Справа № 372/1235/14-ц Головуючий у І інстанції Мостовий Р. П.
Провадження № 22-ц/780/478/17 Доповідач у 2 інстанції Кулішенко Ю. М.
Категорія 38 25.01.2017
РІШЕННЯ

Іменем України

25 січня 2017 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі:

головуючого судді: Кулішенка Ю.М.,

суддів: Сушко Л.П., Ігнатченко Н.В.,

за участю секретаря: Волинець Я.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Обухівського районного суду Київської області від 23 квітня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_3 до Обухівської міської ради про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування,

ВСТАНОВИЛА:

У березні 2014 року позивач ОСОБА_3 звернувся до суду з вказаним позовом. Свої вимоги мотивував тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його мати ОСОБА_4. Після її смерті відкрилась спадщина, до складу якої входив житловий будинок з надвірними будівлями та земельна ділянка загальною площею 0,144 га, розташовані по АДРЕСА_2

На земельну ділянку відсутні правовстановлюючі документи. В зв'язку з цим він не може отримати свідоцтво про право власності в порядку спадкування.

Просив суд, визнати за ним право власності в порядку спадкування на земельну ділянку загальною площею 0,144 га, розташовану по АДРЕСА_2

Рішенням Обухівського районного суду Київської області від 23 квітня 2014 року позов задоволено.

Визнано за ОСОБА_3 в порядку спадкування право власності на земельну ділянку загальною площею 0,144 га, розташовану по АДРЕСА_2, яка на підставі рішення виконкому Обухівської міської ради народних депутатів від 28 березня 2000 року № 223 надана для ведення особистого підсобного господарства - 0,044 га та для будівництва і обслуговування жилого будинку і господарських будівель - 0,100 га (Державний акт на право приватної власності на землю, виданий Обухівською міською радою народних депутатів 20 січня 2004 року та зареєстрований у книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 2664), що належала ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1.

Не погоджуючись з рішенням суду, особа, яка не приймала участь у справі, ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу та посилаючись на те, що рішенням суду порушені її права,просить рішення скасувати.

В обґрунтування вимог зазначає, що оскаржуванним рішення порушено її права, як власника житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2, оскільки вона позбавлена права вільно володіти та користуватись частиною спірної земельної ділянки під її домоволодінням.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді апеляційного суду, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційних скарг та вимог, заявлених у суді першої інстанції, приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з таких підстав:

Відповідно до вимог ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно з законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, що були досліджені в судовому засіданні.

Зазначениим вимога рішення суду першої інстанції в повній мірі не відповідає.

Вирішуючи вказаний спір та задовольняючі позовні вимоги суд першої інстанції виходив із доведеності позивачем своїх вимог.

З вказаним висновком колегія суддів не погоджується виходячи з наступного:

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивача ОСОБА_4 ( а.с. 10). Після її смерті відкрилася спадщина на все належне спадкодавцеві майно.

12 грудня 2003 року ОСОБА_3 отримав свідоцтво про право на спадщину за законом на будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2, ( а.с. 11).

З листа Обухівської районної державної нотаріальної контори № 1992/01-16 від 17 грудня 2013 року вбачається, що свідоцтво про право на спадщину на земельну ділянку, розташовану за адресою АДРЕСА_2 не може бути видане так як у позивача відсутні правовстановлюючі документи.

14 квітня 2009 року між ОСОБА_5 та ОСОБА_3 було укладено договір міни за умовами якого одна сторона зобов'язалась передати другій стороні у власність квартиру, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 в обмін на житловий будинку з надвірними побудовами, АДРЕСА_2.

Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Згідно ст. 1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

В силу приписів ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

У відповідності до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Відповідно до вимог ст. ст. 1218, 1223, 1268 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч. 1 ст. 125 Земельного кодексу України, право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Згідно з роз'ясненнями, викладеними у п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування" відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом.

В порушення зазначених вимог спадкодавець за життя не здійснив такої реєстрації.

Державний акт на право приватної власності на земельну ділянку, що розташована по АДРЕСА_2 видано на ім`я ОСОБА_4 20 січня 2014 року, після її смерті (а.с. 13).

До складу спадщини не ввійшла земельна ділянка, оскільки право власності на неї не було належним чином оформлене.

Суд першої інстанції вказаним обставинам належної оцінки не дав.

В зв'язку з вищевикладеним рішення районного суду згідно до норм ст. 309 ЦПК України підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 307, 309, 313-314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Рішення Обухівського районного суду Київської області від 23 квітня 2014 року скасувати та ухвалити нове рішення.

В задоволені позову ОСОБА_3 до Обухівської міської ради про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржено в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: