АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 211/4020/16-ц Головуючий у 1-ій інстанції
Провадження 22-ц/774/568/К/17 Ткаченко С.В.
Категорія 48 (І) Доповідач: Бондар Я.М.
У Х В А Л А

Іменем України

31 січня 2017 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді: Бондар Я.М.

суддів: Барильської А.П., Митрофанової Л.В.

секретар: Чубіна А.В.

за участі : представника позивача ОСОБА_2,

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Кривому Розі цивільну справу за апеляційною скаргою представника позивача ОСОБА_3 - ОСОБА_2 на рішення Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 08 грудня 2016 року по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів на період навчання,

В С Т А Н О В И Л А :

У вересні 2016 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4 про стягнення на його користь аліментів в розмірі 1/4 частини доходів відповідача щомісячно на його утримання на період навчання, посилаючись на те, що він навчається на денному відділенні 1-го курсу державного вищого навчального закладу «Криворізький національний університет», потребує матеріальної допомоги батьків на період навчання, а відповідач, як батько, відмовляється надавати таку допомогу.

Рішенням Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 08 грудня 2016 року позовну заяву ОСОБА_3 задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 аліменти в розмірі 1/6 частини усіх видів його заробітку (доходу) на утримання ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, починаючи з 06 вересня 2016 року та на час навчання у державному вищому навчальному закладі «Криворізький національний університет» до досягнення ним 23-річного віку, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3. В іншій частині позову відмовлено.

Вирішено питання про розподіл судового збору.

В апеляційній скарзі представник позивача ОСОБА_3 - ОСОБА_2 ставить питання про скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення про задоволення позову ОСОБА_3 в повному обсязі, посилаючись на його необґрунтованість та незаконність. Вважає, що при визначенні розміру аліментів, суд не обґрунтовано врахував витрати на лікування відповідача, які мають епізодичний характер та знаходження на його утриманні матері, яка фактично отримує пенсію й знаходиться на утриманні держави, при цьому суд не надав оцінки матеріальному становищу відповідача, середній заробіток якого складає 12411,67 грн. й є значно більшим від середнього заробітку матері позивача, розмір якого становить 5009,91 грн.

В запереченнях на апеляційну скаргу ОСОБА_4 просить рішення суду, як законне та обґрунтоване, залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах заявлених позовних вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 є рідним сином ОСОБА_4 - відповідача у справі (а.с. 4).

Станом на теперішній час, ОСОБА_3 навчається на 1-му курсі денної форми навчання державного вищого навчального закладу «Криворізький національний університет», на бюджетній основі (а.с. 3).

Стягуючи з відповідача на користь позивача аліменти на його утримання на період навчання, й визначаючи їх розмір у частці від доходу відповідача щомісячно в розмірі 1/6, суд першої інстанції виходив зтого, що ОСОБА_3 у зв'язку з навчанням потребує матеріальної допомоги, яку відповідач, надавати в добровільному порядку відмовляється, хоча таку можливість має.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції та визначеним ним розміром аліментів з наступних підстав.

Ухвалюючи рішення, суд першої інстанції правильно визначився із правовідносинами, які виникли між сторонами і відповідно до норм ст. 199 СК України дійшов вірного висновку про зобов'язання батьків утримувати повнолітнього сина, який продовжує навчання і у зв'язку з цим потребує матеріальної допомоги.

Цей висновок суду також узгоджується з роз'ясненнями, наданими Пленумом Верховного Суду України в п. 20 постанови «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 року.

Визначаючи розмір аліментів, суд врахував вимоги ч.1 ст. 200 СК України, відповідно до якої суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 СК України, а також роз'яснень, наведенихПленумом Верховного Суду України в п. 17 вищевказаної постанови.

В частині 1 ст. 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує:

1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини;

2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів;

3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;

4) інші обставини, що мають істотне значення.

Крім того, згідно ч.2 ст. 200 СК України, при визначенні розміру аліментів, який підлягає стягненню з одного з батьків, суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції, на вказаних вимог закону, дослідив матеріальне становище матері та батька повнолітнього ОСОБА_3, матеріальне становище позивача, стан здоров'я платника аліментів та інші обставини, що мають істотне значення для визначення розміру аліментів й на підставі встановлених обставин та оцінених доказів, на думку колегії суддів, дійшов обґрунтованого висновку, що справедливим є стягнення аліментів щомісячно в розмірі 1/6 частини доходу відповідача.

Доводи апеляційної скарги представника позивача про те, що суд при визначенні розміру аліментів необґрунтовано врахував витрати на лікування відповідача, оскільки вони носять епізодичний характер, колегія суддів вважає безпідставними з огляду на те, що за станом здоров'я відповідач потребує постійного, а не тимчасового лікування, з огляду на хронічний характер його хвороби, й відповідно значних грошових витрат на лікування (а.с. 16-20, 28-37, 66-79).

Посилання ж представника позивача про невірну оцінку судом при визначенні розміру аліментів факту утримання відповідачем своєї матері, яка отримує пенсію й знаходиться на утриманні держави не впливає на правильність висновків суду в частині визначення розміру аліментів, який підлягає стягненню.

Доводи ж апеляційної скарги представника позивача про здатність відповідача надавати утримання позивачу на період його навчання в розмірі саме 1/6 частини його доходів з огляду на розмір отримуваного заробітку в порівняні з заробітком матері позивача, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки законом не передбачено визначення розміру аліментів в залежності від порівняльного аналізу отримуваного доходу кожного з батьків, натомість діюче сімейне законодавство передбачає рівність обов'язку батьків з утримання дитини, яка продовжує навчання.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції відповідає нормам матеріального і процесуального права, висновки суду відповідають обставинам справи, в той час як доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, а тому апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду першої інстанції - залишенню без змін відповідно до ст. 308 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_3 - ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 08 грудня 2016 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий: Я.М. Бондар

Судді: А.П. Барильська

Л.В. Митрофанова