РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 700/1096/16-ц

Провадження № 2/700/17/17

08 лютого 2017 року Лисянський районний суд Черкаської області

в складі: головуючого судді Яценко Г.М.

при секретарі Кравець І.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Лисянка цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Журжинецької сільської ради про визнання права власності на спадкове майно,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Журжинецької сільської ради про визнання права власності на спадкове майно.

В обґрунтування своїх вимог пояснила, що в грудні місяці 2015 року від працівників сільської ради її стало відомо, про те, що на ім»я ОСОБА_2 рахується сертифікат ЧР №032262 в незатребуваних паях. Державний акт на ім»я ОСОБА_2 не виготовлявся, так як на час виготовлення державних актів ОСОБА_2 помер.

Враховоючи те, що позивачка з ОСОБА_2 є двоюрідним братом і сестрою, та вона є спадкоємцем п»ятої черги за законом на спадщину за померлим. Крім неї, після його смерті спадкоємців за законом відсутні.

Вона як єдина спадкоємця за законом звернулися до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, а саме земельної частки (паю). Однак їй було відмовлено, оскільки був пропущений строк встановлений діючим законодавством для прийняття спадщини та відсутні документи на земельну частку (пай). Тому вона вимушена звернутися до суду та просить визнати за нею право власності на земельну частку (пай), що залишилась після смерті ОСОБА_2.

В судове засідання позивач не зявилася, звернулася до суду з заявою в якій позовні вимоги підтримуює повністю та просить справу розглянути без її участі.

Відповідач представник Журжинецької сільської ради Черкаської області в судове засідання не зявився, звернувся до суду з заявою до суду з заявою в якій просить розглянути справу без його участі, проти задоволення позовних вимог не заперечує.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 п. 4 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України 2003р. Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Враховуючите, що ОСОБА_3 помер у 1996р. (тобто до набрання чинності ЦК України 2003р.), а позивач фактично прийняв спадщину після його смерті, данні цивільні відносини регулюються положеннями ЦК Української РСР 1963р.

Відповідно до ст. 524 ЦК Української РСР 1963р. спадкування здійснюється за законом та за заповітом. Згідно вимог ст. 548 ЦК Української РСР 1963р. для набуття спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина вважається належною спадкоємцю з часу відкриття спадщини. За п. 1, 2 ч.1 ст. 549 ЦК Української РСР 1963р. визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він: фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; подав до державної нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Вищевказані дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

29 січня 1996 року в с.Журжинці, Лисянського району, Черкаської області помер ОСОБА_2.

Факт родинних відноси між позивачкою та ОСОБА_2 встановлено рішенням Лисянського районного суду від 11 листопада 2016 року у справі №700/916/16-ц.

У грудня 2015 року від працівників Журжинецької сільської ради. позивач випадково дізнався про наявність у ОСОБА_2 земельної частки (паю) розміром 3,06 умовних кадастрових гектарів, однак державний акт не виготовлявся, так як на час виготовлення державного акту ОСОБА_2 помер. Під час звернення позивача до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, їй було відмовлено, оскільки був пропущений строк встановлений чинним законодавством для прийняття спадщини та відсутні документи на земельну частку (пай). Тому вона змушена звернутися до суду та просить визнати за нею право власності на земельну частку (пай), що залишилась після смерті ОСОБА_2.

Позивач є спадкоємцем п»ятої черги за законом крім неї інших спадкоємців не має, від спадщини не відмовлялася за власні кошти здійснила поховання ОСОБА_4 що підтверджується довідкою Журжинецької сільської ради №857 від 27.09.2016 року.

Згідно до ст.548 ЦК України (1963 р.) не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 549 ЦК України (1963 р.) дії, що свідчать про прийняття спадщини спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном.

Земельна частка (пай) розміром 3,06 умовних кадастрових гектарів відноситься до спадкового майна, що залишилося не заповіданим.

Ст. 537 ЦК УРСР передбачає, що частина майна, яка залишилась не заповіданою, розподіляється між спадкоємцями за законом, закликаними до спадкоємства в порядку ст.ст.529-533 цього Кодексу.

Враховуючи, що ОСОБА_1 є єдиною спадкоємницею за законом, прийняла спадщину, право власності на земельну частку (пай), що залишилася після смерті ОСОБА_2 необхідно визнати за позивачем.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 529-533, 537, 548, 549 (1963 р.)ЦК України, 10, 60, 212-215 ЦПК України суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Журжинецької сільської ради про визнання права власності на спадкове майно задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на земельну частку (паю) розміром 3,06 умовних кадастрових гектарів, згідно сертифікату серії ЧР№0328262 виданого на імя ОСОБА_2, який помер 29.01.1996 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Черкаської області. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Cуддя Г.М.Яценко