АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________
Справа № 670/250/17
Провадження № 22-ц/792/1445/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 вересня 2017 року м. Хмельницький

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Апеляційного суду Хмельницької області

в складі: головуючого судді - Гринчука Р.С.,

суддів: Костенка А.М., Грох Л.М.,

секретар - Гриньова А.М.,

з участю апелянта та його представника,

розглянула у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Адамівської сільської ради Віньковецького району про встановлення факту родинних відносин та визначення додаткового строку для прийняття спадщини з апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Віньковецького районного суду Хмельницької області від 20 червня 2017 року,

встановила:

В квітні 2017 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Адамівської сільської ради Віньковецького району про встановлення факту родинних відносин та визначення додаткового строку для прийняття спадщини після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2.

В обґрунтування позову зазначав, що ОСОБА_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 була його рідною сестрою і після її смерті відкрилася спадщина за законом. Він є спадкоємцем другої черги за законом, оскільки інші родичі, які б мали право на спадкування за законом відсутні.

Однак у свідоцтвах про його народження та померлої сестри існують розбіжності у записі «по батькові», що пов'язано з орфографічними помилками, допущеними працівниками Адамівської сільської ради. Даний факт підтверджується співпадінням інших даних про батьків у свідоцтвах про народження ОСОБА_1 та ОСОБА_2 та показаннями свідка.

09 серпня 2016 року він звернувся до нотаріуса про видачу свідоцтва про право на спадкове майно, однак йому було відмовлено у зв'язку з пропуском шестимісячного строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Вважає, що строк пропустив з поважних причин, оскільки є людиною похилого віку, інвалідом ІІ групи, стан здоров'я не дозволяв йому раніше звернутись до нотаріуса.

Рішенням Віньковецького районного суду від 20 червня 2017 року позов задоволено частково.

Встановлено, що померла ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 була рідною сестрою ОСОБА_1.

В задоволенні вимог про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просив скасувати рішення суду в частині відмови у визначенні додаткового строку для прийняття спадщини та ухвалити нове рішення про задоволення позову, посилаючись на невірне застосування судом норм матеріального права та невідповідність висновків суду обставинам справи. При цьому зазначив ті ж самі обставини, що у позовній заяві.

Зокрема, судом не було враховано тієї обставини, що заяву про прийняття спадщини йому необхідно було подавати в іншому населеному пункті, смт. Віньківці, Хмельницької області. Безпідставними вважає посилання суду на п. 2 листа Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ №24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», оскільки на жодну з цих обставин він не посилався.

В судому засіданні апелянт та його представник підтримали доводи апеляційної скарги.

Представник сільської ради в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив.

Заслухавши учасників процесу, перевіривши матеріали справи колегія суддів приходить до висновку про необхідність відхилення апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Статтею 308 ЦПК України передбачено, що апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Ухвалюючи рішення, суд першої інстанції повно та всебічно дослідив обставини, які мають значення для справи, дав належну оцінку доказам, в результаті чого прийшов до правильного висновку про необхідність часткового задоволення позову.

Судом встановлено, що ОСОБА_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1, була рідною сестрою позивача. Після її смерті відкрилася спадщина за законом.

09.08.2016 року приватний нотаріус Віньковецького районного нотаріального округу відмовила позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину в зв'язку з пропуском шестимісячного строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Спадкова справа після смерті ОСОБА_2 не була заведена, що підтверджується постановою приватного нотаріуса від 09.08.2016 року.

Вказані обставини підтверджені матеріалами справи та не заперечувалися обома сторонами.

Згідно з ч. 1 ст. 1269, ч. 1 ст. 1270 ЦК України в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Частиною 1 статті 1272 ЦК України передбачено, що якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.

Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

В п. 24 постанови Пленуму ВСУ від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» зазначено, що вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, повязані з обєктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Положення ч. 3 ст. 1272 ЦК України можуть бути застосовані у випадку доведеності наявності перешкод для подання відповідної заяви та наявності підстав для визнання судом цих обставин поважними.

Судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку подання заяви про прийняття спадщини, як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, незнання про існування заповіту, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини, невизначеність між спадкоємцями хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови.

Суд прийшов до обґрунтованого висновку про відсутність правових підстав для визнання поважними причини пропуску строку подання заяви про прийняття спадщини, які вказав позивач, зокрема, похилий вік, інвалідність, непрацездатність,

Відповідно до правової позиції, висвітленої у постанові ВСУ №6-1486цс15 від 04.11.2015 року, за змістом ч. 3 ст. 1272 ЦК України поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщин є ті, які пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини 3 статті 1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Якщо у спадкоємця перешкод для подання заяви не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини через відсутність інформації про смерть спадкодавця, то правові підстави для визначення додаткового строку для прийняття спадщини відсутні.

В довідці МСЕК серія 10 АА №559382, на яку посилається апелянт, вказано про те, що ОСОБА_1 протипоказана важка фізична праця. Однак ця обставина також не свідчить про об'єктивну неспроможність особи звернутися до нотаріуса у визначений законом строк.

Посилання суду першої інстанції на п. 2 листа Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ №24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» не впливає на правильність висновків суду.

Крім того, необґрунтованим є також довід ОСОБА_1 про неврахування судом того факту, що заяву про прийняття спадщини необхідно було подавати в іншому місті, смт. Віньківці, оскільки можливість подання такої заяви без особистої присутності заявника законом не обмежена.

Безпідставним є також посилання апелянта на те, що суд не взяв до уваги його стан здоров'я та незнання закону. Справа не містить доказів того, що за станом здоров'я заявник був об'єктивно неспроможний своєчасно звернутися до нотаріуса, а незнання закону не може бути визнано поважною причиною пропуску строку.

Не спростовують висновків суду першої інстанції й інші доводи апеляційної скарги.

Рішення суду ґрунтується на повно і всебічно досліджених обставинах справи та ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому підстав для його скасування в межах доводів апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 314, 315, 319, 324 ЦПК України, колегія суддів,

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Віньковецького районного суду Хмельницької області від 20 червня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий /підпис/ Судді /підписи/

Згідно з оригіналом: суддя апеляційного суду Р.С. Гринчук

Головуючий у першій інстанції - Потапов О.О. Доповідач - Гринчук Р.С.

Категорія № 39