Справа № 355/763/17
Провадження № 2/355/440/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 вересня 2017 року Баришівський районний суд Київської області у складі головуючого судді Єременка В.М.

за участю секретаря Котенко Л.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в селищі Баришівка Київської області справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно.

Позовні вимоги обгрунтовуть тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер син позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_3. При житті ОСОБА_3 ніякого заповідального розпорядження стосовно свого майна він не склав.

До складу спадкового майна, яке залишилося після смерті ОСОБА_3 входить 1/4 частка житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованого по АДРЕСА_1.

Позивач в шестимісячний строк звернувся до приватного нотаріуса Баришівського районного нотаріального округу Джури С.В. з заявою про прийняття спадщини після смерті сина та отримав витяг про реєстрацію в спадковому реєстрі. Однак у видачі свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно на 1/4 частку житлового будинку нотаріусом йому було відмовлено через те, що за життя ОСОБА_3 на підставі ухвали Баришівського районного суду Київської області отримав у власність 1/4 частку житлового будинку, але в державному реєстрі речових прав не зареєстрував.

ОСОБА_1 просить суд визнати за ним право власності на 1/4 частину житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель та споруд, який розташований за адресою: АДРЕСА_1.

Представник позивача ОСОБА_5 в судове засідання на розгляд справи не з,явилася. Просить суд розглядати справу у її відсутність. Позовні вимоги ОСОБА_1 підтримаує в повному обсязі.

Відповідач по справі ОСОБА_2 в судове засідання на розгляд справи також не з,явилася. Проти заявленого позову не заперечує. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає заявлений позов обґрунтованим і таким, що підлягає до задоволення в повному обсязі.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер син позивача - ОСОБА_3, який за життя заповідального розпорядження стосовно свого майна, яке залишилося після його смерті, а саме 1/4 частка житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованого по АДРЕСА_1 не склав.

Позивач звернувся до приватного нотаріуса з заявою про прийняття спадщини після смерті сина, але у видачі свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно йому було відмовлено, про що свідчить лист нотаріуса за №103/01.16 від 15.06.2017 року.

Встановлені судом обставини стверджуються:

- ксерокопією паспорта позивача ОСОБА_1 та відповідача ОСОБА_2;

- ксерокопією свідоцтва про народження ОСОБА_3;

- ксерокопією свідоцтва про смерть ОСОБА_3;

- ксерокопією технічного паспорта на садибний (індивідуальний) житловий будинок АДРЕСА_1;

- ксерокопією ухвали Баришівського районного суду Київської області (справа №355/75/14ц, провадження №2/355/252/15);

- ксерокопією спадкової справи №4/2017 до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3;

- іншими матеріалами справи.

Відповідно до ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно ст. 4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб у спосіб, визначений законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод

чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин.

Пунктом 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України визначено, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права.

Відповідно до статті 316 Цивільного кодексу України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно статті 317 Цивільного кодексу України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.

Статтею 319 Цивільного кодексу України встановлено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Положення статті 321 Цивільного кодексу України передбачають, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Порядок законності набуття права власності встановлений статтею 328 Цивільного кодексу України, в якій вказано, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно статті 386 Цивільного кодексу України держава забезпечує рівний захист прав усіх суб'єктів права власності.

Відповідно до статті 392 Цивільного кодексу України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також: у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Пунктом 1 Постанови ПЛЕНУМУ ВИЩОГО СПЕЦІАЛІЗОВАНОГО СУДУ УКРАЇНИ З РОЗГЛЯДУ ЦИВІЛЬНИХ І КРИМІНАЛЬНИХ СПРАВ № 5 від 07 лютого 2014 року "Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав" вказано, що відповідно до статті 41 Конституції України та пункту 2 частини першої статті 3, статті 321 ЦК України ніхто не може бути позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні, крім випадків, встановлених Конституцією та законом.

Таким чином, позивач у встановленому законом порядку набув право власності на 1/4 частину житлового будинку загальною площею 83.3 кв. м. з відповідною частиною господарських будівель та споруд, який розташований за адресою: АДРЕСА_1, де незаконність набуття права власності не передбачена законом та встановлена судом.

Керуючись ст.ст.10, 11, 31, 88, 208, 209, 212, 214, 215, 218 ЦПК України, ст. ст. 16, 392, 1216, 1218, 1261, 1297 ЦК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.08.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1), зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 право власності на 1/4 частину житлового будинку загальною площею 83.3 кв. м. з відповідною частиною господарських будівель та споруд, який розташований за адресою: АДРЕСА_1.

Рішення може бути оскаржене протягом десяти днів з дня проголошення рішення до апеляційного суду Київської області через Баришівський районний суд Київської області.

Суддя Баришівського

районного суду В. М. Єременко