Справа № 127/189/17-ц
Провадження № 2/127/1678/17
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25.01.2017 м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Волошин С.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення шкоди, завданої внасліок ДТП,

ВСТАНОВИВ:

05.01.2017 року до Вінницького міського суду Вінницької області разом з позовною заявою надійшла заява ОСОБА_1 про забезпечення позову за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення шкоди, завданої внасліок ДТП.

Судом, після виконання вимог, визначених ст. 122 ЦПК України, 25.01.2017 року відкрито провадження у вказаній цивільній справі.

В вищевказаній заяві заявник просить суд вжити заходів для забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно, а саме на земельну ділянку, площею 0,5461 га, кадастровий номер :07:005:0310, цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва за адресою: Чернігівська область, Ріпкінський район, Вербницька сільська рада, та на земельну ділянку, площею 4, 468 га, кадастровий номер :07:003:0067, цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва за адресою: Чернігівська область, Ріпкінський район, Вербницька сільська рада, власником яких є ОСОБА_2, з метою запобігання реалізації майна, власником якого є відповідач по справі, що може унеможливити виконання судового рішення.

Суд, дослідивши доводи заяви позивача, детально дослідивши матеріали цивільної справи, зважає на наступне.

Відповідно до ст. 152 ЦПК України, позов може забезпечуватись зокрема, шляхом накладенням арешту на майно, що належить відповідачеві і знаходиться у нього або в інших осіб.

Згідно преамбули Постанови пленуму Верховного суду України № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову»: забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

В п. 4 Постанови пленуму Верховного суду України № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» наведено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

З аналізу наведених вище норм Цивільного процесуального кодексу України, а також розяснень Постанови пленуму Верховного суду України вбачається, що суд може забезпечити позов, за умови встановлення судом обставин, що між сторонами дійсно виник спір та у випадку реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

Разом з тим, позивач у заяві обмежилася вказівкою на те, що відповідач має реальну можливість вжити заходів для відчуження майна (земельних ділянок), що може утруднити виконання можливого рішення суду про задоволення позову або зробити неможливим його виконання. Позивач у своїй заяві не наводить жодного реального ризику та не представляє будь яке документальне підтвердження тому, що відповідач по справі здійснює чи має реальний намір будь яким чином здійснити реалізацію свого майна. Відсутність у власності відповідача транспортних засобів, на думку суду, не є належним та допустимим доказом того, що відповідач здійснює чи має намір здійснити реалізацію свого майна, зокрема, земельних ділянок, на які заявник просить накласти арешт в якості забезпечення позову. Окрім того, станом на час розгляду заяви про забезпечення позову в Україні діє мораторій на продаж землі сільськогосподарського призначення.

За таких обставин суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення заяви.

Враховуючи наведене та керуючись ст. 151, ст.152, ст. 153, 209, 210 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення шкоди, завданої внасліок ДТП шляхом накладення арешту на земельну ділянку, площею 0,5461 га, кадастровий номер :07:005:0310, цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва за адресою: Чернігівська область, Ріпкінський район, Вербницька сільська рада, та на земельну ділянку, площею 4,468 га, кадастровий номер :07:003:0067, цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва за адресою: Чернігівська область, Ріпкінський район, Вербницька сільська рада, власником яких є ОСОБА_2 відмовити.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі до апеляційного суду Вінницької області апеляційної скарги через Вінницький міський суд Вінницької області протягом п'яти днів з дня проголошення ухвали. У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

СУДДЯ :