АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 лютого 2017 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Чернівецької області у складі:

головуючого Владичана А.І.

суддів: Перепелюк І.Б., Литвинюк І.М.

секретар Костюк Л.С.

з участю представника позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів, за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 22 вересня 2016 року,

ВСТАНОВИЛА:

У березні 2016 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення аліментів.

Свої позовні вимоги обґрунтовувала тим, що з 30 липня 2010 року по лютий 2012 року сторони перебували в зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу у сторін є донька ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішенням Шевченківського районного суду міста Чернівці від 24 жовтня 2012 року відповідача було позбавлено батьківських прав відносно доньки, оскільки він свідомо не бажав брати участі у вихованні дитини, матеріальної допомоги дитині не надавав, не приймає участі у витратах, пов'язаних з вихованням дитини.

Відповідач займається підприємницькою діяльністю. У власності ОСОБА_3 перебуває нерухоме майно - квартира АДРЕСА_1 комерційна нерухомість - нежитлове приміщення, площею 144, 20 кв.м., яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_2., нежитлове приміщення площею 73 кв.м. в АДРЕСА_3

Вказану комерційну нерухомість відповідач здає в оренду третім особам, й, відповідно, отримує дохід.

____________________________________________________________________

22ц/794/98/2017 р. Головуючий у І інстанції Смотрицький В.Г.

Категорія 50 Суддя-доповідач Владичан А.І.

Середня ринкова вартість оренди нежитлового приміщення приблизною площею до площі, яка перебуває у власності відповідача в районі Проспекту Незалежності становить 20000 грн., у центрі - близько 30000 грн.

Позивач на час звернення до суду офіційно не працевлаштована, згідно з довідкою № 216 від15.01.2016 року вона перебуває на обліку у Чернівецькому міському центрі зайнятості як безробітна з 14 січня 2016 року.

Донька сторін є вихованкою ДНЗ № 38 комбінованого типу.

Просила стягнути з відповідача на її користь на утримання доньки аліменти у твердій грошовій сумі 6000 грн щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці від 22 вересня 2016 року позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1250 грн щомісячно, починаючи з 09 березня 2016 року і до її повноліття.

Допущено негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів за один місяць. Вирішено питання щодо судових витрат.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій вважає, що рішення ухвалене з недоведеністю обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими, порушенням норм матеріального та процесуального права.

В своїй апеляційній скарзі посилається на те, що суд першої інстанції дійшов до помилкових висновків про його спроможність сплачувати аліменти у розмірі 1250 грн щомісяця, оскільки інших доходів, крім орендної плати в розмірі 1200 грн на місяць, у нього немає, що підтверджується письмовими доказами.

Крім того, зазначає, що хворіє на ряд важких хвороб, на утриманні є ще одна неповнолітня дитина.

Просив змінити рішення суду першої інстанції та визначити розмір аліментів на утримання доньки в розмірі 500 грн щомісяця до досягнення нею повноліття.

Заслухавши доповідача про суть оскаржуваного рішення, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_3 підлягає відхиленню, виходячи з наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст. 303 ЦПК України, апеляційний суд перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених в суді першої інстанції.

Ст. 213 ЦПК встановлено те, що рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим, тобто суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, повинен вирішити справу згідно із законом, ухваливши рішення на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до вимог ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права. Не може бути скасовано правильне по суті та справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Частково задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції правомірно виходив з їх доведеності та обґрунтованості з огляду на таке.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з липня 2010 року по лютий 2012 року. Від шлюбу у сторін народилася донька ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає з позивачем та перебуває на її утриманні.

Рішенням Шевченківського районного суду міста Чернівці від 24 жовтня 2012 року відповідача було позбавлено батьківських прав відносно доньки.

Звертаючись в суд з даним позовом ОСОБА_2 посилалася на те, що ОСОБА_3 не надає добровільної матеріальної допомоги на утримання, виховання та розвиток дитини.

Відповідач здійснював підприємницьку діяльність, має майно та щомісячні доходи.

За змістом ст. 18 Конвенції про захист прав дитини, суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку.

Відповідно до ч. 8 ст. 7 СК України, регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.

Згідно зі статтею 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч. 1 ст. 181 СК України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними.

Оскільки дитина проживає з матір'ю, батько - відповідач по справі, зобов'язаний надавати матеріальну допомогу на її утримання. Враховуючи, що відповідач ухиляється від надання допомоги на утримання дитини, аліменти підлягають стягненню за рішенням суду.

Частиною 3 ст. 181 СК України встановлено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

При цьому, за змістом ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Колегією суддів встановлено, що відповідач займається підприємницькою діяльністю, отримує мінливий, нерегулярний дохід, має у власності квартиру, нежитлові приміщення, отримує доходи від оренди останніх, а тому суд першої інстанції дійшов правильного висновку про необхідність визначення розміру аліментів саме у твердій грошовій сумі.

Статтею 182 СК України встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Визначаючи розмір аліментів у твердій грошовій сумі на утримання доньки у розмірі 1250 грн, меншій, ніж просила позивачка, суд першої інстанції вірно виходив з того, що сума стягуваних аліментів буде відповідати інтересам та потребам дитини.

Колегія суддів вважає, що висновки суду є правильними, оскільки ґрунтуються на всебічному, повному, об'єктивному дослідженні наявних у справі доказів та на основі повно і всебічно з'ясованих обставинах, вірно застосовано до правовідносин, що склалися, норми матеріального та процесуального права.

Не заслуговують на увагу посилання заявника в апеляційній скарзі на те, що судом першої інстанції при визначенні аліментів не враховано його стан здоров'я та перебування на його утриманні ще однієї неповнолітньої дитини, оскільки відповідач є працездатним та має достатні доходи, на утриманні є повнолітній син, за якого частково сплачує кошти за навчання, а тому взмозі платити аліменти в розмірі, визначеному судом.

У силу ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

При визначені розміру стягуваних аліментів судом першої інстанції було вірно встановлено обставини справи, і стягнуто аліменти на утримання дитини з урахуванням її інтересів та з урахуванням можливостей відповідача.

Враховуючи наведене та матеріальне становище платника аліментів, відсутність у відповідача аліментних та зобов'язань матеріального характеру, а також інші обставини, що мають істотне значення при вирішенні даного спору, рішення суду першої інстанції ухвалене з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги зазначених висновків суду не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права. Рішення суду ухвалено відповідно до норм матеріального і процесуального права і підстав для його скасування по доводам апеляційної скарги не має.

Керуючись ст. ст. 307, 308 ЦПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 22 вересня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий

Судді: