АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД М. КИЄВА
№ апеляційного провадження: 06.48/21/2017 Доповідач у суді апеляційної інстанції: Волошина В.М.
Д О Д А Т К О В Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
11 січня 2017 року колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:
Головуючого Волошиної В.М.
Суддів Слюсар Т.А., Кирилюк Г.М.
при секретарі Крічфалуши С.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за заявою ОСОБА_4 про ухвалення додаткового рішення у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_5 - представника ОСОБА_4 на рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 06 листопада 2015 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_7, ОСОБА_4, третя особа: ОСОБА_8 про стягнення заборгованості за договором позики.
Заслухавши доповідь судді Волошиної В.М., перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи заяви, колегія суддів, -
в с т а н о в и л а :
Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 06 листопада 2015 року позов задоволено. Стягнуто солідарно з ОСОБА_7, ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 заборгованість за договором позики у розмірі 1 489 800 гривень та судовий збір у розмірі 3 654 гривні.

Не погодившись із рішенням суду ОСОБА_5 - представник ОСОБА_4 подав на нього апеляційну скаргу.

За наслідками розгляду апеляційної скарги ОСОБА_5 - представник ОСОБА_4 рішенням Апеляційного суду м. Києва від 16 лютого 2016 року рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 06 листопада 2015 року в частині позовної вимоги про солідарне стягнення боргу та судових витрат з ОСОБА_4 скасовано та ухвалено в цій частині нове рішення.

У листопаді 2016 року ОСОБА_4 звернулась до суду апеляційної інстанції із заявою про ухвалення додаткового рішення, посилаючись на те, що під час ухвалення рішення від 16 лютого 2016 року суд апеляційної інстанції не вирішив питання про судові витрати, які відповідач ОСОБА_4 понесла під час розгляду справи у суді першої інстанції, а також у зв'язку з подачею апеляційної скарги, що складаються із сплачених відповідачем ОСОБА_4 витрат на правову допомогу адвоката Воробйова О.В. у розмірі 15096 гривень, оплату проведення почеркознавчої експертизи згідно з рахунком 3528 від 15.07.2005 у розмірі 4250,40 грн.. судового збору в розмірі 4019,41 грн., а загалом в розмірі 23 365.81 грн. (оригінали квитанцій знаходяться в матеріалах справи).

У судовому засіданні відповідач ОСОБА_4 підтримала доводи заяви. Представник позивача - ОСОБА_10, відповідач ОСОБА_7 та третя особа: ОСОБА_8 - заперечували.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши думку осіб, які з'явились в судове засідання, колегія суддів дійшла висновку про те, що заява ОСОБА_4 підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного:

З матеріалів справи вбачається, що рішенням Апеляційного суду м. Києва від 16 лютого 2016 року рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 06 листопада 2015 року в частині позовної вимоги про солідарне стягнення боргу та судових витрат з ОСОБА_4 скасовано та ухвалено в цій частині нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_6 до ОСОБА_4 про солідарне стягнення боргу за договором позики у розмірі 1 489 800 грн. та судового збору у розмірі 3 654 грн. відмовлено. В іншій частині рішення суду залишено без змін.

Частиною 5 статті 88 ЦПК України передбачено, що якщо суд апеляційної, касаційної інстанції чи Верховний Суд України, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Питання про судові витрати не було вирішено колегією суддів при ухваленні рішення від 16 лютого 2016 року.

Не вирішення питання про розподіл судових витрат усувається шляхом постановлення додаткового рішення відповідно до ст. 220 ЦПК.

Види судових витрат визначені в ст. 79 ЦПК України, а їх розподіл здійснюється судом відповідно до вимог, установлених цим Кодексом (ст. ст. 88, 89 ЦПК України).

З матеріалів справи вбачається, що при розгляді справи в суді першої інстанції відповідачем ОСОБА_4 понесені витрати, пов'язані з проведенням почеркознавчої експертизи в сумі 4 250,00 грн., що підтверджується квитанцією (а.с. 212, 217-224 том 1), в частині витрат на правову допомогу відповідачем ОСОБА_4 подано договір, укладений між ОСОБА_4 та адвокатом Воробйовим О.В. від 24 листопада 2014 року та додаткову угоду № 1 до договору про визначений розмір гонорару адвоката за комплексне ведення справи в сумі 15 096,00 грн. (а.с. 43,44 том 1). Документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат матеріали справи не містять. При подачі апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції відповідачем ОСОБА_4 сплачено 4019,41 грн. судового збору та долучено до її матеріалів оригінал квитанції (а.с. 91 том 2).

За змістом частини 1 статті 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позовзадоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Ураховуючи те, що позовні вимоги ОСОБА_6 задоволені частково, то документально підтверджені судові витрати відповідно до частини першої статті 88 ЦПК Українипідлягають стягненню на користь відповідача ОСОБА_4 пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Таким чином з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_4 слід стягнути понесені останньою та документально підтвердженні судові витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги в розмірі 2 009,91 грн.

В частині відшкодування витрат на правову допомогу заява ОСОБА_4 не підлягає задоволенню, виходячи з наступного:

Підстави, межі та порядок відшкодування судових витрат на правову допомогу, надану в суді як адвокатом, так і іншим фахівцем у галузі права, регламентовано у пункті 2 частини третьої статті 79, статтях 84, 88, 89 ЦПК.

Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені.

Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Як встановлено колегіє суддів та вбачається з матеріалів справи, що відповідач ОСОБА_4 під час розгляду справи ( першої та апеляційної інстанціях) доказів на підтвердження понесених витрат на правову допомогу не надавала, а тому додаткове рішення щодо розподілу цих судових витрат ухвалюватися не може.

Таким чином, в задоволенні заява ОСОБА_4 в частині відшкодування витрат на правову допомогу слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 88, 89, 220 ЦПК України, колегія суддів ,-

в и р і ш и л а:

Заявою ОСОБА_4 про ухвалення додаткового рішення задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_4 судові витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги в сумі 2009,91 грн. В іншій частині заяви - відмовити.

Додаткове рішення може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання рішення законної сили.

Головуючий:

Судді: