Справа №488/2255/16-ц 07.02.2017 070217 07.02.2017
Провадження №22-ц/784/467/17
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Головуючий по 1 інстанції Селіщева Л.І.
Категорія 59 Доповідач апеляційного суду Яворська Ж.М.
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

07 лютого 2017 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Миколаївської області в складі:

головуючого - Яворської Ж.М.,

суддів Базовкіної Т.М., Кушнірової Т.Б.,

при секретарі судового засідання -Лівшенку О.С.,

за участю позивача - ОСОБА_2 та його представника ОСОБА_3,

представника відповідача - Бойка А.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні

апеляційну скаргу

представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3

на рішення Корабельного районного суду м. Миколаєва від 20 грудня 2016 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті» ( далі - ТОВ «Порше Мобіліті»), треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Семенова Ганна Володимирівна, Корабельний відділ державної виконавчої служби Миколаївського міського управління юстиції, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню,

В С Т А Н О В И Л А :

У травні 2016 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ТОВ «Порше Мобіліті» ( далі - Товариство), треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Семенова Г.В., Корабельний відділ державної виконавчої служби Миколаївського міського управління юстиції ( далі - відділ ДВС), про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.

В обґрунтування позову позивач зазначав, що 17 квітня 2013 року між ним та Товариством був укладений кредитний договір № 50008427, за умовами якого останнє надало йому кредит у розмірі 224 206 грн.50 коп., що еквівалентно 27 510 дол. США строк користування яким, згодом було змінено додатковою угодою, з 60 до 84 місяців, зі сплатою змінної процентної ставки у розмірі 9,90 %, на придбання транспортного засобу.

Для забезпечення належного виконання зобов'язань за цим договором, 19 квітня 2013 року між ними укладено договір застави транспортного засобу, за умовами якого він ( позивач) передав у заставу автомобіль марки VOLKSWAGEN PASSAT 2.0, білого кольору, 2013 року випуску, р/н НОМЕР_1, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_2.

Крім того, 18 квітня 2013 року між ним та ПАТ «Страхова компанія «Українська Страхова Група», укладено договір добровільного страхування наземних транспортних засобів, цивільно-правової відповідальності водія та від нещасного випадку з водієм та пасажирами № 28-0199-13-00-382.

04 лютого 2016 року йому надійшла вимога відповідача про дострокове повернення кредиту та сплату заборгованості за кредитним договором, яка станом на 26 січня 2016 року становила - 430 478 грн.31 коп., із яких: дострокового повернення несплаченого кредиту - 16 238,26 доларів США, що еквівалентно 403 601,95 грн.; несплачених чергових платежів (прострочених відсотків та простроченої суми основного боргу) - 24 907,17 грн.; штрафних санкцій відповідно до п. 8.2. договору - 1 969,19 грн.

У подальшому позивач отримав повідомлення від державного виконавця про те, що 24 березня 2016 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Семеновою Г.В. було вчинено виконавчий напис, за яким звернуто стягнення на предмет застави і за рахунок отриманих від реалізації коштів, задоволено вимоги ТОВ «Порше Мобіліті» станом на 26 січня 2016 року на загальну суму - 504 467 грн. 29 коп. несплачених чергових платежів (прострочених відсотків та простроченої суми основного боргу) - 24 907,17 грн.; штрафних санкцій - 1 969,19 грн.,суми кредиту до повернення - 432 749,63 грн.; штрафу у розмірі 20 % від суми кредиту - 44 841,30 грн.

Позивач вказує, що виконавчий напис вчинено з численними порушеннями вимог законодавства, а саме: різниця між сумою заборгованості у повідомленні та у виконавчому листі - 73 988 грн.98 коп.; ні у вимозі, ні у виконавчому листі не передбачено сплату штрафу у розмірі 20%, що свідчить про те, що вказана сума заборгованості є спірною. Крім того, у виконавчому написі не зазначено розмір державного мита, сплаченого стягувачем та підлягає стягненню з боржника.

Посилаючись на викладені обставини, позивач просив визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 461 від 24 березня 2016 року, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Семеновою Г.В. про звернення стягнення на автомобіль марки VOLKSWAGEN PASSAT 2.0, білого кольору, 2013 року випуску, р/н НОМЕР_1, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_2, на задоволення вимог ТОВ «Порше Мобіліті» станом на 26 січня 2016 року на загальну суму - 504 467 грн. 29 коп.

Рішенням Корабельного районного суду м. Миколаєва від 20 грудня 2016 року у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_2 - ОСОБА_3, не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, просила його скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити вимоги у повному обсязі.

У запереченнях на апеляційну скаргу ТОВ «Порше Мобіліті» вказує, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду першої інстанції залишити без змін, оскільки є законним та ухвалено у відповідності норм чинного законодавства.

Заслухавши доповідь судді, пояснення позивача та його представника, представника відповідача, перевіривши правильність рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню із таких підстав.

Як вбачається із матеріалів справи та встановлено судом, 17 квітня 2013 року між ОСОБА_2 та ТОВ «Порше Мобіліті» було укладено кредитний договір № 50008427.

За умовами договору Товариство надало ОСОБА_2 кредит у розмірі 224 206 грн.50 коп., що еквівалентно 27 510 дол. США строком користування до 60 місяців, який згодом було змінено до 84 місяців, зі сплатою змінної процентної ставки у розмірі 9,90 %, на придбання транспортного засобу ( а.с. 7-12).

Для забезпечення належного виконання зобов'язань за цим договором, 19 квітня 2013 року між сторонами укладено договір застави транспортного засобу, за умовами якого позивач передав у заставу автомобіль марки VOLKSWAGEN PASSAT 2.0, білого кольору, 2013 року випуску, р/н НОМЕР_1, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_2 ( а.с.13- 16).

04 лютого 2016 року ОСОБА_2, що не заперечується сторонами, отримав вимогу від відповідача про дострокове повернення кредиту та сплату заборгованості за кредитним договором, яка станом на 26 січня 2016 року становила - 430 478 грн.31 коп., із яких: дострокового повернення несплаченого кредиту - 16 238,26 доларів США, що еквівалентно 403 601,95 грн.; несплачених чергових платежів (прострочених відсотків та простроченої суми основного боргу) - 24 907,17 грн.; штрафних санкцій відповідно до п. 8.2. договору - 1 969,19 грн.

Також в повідомленні зазначено, що за порушення терміну дострокового повернення кредиту на вимогу Товариства до вказаної суми заборгованості буде додано штраф у розмірі 20% від суми кредиту, що складає 44 841 грн.30 коп.

Крім того, посилаючись на те, що заборгованість по сумі кредиту визначена в еквіваленті до іноземної валюти і відповідно до умов договору розмір такої заборгованості підлягає зміні відповідно до показників обміну курсу валют та буде перераховано у відповідності до діючого обмінного курсу валюти станом на дату вчинення виконавчого напису ( а.с. 13-16).

Проте вказана вимога була залишена позивачем без реагування. Станом на день розгляду справи в добровільному порядку не виконана.

Відповідно до ч.1 ст. 589 ЦК України у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави.

Згідно з ст. 20 Закону України «Про заставу» заставодержатель набуває право звернення на предмет застави у разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов'язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом або договором.

Оскільки позивач заборгованість по кредиту не сплатив, ТОВ «Порше Мобіліті», скориставшись своїм правом відповідно до Договору і чинного законодавства, розпочав процедуру звернення стягнення на Предмет застави у примусовому порядку та процес повернення заборгованості за Договором з Позивача, та звернулося до нотаріуса за вчиненням виконавчого напису.

24 березня 2016 року за реєстраційним номером № 461 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Семеновою Г.В. вчинено виконавчий напис про звернення стягнення на предмет застави - автомобіль марки VOLKSWAGEN PASSAT 2.0, білого кольору, 2013 року випуску, р/н НОМЕР_1, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_2, в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 50008427 від 17 квітня 2013 року за період з 17 квітня 2013 по 26 січня 2016 року в рахунок погашення заборгованості в сумі 504 467 грн.29 коп., із яких: несплачених чергових платежів (прострочених відсотків та простроченої суми основного боргу) - 24 907,17 грн.; штрафних санкцій за вимоги щодо сплати - 1 969,19 грн., сума кредиту по поверненню - 432 749 грн. 63 коп., штраф у розмірі 20% від суми кредиту - 44 841 грн.30 коп.

Сума до стягнення 504 467 грн.29 коп., а також відшкодування витрат заставодержателя, пов'язаних із вчиненням виконавчого напису - на суму таких витрат.

У подальшому позивач отримав постанову державного виконавця відділу ДВС про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 28 квітня 2016 року.

Відповідно до ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Статтею 87 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, які встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

На підставі приписів ст. 88 Закону України «Про нотаріат» - нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року.

Відповідно до п. 3.1 Глави 16 Наказу Міністерства Юстиції України «Про затвердження Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» від 22.02.2012р. №296/5 ( далі Порядок) нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172

Тобто, нотаріус при вчиненні виконавчого напису не перевіряє можливість спору між сторонами щодо кредитної заборгованості, не встановлює права та обов'язки учасників правовідносин, а лише перевіряє наявність документів з урахуванням положень Переліку, за якими стягнення заборгованості провадиться в безспірному порядку, тобто перевіряє щоб документи, з яких обчислена заборгованість, не були спірні.

Як вбачається з матеріалів справи для вчинення виконавчого напису ТОВ "Порше Мобіліті" нотаріусу було надано: заяву про вчинення виконавчого напису, кредитний договір, договір застави транспортного засобу, несплачені рахунки, зведена виписка по рахункам боржника із зазначенням чергової суми заборгованості, лист, який направлявся боржнику з вимогою погасити заборгованість, рекомендоване повідомлення поштового відділення про надсилання листа боржнику та довіреність представника стягувача.

Відповідачем було вжиті всі необхідні дії, передбачені договором та законодавством, для інформування позивача про необхідність сплати заборгованості та дострокове повернення кредиту.

Разом з тим, як вбачається із зведеної облікової виписки з рахунку клієнта ОСОБА_2 станом 26 січня 2016 року непогашена сума заборгованості по виставленим рахункам складала 26 876 грн.26 коп., а станом на 22 березня 2016 року - 47 082 грн.27 коп.( а.с.96-98).

Наявні в матеріалах справи бухгалтерські документи підтверджують лише суму несплачених позивачем чергових платежів, штрафів, пені та процентів за користування кредитом, а сума кредиту, яка підлягала достроковому стягненню в розмірі 432 749 грн.63 коп. з урахуванням коливань валютного курсу ( а в повідомленні 403 601 грн.95 коп.), не підтверджена відповідними доказами.

Крім того, як вбачається з копій матеріалів по виконавчому напису, наданих приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Семенової Г.В., відповідачем не було надано графік погашення кредиту, який є невід'ємною частиною кредитного договору ( п.1.3.1 додатку до кредитного договору), документів з яких вбачається сума тіла кредиту, яка залишилася не сплаченою та яка сума стягується, що унеможливлює встановити безспірність суми кредиту, яка підлягала достроковому стягненню.

Також у виконавчому написі зазначено про невиплачену в період з 17 квітня 2013 року по 26 січня 2016 року заборгованість, але даний період не збігається із періодом зазначеним у зведених облікових виписках по рахунку клієнта, які надані нотаріусу за період з 19 квітня 2013 року по 26 січня 2016 року.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що подані нотаріусу документи не підтверджують безспірність заборгованості боржника перед ТОВ «Порше Мобіліті», а тому суд першої інстанції прийшов до передчасного висновку про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Окрім того, матеріали даної справи свідчать про те, що позивач ще до звернення відповідача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису, звернувся до Корабельного суду м. Миколаєва з позовом до ТОВ «Порше Мобіліті» про визнання кредитного договору недійсним. Провадження у даній справі відкрито 14 березня 2016 року, проте даний позов до цього часу судом не розглянуто ( а.с.134).

Відмовляючи у позові, суд також вважав, що позивачем обрано неналежний спосіб захисту своїх прав, оскільки діючим законодавством не передбачено такого способу захисту порушеного права як визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Однак, колегія суддів не погоджується із таким висновком виходячи з такого.

В силу положень ст. 3, 4 ЦПК України, ст.ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право у встановленому законом порядку звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до вимог ст. 50 Закону України "Про нотаріат" нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти.

Відповідно до п. 16 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 1 березня 2013 року № 3 "Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ" за правилами цивільного судочинства як спір про право в позовному провадженні розглядаються позови про оскарження дій нотаріуса щодо вчинення виконавчого напису, коли йдеться виключно про порушення нотаріусом правил вчинення відповідної нотаріальної дії і при цьому позивачем не порушується питання про захист права відповідно до положень цивільного законодавства.

Право на звернення до суду з позовом про незаконність нотаріальної дії чи відмови в її вчиненні мають заінтересовані особи (фізичні та юридичні), стосовно яких були вчинені нотаріальні дії, або які одержали відмову в їх вчиненні, тобто безпосередньо брали участь у нотаріальному процесі.

За таких обставин з висновком суду про відмову у задоволенні позову, в зв'язку з тим, що позивачем неправильно обрано спосіб захисту неможливо погодитись.

Більш того, як вбачається із умов договору застави транспортного засобу, зокрема п.5.3.3, сторони узгодили такий спосіб захисту порушеного права як звернення стягнення на предмет застави на підставі виконавчого напису нотаріуса.

Відповідно до вимог п.3 ст. 309 ЦПК України за наведених обставин, колегія суддів приходить до висновку про скасування рішення суду першої інстанції та постановлення нового рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_2 слід задовольнити та визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Семеновою Г.В. від 24 березня 2016 року.

Згідно зі ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача належить стягнуто судовий збір у розмірі 1213 грн.20 коп. ( 551 грн. 20 коп. + 662 грн.), сплачених ним при зверненні до суду першої та апеляційної інстанцій.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 309, 316 ЦПК України, колегія суддів

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 задовольнити.

Рішення Корабельного районного суду м. Миколаєва від 20 грудня 2016 року скасувати та ухвалити нове рішення.

Позов ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Семенова Ганна Володимирівна, Корабельний відділ державної виконавчої служби Миколаївського міського управління юстиції, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню - задовольнити.

Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений 24 березня 2016 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Семеновою Г.В. ( реєстраційний № 461) про звернення стягнення на автомобіль марки VOLKSWAGEN PASSAT 2.0, білого кольору, 2013 року випуску, р/н НОМЕР_1, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_2, на задоволення вимог ТОВ «Порше Мобіліті» станом на 26 січня 2016 року на загальну суму - 504 467 грн. 29 коп.

Стягнути з ТОВ «Порше Мобіліті» на користь ОСОБА_2 1213 ( одна тисяча двісті тринадцять) грн. 20 коп. судового збору.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржено у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий Ж.М. Яворська

Судді Т.М.Базовкіна

Т.Б. Кушнірова