Справа № 203/6106/16-ц
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2017 року Кіровський районний суд м.Дніпропетровська в складі:

Головуючого-судді - Казака С.Ю.

при секретарі - Булеці А.В.

за участю представника скаржника - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпропетровську справу за скаргою ОСОБА_2, заінтересована особа головний державний виконавець Кіровського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції ОСОБА_3, про визнання дій державного виконавця незаконними, зобовязання зняти арешт з майна боржника,-

ВСТАНОВИВ:

До Кіровського районного суду м.Дніпропетровська надійшла вищезазначена скарга ОСОБА_2, в якій останній посилався на те, що з інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно йому стало відомо про наявність обтяжень його майна на підставі постанови Кіровського ВДВС серії АЕ №941717, що була винесена в рамках виконання виконавчого листа, виданого Кіровським районним судом м.Дніпропетровська 12.06.2001 року. 30.11.2016 року він звернувся до Кіровського ВДВС з заявою про ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження та його було повідомлено про відсутність на виконанні виконавчого листа від 12.06.2001 року. 09.12.2016 року він повторно звернувся до Кіровського ВДВС з листом про надання інформації яким чином виконавче провадження вибуло з відділу виконавчої служби та отримав відповідь про те, що виконавчий лист постановою від 14.09.2009 року було повернуто стягувачеві. З тексту постанови від 14.09.2009 року вбачається, що виконавчий лист було повернуто на підставі ст.40 Закону України «Про виконавче провадження». Однак, державним виконавцем не було зазначено про скасування арешту з майна боржника, чим порушено приписи ст.38 Закону України «Про виконавче провадження», а існуючий арешт позбавляє його права вільного користування та розпорядження майном. В звязку з цим, скаржник просив суд визнати дії державного виконавця щодо винесення постанови про повернення виконавчого документу без зазначення про скасування арешту незаконними та зобовязати Кіровський ВДВС зняти арешт з усього належного йому майна, що був накладений постановою серії АЕ №941717 від 14.03.2008 року.

В судовому засіданні представник ОСОБА_2 підтримав скаргу та, посилаючись на викладені в ній підстави, просив задовольнити останню.

Представник Кіровського ВДВС в судове засідання повторно не зявився, по причини своєї неявки не повідомив.

Заслухавши пояснення представників скаржника, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що постановою державного виконавця Кіровського ВДВС від 26.10.2007 року було відкрито виконавче провадження №5138161 з примусового виконання виконавчого листа №2-409, виданого 12.06.2001 року Кіровським районним судом м.Дніпропетровська про стягнення з ОСОБА_2В, на користь ОСОБА_4 коштів в сумі 21317 грн.

В рамках вказаного виконавчого провадження державним виконавцем 14.03.2008 року було винесено постанову серії АЕ №941717 про накладення арешту на все майно боржника ОСОБА_2 та оголошення заборони його відчуження, на підставі якої до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та заборон відчуження обєктів нерухомого майна було внесено відповідний запис про обтяження.

Постановою головного державного виконавця Кіровського ВДВС ОСОБА_3 від 14.09.2009 року виконавчий документ було повернуто стягувачу на підставі ст.40 Закону України «Про виконавче провадження» в звязку з неможливістю встановити місцезнаходження боржника.

Посилаючись на те, що при винесенні вказаної постанови державним виконавцем не було зазначено про скасування арешту з майна боржника, чим порушено приписи ст.38 Закону України «Про виконавче провадження», а існуючий арешт позбавляє його права вільного користування та розпорядження майном, скаржник просив суд визнати дії державного виконавця щодо винесення постанови про повернення виконавчого документу без зазначення про скасування арешту незаконними та зобовязати Кіровський ВДВС зняти арешт з усього належного йому майна, що був накладений постановою серії АЕ №941717 від 14.03.2008 року.

Перевіряючи вказані доводи скарги, суд враховує наступне.

Статтею 5 Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 № 606-XIV в редакції, чинній на момент відкриття виконавчого провадження №5138161 та проведення виконавчих дій, було передбачено, що державний виконавець зобов'язаний вживати заходів примусового виконання рішень, встановлених цим Законом, неупереджено, своєчасно, повно вчиняти виконавчі дії.

Згідно ст.38 Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 № 606-XIV в редакції закону, чинній на момент винесення постанови 14.09.2009 року, було встановлено, що у разі закінчення виконавчого провадження згідно із ст.37 цього Закону, крім направлення виконавчого документа за належністю до іншого органу державної виконавчої служби; повернення виконавчого документа стягувачу згідно із ст.40 цього Закону; повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, згідно із ст.40-1 цього Закону, припиняється чинність арешту майна боржника, скасовуються інші здійснені державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв'язку з завершенням виконавчого провадження. Завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом.

Якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем був накладений арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа стягувачу або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про скасування арешту, накладеного на майно боржника.

За заявою боржника державний виконавець видає йому додаткові копії постанови, вказаної у частині другій цієї статті, для її пред'явлення до органу нотаріату та інших органів, що здійснюють реєстрацію майна або ведуть реєстр заборони на його відчуження для зняття арешту з майна.

Пунктом 5 ч.1 ст.40 Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 № 606-XIV в редакції закону, чинній на момент винесення постанови 14.09.2009 року, було визначено, що виконавчий документ, прийнятий державним виконавцем до виконання, за яким стягнення не провадилося або було проведено частково, повертається стягувачеві, якщо в результаті вжитих державним виконавцем заходів неможливо з'ясувати місцезнаходження боржника - юридичної особи, місце проживання, перебування боржника - фізичної особи.

Як встановлено судом, повертаючи виконавчий документ стягувачеві з підстав, передбачених п.5 ч.1 ст.40 Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 № 606-XIV, державний виконавець вимоги ч.2 ст.38 вказаного Закону не виконав та арешт на майно боржника та заборону його відчуження, накладені постановою від 14.03.2008 року, не скасував.

З листів Кіровського ВДВС від 06.12.2016 року та 20.12.2016 року вбачається, що виконавчий лист №2-409, виданий 12.06.2001 року Кіровським районним судом м.Дніпропетровська, повторно для примусового виконання не предявлявся.

Відповідно до ч.1 ст.383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Відповідно до ст.387 ЦПК України в разі встановлення неправомірності рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця суд зобовязує його усунути порушення або іншим шляхом поновлює порушені права скаржника.

За вказаних вище обставин, оскільки при винесенні постанови від 14.09.2009 року державним виконавцем не було зазначено про скасування арешту з майна боржника, чим порушено приписи ст.38 Закону України «Про виконавче провадження», а існуючий арешт позбавляє скаржника права вільного користування та розпорядження належним йому на праві власності майном, суд приходить до висновку, що скарга ОСОБА_2 є обґрунтованою та підлягає задоволенню та слід визнати неправомірними дії головного державного виконавця Кіровського ВДВС ОСОБА_3 щодо винесення в рамках виконавчого провадження №5138161 постанови про повернення виконавчого документу стягувачеві від 14.09.2009 року без вирішення питання щодо скасування арешту, накладеного на майно боржника.

З огляду на те, що виконавчий лист було повернуто стягувачу та на теперішній час останній на виконанні у Кіровському ВДВС не перебуває, суд вважає, що вимоги скаржника в частині зобовязання Кіровського ВДВС зняти арешт з майна боржника за постановою від 14.03.2008 року підлягають частковому задоволенню та з огляду на положення ст.387 ЦПК України та з метою належного поновлення порушених прав скаржника слід скасувати арешт та заборону відчуження майна боржника ОСОБА_2, накладений постановою серія АЕ №941717 від 14.03.2008 року головного державного виконавця Кіровського ВДВС ОСОБА_3 в рамках виконавчого провадження №5138161.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.5,38,40 Закону України «При виконавче провадження» від 21.04.1999 №606-XIV, ст.ст.3,10,11,27,383,387 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_2, заінтересована особа головний державний виконавець Кіровського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції ОСОБА_3, про визнання дій державного виконавця незаконними, зобовязання зняти арешт з майна боржника задовольнити частково.

Визнати неправомірними дії головного державного виконавця Кіровського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції ОСОБА_3 щодо винесення в рамках виконавчого провадження №5138161 постанови про повернення виконавчого документу стягувачеві від 14 вересня 2009 року без вирішення питання щодо скасування арешту, накладеного на майно боржника ОСОБА_2.

Скасувати арешт та заборону відчуження майна боржника ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1), накладений постановою серія АЕ №941717 від 14 березня 2008 року головного державного виконавця Кіровського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції ОСОБА_3 в рамках виконавчого провадження №5138161.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги.

Ухвала суду може бути оскаржена до апеляційного суду Дніпропетровської області через Кіровський районний суд м.Дніпропетровська шляхом подачі протягом п'яти днів з дня проголошення ухвали апеляційної скарги. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя С.Ю.Казак