Справа № 752/4467/16-ц
Провадження №: 4-с/752/41/17
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.02.2017 року Голосіївський районний суд міста Києва

у складі: головуючого судді Ладиченко С.В.

при секретарі Тасенко О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за ОСОБА_1 на протиправну бездіяльність державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві, зацікавлена особа ТОВ «ОТП Факторинг Україна»,-

В С Т А Н О В И В:

Скаржник ОСОБА_1 звернулась до суду із скаргою на протиправну бездіяльність державного виконавця відділу державної виконавчої служби Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві, зацікавлена особа ТОВ «ОТП Факторинг Україна».

У скарзі скаржник ОСОБА_1, яка є боржником у виконавчому провадженні, просить: 1) визнати протиправною бездіяльність державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві Кузьменко Любові Михайлівни, що полягає у незаконній відмові виносити постанову про повернення виконавчого листа №752/744/14-ц від 27.08.2014 року, виданого на підставі рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 19 травня 2014 року до Голосіївського районного суду м. Києва та у незаконній відмові видати ОСОБА_1 постанову про повернення виконавчого листа №752/744/14-ц від 27.08.2014 року до Голосіївського районного суду м. Києва з зазначенням інформації про зняття арешту, накладеного на рухоме та нерухоме майно боржника в процесі примусового виконання вищевказаного виконавчого листа Голосіївського районного суду м. Києва; 2) зобов'язати державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві Кузьменко Любов Михайлівну винести постанову про повернення виконавчого листа №752/744/14-ц від 27.08.2014 року, виданого на підставі рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 19 травня 2014 року до Голосіївського районного суду м. Києва з зазначенням інформації про зняття арешту, накладеного на майно боржника в процедурі примусового виконання вищевказаного виконавчого листа.

В обґрунтування скарги вказує, що на примусовому виконанні у Відділі державної виконавчої служби Голосіївського районного управління юстиції м. Києва знаходився виконавчий лист №752/744/14-ц від 27.08.2014, виданий на підставі рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 19 травня 2014 року по справі №752/744/14-ц за позовом ТОВ «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Постановою державного виконавця від 01.12.2014 року було накладено арешт на все майно, що належить боржнику.

В Апеляційному суді м. Києва ухвалою від 09 лютого 2016 року відкрито провадження по справі № 22-ц/796/4223/2016 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 19 травня 2014 року по справі № 752/744/14-ц за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_1, про стягнення заборгованості за кредитним договором, на підставі якого було видано виконавчий лист №752/744/14-ц від 27.08.2014 року, що знаходиться на примусовому виконанні у Відділі державної виконавчої служби Голосіївського районного управління юстиції в м. Києві.

У відповідності до ч.1 ст. 223 Цивільного процесуального кодексу України Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Отже у Відділі державної виконавчої служби Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві на виконанні знаходиться виконавчий лист, виданий на підставі рішення, яке не набрало законної (юридичної) сили.

Оскільки оспорюється рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 19 травня 2014 року в апеляційному порядку, результатом може бути скасування рішення суду, на підставі якого було видано виконавчий лист №752/744/14-ц від 27.08.2014 року.

У відповідності до ч. 1 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження»виконавчий документ, прийнятий державним виконавцем до виконання, повертається до суду, який його видав, у разі відновлення судом строку для подання апеляційної скарги на рішення, за який видано виконавчий документ, та прийняття такої апеляційної скарги до розгляду ( крім виконавчих документів, що підлягають негайному виконанню).

Згідно ч. 3 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження» про повернення виконавчого документа державний виконавець виносить постанову, яка затверджується начальником відділу, якому він безпосередньо підпорядкований. Копія постанови у триденний строк надсилається сторонам і може бути оскаржена в десятиденний строк у порядку, встановленому цим Законом.

У відповідності до ч. 2 ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» у разі, якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника.

Зважаючи на викладені обставини 22.02.2016 року Боржник звернулась до ВДВС Голосіївського РУЮ з заявою про повернення виконавчого листа №752/744/14-ц від 27.08.2014 року, виданого на підставі Голосіївського районного суду м. Києва від 19 травня 2014 року до Голосіївського районного суду м. Києва та видачу боржнику постанови про повернення виконавчого листа №752/744/14-ц від 27.08.2014 року до Голосіївського районного суду м. Києва з зазначенням інформації про зняття арешту, накладеного на рухоме та нерухоме майно боржника в процесі примусового виконання вищевказаного виконавчого листа Голосіївського районного суду м. Києва.

Проте 21 березня 2016 року державним виконавцем ВДВС Голосіївського РУЮ м. Києва Кузьменко Л.М. було повідомлено, що 08.02.2016 року останньою було винесено постанову про повернення виконавчого листа Стягувачу на підставі п. 7, ч. 1, ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» у зв'язку з відсутністю майна у боржника, на яке можливо звернути стягнення.

При цьому, арешти, накладені на майно Боржника не були зняті.

Таким чином, незважаючи на те, що на даний момент рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 19 травня 2014 року по справі № 752/744/14-ц, на підставі якого було видано виконавчий лист № 752/744/14-ц, на підставі якого було відкрито ВП № 45633701 та накладено арешт на майно боржника , є таким, що не набрало законної сили, оскільки оскаржується Боржником в апеляційному порядку, арешти на майно Боржника залишаються чинними, оскільки виконавче провадження було завершено не з підстав оскарження рішення згідно ч. 1 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження», а з підстав вимог п. 7, ч. 1, ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження».

В порушення приписів ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження» станом на 21 березня 2016 року в матеріалах виконавчого провадження з примусового виконання рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 19 травня 2014 року, яке на даний час є таким, що не набрало законної сили, відсутня постанова про повернення виконавчого документу до суду, який його видав.

При цьому, 22 березня 2016 року представник Боржника, ОСОБА_3 звернулась до державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві з проханням видати постанову про повернення виконавчого документу до суду, який його видав.

Проте, представника Боржника було повідомлено про те, що державний виконавець ще розглядає порушені в заяві від 22.03.2016 року питання .

У відповідності до ст. 6 Закону України «Про виконавче провадження» Державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

У відповідності до вимог ст. 383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутись до суду зі скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією чи бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

В судовому засіданні представник скаржника скаргу підтримує, просить провести розгляд справи без його участі.

В судове засідання представник Відділу державної виконавчої служби Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві не з'вився, був належним чином повідомлений про час розгляду справи.

Представник стягувача - зацікавленої особи по справі ТОВ «ОТП Факторинг Україна» в судове засідання не з'явився. ТОВ «ОТП Факторинг Україна» належним чином повідомлялось про час та місце розгляду справи.

Дослідивши матеріали справи суд вважає скаргу такою, що підлягає частковому задоволенню.

Обґрунтовуючи скаргу, ОСОБА_1 зазначила, що державний виконавець неправомірно відмовляється повернути виконавчий лист стягувану, та зняти арешт, посилаючись на те, що рішення суду, на підставі якого було видано виконавчий лист, не набрало законної сили, оскільки апеляційним судом відкрито апеляційне провадження за її скаргою. Тому державний виконавець мав винести постанову про повернення виконавчого листа на підставі ст.ст. 48, 49 Закону України «Про виконавче провадження».

Згідно зі ст. 383 ЩІК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією ас і бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державне виконавчої служби під час виконання судового рішення ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Згідно зі ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» державні, і виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до ч. 1 ст. 57 Закону України «Про виконавчепровадження» арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

Згідно з п. 3 ч. 2 ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна боржника може накладатися державним виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження.

Заявниця звернулась до державного виконавця із заявою про повернення виконавчого листа та зняття арешту на підставі ст.ст. 48, 49 Закону України «Про виконавче провадження».

Державним виконавцем було повернуто виконавчий лист на підставі п. 7 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» 08 лютого 2016 року.

Згідно п. 7 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження», виконавчий документ на підставі якого відкрито виконавче провадження, за якимвиконання не здійснювалося або здійснено частково, повертається стягувану у разі, якщо боржник - фізична особа чи майно боржника, розшук яких здійснювався органами внутрішніх справ, не виявлені протягом року з дня оголошення розшуку.

Отже у Відділі державної виконавчої служби Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві на виконанні знаходиться виконавчий лист №752/744/14-ц від 27.08.2014 року, виданий на підставі рішення, яке не набрало законної (юридичної) сили так як рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 19 травня 2014 року було оскаржене в апеляційному порядку, та у подальшому було скасовано із винесенням апеляційною інстанцією 30.03.2016 року нового рішення про стягнення з боржниці меншої грошової суми.

У відповідності до ч. 1 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження»виконавчий документ, прийнятий державним виконавцем до виконання, повертається до суду, який його видав, у разі відновлення судом строку для подання апеляційної скарги на рішення, за який видано виконавчий документ, та прийняття такої апеляційної скарги до розгляду ( крім виконавчих документів, що підлягають негайному виконанню).

Згідно ч. 3 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження» про повернення виконавчого документа державний виконавець виносить постанову, яка затверджується начальником відділу, якому він безпосередньо підпорядкований. Копія постанови у триденний строк надсилається сторонам і може бути оскаржена в десятиденний строк у порядку, встановленому цим Законом.

У відповідності до ч. 2 ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» у разі, якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника.

Оскільки рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 19 травня 2014 року по справі № 752/744/14-ц, на підставі якого було видано виконавчий лист № 752/744/14-ц, та відкрито виконавче провадження ВП № 45633701 та накладено арешт на майно боржника , виявилось таким, що не набрало законної сили, оскільки оскаржувалось Боржником в апеляційному порядку, виконавче провадження було мало бути завершено з підстав оскарження рішення згідно ч. 1 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження».

Проте, представника Боржника було повідомлено про те, що державний виконавець ще розглядає порушені в заяві від 22.03.2016 року питання .

У відповідності до ст. 6 Закону України «Про виконавче провадження» Державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

У відповідності до вимог ст. 383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутись до суду зі скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією чи бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Відповідно до ч. 1, 2, 3 ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини.

Копія постанови про зняття арешту з майна надсилається боржнику та органу(установі), якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника. З майна боржника може бути знято арешт за постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, якщо виявлено порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом. Копія постанови начальника відділу державної виконавчої служби про зняття арешту з майна боржника не пізніше наступного дня після її винесення надсилається сторонам та відповідному органу (установі) для зняття арешту.

За змістом пункту 1 частини першої статті 32 Закону України «Про виконавче провадження» заходом примусового виконання судових рішень є звернення стягнення на кошти та інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають у інших осіб або належать боржникові від інших осіб.

Загальний порядок звернення стягнення на майно боржника визначено у главі 4 Закону України «Про виконавче провадження».

Згідно з частиною першою статті 52 Закону України «Про виконавче провадження» звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні та примусовій реалізації.

Підставою для повернення виконавчого документу згідно з пунктом 2 ч.1 статті 47 Закону України «Про виконавче провадження» є відсутність у боржника майна, на яке може бути звернуто стягнення, а здійснені державним виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними, а також закінчення виконавчого провадження.

Отже, арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення суду та може накладатись державним виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження (стаття 57 Закону України «Про виконавче провадження»).

Повернення виконавчого документа стягувачу є аналогічним закінченню виконавчого провадження, оскільки будь-які дії державним виконавцем після цього не здійснюються та не можуть здійснюватися, а саме виконавче провадження, фактично, закінчується, тому при поверненні виконавчого документу накладені арешти мають бути зняті.

Відповідно до ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» у разі закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом, відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків не стягнення виконавчого збору або витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжитті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв'язку із завершенням виконавчого провадження.

Виходячи з вищевикладеного, наявність арешту на майно за відсутності правових підстав для цього порушує право приватної власності позивача, внаслідок чого він позбавлений змоги в повному об'ємі користуватися та розпоряджатися своїм майном на власний розсуд.

На підставі викладеного ст. ст. 16, 316, 317 , 319 , 321, 387, 391 ЦК України, ст. ст.32, 47, 50,52,60 Закону України «Про виконавче провадження», ст.ст. 383-387 ЦПК України,суд,-

У Х В А Л И В:

Скаргу задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві Кузьменко Любові Михайлівни, що полягає у відмові видати ОСОБА_1 постанову про повернення виконавчого листа №752/744/14-ц від 27.08.2014 року до Голосіївського районного суду м. Києва з зазначенням інформації про зняття арешту, накладеного на рухоме та нерухоме майно боржника в процесі примусового виконання вищевказаного виконавчого листа Голосіївського районного суду м. Києва.

Зобов'язати державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві Кузьменко Любов Михайлівну винести постанову про повернення виконавчого листа №752/744/14-ц від 27.08.2014 року, виданого на підставі рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 19 травня 2014 року до Голосіївського районного суду м. Києва з зазначенням інформації про зняття арешту, накладеного на майно боржника в процедурі примусового виконання вищевказаного виконавчого листа.

Ухвала може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва шляхом подання через Голосіївський районний суд м. Києва апеляційної скарги протягом п'яти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення ухвали, можуть подати апеляційну скаргу протягом п'яти днів з дня отримання її копії.

Суддя С.В. Ладиченко