Справа № 758/1197/17
У Х В А Л А

про повернення позову

27 січня 2017 року суддя Подільського районного суду м.Києва Ларіонова Н. М. , розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Київенерго» (надалі ПАТ «Київенерго») про визнання зобов'язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до Подільського районного суду м. Києва з позовом, в якому просить зобов'язати відповідача провести перерахунок щомісячних платежів за спожиту електроенергію у період з 01.01.2015 р. по 01.11.2016 р.

Вказаний позов оплачений судовим збором у розмірі 551,2 грн.

Розглядаючи питання про відкриття провадження у справі, вважаю, що вищевказаний позов слід повернути позивачу за таких підстав.

Постановою Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 01.03.2013 р. № 3 «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» звернуто увагу судів на необхідність перевірки належності справ до їх підсудності (п.2).

Згідно з позовною заявою, позивач звернувся до Подільського районного суду м.Києва за своїм зареєстрованим місцем проживання, посилаючись, що це є захистом прав споживачів.

Закон України «Про захист прав споживачів» регулює відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності, встановлює права споживачів, а також визначає механізм їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів.

Як вбачається з матеріалів позову, між сторонами виник спір в зв'язку з нарахуванням відповідачем позивачу сум за електроенергію, порядок надання якої, строки оплати, тарифи для нарахування, тощо, врегульовано між сторонами укладеним між ними договором про користування електроенергією № 3 від 30.12.2015 р. Згідно з позовної заявою, позивач не згодний з нарахованою відповідачем сумою до сплати за показниками лічильника, тобто через умови виконання договору щодо розрахунків між сторонами. А відтак, зазначені правовідносини не регулюються законодавством про захист прав споживачів, оскільки не пов'язані з якістю послуг, які надає відповідач позивачу за договором від 30.12.2015 р. Позовні вимоги про зобов'язання вчинити дії випливають із зобов'язального права та не регламентовані Законом України «Про захист прав споживачів».

Відповідно до ст. 1-1 ч. 1 Закону України «Про захист прав споживачів», він регулює відносини між споживачами товарів (крім харчових продуктів, якщо інше прямо не встановлено цим Законом), робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг.

Постановою Пленуму ВСУ «Про практику розгляду цивільних справ за позовами про захист прав споживачів» № 5 від 12.04.1996 р.(зі змінами та доповненнями від 25.05.1998 р. № 15) звернуто увагу судів, що до відносин, які регулюються Законом, належать, зокрема, ті, що виникають із договорів купівлі-продажу, майнового найму (в тому числі найму (оренди) жилого приміщення - в частині відносин між наймачем (орендарем) і наймодавцем (орендодавцем), який одночасно є виконавцем комунальних послуг і послуг по ремонту житлового фонду та інженерного обладнання), побутового прокату, безоплатного користування майном, підряду (в тому числі побутового замовлення чи абонементного обслуговування), доручення, перевезення громадян та їх вантажу, комісії, схову, страхування, із договорів про надання фінансово-кредитних послуг для задоволення власних побутових потреб громадян (у тому числі про надання кредитів, відкриття й ведення рахунків, проведення розрахункових операцій, приймання і зберігання цінних паперів, надання консультаційних послуг).

Тим самим, вказані правовідносини між сторонами є загальними договірними, регулюються відповідними нормами ЦК України, Правилами користування електричною енергією населенням, затвердженими КМУ від 26.07.1999 р. № 1357, Законом України «Про житло-комунальні послуги», Закону України "Про електроенергетику", а тому підстав вважати вищевказаний позов підсудним Подільському районному суду м.Києва на підставі ст.110 ч.5 ЦПК України.

В зв'язку з чим, вищевказаний позов не підлягає розгляду за правилом альтернативної територіальної підсудності, встановленої за вибором позивача для звернення до суду з позовом про захист прав споживачів за зареєстрованим місцем проживання (перебування) позивача (ст.110 ч.5 ЦПК України), а тому є не підсудним Подільському районному суду м.Києва.

Позовні вимоги ОСОБА_2 підлягають розгляду за правилом загальної територіальної підсудності, встановленої ст.109 ч.2 ЦПК України, згідно якої позови до юридичної особи пред'являються в суд за місцезнаходженням юридичної особи.

Згідно з приписами статті 93 Цивільного кодексу України та статті 1 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців" місцезнаходженням юридичної особи є адреса органу або особи, які відповідно до установчих документів юридичної особи чи закону виступають від її імені.

Як вбачається з позовної зави, відповідач знаходиться за адресою: м.Київ, площа Франка, 1, що територіально відноситься до Печерського району м.Києва.

Відповідно ст.121 ч.3 п.4 ЦПК України позовна заява повертається, якщо справа не підсудна цьому суду.

Відповідно до ст.115 ЦПК України, якщо суддя, вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, встановить, що справа не підсудна цьому суду, заява повертається позивачеві для подання до належного суду.

В зв'язку з наведеним, вищевказаний позов підлягає поверненню позивачеві разом з додатками для подання до суду за місцезнаходженням відповідача - Печерського районного суду м.Києва.

Відповідно до ст.8 ч.1 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справ в суді, але за умови, що ця справа відноситься до підсудності саме цього суду.

В зв'язку з чим, позивач має право у встановленому законом порядку звернутися за захистом своїх прав до Печерського районного суду м.Києва, до підсудності якого відноситься вищевказаний позов.

Оскільки вищевказаний позов є не підсудним Подільському районному суду, то позивачеві , на підставі ст.7 ч.1 п.2 Закону України «Про судовий збір» підлягає поверненню сума сплаченого судового збору повертається.

Як вбачається з наданих документів, позивачем при подачі позову було сплачено судовий збір у розмірі 551,2 грн. за квитанцією № 169 від 14.12.2016 р. через ГУ Ощадбанку по м.Києву та області ТВБВ № 10026/12.

В зв'язку з чим, вказана сума судового збору підлягає поверненню позивачу.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.121 ч.3 п.4, 115 ЦПК України, ст.7 Закону України «Про судовий збір», -

У Х В А Л И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Київенерго» про визнання зобов'язання вчинити дії - повернути позивачу.

Повернути ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 551,2 грн. (п'ятсот п'ятдесят одна грн. 20 коп.), сплачений до державного бюджету (отримувач коштів - УДКСУ в Подільському районі м. Києва, код отримувача (код за ЄДРПОУ) - 37975298, банк отримувача - ГУ ДКСУ у м. Києві, код банку отримувача (МФО) - 820019, рахунок отримувача - 0008, код класифікації доходів - 22030101), згідно з квитанцією № 169 від 14.12.2016 р. через ГУ Ощадбанку по м.Києву та області ТВБВ № 10026/12

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду міста Києва через Подільський районний суд м.Києва шляхом подачі апеляційної скарги протягом 5 днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

СуддяН. М. Ларіонова