1Справа № 335/6182/17 2/335/1341/2017
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 вересня 2017 року Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя в складі:

головуючого судді Шалагінової А.В.,

за участю секретаря судового засідання Войтович Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду за адресою: м. Запоріжжя, вул. Перемоги, 51, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

23.05.2017 ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що 09.09.1995 він з відповідачем зареєстрували шлюб в Міськвиконкомі м. Молочанськ Токмацького району Запорізької області, актовий запис № 25. Від шлюбу сторони мають дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2. Шлюбні відносини між ними припинені з 24.03.2017 у зв'язку з тим, що між подружжям відсутнє взаєморозуміння. Просившлюб розірвати, оскільки можливості примирення немає.

Від позивача надійшла заява, в якій він просить розглянути справу за його відсутності. Проти постановлення рішення за його відсутності не заперечує, надати строк для примирення не просить

Від відповідача надійшли письмові заперечення проти позову, в яких вказує, що твердження позивача викладені у позові щодо втрати почуття кохання одне до одного, не розуміння один одного, не відповідають дійсності, оскільки вона кохає та поважає його та впевнена, що є можливість порозумітися та зберегти сімю. Також зазначила, що відповідач у позовній заяві не зазначив конкретних причин та підстав для розірвання шлюбу, окрім загальних фраз, тому їй до сих пір достовірно не відомо, чому позивач вирішив припинити шлюб. Тому просила суд розглянути позов на власний розсуд без її участі за наявними у справі матеріалами та після розірвання шлюбу залишити їй прізвище ОСОБА_3.

Оскільки сторони проти постановлення рішення за їх відсутності не заперечують, надати строк для примирення не просять, тому суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін.

Суд, дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами в межах заявлених позовних вимог, доходить висновку, що позов про розірвання шлюбу є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Так, відповідно до свідоцтва про шлюб, виданого Міськвиконком м. Молочанськ Токмацького району Запорізької області, актовий запис № 25, сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 09.09.1995.

Від шлюбу сторони мають дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Шлюбні відносини між сторонами припинені з 24.03.2017 з причин відсутності взаєморозуміння. Майнового спору між сторонами немає, до примирення не прагнуть. Неповнолітня дитина після розірвання шлюбу буде проживати з відповідачем. З вказаних підстав суд вважає, що сім'я розпалася остаточно і не може бути збережена.

Відповідно до ст.ст. 110112 Сімейного кодексу України (далі СК України) позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення.

Відповідно до ст. 109 СК України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей.

Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то, відповідно, відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим.

Судом було встановлено, що причиною припинення шлюбно-сімейних відносин являється те, що між сторонами відсутнє взаєморозуміння. Сім'я розпалася та існує формально. Оскільки подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, шлюб підлягає розірванню.

Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідач при реєстрації шлюбу змінювала прізвище, однак не просить суд відновити своє дошлюбне прізвище.

Згідно з ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Таким чином, суд вважає встановленим, що позовна заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі чоловіка, і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права неповнолітньої дитини, тому шлюб між сторонами необхідно припинити шляхом його розірвання, задовольнивши позовні вимоги.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 105 ч.3, 112, 113, 114 ч.2 СК України, ст.ст. 10, 11, 209, 212, 213-215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, та ОСОБА_1 (дошлюбне прізвище Бобир) ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4, зареєстрований 9 вересня 1995 року Міськвиконком м. Молочанськ Токмацького району Запорізької області, актовий запис № 25 розірвати.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Запорізької області через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя А.В. Шалагінова