Справа № 308/5900/17
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
19.09.2017 місто Ужгород
Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі:
головуючого судді Світлик О.М.,
при секретарі судового засідання Гайданці Г.В.,
з участю представника позивачів ОСОБА_1,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Ужгороді цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до товариства з обмеженою відповідальністю «Запорізький індустріально-механічний завод», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог Державний реєстратор відділу державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців Ужгородської міської ради про усунення перешкод у користуванні належним майном та визнання недійсними змін до установчих документ,
ОСОБА_2 та ОСОБА_3 звернулися в суд з позовною заявою до ТОВ «Запорізький індустріально-механічний завод», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог державний реєстратор відділу державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців Ужгородської міської ради про усунення перешкод у користуванні належним майном та визнання недійсними змін до установчих документів.
Зазначають, що ТОВ «Запорізький індустріально-механічний завод» з ОСОБА_2 та ОСОБА_3, як власниками будівлі, яка знаходиться за адресою: м. Ужгород, вул. Швабська, 68, не укладало договору оренди, фактично за вказаною адресою посадові особи товариства не знаходяться і ніколи не знаходились, його майно відсутнє та ніяка діяльність ним не проводиться. Дозволу ТОВ «Запорізький індустріально-механічний завод» на реєстрацію за вищевказаною адресою позивачі не давали, жодного договору (з правом суборенди) позивачі не укладали.
Таким чином, вважають, що відомості, внесені до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців про реєстрацію ТОВ «Запорізький індустріально-механічний завод» за адресою м. Ужгород, вул. Швабська, 68, є недостовірними та порушують права позивачів як власників будівлі.
Також зазначають, що відомості, внесені до державного реєстру, можуть бути використані третіми особами, що у свою чергу може порушувати їх інтереси як позивачів та завдати шкоди як власникам майна, що розташоване за адресою м. Ужгород, вул. Швабська, 68. Реєстраційні записи про зміну підприємством адреси мають відповідати фактичним даним.
За твердженням позивачів враховуючи, що ТОВ «Запорізький індустріально-механічний завод» фактично не змінював місцезнаходження з м. Запоріжжя на м. Ужгород, вул. Швабська, 68, Закарпатської області, а тому внесена відповідачем до установчих документів зміна адреси його місцезнаходження, яка була в подальшому внесена до ЄДР, є недостовірною та підлягає скасуванню, в тому числі із тих підстав, що новою адресою реєстрації відповідача є місцезнаходження майна, власниками якого є позивачі.
Посилаючись на ст. 41 Конституції України, ч. 1 ст. 316, ст. 317, ч. 2 ст. 386, ст. 391 ЦК України вказують, що відсутність договорів оренди будівлі за адресою м. Ужгород, вул. Швабська, 68 чи приміщень у ньому укладених між відповідачем та позивачами, а також відсутність ТОВ «Запорізький індустріально-механічний завод», його посадових осіб або їх майна та проведення будь-якої діяльності у будівлі за вищезгаданою адресою свідчить про те, що відомості, внесені до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців про реєстрацію ТОВ «Запорізький індустріально-механічний завод» за адресою Закарпатська область, м. Ужгород, вул. Швабська, 68, є недостовірними та порушують права позивачів як власників будівлі.
Крім того, вважають, що відомості, внесені до державного реєстру, можуть бути використані третіми особами, що у свою чергу може порушити інтереси позивачів та завдати шкоди їх майну, що розташоване за адресою Закарпатська область, м. Ужгород, вул. Швабська, 68.
З посиланням на вищенаведене позивачі просять суд:
визнати недійсними зміни до установчих документів ТОВ «Запорізький індустріально-механічний завод», повязані із зміною місцезнаходження з Запорізької області, м. Запоріжжя на Закарпатську область, м. Ужгород, вул. Швабська, 68.
Представник позивачів адвокат ОСОБА_1 у судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, посилаючись на викладені у позовній заяві обставини і просить їх задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечує.
Відповідач ТОВ «Запорізький індустріально-механічний завод» явку уповноваженого представника у судове засідання не забезпечив, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином шляхом надіслання судової повістки рекомендованим поштовими відправленням, про причини неявки суд не повідомив.
Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог державний реєстратор відділу державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців Ужгородської міської ради явку уповноваженого представника у судове засідання не забезпечив, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином шляхом надіслання судової повістки рекомендованим поштовим відправленням, про причини неявки суд не повідомив.
Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Враховуючи, що представник позивачів не заперечував проти ухвалення заочного рішення, суд, керуючись ч. 1 ст. 224 ЦПК України, ухвалив провести заочний розгляд справи та вирішує справу на підставі наявних у ній даних та доказів.
Заслухавши пояснення представника позивачів, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, виходячи з їх належності та допустимості, суд приходить до наступного висновку.
У судовому засіданні встановлено, що згідно з відомостями з Реєстру прав власності на нерухоме майно, обєкт нерухомості за адресою: Закарпатська область, м. Ужгород, вул. Швабська, будинок 68, належить на праві приватної спільної часткової власності позивачам ОСОБА_2 та ОСОБА_3 по 1/2 частці кожному, яке набуто останніми на підставі договору про поділ нерухомого майна від 29.12.2011 року, що стверджується даними Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна № 72250592, сформованої 04.11.2016 року.
За твердженням позивачів відповідач ТОВ «Запорізький індустріально-механічний завод» з ОСОБА_2 та ОСОБА_3, як власниками будівлі, що знаходиться за адресою: Закарпатська область, м. Ужгород, вул. Швабська, 68, не укладало договору оренди, фактично за вказаною адресою посадові особи товариства не знаходяться і ніколи не знаходились, його майно відсутнє та ніяка діяльність ним не проводиться, дозволу відповідачу на реєстрацію за вищевказаною адресою позивачі не давали, жодного договору (з правом суборенди) позивачі не укладали.
Статтею 41 Конституції України регламентовано, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.
Зазначений принцип непорушності права власності реалізовано в правилі ст. 321 ЦК України, відповідно до якого право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. У відповідності до ст. 317 ЦК України власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном.
Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Частиною 2 ст. 386 ЦК України визначено, що власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.
Згідно зі ст. 134 ГК України субєкт господарювання, який здійснює господарську діяльність на основі права власності, на свій розсуд, одноосібно або спільно з іншими субєктами володіє, користується і розпоряджається належним йому майном, у тому числі має право надати майно іншим субєктам для використання його на праві власності, праві господарського відання чи праві оперативного управління, або на основі інших форм правового режиму майна, передбачених цим Кодексом.
У розумінні ст. 93 Цивільного кодексу України місцезнаходженням юридичної особи є фактичне місце ведення діяльності чи розташування офісу, з якого проводиться щоденне керування діяльністю юридичної особи (переважно знаходиться керівництво) та здійснення управління і обліку.
Разом з тим, відповідачем при визначенні адреси свого місцезнаходження не укладались будь-які правочини з позивачами щодо користування майном, або відповідними реєстраційними відомостями такого майна з позивачами.
Стаття 57 ЦПК України визначає, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з ч. 4 цієї ж статті доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, а відповідно до ч. 2 ст. 59 цього ж Кодексу обставини справи, які за законом мають бути підтверджені засобами доказування, не можуть бути підтверджені іншими засобами доказування.
Згідно зі ст. ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом.
Відповідно до ст. 64 ЦПК України письмовими доказами є будь-які документи, акти, довідки, листування службового або особистого характеру або витяги з них, що містять відомості про обставини, які мають значення для справи
Відповідачем в установленому порядку не спростовано твердження позивачів.
З огляду на вищевикладене, відсутність договорів оренди нерухомого майна за адресою: Закарпатська область, м. Ужгород, вул. Швабська, 68, чи приміщень у ньому, укладених між відповідачем та позивачами, а також відсутність ТОВ «Запорізький індустріально-механічний завод», його посадових осіб або їх майна та проведення будь-якої діяльності у будівлі за вищезгаданою адресою свідчить про те, що відомості, внесені до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань про реєстрацію ТОВ «Запорізький індустріально-механічний завод» за адресою: Закарпатська область, м. Ужгород, вул. Швабська, 68, є недостовірними та порушують права позивачів як власників майна.
Стаття 10 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців» (далі Закон) визначає, що якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, внесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою.
Разом з тим, відомості, внесені до державного реєстру, можуть бути використані третіми особами, що у свою чергу свідчить про порушення прав та охоронюваних законом інтересів позивачів та завдає шкоди власникам майна, що розташоване за адресою: Закарпатська область, м. Ужгород, вул. Швабська, 68. Реєстраційні записи про зміну підприємством адреси мають відповідати фактичним даним.
З аналізу положень ст. 17 Закону вбачається, що для державної реєстрації змін до відомостей про юридичну особу, що містяться в Єдиному державному реєстрі, у тому числі змін до установчих документів юридичної особи, подається примірник оригіналу (нотаріально засвідчена копія) рішення уповноваженого органу управління юридичної особи про зміни, що вносяться до Єдиного державного реєстру, про місцезнаходження та про здійснення звязку з юридичною особою.
З контекстного аналізу ст. ст. 32, 33 Закону вбачається можливість виправлення помилок у відомостях Єдиного державного реєстру на підставі судового рішення, а також можливість у разі невідповідності законодавству проведеної реєстраційної дії звернення до суду для вжиття заходів щодо усунення виявлених порушень.
Статтею 3 ЦПК України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, а згідно зі ст. 4 ЦПК України здійснюючи правосуддя суд захищає права свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.
Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
Згідно з вимогами ст. 16 ЦК України звертаючись до суду, позивач за власним розсудом обирає спосіб захисту.
Що стосується позовних вимог позивачів у частині усунення перешкод у користуванні належним їм майном шляхом скасування всіх наступних записів в ЄДР, то зазначені вимоги задоволенню не підлягають, оскільки є неконкретизованими та належним чином необґрунтованими.
Відтак, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову.
У відповідності до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь кожного з позивачів підлягає до стягнення сплачений останніми судовий збір в сумі 1280,00 грн. відповідно.
На підставі ч. 3 ст. 209 та ч. 1 ст. 218 ЦПК України 19.09.2017 року було проголошено вступну та резолютивну частини рішення. Повний текст рішення складено та підписано 22.09.2017 року.
Керуючись ст. 41 Конституції України, ст. ст. 3, 4, 5, 11, 14, 60, 88, 209, 212-215, 218, 223, 224-226, 233, 294, 296 ЦПК України, ст. 134 ГК України, ст. ст. 16, 93, 317, 321, 386, 391 ЦК України, Законом України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців», суд,
Позовну заяву ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до товариства з обмеженою відповідальністю «Запорізький індустріально-механічний завод», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог Державний реєстратор відділу державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців Ужгородської міської ради про усунення перешкод у користуванні належним майном та визнання недійсними змін до установчих документ задовольнити частково.
В задоволенні решти позовних вимоги відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Заочне рішення набирає законної сили відповідно до загального порядку, встановленого ЦПК України.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Закарпатської області через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуюча О.М. Світлик