Провадження № 2/127/4252/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.09.2017року Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Федчишена С.А.,

при секретарі Підвисоцькій О.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Вінниці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про встановлення факту прийняття спадщини, -

встановив:

ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про встановлення факту прийняття спадщини. Позов мотивовано тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 в м Вінниці померла мати позивача ОСОБА_4. Після її смерті відкрилася спадщина на 1 /4 частку квартири АДРЕСА_1, яка належала померлій на підставі свідоцтва про право власності на житло в порядку приватизації від 25.02.1993 р. Заповіту на випадок своєї смерті ОСОБА_4 не залишила. Спадкоємцями першої черги були три доньки покійної: ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_1. До нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини жоден зі спадкоємців не звертались, однак фактично вступили в управління та володіння спадковим майном. ОСОБА_5 була співвласницею квартири АДРЕСА_1, відповідно до свідоцтва про право власності на житло в порядку приватизації від 25.02.1993 р. Вона була зареєстрована та проживала в спірній квартирі. ОСОБА_6 та ОСОБА_1 приймали участь у похованні матері, розпорядилися її рухомим майном, періодично проживали в квартирі, оплачували комунальні платежі, за власні кошти провели косметичний ремонт квартири. Таким чином вважається, що фактично прийняли спадщину. ІНФОРМАЦІЯ_3 року в м Вінниці померла рідна сестра позивача - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1. Спадкоємцем за законом після її смерті за правом представлення є онук ОСОБА_2 (син ОСОБА_5 - ОСОБА_7, помер ІНФОРМАЦІЯ_4 року). ІНФОРМАЦІЯ_5 року померла ОСОБА_6. Спадкоємцем першої черги після її смерті є відповідач ОСОБА_3 - її син. Отже, прийнята спадщина з 12.05.1993 року належить спадкоємцям: ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_1 по 1/6 частці спадкового майна: квартири АДРЕСА_1, оскільки вони вступили у фактичне володіння спадковим майном, тобто вважалися такими, що прийняли спадщину, однак у встановленому законом порядку не оформили своє право на спадкове майно, хоча набули право на спадкування даної квартири. Просить встановити факт прийняття спадщини ОСОБА_1 після смерті матері - ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року в м Вінниці. Визнати за позивачем право власності на 1/6 частку квартири АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом.

Ухвалою суду від 21.09.2017 року позовну вимогу про визнання права власності залишено без розгляду.

В судовому засіданні позивач та її представник позов підтримали за обставин викладених в ньому, просили позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позов визнав не заперечував щодо його задоволення.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з'явився надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позов визнав.

Враховуючи думку учасників судового процесу, вимоги ст. 158 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність відповідача.

Заслухавши пояснення учасників судового процесу, показання свідків, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позову, з наступних підстав.

При розгляді справи судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що згідно свідоцтва про право власності на житло від 25.02.1993 року власниками квартири АДРЕСА_2 є ОСОБА_5 та ОСОБА_4 (а.с.7).

Згідно запису акта про смерть №1222 від ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.36).

Відповідно до листа Першої вінницької державної нотаріальної контори №1881/01-16 від 01.08.2017року згідно з даними зі Спадкового реєстру та архівними даними, спадкова справа після смерті ОСОБА_4 не заводилась (а.с.41).

Постановою Першої вінницької державної нотаріальної контори №1745/02-31 від 19.07.2017року ОСОБА_1 відмовлено у видачі на ї ім'я свідоцтва про право на спадщину за законом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4, оскільки ОСОБА_1 у встановлений строк не подала заяву про прийняття спадщини після померлої та не пред'явила жодних доказів фактичного прийняття спадщини (а.с.44).

Згідно посвідки про народження батьками ОСОБА_8 є ОСОБА_9 та ОСОБА_10 (а.с.6).

Як встановлено в судовому засіданні спадкоємцями першої черги після смерті ОСОБА_4 були три доньки: ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_1.

Відповідно до свідоцтва про смерть ІНФОРМАЦІЯ_3 померла ОСОБА_5 (а.с.10).

Спадкоємцями за законом після смерті ОСОБА_5 є її онук ОСОБА_2, оскільки син покійної ОСОБА_7 помер ІНФОРМАЦІЯ_4(а.с.9).

Згідно свідоцтва про смерть ІНФОРМАЦІЯ_5 померла ОСОБА_6 (а.с.11).

Спадкоємцями після смерті ОСОБА_6 є її син - ОСОБА_3.

Відповідно до п.1 Постанови Пленуму Верховного суду України № 7від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відкриття спадщини до 01.01.2004 до відносин спадкування застосовується чинне на той час законодавство.

Враховуючи те, що смерть ОСОБА_4 наступила до ІНФОРМАЦІЯ_6 тому при вирішенні даного спору суд вважає за необхідне керуватись нормами ЦК УРСР ( в редакції 1963року).

Згідно із вимогами ч.1 ст.524 ЦК України (1963р.) спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом.

Згідно з роз'ясненнями ВСС України в листі № 24-753/0)4-13 від 16.05.2013 року законодавець розмежовує поняття «виникнення права на спадщину» та «виникнення права власності на нерухоме майно, що входить до складу спадщини», і пов'язує із виникненням цих майнових прав різні правові наслідки. Виникнення у спадкоємця права на спадщину, яке пов'язується з її прийняттям, як майнового права зумовлює входження права на неї до складу спадщини після смерті спадкоємця, який не одержав свідоцтва про право на спадщину (статті 1296, 1297 ЦК України) та не здійснив його державної реєстрації (ст. 1299 ЦК України). Якщо спадщина відкрилась у період чинності ЦК УРСР, застосовуванню підлягають норми ЦК УРСР про належність спадщини спадкоємцеві з часу відкриття спадщини незалежно від оформлення права на спадщину.

Відповідно до ч.1 ст. 548 ЦК УРСР України (1963) для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Статтею 549 ЦК УРСР (1963 р.) визначено, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном або подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини; ці дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008року №7 «Про судову практику у справах про спадкування», що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Як роз'яснив ВССУ у п.1 листа «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» за № 24-753/0/4/-13 від 16.05.2013р., при розгляді справ про спадкування суди мають встановлювати коло спадкоємців, які прийняли спадщину; законодавство, яке підлягає застосуванню щодо правового режиму спадкового майна та часу відкриття спадщини у випадку, якщо спадщина відкрилась до 01.01.2004р.

Відповідно до ст. 1266 ЦК України, внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Однак, згідно чинної на час відкриття спадщини після смерті ОСОБА_4 ст. 549 ЦК УРСР визнавалось, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

В судовому засіданні свідки ОСОБА_11 та ОСОБА_12 підтвердили факт того, що ОСОБА_1 прийняла спадщину після смерті ОСОБА_4, відповідно до ст. 549 ЦК УРСР, фактично вступивши в шестимісячний строк з дня відкриття спадини в управління спадковим майном, а тому позов підлягає задоволенню.

Згідно ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачів на окрасить держави 640,00грн. у відшкодування витрат по сплаті судового збору в рівних частинах.

На підставі викладеного, згідно ст. ст. 524-527, 529, 530, 548, 549 ЦК України (в редакції 1963 року), Постанови Пленуму Верховного суду України № 7від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування», листа «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» за № 24-753/0/4/-13 від 16.05.2013р., керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 88, 212- 215, 218 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Встановити факт прийняття спадщини ОСОБА_1 після смерті матері - ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Вінниці.

Стягнути з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь держави 640,00гривень судового збору в рівних частинах.

Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення суду, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя: