Справа №150/31/17
Провадження по справі №2/150/35/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

9 лютого 2017 року с. Мазурівка

Чернівецький районний суд Вінницької області

в складі: головуючої судді Цимбалюк Л.П.,

при секретарі Бровко Д.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1, представник позивача - ОСОБА_2, до Моївської сільської ради Чернівецького району Вінницької області про передачу в натурі спадщини визнаної відумерлою, -

ВСТАНОВИВ:

До Чернівецького районного суду звернулася ОСОБА_1 із зазначеним позовом.

Позивач свої вимоги підтримує, зазначила, її мати ОСОБА_3 проживала в житловому будинку, розташованому по АДРЕСА_1. Однак, вказаний будинок був непридатним для проживання: відсутність електроенергії, падала стеля, у зв'язку із чим ОСОБА_1 у 1995 році забрала матір, перейшовши проживати в будинок, розташований по АДРЕСА_2 Пояснила, що доглядала матір до дня її смерті, проводила поховання. Спадщину, що залишилася після смерті матері, вважала, що прийняла, так як проживала до смерті з матір'ю разом.

Представник позивача ОСОБА_2, який діє на підставі довіреності, виданої 09.09.2016 року (а.с. 13), вимоги довірителя ОСОБА_1 підтримує, просить їх задоволити.

Представник відповідача - сільський голова Моївської сільської ради Чернівецького району Вінницької області Вівдич О.Г. в судовому засіданні заперечує проти задоволення позовних вимог ОСОБА_1, подавши до суду письмові заперечення. В обґрунтування своїх заперечень посилається на те, що відповідно до ч.2 ст. 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи. Згідно ч.1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Частиною1 статті 1272 ЦК України передбачено, що якщо спадкоємець протягом строку встановленого статтею 1270 ЦК України не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. ОСОБА_1 у визначений законодавством спадщину не прийняла, тому спадщину після смерті ОСОБА_3 у вигляді земельної ділянки площею 2,49 га, розташовану на території Моївської сільської ради Чернівецького району Вінницької області, згідно рішення Чернівецького районного суду Вінницької області від 17.03.2014 року визнано відумерлою. Зауважив, що Моївською сільською радою Чернівецького району було виготовлену технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж зазначеної земельної ділянки в натурі (на місцевості), у зв'язку із чим понесено витрати.

Свідок ОСОБА_5 - троюрідна сестра позивача, суду пояснила, що ОСОБА_1 проживала разом із матір'ю в житловому будинку, розташованому по АДРЕСА_1, однак, у зв'язку із тим, що вказаний будинок став непридатним для проживання: падала стеля, повалилась стіна, вони змушені були перейти проживати до будинку, розташованому по АДРЕСА_2. ОСОБА_3 до дня смерті проживала разом із донькою ОСОБА_1, яка її доглядала і проводила поховання.

Свідок ОСОБА_6 суду пояснила, що до 1995 року ОСОБА_1 проживала з матір'ю ОСОБА_3 в старому житловому будинку, розташованому по АДРЕСА_1. У 1995 році вони перейшли проживати до іншого будинку, розташованого по АДРЕСА_2. Зазначила, що ОСОБА_3 хворіла, була прикутою до ліжка, її доглядала донька ОСОБА_1, яка і проводила поховання матері.

З'ясувавши позицію сторін, заслухавши пояснення свідків, дослідивши та оцінивши в сукупності матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позову в повному обсязі, ґрунтуючись на наступних підставах.

Встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла рідна мати позивача - ОСОБА_3, що стверджується свідоцтвом про її смерть серії НОМЕР_1, виданим 08.01.2003 року виконкомом Моївської сільської ради Чернівецького району Вінницької області (а.с. 7).

Після смерті ОСОБА_3 залишилося спадкове майно у вигляді земельної ділянки площею 2,49 га., для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Моївської сільської ради Чернівецького району Вінницької області., право на яку належало останній згідно державного акту на право власності на землю серії НОМЕР_2 (а.с. 6).

Згідно рішення Чернівецького районного суду Вінницької області від 17 березня 2016 року (справа №150/254/14-ц (провадження по справі №2-0/150/15/14) визнано відумерлою спадщину, що залишилась після смерті ОСОБА_7, а саме земельну ділянку площею 2,49 га, належну ОСОБА_7 відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_3, вартістю станом на 10.02.2014 року, відповідно до довідки відділу держземагенства у Чернівецькому районі - 61204,99 грн. Визнано власником майна, яке залишилось після смерті ОСОБА_7, а саме земельної ділянки площею 2,49 га, вартістю станом на 10.02.2014 року, відповідно до довідки відділу держземагенства у Чернівецькому районі - 61204,99 грн. Моївську сільську раду Чернівецького району Вінницької області.

Згідно зі ст. 1220 ЦК України внаслідок смерті громадянина відкривається спадщина.

Статтею 1217 ЦК України встановлено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до статті 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Єдиною спадкоємицею першої черги за законом після смерті ОСОБА_3 у відповідності до положень статті 1261 ЦК України залишилася її донька - ОСОБА_1 (позивач по справі).

Позивачем, як спадкоємцем майна після смерті матері ОСОБА_3, прийнято спадщину, оскільки, ОСОБА_1 проживала разом із спадкодавцем в будинку, розташованому по АДРЕСА_1. Однак, у зв'язку із тим, що зазначений будинок став непридатним для подальшого проживання через технічну руйнацію, позивач разом із матір'ю ОСОБА_3 змушені були перейти проживати до іншого придбаного ними будинку, розташованого по АДРЕСА_2 де ОСОБА_1 після смерті матері продовжує проживати і на даний час.

Той факт, що будинок, розташований по АДРЕСА_1, був непридатним для проживання підтверджується показами свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6, які зазначили, що ОСОБА_1 разом із матір'ю ОСОБА_3 до 1995 року проживали в будинку, розташованому по АДРЕСА_1, однак, вказаний будинок перебував у жахливому стані: падала стеля, повалилась стіна, що унеможливлювало подальше проживання в цьому будинку, тому ОСОБА_1 разом із матір'ю ОСОБА_3 змушені були перейти проживати у куплений будинок, розташований по АДРЕСА_2.

Як свідчить довідка, видана виконкомом Моївської сільської ради Чернівецького району Вінницької області від 14.09.2016 року, №11921 (а.с. 12), ОСОБА_8 була зареєстрована згідно погосподарської книги №6 (особового рахунку НОМЕР_4) від 2001 року по 2005 рік за адресою АДРЕСА_1. В свою чергу ОСОБА_1 зареєстрована і проживає згідно погосподарської книги №6 (особового рахунку НОМЕР_5) від 2001 - 2005 років за адресою АДРЕСА_2. Інформацією про те, що ОСОБА_8 на момент смерті проживала із ОСОБА_1 Моївська сільська рада Чернівецького району Вінницької області не володіє.

Суд критично ставиться до показів представника відповідача - голови Моївської сільської ради Чернівецького району Вінницької області Вівдича О.Г. про відсутність фактів, що підтверджують спільне проживання позивача з матір'ю, оскільки, вони спростовані в судовому засіданні показами свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6, які підтвердили, що ОСОБА_1 проживала разом зі своєю матір'ю ОСОБА_3, яку доглядала до дня її смерті. Крім того, невнесення відомостей в погосподарську книгу щодо зміни місця проживання ОСОБА_3 не дає підстав вважати, що спадкодавець проживав окремо від доньки (позивача по справі), та оцінюється судом як протиправна бездіяльність органу місцевого самоврядування, оскільки, як пояснив голова Моївської сільської ради Чернівецького району Вінницької області Вівдич О.Г. йому невідомо з яких причин не внесено зміни, так як на займаній посаді він працює з 2015 року.

Відповідно до ч.1 ст.57 ЦПК України доказами є будь - які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовуються вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, зокрема, звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

Згідно ст.1218 Цивільного кодексу України до складу спадщини входять усі права, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини та не припинились внаслідок його смерті.

Частиною 1 статті 1225 ЦК України встановлено, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах із збереженням її цільового призначення та належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Частиною 5 статті 1268 ЦК України встановлено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до частини 1 статті 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Частиною 1 статті 1297 ЦК України встановлено обов'язок спадкоємця, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, звернутися за свідоцтвом про право на спадщину.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом і вважається, набутим, правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ч.2 ст. 1280 ЦК України, якщо майно, на яке претендує спадкоємець, що пропустив строк для прийняття спадщини, перейшло як відумерле до територіальної громади і збереглося, спадкоємець має право вимагати його передання в натурі.

Оскільки, в судовому засіданні не було доведено факту вибуття (продажу) з володіння територіальної громади Моївської сільської ради Чернівецького району Вінницької області земельної ділянки, яка належала померлій ОСОБА_3, тому позивач ОСОБА_1 у відповідності до положень ч.2 ст.1280 ЦК України має право вимагати повернення в натурі земельної ділянки, яка являється об'єктом спадкування після смерті матері.

У відповідності до положень ч.2 ст.1280 ЦК України ОСОБА_1 має право вимагати повернення

Відповідно до ч.1 ст.212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до частини 3 статті 60 ЦПК України доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Частиною 4 статті 60 ЦПК України встановлено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч.2 ст.59 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Позивачем (її представником ОСОБА_2) відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України надано суду належні та допустимі докази того, що ОСОБА_1 являється спадкоємицею за законом майна, яке залишилося після смерті матері ОСОБА_3, нею прийнято спадкове майно, належним чином доведено свої вимоги про визнання права власності та передачу в натурі земельної ділянки.

Суд у процесі розгляду цивільної справи та дослідження наявних доказів, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, з метою захисту майнових прав ОСОБА_1 прийшов до висновку про задоволення її позовних вимог.

На підставі ст., ст.328, 1217, 1218, 1225, 1268 ч.5,1280, 1297 ЦК України, керуючись ст., ст.10, 11, 60, 174 ч.4, 213, 214, 215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задоволити в повному обсязі.

Передати в натурі ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканці АДРЕСА_3, земельну ділянку площею 2,49 га, розташовану на території Моївської сільської ради Чернівецького району Вінницької області, згідно державного акту на право приватної власності на землю серії НОМЕР_3 від 28.03.2001 року.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканкою АДРЕСА_3, право власності на земельну ділянку площею 2,49 га, розташовану на території Моївської сільської ради Чернівецького району Вінницької області, у порядку спадкування після смерті матері ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2, згідно державного акту на право приватної власності на землю серії НОМЕР_3 від 28.03.2001 року.

Припинити право власності територіальної громади Моївської сільської ради на відумерлу спадщину у вигляді земельної ділянки площею 2,49 га, розташованої на території Моївської сільської ради Чернівецького району Вінницької області.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Вінницької області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Апеляційна скарга, подана після закінчення установлених строків, залишається без розгляду, якщо апеляційний суд за заявою особи, яка її подала, не знайде підстав для поновлення строку.

Повний текст рішення відповідно до вимог ч.3 ст.209 ЦПК України складено 13 лютого 2017 року.

Суддя: Цимбалюк Л.П.