АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/790/5697/17 Доповідач - Колтунова А.І.
Категорія: Спори про право власності
та інші речові права
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«21» вересня 2017 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого: Колтунової А.І.,

суддів: Кругової С.С., Пилипчук Н.П.,

за участю секретаря: Семикрас О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Харківського районного суду Харківської області від 19 липня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, треті особи: приватна фірма «Яна», публічне акціонерне товариство «Державний експертно-імпортний банк України», ОСОБА_1 про визнання права власності на нерухоме майно та за зустрічним позовом приватної фірми «Яна» до ОСОБА_3, треті особи: публічне акціонерне товариство «Державний експертно-імпортний банк України», ОСОБА_1 про визнання права власності,-

ВСТАНОВИЛА:

24 грудня 2013 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3, третя особа - приватна фірма «Яна» ( далі - ПФ «Яна»), в якому просив визнати за ним право власності на комплекс нежитлових споруд, що складається з: контрольно-пропускного пункту - літ. «А», загальною площею 12, 8 кв. м; гаражу на 5 боксів - літ «Б-1», загальною площею 96, 20 кв. м; складу пально-мастильних матеріалів - лі. «В-1», загальною площею 17,40 кв. м; адміністративне приміщення - літ. «Д-3», загальною площею 1 218, 80 кв. м; ремонтно-виробничого комплексу зі складом - літ. «Е-1», загальною площею 4 357, 10 кв. м; склад - літ. «Ж-1», загальною площею 264, 60кв. м; котельнею - літ. «З-1», загальною площею 22, 60 кв. м; водяного вузлу - літ. «О-1», загальною площею 3, 50 кв. м; складу вінілацетату - літ. «И-1», загальною площею 73, 80 кв. м; пожежної насосної - літ. «М-1», загальною площею 24, 80 кв. м; пожежного резервуару - літ. «Н - 1», загальною площею 57, 0 кв. м; насосної фекальної каналізації - літ «П-1», загальною площею 69, 80 кв. м; заглибленого складу - літ. «Р-1», загальною площею 61,60 кв. м; з допоміжними спорудами: фонтаном №2; оглядовим колодязем №1; залізобетонною огорожею комплексу, внутрішніх доріг, зовнішніх доріг, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1.

24 грудня 2013 року з зустрічним позовом до ОСОБА_3, треті особи: публічне акціонерне товариство «Державний експертно-імпортний банк України», ОСОБА_1 про визнання права власності на нежитлові будівлі звернувся директор ПФ «Яна» - ОСОБА_2

Рішенням Харківського районного суду Харківської області від 17 лютого 2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Харківської області від 22 червня 2015 року, у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 відмовлено.

Зустрічний позов задоволено, визнано за ПФ «Яна» право власності на вищезазначений комплекс нежитлових будівель.

Ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 28 жовтня 2015 року рішення суду першої інстанції та ухвала суду апеляційної інстанції були скасовані, справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

При новому розгляді справи в суді першої інстанції від ОСОБА_2 надійшла заява про зупинення провадження по справі до розгляду по суті цивільної справи№644/1579/73 за позовом ПФ «Яна» до ОСОБА_1, ОСОБА_4, ОСОБА_3 про визнання договору купівлі - продажу спірних нежитлових будівель недійсним.

Зазначена справа передана за підсудністю з Орджонікідзевського районного суду м. Харкова до Харківського районного суду Харківської області.

Обидві справи стосуються одного і того ж предмету позову.

Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 19 липня 2017 року провадження по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, треті особи: ПФ «Яна», ПАТ «Державний експертно-імпортний банк України», ОСОБА_1про визнання права власності на нерухоме майно та за зустрічним позовом ПФ «Яна» до ОСОБА_3, треті особи: ПАТ «Державний експертно-імпортний банк України», ОСОБА_1 про визнання права власності зупинено до закінчення розгляду справи за позовом ПФ «Яна» до ОСОБА_1, ОСОБА_4, ОСОБА_3 про визнання договору купівлі - продажу спірних нежитлових будівель недійсним.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить ухвалу суду першої інстанції скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції, посилаючись на ті обставини, що ухвала суду постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Судом першої інстанції необґрунтовано не було взято до уваги, що позивачі зловживають своїми правами. За їх клопотаннями провадження по справі уже зупинялося, питання щодо визнання недійсним договору купівлі-продажу спірних нежитлових приміщень було предметом розгляду судом.

Проте, пред'явлення нового позову про визнання недійсним даного договору купівлі-продажу свідчить про затягування позивачами строків розгляду справи.

В суді апеляційної інстанції представник ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» - ОСОБА_5 апеляційну скаргу підтримувала.

ОСОБА_2, ОСОБА_3, представник ПФ «Яна», ОСОБА_1, в судове засідання не зявилися, про час та місце слухання справи повідомлені належним чином (а . с. 169-172 т.2).

Вислухавши пояснення представника третьої особи, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Зупиняючи провадження по справі під час розгляду судом позовних вимог ПФ «Яна» до ОСОБА_1, ОСОБА_4, ОСОБА_3, треті особи: ОСОБА_6, ОСОБА_7 про визнання договору купівлі-продажу від 10 грудня 2010 року, укладеному між ОСОБА_3, ОСОБА_1, спірних нежитлових приміщень, суд першої інстанції виходив із того, що позовні вимоги в обох справах виникли з одних й тих самих правовідносин, від результатів вищезазначеної справи про визнання договору купівлі-продажу недійсним, залежить вирішення даної справи про визнання права власності.

Колегія суддів вважає, що погодитись з зазначеними висновками суду першої інстанції в повному обсязі не можна, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що цивільна справа № 635/12128/13-ц за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, треті особи: ПФ «Яна», ПАТ «Державний експертно-імпортний банк України», ОСОБА_1 про визнання права власності на нерухоме майно та за зустрічним позовом ПФ «Яна» до ОСОБА_3, треті особи: ПАТ «Державний експертно-імпортний банк України», ОСОБА_1 про визнання права власності знаходиться в провадженні суду з грудня 2013 року (а. с. 2-4 т. 1).

Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 14 листопада 2016 року провадження по справі було зупинено до розгляду позову ПФ «Яна» до ОСОБА_1, ОСОБА_4, ОСОБА_3, треті особи: ОСОБА_6, ОСОБА_7 про визнання договору купівлі-продажу недійсним (а. с. 8- 9 т. 1 ).

Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 28 листопада 2016 року позовна заява ПФ «Яна» до ОСОБА_1, ОСОБА_4, ОСОБА_3, треті особи: ОСОБА_6, ОСОБА_7 про визнання договору купівлі-продажу недійсним залишено без розгляду, у зв'язку з чим провадження по даній справі було відновлено (а. с. 13 - 14, 17-18 т. 2).

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 201 ЦПК України у разі неможливості розгляду справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного, цивільного, господарського, кримінального чи адміністративного судочинства, суд зобов'язаний зупинити провадження у цій справі.

Визначаючи наявність підстав, передбачених статтею 201 ЦПК України, за яких провадження у справі підлягає обов'язковому зупиненню, суд повинен, зокрема, враховувати, що така підстава для зупинення провадження у справі, визначена у пункті 4 частини першої цієї статті, застосовується у тому разі, коли в іншій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав, заявлених у справі вимог, чи умов, від яких залежить можливість її розгляду.

Згідно з частиною першою статті 157 ЦПК України суд розглядає справи протягом розумного строку, але не більше двох місяців з дня відкриття провадження у справі.

Межі зупинення провадження у справі не повинні призводити до зменшення розумного строку розгляду справи.

Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвненції», визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Розумність тривалості судового розгляду має визначатися з огляду на обставини справи та наступні критерії: складність справи, поведінка заявника та компетентних органів, а також важливість предмета позову для заявника у справі (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Фрідлендер проти Франції»).

Зазначена правова позиція викладена в постанові Верховного суду України від 01 лютого 2017 року по справі №6-1957цс16, яка відповідно до ч.1 ст. 360-7 ЦПК України має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку, що неодноразове пред'явлення позивачем позовних вимог про визнання договору купівлі-продажу порушує права осіб, які беруть участь у розгляді даної справи, на розумні строки розгляду справи.

Крім того, в ухвалі суду не було мотивовано, яким чином результати розгляду справи за позовом ПФ «Яна» про визнання договору купівлі-продажу недійсним, може вплинути на ухвалення рішення за позовними вимогами ОСОБА_2 та ПФ «Яна».

На підставі викладеного, колегія суддів вважає, що ухвала суду постановлена з порушенням норм процесуального закону, у зв'язку з чим, на підставі п.п. 3,4 ст. 311 ЦПК України ухвала суду підлягає скасуванню, а справа направленню до суду першої інстанції для продовження розгляду справи.

Керуючись ст. ст. 303, 304, п. 4 ч. 2 ст. 307, п. п. 3,4 ч. 1 ст. 311, ч.1 ст. 314, ст. 315, ст. 317, ст. 324 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Ухвалу Харківського районного суду Харківської області від 19 липня 2017 року - скасувати.

Справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, треті особи: приватна фірма «Яна», публічне акціонерне товариство «Державний експертно-імпортний банк України», ОСОБА_1 про визнання права власності на нерухоме майно та за зустрічним позовом приватної фірми «Яна» до ОСОБА_3, треті особи: публічне акціонерне товариство «Державний експертно-імпортний банк України», ОСОБА_1 про визнання права власності направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає відповідно до п.2 ч.1 ст. 324 ЦПК України.

Головуючий - А.І. Колтунова

Судді: С.С. Кругова

Н.П. Пилипчук