Справа № 569/1756/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 лютого 2017 року м. Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області в складі:

головуючого судді Першко О.О.

з секретарем Корнійчук В.М.,

за участю представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Рівному справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, Моторного (транспортного) страхового бюро України про відшкодування шкоди, завданої дорожньо-транспортною пригодою,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 (надалі - позивач) звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4, Моторного (транспортного) страхового бюро України (надалі відповідачі), в якому, з урахуванням остаточних позовних вимог, просить стягнути на його користь солідарно з відповідачів шкоду завдану майну в розмірі 44 820 грн. 40 коп. та понесені судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 551 грн. 20 коп., витрат на судову експертизу 3 000 грн., витрат на правову допомогу 3 300 грн.

Позовну заяву мотивує тим, що 01 листопада 2015 року на 150 км автодороги «Городище-Рівне-Старокостянтинів» сталася дорожньо-транспортна пригода за участі автомобіля НОМЕР_1, під його керуванням, та автомобіля НОМЕР_2, під керуванням відповідача ОСОБА_5 На правопорушника ОСОБА_4 було складено протокол про адміністративне правопорушення за ст.124 ОСОБА_2 та притягнуто до адміністративної відповідальності. Дана обставина встановлена постановою Рівненського міського суду Рівненської області від 02 грудня 2015 року в справі №569/15729/15-п, яка набрала законної сили. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди пошкоджено автомобіль НОМЕР_1, що належить ОСОБА_6 на підставі свідоцтва CAE 865192 від 09 серпня 2011 року, яка уповноважила позивача володіти, користуватись та розпоряджатись вказаним автомобілем відповідно до виданої довіреності від 28 січня 2014 року. Оскільки автомобіль НОМЕР_3 на момент дорожньо-транспортної пригоди не був застрахований, а автомобіль НОМЕР_4 відповідав вимогам п.1.7 ст.1 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», тобто був забезпечений страховим полісом АЕ/3988043, то позивач подав МТСБУ заяву про виплату відшкодування на умовах ст.41 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Відповідач МТСБУ відмовило у виплаті відшкодування на підставі п.37.1.3 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Проте позивач з цим не погоджується, оскільки звітом незалежної оцінки №347П від 17 листопада 2015 року було визначено розмір завданої йому шкоди в сумі 55 615 грн. 65 коп. з ПДВ, за мінусом 20% ПДВ - 46 346 грн. 38 коп. Згідно висновку судового експерта за результатами проведеної експертизи встановлено, що вартість матеріального збитку станом на 01 листопада 2015 року становить 53 784 грн. 48 коп., а без ПДВ 44 820 грн. 40 коп. З посиланням на статті 22, 1166, 1188, 1192 ЦК України вказує, що обовязок по відшкодуванню завданої в дорожньо-транспортній пригоді шкоди лежить на ОСОБА_4, однак його вимоги можуть бути предявлені до обох відповідачів солідарно.

В судовому засіданні представник позивача повністю підтримав заявлений позов з підстав наведених в позовній заяві та просив його задовольнити.

Відповідач ОСОБА_4 в судовому засіданні позов визнав частково, так як дійсно 01 листопада 2015 року на 150 км. автодороги «Городище-Рівне-Старокостянтинів» за його вини сталася дорожньо-транспортна пригода, де був пошкоджений автомобіль НОМЕР_1. Після дорожньо-транспортної пригоди він разом із експертом приїхав на місце стоянки вказаного автомобіля, однак провести оцінку пошкодження та вартості матеріального збитку транспортного засобу не вдалося, так як автомобіль вже був у розібраному стані. Вказує, що у звіті незалежної оцінки №347П від 17 листопада 2015 року було завищено розмір дійсної завданої шкоди автомобілю позивача.

Представник Моторного (транспортного) страхового бюро України ОСОБА_2 в судовому засіданні просив в задоволенні позову до Моторного (транспортного) страхового бюро України відмовити за безпідставністю, так як позивач недотримався п.33.3 ст. 33 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», а саме не надав для огляду МТСБУ свого автомобіля у пошкодженому стані, що є підставою для відмови у виплаті страхового відшкодування відповідно до п.37.1.3 ст. 37 вказаного Закону. Зокрема, 16 листопада 2015 року ОСОБА_3 надіслав до МТСБУ повідомлення про ДТП, яке останнє отримало 23 листопада 2015 року. 30 листопада 2015 року МТСБУ направило свого експерта для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків. Проте, ОСОБА_3Ю, свій автомобіль для огляду не надав, повідомивши про продаж автомобіля. На підставі відмови позивача надати для огляду свій автомобіль у пошкодженому стані та на підставі листа позивача від 01 грудня 2015 року експертом було складено рапорт по справі щодо неможливості провести огляд пошкодженого автомобіля. МТСБУ листом від 12 січня 2016 року повідомило позивача про те, що у МТСБУ відсутні правові підстави для здійснення виплати страхового відшкодування. Жодних доказів того, що автомобіль був проданий позивач не надав.

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка аварійний комісар, спеціаліст оцінювач ПП «Експерт-Сервіс-Альфа» ОСОБА_7 показав, що на підставі договору (заяви) від ОСОБА_3 йому було доручено провести оцінку автомобіля НОМЕР_5 з метою визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику автомобіля в результаті його пошкодження при ДТП. Під час проведення оцінки в листопаді 2015 року вказаний автомобіль ним було оглянуто в присутності ОСОБА_3, сфотографовано та складено звіт №347П від 17 листопада 2015 року. На проведення огляду вказаного пошкодженого транспортного засобу в даному випадку МТСБУ його не уповноважувало.

Суд, вислухавши пояснення представника позивача, відповідача, представника відповідача, допитавши свідка та дослідивши наявні в матеріалах справи докази вважає, що позов слід задовольнити частково з наступних підстав.

Як встановлено, 01 листопада 2015 року о 16 годині 20 хвилин ОСОБА_4, рухаючись на автодорозі Городище-Рівне-Старокостянтинів 150 км, керуючи автомобілем НОМЕР_6, порушив правила проїзду нерегульованого перехрестя, на якому організовано круговий рух, виїжджаючи з другорядної дороги не надав переваги у русі автомобілю НОМЕР_7, під керуванням водія ОСОБА_3, який рухався по головній дорозі, внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Постановою Рівненського міського суду Рівненської області від 02 грудня 2015 року ОСОБА_4 визнано винним у здійсненні вказаної дорожньо-транспортної пригоди та накладено стягнення за вчинення правопорушення, передбаченого статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення у виді штрафу в розмірі 340 гривень. Постановою Апеляційного суду Рівненської області від 25 січня 2016 року вказана постанова залишена без змін.

Відповідно до частини четвертої статті 61 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) постанова по справі про адміністративне правопорушення обов'язкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову, з питань, чим мали місце ці дії та чи вчинені вони цією з особою.

Отже встановлені постановою суду від 02 грудня 2015 року факт дорожньо-транспортної пригоди, внаслідок якої автомобіль позивача зазнав механічних пошкоджень та вина у скоєнні цієї дорожньо-транспортної пригоди відповідача ОСОБА_4 є обставинами, що мають преюдиційне значення та не підлягають доказуванню.

Відповідно до частини 2 статті 7 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» та пункту 22.1 статті 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» №1961-ІV від 01 липня 2004 року (далі Закон України №1961-ІV) проведення оцінки майна є обов'язковим у випадках визначення шкоди, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди.

Позивач звернувся до Приватного підприємства «Експерт-Сервіс-Альфа» з приводу визначення вартості матеріального збитку, заподіяного йому в результаті дорожньо-транспортної пригоди. Згідно звіту №347П від 17 листопада 2015 року про оцінку автомобіля НОМЕР_5 матеріальний збиток, завданий власникові «Mazda 6» реєстраційний номер НОМЕР_8, в результаті його пошкодження при ДТП складає з ПДВ 55 615 грн. 65 коп.

За клопотання представника позивача по справі було призначено судову автотоварознавчу експертизу, відповідно до висновку якої вартість матеріального збитку, завданого в дорожньо-транспортній пригоді, яка сталася 01 листопада 2015 року, власнику автомобіля «Mazda 6», номерний знак НОМЕР_8 станом на 01 листопада 2015 року, становить 53 784 грн. 48 коп.

Частинами першою та другою статті 1187 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) передбачено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до частини першої статті 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Враховуючи положення наведених вище правових приписів та встановлені у ході судового розгляду обставини, зважаючи на відсутність відомостей про здійснення відповідачем страхування своєї цивільно-правової відповідальності власника транспортного засобу, суд приходить до висновку, що відповідач ОСОБА_4 повинен відшкодувати позивачу матеріальну шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася за їх участі 01 листопада 2015 року.

Вирішуючи питання про розмір матеріальної шкоди, яка підлягає стягненню, суд враховує, що позивачем заявлено позовну вимогу про відшкодування матеріальної шкоди у розмірі вартості матеріального збитку, завданого в дорожньо-транспортній пригоді, яка сталася 01 листопада 2015 року, власнику автомобіля «Mazda 6», номерний знак НОМЕР_8 станом на 01 листопада 2015 року, за вирахуванням ПДВ, що становить 44 820 грн. 40 коп.

Таким чином, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача ОСОБА_4 на користь позивача в якості відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди саме 44 820 грн. 40 коп.

Щодо позовних вимог до Моторного (транспортного) страхового бюро України суд приходить до наступних висновків.

16 листопада 2015 року ОСОБА_3 надіслав до МТСБУ повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, яке отримано останнім 23 листопада 2015 року.

30 листопада 2015 року МТСБУ надало доручення ТОВ «Експерт-Сервіс Авто» на виконання робіт по справі №29512, а саме проведення огляду транспортного засобу із фотографічною фіксацією, складення протоколу огляду, надання фотографій на електронному носії

Відповідно до заяви ОСОБА_3 від 01 грудня 2015 року надати автомобіль НОМЕР_9 для огляду представникам МТСБУ він не має можливості, так як автомобіль проданий в пошкодженому стані. Просить вирішити питання відшкодування по завданим збиткам.

На підставі відмови позивача надати для огляду свій автомобіль у пошкодженому стані та на підставі заяви позивача від 01 грудня 2015 року ТОВ «Експерт-Сервіс Авто» було складено рапорт по справі №29512 щодо неможливості провести огляд пошкодженого автомобіля.

Листом від 12 січня 2016 року МТСБУ повідомило позивача про відмову у виплаті страхового відшкодування, у зв'язку з невиконанням ним обов'язків, визначених п. 33.3 ст. 33 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», оскільки на момент огляду транспортний засіб «Mazda 6» номерний знак НОМЕР_8 було продано, що унеможливило встановлення страховиком розміру заподіяної шкоди.

Проведення огляду транспортного засобу «Mazda 6» номерний знак НОМЕР_8 Моторне (транспортне) страхове бюро України Приватному підприємству «Експерт-Сервіс-Альфа», зокрема і оцінювачу ОСОБА_7, не доручало.

Відповідно до п. 33.3 ст. 33 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" водії та власники транспортних засобів, причетних до дорожньо-транспортної пригоди, власники пошкодженого майна зобов'язані зберігати пошкоджене майно (транспортні засоби) у такому стані, в якому воно знаходилося після дорожньо-транспортної пригоди, до тих пір, поки його не огляне призначений страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) представник (працівник, аварійний комісар або експерт), а також забезпечити йому можливість провести огляд пошкодженого майна (транспортних засобів).

Особи, зазначені в цьому пункті, звільняються від обов'язку збереження пошкодженого майна (транспортних засобів) у такому стані, в якому воно знаходилося після дорожньо-транспортної пригоди, у разі якщо не з їхньої вини протягом десяти робочих днів після одержання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду його уповноважений представник не прибув до місцезнаходження такого пошкодженого майна.

Згідно з п. 37.1.3 ст. 37 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" підставою для відмови у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати) є невиконання потерпілим або іншою особою, яка має право на отримання відшкодування, своїх обов'язків, визначених цим Законом, якщо це призвело до неможливості страховика (МТСБУ) встановити факт дорожньо-транспортної пригоди, причини та обставини її настання або розмір заподіяної шкоди.

За таких обставин, оскільки позивач у порушення вимог Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» не зберіг пошкоджений транспортний засіб, продав, до огляду його представником МТСБУ, що унеможливило визначення страховиком розміру заподіяної йому шкоди та було підставою для відмови у здійсненні МТСБУ регламентної виплати, підстави для покладення на МТСБУ обовязку солідарно з відповідачем ОСОБА_4 відшкодувати шкоду, завдану дорожньо-транспортною пригодою відсутні.

Вирішуючи питання розподілу судових витрати між сторонами, суд враховує, що згідно з частиною першою статті 79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи.

Пунктами 2 та 4 частини третьою статті 79 ЦПК України передбачено, що до витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, належать витрати на правову допомогу, витрати , пов'язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів та проведенням судових експертиз.

Як вбачається з матеріалів справи позивачем у зв'язку з розглядом справи здійснено сплату судового збору за подання позовної заяви у розмірі 551 грн. 20 коп., також здійснено витрати на правову допомогу у розмірі 3 300 грн., що підтверджується договорами про надання правової допомоги від 01 грудня 2015 року та від 10 січня 2017 року, укладеними між позивачем та його представником - адвокатом ОСОБА_1, розрахунком витрат на правову допомогу відповідно до договору, згідно якого розмір витрат становить 3 300 грн. 00 коп., який суд визнає обґрунтованим і таким, що відповідає вимогам законодавства, квитанцією до прибуткового касового ордеру від 29 листопада 2016 року, та здійснено оплату судової експертизи в розмірі 3 000 грн., що підтверджується меморіальним ордером від 22 вересня 2016 року.

Таким чином, відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача ОСОБА_4 на користь позивача необхідно стягнути понесені ним судові витрати у розмірі 6 851 грн. 20 коп.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 174, 196, 212-215, 218 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4, Моторного (транспортного) страхового бюро України про відшкодування шкоди, завданої дорожньо-транспортною пригодою задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в розмірі 44 820 (сорок чотири тисячі вісімсот двадцять) гривень 40 копійок.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 судові витрати у розмірі 6 851 (шість тисяч вісімсот пятдесят одна) гривня 20 копійок.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана через Рівненський міський суд в Апеляційний суд Рівненської області протягом 10 днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст рішення суду виготовлено 09 лютого 2017 року.

Суддя О.О. Першко