Справа № 594/22/17
Провадження №2/594/110/2017
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2017 року

Борщівський районний суд Тернопільської області

в складі: головуючого судді Чир П.В.

з участю секретаря Козій Я.Ю.

позивача ОСОБА_1

провівши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Борщеві розгляд цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до відповідача ОСОБА_2, в якому просить розірвати шлюб, укладений між ними 24 грудня 1991 року та зареєстрований Борщівським райвідділом ЗАГСу Тернопільської області, актовий запис №104. Вказує, що спільне життя з відповідачем не склалося через різні погляди на сімейне життя та обовязки. Їх сімя фактично розпалася та існує лише формально. Подружні відносини між ними припинені в 2001 році і в подальшому їх відновити немає можливості. Розірвати шлюб в органах РАЦС за спільною заявою про розірвання шлюбу відповідач відмовилась, тому він змушений звертатися до суду.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позов підтримав та просить його задовольнити з підстав викладених в позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_2 в зал судового засідання не прибула повторно, причини неявки суду не повідомила.

Суд вирішив провести заочний розгляд справи.

Заслухавши пояснення позивача, дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає до задоволення виходячи з таких підстав.

Згідно свідоцтва про шлюб серії І-ИД №490570, виданого 24 грудня 1991 року Борщівським райвідділом ЗАГСу Тернопільської області, сторони уклали шлюб 24 грудня 1991 року, актовий запис № 104.

Від шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають.

У відповідності до ст.55 СК України, дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги.

Регулювання шлюбно-сімейних правовідносин здійснюється на принципах добровільності, взаємоповаги, взаєморозуміння, а держава забезпечує принцип свободи шлюбу та принцип свободи розірвання шлюбу.

Суд вважає встановленим, що між сторонами втрачено взаєморозуміння, спільне життя між ними не склалося через різні погляди на сімейне життя та обовязки. Подружжя спільно не проживають та не ведуть спільного господарства протягом шістнадцяти років. Шлюб існує лише формально. Позивач наполягає на розірванні шлюбу, маючи намір укласти шлюб з іншою жінкою, з якою спільно проживає протягом двох років.

Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається (ст.24 СК України).

Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини (ч.3 ст.56 СК України). Згідно ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

За встановлених обставин, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе, суперечить інтересам позивача, а тому шлюб між сторонами слід розірвати.

На підставі ст.ст.105, 112 СК України, керуючись ст.ст.10, 11, 60, 212, 224 ЦПК України, суд-

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Шлюб, зареєстрований 24 грудня 1991 року Борщівським райвідділом ЗАГСу Тернопільської області, актовий запис №104, між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 - розірвати.

Стягнути з відповідача ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, в користь позивача ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, сплачену суму судового збору в розмірі 551 грн.20 коп.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана позивачем протягом десяти днів з моменту проголошення рішення через Борщівський районний суд до апеляційного суду Тернопільської області.

Відповідачем може бути подано заяву до Борщівського районного суду про перегляд заочного рішення протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Головуючий: Чир П. В.