Справа № 161/5127/17 Головуючий у 1 інстанції: Подзіров А.О.
Провадження № 22-ц/773/1135/17 Категорія: 27 Доповідач: Здрилюк О. І.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 вересня 2017 року місто Луцьк

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Волинської області в складі:

головуючого - судді Здрилюк О.І.,

суддів - Стрільчука В.А., Бовчалюк З.А.,

секретар - Галицька І.П.,

з участю пр-ків позивача - ОСОБА_1, ОСОБА_2,

пр-ка відповідача: ТзОВ «Вест Транс» - Хохлова В.О.,

пр-ка відповідача: ПАТ «Брокбізнесбанк» - Мельника О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції цивільну справу за позовом ОСОБА_5 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вест Транс», Публічного акціонерного товариства «Брокбізнесбанк» про визнання недійсними аукціону та договорів про відступлення права вимоги за апеляційною скаргою позивача ОСОБА_5 на рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 06 липня 2017 року,

В С Т А Н О В И Л А :

29 березня 2017 року ОСОБА_5 звернулася до суду із зазначеним позовом, який мотивує тим, що 07 серпня 2007 року між нею, як позичальником та АТ «Брокбізнесбанк» було укладений кредитний договір №486/07, відповідно до умов якого їй було надано кредит у розмірі 225000 доларів США строком до 06 серпня 2012 року.

На забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором цього ж числа між нею і банком було укладено іпотечний договір, який зареєстрований у реєстрі за №3204.

Згідно протоколу № UA-EA-2017-02-21-000016-b від 09.03.2017 року право вимоги за кредитним та іпотечним договорами було реалізовано шляхом проведення електронних торгів, переможцем на яких визнано ТзОВ «Вест Транс», за результатами яких між відповідачами 22.03.2017 року було укладено договори про відступлення права вимоги.

Вважає, що спірні договори про відступлення права вимоги за своєю правовою природою фактично є договорами факторингу, які можуть укладатися лише між фінансовими установами.

ТзОВ «Вест Транс» не має статусу фінансової установи, яка може надавати фінансові послуги у формі факторингу, а тому це товариство було неправомірно допущене до участі в електронних торгах.

Враховуючи наведене, просила визнати недійсними договори про відступлення права вимоги за кредитним договором №486/07 від 07.08.2007 року та іпотечним договором від 07.08.2007 року, а також аукціон з продажу права вимоги за цими договорами шляхом проведення електронних торгів, оформлених протоколом № UA-EA-2017-02-21-000016-b від 09.03.2017 року.

Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 06 липня 2017 року в позові відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач ОСОБА_5, посилаючись на неповне з'ясування судом обставин справи та порушення норм матеріального і процесуального права, просить скасувати це рішення та ухвалити нове - про задоволення позову.

У судових засіданнях позивач та її представники апеляційну скаргу підтримали із наведених у ній підстав та просять її задовольнити.

Представники відповідачів апеляційну скаргу заперечили та просять її відхилити.

Заслухавши осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи скарги, законність та обґрунтованість рішення суду, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу необхідно відхилити, а рішення суду залишити без змін з таких підстав.

Судом встановлено, що 07 серпня 2007 року між Акціонерним банком «Брокбізнесбанк» (правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Брокбізнесбанк») та ОСОБА_5 було укладено кредитний договір №486/07, відповідно до умов якого позивачу було надано кредит у розмірі 225000 доларів США строком до 06 серпня 2012 року (а.с.5-7).

На забезпечення виконання зобов'язань за цим кредитним договором 07.08.2007 року між банком та позичальником було укладено нотаріально посвідчений іпотечний договір про надання в іпотеку належних позивачу житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами загальною площею 158,8 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1; житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами загальною площею 86,3 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 земельної ділянки для обслуговування житлового будинку господарських будівель та споруд загальною площею 0,1025 га по АДРЕСА_3 Іпотечний договір зареєстрований у реєстрі за №3204 (а.с.8-10).

Відповідно до Постанови Правління Національного банку України від 10.06.2014 № 339 "Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Брокбізнесбанк» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 11.06.2014 № 45 про початок здійснення процедури ліквідації Публічного акціонерного товариства «Брокбізнесбанк» та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію АТ «Брокбізнесбанк». Процедура ліквідації банку триває.

Згідно п.1ч.1 ст.512 та ст.514 ЦК України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Із матеріалів справи вбачається, що 09 березня 2017 року були проведені електронні торги, результати яких оформлені протоколом №UA-EA-2017-02-21-000016-b (номер лоту Qb2879). До активів лоту віднесене право вимоги за кредитним договором №486/07 від 07.08.2007 року, укладеним з ОСОБА_5 та договорами забезпечення. Переможцем торгів визначено Товариство з обмеженою відповідальністю «Вест Транс» (а.с.134).

За результатами електронних торгів 22 березня 2017 року між ПАТ «Брокбізнесбанк» і ТзОВ «Вест Транс», як новим кредитором укладено договір про відступлення права вимоги №148 відповідно до умов якого, банк відступає новому кредитору належні банку, а новий кредитор набуває права вимоги банку до позичальника та іпотекодавця, зазначених у додатку №1 до цього договору (боржників), включаючи права вимоги до правонаступників боржників, спадкоємців боржників або інших осіб, до яких перейшли обов'язки боржників, за кредитним договором та іпотечним договором, з урахуванням усіх змін, доповнень і додатків до них, згідно з реєстром у додатку №1 до цього договору (основні договори). Новий кредитор сплачує банку за права вимоги грошові кошти у сумі та у порядку, визначених цим договором (п.1).

За цим договором новий кредитор в день укладення договору, але в будь-якому випадку не раніше моменту отримання банком у повному обсязі коштів, відповідно до пункту 4 цього договору, набуває усі права кредитора за основними договорами та в розмірах вказаних в додатку №1 до цього договору, включаючи, але не виключно право вимагати належного виконання боржниками зобов'язань за основними договорами, сплати боржниками грошових коштів, сплати процентів, сплати штрафних санкцій та інших нарахованих доходів, передачі предметів забезпечення в рахунок виконання зобов'язань, тощо. Права кредитора за основними договорами переходять до нового кредитора у повному обсязі та на умовах, які існують на момент відступлення права вимоги, за виключенням права на здійснення договірного списання коштів з рахунку/рахунків боржників, що надане банку відповідно до умов основних договорів (п.2).

Сторони домовились, що за відступлення прав вимоги за основними договорами, відповідно до цього договору новий кредитор сплачує банку грошові кошти у сумі 1 042 000 грн. (ціна відступлення), з яких 20285,45 грн. -залишок гарантійного внеску, сплаченого до укладення договору та 1021714,55 грн. - сплачені банку до моменту укладення цього договору на підставі протоколу, складеного за результатами відкритих торгів (аукціону), переможцем яких став новий кредитор (п.4).

Банк не відповідає перед новим кредитором за невиконання або неналежне виконання боржниками своїх зобов'язань за основними договорами (п.6) (а.с.91-92, 206).

Крім того, 22 березня 2017 року між відповідачами був укладений нотаріально посвідчений договір про відступлення права вимоги за іпотечним договором, в якому зазначено, що він укладається у зв'язку з укладення договору про відступлення права вимоги від 22 березня 2017 року №148. За умовами договору первісний іпотекодержатель (банк) відступає новому іпотекодержателю (ТзОВ «Вест Транс») права вимоги за іпотечним договором, укладеним між АТ «Брокбізнесбанк» та ОСОБА_5 з усіма додатковими угодами та додатками до нього, а новий іпотекодержатель приймає це відступлення. Вказаний договір зареєстрований у реєстрі за №272 (а.с.102-103).

Також між відповідачами був укладений договір №125 від 22 березня 2017 року щодо нерозголошення банківської таємниці та конфіденційної інформації (а.с.98-99).

Відповідачами укладено та підписано акт прийому-передачі до Договору №148 про відступлення прав вимоги від 22.03.2017 року (а.с.207-208).

Згідно із ч.1 ст.203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Відповідно до ч.1 ст.215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.1077 ЦК України за договором факторингу одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти у розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Між договором про відступлення права вимоги та договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) є лише одна спільна риса - вони базуються на заміні кредитора у зобов'язанні (відступлення права вимоги). Проте, важливою відмінністю цих двох договорів є те, що при відступленні права вимоги первісний кредитор передає новому кредитору боргові зобов'язання боржника і більше взаємовідносин не має ані з боржником, ані з новим кредитором щодо перерахування коштів первісному кредитору. Тобто, по суті відбувається купівля-продаж права вимоги боргових зобов'язань, тоді як в договорі факторингу фактор може отримувати кошти і від клієнта, і від боржника, вони розраховуються з фактором, як це передбачено в ст.1082 Цивільного кодексу України.

При укладенні спірних договорів про відступлення права вимоги від 22 березня 2017 року сторони керувалися положеннями статей 512, 513, 514 ЦК України та зазначені договори є договорами відступлення права вимоги, а не договором факторингу, що зумовлює відсутність передбачених статтями 203, 215 ЦК України підстав для визнання їх недійсним.

Позивач та її представники не заперечили, що позивач є боржником перед банком відповідно до кредитного договору № 486/07 від 07.08.2007р..

Таким чином, уповноважена особа Фонду гарантування вкладів мала всі законні підстави виставити на продаж на відкритих електронних торгах (аукціоні) право вимоги за зазначеною кредитною угодою.

Порядок реалізації майна банку під час проведення ліквідаційної процедури регламентується нормативно-правовими актами Фонду (ч.7 ст.51 Закону «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб»).

Відносини, що виникають у процесі виведення неплатоспроможного банку з ринку регулює «Положення про виведення неплатоспроможного банку з ринку», затверджене рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 05.07.2012 року № 2 та зареєстроване у Міністерстві юстиції України 14.09.2012 року за № 1581/21893.

21.01.2017 року набрало чинності рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів від 21.11.2016 року № 2526 "Про внесення змін до вказаного Положення, відповідно до якого пункт 5.11 глави 5 розділу V Положення викладений у наступній редакції: «Реалізація майна банку шляхом відступлення прав вимоги за кредитними договорами та договорами забезпечення виконання зобов'язання здійснюється шляхом проведення відкритого конкурсу, а слова «між фінансовими установами (банками та небанківськими фінансовими установами, які відповідно до своїх установчих документів та ліцензій мають право надавати кредити, крім кредитних спілок)» - виключені (а.с.149).

Таким чином, з моменту набрання чинності рішенням виконавчої дирекції Фонду від 21.11.2016 року № 2526, придбавати права вимоги за кредитними договорами та договорами забезпечення виконання зобов'язання за результатами проведення відкритого конкурсу мають право не тільки банки та небанківські фінансові установи, а й інші юридичні особи, які не віднесені до банків та небанківських фінансових установ, а також фізичні особи.

Вказані зміни підтверджуються листом Фонду гарантування вкладів № 28-2886/17 від 03 лютого 2017 року, адресованим усім організаторам відкритих торгів (аукціонів) (а.с.93).

З урахуванням наведеного станом на 09.03.2017 року ТзОВ «Вест Транс» було правомірно допущене до участі в електронних торгах з приводу продажу права вимоги за кредитним договором № 486/07 та іпотечним договором, укладеними 07.08.2007 року між ОСОБА_5 і AT «Брокбізнесбанк».

Разом із тим, заявляючи вимогу про визнання аукціону недійсним у тому числі і з тих підстав, що ТзОВ «Вест Транс» було незаконно допущене до участі у торгах, позивач не залучає усіх відповідачів, а саме організаторів цих торгів.

Покликання позивача на визнання недійсним договору про відступлення права вимоги з тих підстав, що заборгованість за кредитом у розмірі понад 8 млн. грн. придбана лише за 1042000 грн. - відхиляється апеляційним судом, оскільки товариством придбана не заборгованість за кредитом, а право вимоги банку до позичальника та іпотекодавця за кредитним та іпотечним договорами. Крім того, зазначений аукціон проводився уже втретє, а тому ціна продажу і зменшувалася щоразу, що й підтвердила сама позивач у суді апеляційної інстанції.

Згідно ч.1 ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Ні у позовній заяві, ні у суді апеляційної інстанції як позивач, так і її представники не пояснили, які права чи інтереси позивача порушені оспорюваними договорами та аукціоном.

Заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом (ч.1 ст.516 ЦК України).

Ні кредитним та іпотечним договорами, ні договорами про відступлення права вимоги за ними не передбачено, що заміна кредитора має здійснюватися за згодою боржника ОСОБА_5, як і не передбачено право боржника визначати спосіб заміни кредитора у зобов'язанні.

Покликання апелянта на те, що судом не розглянуто позовну вимогу про визнання недійсним аукціону - відхиляються апеляційним судом, оскільки така вимога вирішена і у позові в цій частині відмовлено.

Крім того, як уже зазначалося вище, позивач, заявляючи цю вимогу, не вказала відповідачами організаторів аукціону.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, а містять суб'єктивне тлумачення норм законодавства.

У судовому засіданні не встановлено порушення прав та інтересів позивача ОСОБА_5 і нею не доведено, що укладені між відповідачами договори суперечать нормам Цивільного кодексу України, Положенню про виведення неплатоспроможного банку з ринку та інших норм законодавства, у зв'язку із чим відсутні підстави для визнання недійсними оспорюваних договорів та аукціону.

Виходячи з наведеного, повно і об'єктивно дослідивши всі обставини справи та давши їм вірну правову оцінку, суд обґрунтовано відмовив у задоволенні позову.

Відповідно до ч.1 ст.303 Цивільного процесуального кодексу України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Доводи апеляційної скарги спростовуються вищенаведеними обставинами страви та не містять встановлених законом підстав для скасування оскарженого рішення, ухваленого з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст.303, 307, 308, 313, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_5 відхилити, а рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 06 липня 2017 року в даній справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий

Судді