавцем без наявності для того законних підстав, з порушенням вимог визначених ч. 1 ст. 25, п. 1 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження».

Враховуючи вищевикладені обставини суд приходить до висновку про те, що доводи скарги про неправомірність дій державного виконавця щодо винесення оскаржуваної постанови про відкриття виконавчого провадження є обгрунтованими та знайшли своє підтвердження дослідженими в ході судового розгляду доказами.

Відповідно до частин першої та другої ст. 82 Закону України «Про виконавче провадження», рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби можуть бути оскаржені стягувачем та іншими учасниками виконавчого провадження (крім боржника) до начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, або до керівника відповідного органу державної виконавчої служби вищого рівня чи до суду.

Боржник має право оскаржувати рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби виключно в судовому порядку.

Згідно ч. 2 ст. 387 ЦПК України, у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що вимоги заявника про визнання дій державного виконавця неправомірними та скасування оскаржуваної постанови належить задовольнити.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 14, 208-210, 293, 383 - 387 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Скаргу задовольнити.

Визнати дії головного державного виконавця відділу державної виконавчої служби Дарницького районного управління юстиції у м. Києві Проца Віктора Степановича, щодо примусового виконання рішення на підставі виконавчого листа № 2-821/11 від 25 жовтня 2013 року, виданого Солом`янським районним судом м. Києва - неправомірними.

Скасувати постанову головного державного виконавця відділу державної виконавчої служби Дарницького районного управління юстиції у м. Києві Проца Віктора Степановича про відкриття виконавчого провадження від 17 лютого 2016 року, за виконавчим листом № 2-821/11 від 25 жовтня 2013 року, виданим Солом`янським районним судом м. Києва, про стягнення з ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» солідарно заборгованості в загальній сумі 1820 грн..

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва через суд першої інстанції протягом 5 днів з дня її проголошення.

У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: