АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Справа № 638/4798/17 Головуючий суддя І інстанції Подус Г. С.
Провадження № 22-ц/790/4557/17 Суддя доповідач Карімова Л.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 вересня 2017 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого - судді Карімової Л.В.,

суддів колегії : ОСОБА_1,

ОСОБА_2,

за участю секретаря Асєєвої В.В,

розглянула у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу Дзержинського районного суду міста Харкова від 13 червня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третя особа: приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_5 про визнання довіреностей недійсними,

ВСТАНОВИЛА :

28 березня 2017 року ОСОБА_3 звернулася до Дзержинського районного суду міста Харкова з вищезазначеним позовом.

Ухвалою судді Дзержинського районного суду міста Харкова від 21 квітня 2017 року відкрито провадження у цивільній справі.

08 червня 2017 року позивач ОСОБА_3 подала до суду клопотання про забезпечення позову шляхом заборони відчуження нерухомого майна, а саме: квартири АДРЕСА_1, що належить ОСОБА_6; квартири АДРЕСА_2, що належить ОСОБА_7; квартиру АДРЕСА_3, яка належить ОСОБА_8; та на 44/100 частки квартири АДРЕСА_4, яка належить ОСОБА_9.

Ухвалою Дзержинського районного суду міста Харкова ві 13 червня 2017 року відмовлено у задоволенні цього клопотання.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить скасувати вказану ухвалу суду першої інстанції та постановити нову ухвалу, якою клопотання про вжиття заходів забезпечення позову задовольнити.

В обґрунтування скарги посилається на те, що вона звернулася до суду з позовною заявою про визнання довіреності недійсною, за якою начеб то вона надала право на продаж її майна ОСОБА_4.

На підставі вказаної довіреності усе її майно, а саме зазначені вище квартири були продані ОСОБА_4 іншим особам, яких вона не знає.

В звязку з недопущенням подальшого продажу, вона звернулася до суду із клопотанням про забезпечення позову, оскільки невжиття заходів може утруднити подальше виконання рішення.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши відповідно до вимог ч.1 ст. 303 ЦПК України доводи апеляційної скарги та виділені матеріали справи, колегія суддів доходить висновку про те, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні клопотання про забезпечення позову, суд першої інстанції обґрунтовано виходив з того, що позивачем в обґрунтування його клопотання не надано достовірних доказів чи обгрунтування доводів позивача про те, що відповідач буде ухилятися від виконання рішення суду, та що судове рішення буде неможливо виконати.

Такий висновок суду відповідає вимогам закону та підтверджується виділеними матеріалами, наданими до суду апеляційної інстанції.

Відповідно до ч.3 ст.151 ЦПК України забезпечення позову допускається, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Як зазначено у постанові Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову", забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог. Точне і неухильне додержання судами України норм чинного законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову є необхідною умовою здійснення завдань цивільного судочинства, які полягають у справедливому, неупередженому та своєчасному розгляді й вирішенні цивільних справ із метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

У п. 6 цієї постанови зазначено, що, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у звязку із застосуванням відповідних заходів.

Також, судова колегія бере до уваги той факт, що ОСОБА_3 не надано інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна, з якої вбачається, що власниками спірного майна на час вирішення питання про забезпечення позову є ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_10 та доказів відчуження ними спірного майна.

Суд першої інстанції, враховуючи вищевказані обставини, надав належну оцінку доводам позивача, та дійшов обгрунтованого висновку щодо відсутності необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням того, що за своїм змістом забезпечення позову як заходи цивільного процесуального припинення дій, які можуть утруднити виконання майбутнього рішення суду чи зробити його виконання неможливим, повинні гарантувати можливість реалізації позовних вимог у разі їх задоволення, не порушуючи при цьому збалансованості інтересів сторін.

В апеляційній скарзі не наведені докази того, що не застосування судом забезпечення позову може призвести до будь-яких незворотних негативних наслідків для позивача.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_3 є необгрунтованими та не спростовують висновків районного суду.

Ухвала суду першої інстанції постановлена з дотриманням вимог закону, що відповідно до п. 1 ч.1 ст. 312 ЦПК України є підставою для відхилення апеляційної скарги і залишення ухвали суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 304, п.1 ч. 2 ст. 307, п.1 ч.1 ст. 312, ст.ст. 313 - 315, 317, 319, 324 ЦПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу відхилити.

Ухвалу Дзержинського районного суду міста Харкова від 13 червня 2017 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає як така, що не перешкоджає подальшому провадженню у справі.

Головуючий:

Судді: