АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД м. КИЄВА
апеляційне провадження № 22-ц/796/822/2017 Доповідач - Заришняк Г.М.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 березня 2017 року колегія суддів судової палати з розглядуцивільних справ Апеляційного суду міста Києва в складі:

Головуючого - Заришняк Г.М.

Суддів - Андрієнко А.М., Мараєвої Н.Є.

при секретарі - Гарматюк О.Д.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1, діючого в інтересах ОСОБА_2, на заочне рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 12 лютого 2016 року в справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, третя особа: ОСОБА_4 про стягнення коштів,-

В С Т А Н О В И Л А :

ОСОБА_3 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2, третя особа: ОСОБА_4 про стягнення коштів.

В обґрунтування позову зазначав, що 16 вересня 2011 року на перехресті вул.Волинська - Донецька сталась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортних засобів - автомобіля марки «Хюндай Акцент», державний реєстраційний номер НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_2 та автомобіля марки «Лексус», державний реєстраційний номер НОМЕР_2, який належить на праві власності ОСОБА_4, під керуванням ОСОБА_3

У результаті дорожньо-транспортної пригоди керований ним автомобіль отримав механічні пошкодження, чим завдано матеріальної шкоди, яка згідно висновку експертного автотоварознавчого дослідження складає 124 845 грн. 11 коп.

Оскільки цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована в СК «Каштан», тому за завдані пошкодження страховою компанією було відшкодовано 50 000 грн. Посилаючись на викладене та у відповідності до вимог ст.1194 ЦК України просив задовольнити позов та стягнути з винної особи 74 845 грн. 11 коп.

Заочним рішенням Солом»янського районного суду м. Києва від 12 лютого 2016 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 74 845 грн. 11 коп. майнової шкоди та 748 грн.45 коп. судового збору.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1, діючий в інтересах відповідачки ОСОБА_2, посилаючись на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення норм матеріального та процесуального права, просить заочне рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в позові.

В судовому засіданні апеляційної інстанції представник відповідачки підтримав апеляційну скаргу з підстав та доводів, викладених в ній.

Представник позивача проти апеляційної скарги заперечував, вважаючи рішення суду законним.

Третя особа ОСОБА_4 у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, просив слухати справу у його відсутність.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність й обґрунтованість постановленого рішення суду в цій частині, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи і це було встановлено судом, що 16 вересня 2011 року на перехресті вулиць Волинська - Донецька з вини водія ОСОБА_2, яка керувала автомобілем марки «Хюндай Акцент», державний реєстраційний номер НОМЕР_1, сталася дорожньо-транспортна пригода, в якій зазнав пошкоджень автомобіль марки «Лексус», державний реєстраційний номер НОМЕР_2, який на час ДТП належав ОСОБА_5, а з 03.11.2011 р. належить на праві власності ОСОБА_4, під керуванням позивача (а.с. 127).

Постановою судді Солом'янського районного суду міста Києва від 13 жовтня 2011 року ОСОБА_2 визнана винною за ст.124 КУпАП у скоєнні даного ДТП за вказаних обставин (а.с. 116).

Відповідно до вимог ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що щкоди завдано не з її вини.

Згідно з ч.1 ст.1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, зокрема, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

На підставі ст.1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Обгрунтовуючи свої позовні вимоги позивач вказує на те, що страховою компанією, де була застрахована цивільно-правова відповідальність відповідачки ОСОБА_2, виплачено йому страхове відшкодування за пошкодження автомобіля в максимальному розмірі - 50 000 грн.

У зв'язку з цим, позивач просив стягнути з відповідача різницю між страховою виплатою та заподіяною шкодою, що складає 74 845 грн. 11 коп.

Суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про те, що відповідачка повинна відшкодувати позивачеві майнову шкоду, завдану пошкодженням його майна внаслідок ДТП, вчиненого з її вини.

Разом з тим, судом не в повному обсязі з'ясовано розмір матеріальної шкоди, що підлягає стягненню.

Як видно зі справи, позивачем на підтвердження розміру завданої майнової шкоди надано суду Висновок №175 експертного автотоварознавчого дослідження по оцінці майнової шкоди транспортного засобу від 17 лютого 2012 року, складений експертом-товарознавцем Костюк Н.Я., згідно якого вартість майнової шкоди, завданої власнику автомобіля марки «Лексус», державний реєстраційний номер НОМЕР_2, в результаті пошкодження транспортного засобу при дорожньо-транспортній пригоді з урахуванням фізичного зносу складає 124 845 грн.11 коп. ( т.1 а.с. 13-15).

У матеріалах справи також міститься інший Висновок № 87 експертного автотоварознавчого дослідження по оцінці майнової шкоди транспортного засобу від 05 жовтня 2011 року, складений тим же експертом- товарознавцем Костюк Н.Я., згідно якого вартість майнової шкоди, завданої власнику автомобіля марки «Лексус», державний реєстраційний номер НОМЕР_2, в результаті його пошкодження при дорожньо-транспортній пригоді з урахуванням фізичного зносу та втрати товарної вартості становить 215 221 грн. 92 коп. (т.1 а.с. 71-73).

За клопотанням відповідача ухвалою Солом'янського районного суду м. Києва від 18 березня 2015 року в справі було призначено судову авто-товарознавчу експертизу щодо визначення дійсного розміру майнової шкоди, завданої внаслідок пошкодження автомобіля в результаті дорожньо-транспортної пригоди, проте справа була повернута експертною установою з повідомленням про неможливість надання висновку судової автотоварознавчої експертизи.

Ухвалою Апеляційного суду м.Києва від 28.09.2016 р. було задоволено клопотання представника відповідача та призначено по справі судову авто-товарознавчу експертизу з метою визначення розміру матеріальної шкоди, завданої внаслідок пошкодження автомобіля марки «Лексус», реєстраційний номер НОМЕР_2, в результаті ДТП.

Згідно Висновку експерта №8708 судової авто-товарознавчої експертизи, виконаного 23.11.2016 р. експертом Незалежного інституту судових експертиз БарболюкомВ.С., який підтримав даний висновок та роз'яснив його у судовому засіданні, розмір матеріальної шкоди, завданої власнику автомобіля марки «Лексус», державний реєстраційний номер НОМЕР_2, в результаті його пошкодження при дорожньо-транспортній пригоді 16 вересня 2011 р. станом на момент пошкодження складає 110 490 грн. 01 коп. (т.2 а.с. 68-80).

Даний висновок експертизи є переконливим та обґрунтованим, оскільки здійснений експертом, який має стаж експертної роботи з 1989 р. та повідомлений про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивого висновку, відмову від дачі висновку. Крім того, висновок експертизи узгоджується з іншими зібраними по справі доказами й представниками сторін не спростований.

Посилання представника відповідачки ОСОБА_2 на те, що експертом не були враховані пошкодження вказаного автомобіля, які мали місце до ДТП від 16 вересня 2011р. й не були відновленні на час дорожньо-транспортної пригоди, не заслуговують на увагу й спростовуються наявними в матеріалах справи доказами. Відповідно до Протоколу огляду вказаного транспортного засобу, складеного 29.09.2011 р., тобто після вказаної дорожньої пригоди, експертом-товарознавцем Костюк Н.Я. слідів корозії і раніше спричинених пошкоджень не виявлено (т.2 а.с.82-83).

Окрім того, як видно з Висновку експерта №8708 судової авто-товарознавчої експертизи та пояснень в судовому засіданні апеляційної інстанції експерта Барболюка В.С., у його висновку враховані сліди відновлення автомобіля після попередніх ДТП шляхом розрахунку коефіцієнта фізичного зносу. Наявність пошкоджень автомобіля на день його виставлення на торги 18.04.2011р. не є належним доказом того, що ці пошкодження не були відремонтовані до дати ДТП.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що з відповідачки підлягає стягненню на користь позивача невідшкодована матеріальна шкода, заподіяна з її вини, в сумі 60 490 грн. 01 коп. ( 110 490, 01 - 50 000=60 490, 01).

За таких обставин, рішення суду необхідно змінити, зменшивши розмір стягнутої з ОСОБА_2 на користь позивача матеріальної шкоди з 74 845 грн. 11 коп. до 60 490 грн. 01 коп.

Відповідно до вимог ст.88 ЦПК України слід зменшити розмір відшкодованого позивачу судового збору з 748 грн.45 коп. до 604 грн. 90 коп.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що ОСОБА_3 є неналежним позивачем у справі, не заслуговують на увагу.

Згідно з роз'ясненнями, що містяться в п.13 Постанови №4 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 р. «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», враховуючи, що відповідно до статей 386, 395, 396 ЦК положення щодо захисту права власності поширюються також на осіб, які хоч і не є власниками, але володіють майном на праві господарського відання, оперативного управління або на іншій підставі, передбаченій законом чи договором (речове право), такі особи також мають право вимагати відшкодування шкоди, завданої цьому майну.

До таких осіб належить і особа, яка керувала транспортним засобом без доручення, але на підставі документів, визначених пунктом 2.1. Правил дорожнього руху України (посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії та реєстраційного документа на транспортний засіб.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_3 керував вказаним автомобілем на відповідній правовій підставі, що перевірялось працівниками ДАІ при оформленні матеріалів дорожньо-транспортної пригоди, й порушень ними не виявлено (а.с. 99-110).

Керуючись ст.ст.303, 307, 309, 316 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1, діючого в інтересах ОСОБА_2, задовольнити частково.

Заочне рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 12 лютого 2016 року змінити.

Позов ОСОБА_3 - задовольнити частково.Зменшити розмір стягнутої з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 матеріальної шкоди з 74 845 грн. 11 коп. до 60 490 грн. 01 коп.

Зменшити розмір стягнутого з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 судового збору з 748 грн.45 коп. до 604 грн.90 коп.

В решті рішення суду залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржено в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили, шляхом подання до цього суду касаційної скарги.

Головуючий:

Судді: