Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне рішення)

"31" січня 2017 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Катющенко В.П.

при секретарі - Дудник В.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в приміщенні Дніпровського районного суду м. Києва, цивільну справу за позовом: ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «НОВОБУДОВА» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення суми заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач, ТОВ «НОВОБУДОВА», звернувся до Дніпровського районного суду м. Києва з позовом, в якому, з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог, просить суд: стягнути солідарно з відповідача - ОСОБА_1, відповідача - ОСОБА_2, та відповідача - ОСОБА_3 на користь позивача - ТОВ «НОВОБУДОВА» заборгованість за спожиті житлово-комунальні послуги та витрати по утриманню житлового будинку та прибудинкової території за період з 01 серпня 2014 року по 01 листопада 2016 року, що складає 8 182 гривні 42 копійки; стягнути солідарно з відповідачів на користь позивача витрати по сплаті судового збору у розмірі 1378 гривень 00 копійок.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідно до рішення правління Акціонерного товариства холдингова компанія «Київміськбуд» від 16 червня 2004 № 142 багатоквартирний житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1, м. Київ, переданий ТОВ «НОВОБУДОВА» в експлуатацію та обслуговування.

АТ ХК «Київміськбуд» відповідно до акту приймання-передачі комплексу на АДРЕСА_1 з балансу на баланс 02 серпня 2004 року та авізо від 01 листопада 2004 року № 215 передало позивачу на баланс житловий будинок по АДРЕСА_1. Згідно наказу ТОВ «НОВОБУДОВА» від 30 листопада 2015 року № 184 вулицю Марини Раскової на виконання рішення Київської міської ради від 08 жовтня 2015 року № 129/2032 перейменовано на вулицю Євгена Сверстюка. Згідно із свідоцтвом про право власності від 13 травня 2005 року, записаним у реєстрову книгу за № 9707 01 червня 2005 року, ОСОБА_1 та члени її сім'ї: ОСОБА_2, ОСОБА_3 є співвласниками квартири № 27 у Будинку в рівних долях. У будинку, зокрема і в квартирі, за вищевказаною адресою позивачем безперебійно надавались і надаються житлово-комунальні послуги. В 2004 році між позивачем та відповідачем ОСОБА_2 було укладено договір про участь у витратах на утримання будинку та прибудинкової території, згідно пункту 2.2.3 якого відповідач ОСОБА_2 зобов'язався не пізніше 10 числа наступного місяця вносити плату на рахунок виконавця за утримання будинку та прибудинкової території, комунальні послуги та відновлювальний ремонт згідно з рахунком на сплату послуг. Відповідачі сплачують не в повному обсязі за спожиті житлово-комунальні послуги, чим спричиняють збитки позивачу. Заборгованість за житлово-комунальні послуги та витрати по утриманню житлового будинку та прибудинкової території перед ТОВ «НОВОБУДОВА» починається з 01 серпня 2014 року по 01 листопада 2016 року, сума якої згідно з розрахунком заборгованості за спожиті житлово-комунальні послуги становить 8 182 гривні 42 копійки.

Представник позивача в судове засідання не з'явилася, надала суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила задовольнити їх, просить ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

Відповідачі в судове засідання не з′явилися, про день, час та місце судового розгляду повідомлялися належним чином, суд про причини неявки не повідомили.

Відповідно до ст. 224 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність представника позивача та відповідача, та за згодою представника позивача ухвалити заочне рішення.

У відповідності до ч.2 ст. 197 Цивільного процесуального кодексу України, у зв'язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з рішення правління Акціонерного товариства холдингова компанія «Київміськбуд» № 142 від 16 червня 2004 року «Про підвищення рівня експлуатації, утримання та обслуговування житлових будинків», правлінням було вирішено передати, створеній за участю АТ ХК «Київміськбуд» житлово-експлуатаційній організації ТОВ «НОВОБУДОВА», житлові будинки, службове житло, вбудовано-прибудинкові приміщення, паркінги, інженерні мережі та інше майно в складі житлових будинків, що перебувають на балансі ДП «Екос» та його структурних підрозділів згідно з додатками № 1 та № 2 до цього рішення.

Відповідно до Додатку № 1 - Переліку житлових будинків, що перебувають в експлуатації ДП «Екос» ХК «Київмісьбуд» станом на 01 червня 2004 року та пропонуються до передачі ТОВ «НОВОБУДОВА», до експлуатації ТОВ «НОВОБУДОВА», зокрема, перейшов будинок № 52-в по вул. М. Раскової в м. Києві.

Згідно авізо № 215 від 01 листопада 2004 року, Холдингова компанія «Київмісьбуд» передав на баланс для зарахування в основні фонди житловий будинок № 52-в по вул. М. Раскової в м. Києві.

Відповідно до свідоцтва про право власності на житло, видане 13 травня 2005 року Дніпровською районною у м. Києві державною адміністрацією, квартира АДРЕСА_1 належить на праві приватної спільної власності гр. ОСОБА_1 та членам її сім'ї: ОСОБА_2, ОСОБА_3 в рівних долях.

В подальшому, в 2004 році між ТОВ «НОВОБУДОВА» та ОСОБА_2 було укладено договір про участь у витратах на утримання будинку та прибудинкової території, за умовами якого виконавець ТОВ «НОВОБУДОВА» забезпечує обслуговування житлового будинку за адресою: м. Київ, АДРЕСА_1, а також утримання прибудинкової території, а власник приймає участь у витратах на виконання названих робіт.

Відповідно до наказу ТОВ «НОВОБУДОВА» № 184 від 30 листопада 2015 року «Про внесення змін до облікових даних Товариства», на підставі Рішення Київської міської ради від 08 жовтня 2015 року № 129/2032 «Про повернення історичних назв, перейменування вулиць, площ, провулків та проспектів у місті Києві», листа Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації № 11006/43/4/103 від 27 листопада 2015 року вулицю Марини Раскової було перейменовано на вулицю Євгена Сверстюка.

За змістом ст.ст. 319, 322 ЦК України, власність зобов'язує. Власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 68 Житлового кодексу Української РСР, наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги.

Згідно п. 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 8 жовтня 1992 р. №572, власник та наймач (орендар) квартири зобов'язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Відповідно до положень ст. 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Згідно ст.ст. 19, 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Споживач зобов'язаний: 1) укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору; 5) оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Відповідно до п.п. 2.1.1. п. 2.1. Розділу 2 договору, виконавець зобов'язується забезпечити: виконання всього комплексу робіт по утриманню будинку, прибудинкової території та створенню необхідних умов мешкання в будинку, в тому числі власнику та особам, які мешкають з ним, згідно з вимогами «Правил користування приміщеннями житлових будинків і прибудинковими територіями», затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 08 жовтня 1992 року № 572.

Згідно п.п. 2.2.1., 2.2.3. п. 2.2. Розділу 2 договору, власник зобов'язується: виконувати вимоги «Правил користування приміщеннями житлових будинків і прибудинковими територіями» затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 08 жовтня 1992 року № 572; не пізніше 10 числа наступного місяця вносити плату на рахунок виконавця за утримання будинку та прибудинкової території, комунальні послуги та відновлювальний ремонт згідно з рахунком на сплату послуг.

За змістом ст.ст. 626, 627, 628, 629, 631 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов'язковим для виконання сторонами. Договір набирає чинності з моменту його укладення. Сторони можуть встановити, що умови договору застосовуються до відносин між ними, які виникли до його укладення.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Як вбачається з матеріалів справи та підтверджується розрахунком заборгованості за спожиті житлово-комунальні послуги та витрати по утриманню житлового будинку та прибудинкової території, наданого позивачем, за квартирою АДРЕСА_1 за період з 01 серпня 2014 року по 31 жовтня 2016 року наявна заборгованість за надані житлово-комунальні послуги у розмірі 8 182 гривні 42 копійки.

Таким чином, з вищевикладених обставин вбачається, що відповідачами порушуються умови договору про участь у витратах на утримання будинку та прибудинкової території в частині своєчасної оплати житлово-комунальних послуг та витрат по утриманню житлового будинку та прибудинкової території.

Аналізуючи вищевикладене, враховуючи наявну суму заборгованості відповідачів суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог ТОВ «НОВОБУДОВА» про стягнення з відповідачів солідарно суми заборгованості у розмірі 8 182 гривні 42 копійки.

Відповідно до ст. 60 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

У відповідності до ст. 212 Цивільного процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

За таких обставин, враховуючи прострочення сплати житлово-комунальних послуг з боку відповідачів, відсутності будь-яких заперечень щодо позовних вимог позивача, суд приходить до висновку, що цивільне (майнове) право позивача по отриманню від відповідачів заборгованості за житлово-комунальні послуги підлягає судовому захисту в порядку визначеному пунктом 5 частини 2 статті 16 ЦК України, а відповідно позов ТОВ «НОВОБУДОВА» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення суми заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг підлягає задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ст.88 Цивільного процесуального кодексу України суд присуджує відповідачам до сплати на користь позивача в солідарному порядку понесені та документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1378 гривень, які сплачено позивачем за подання даного позову до суду.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 319, 322, 526, 610, 612, 625, 626, 627, 628, 629, 631 Цивільного кодексу України, ст. 68 Житлового кодексу Української РСР, ст.ст. 19, 20, 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 8 жовтня 1992 р. № 572, ст. ст. 10, 60, 88, 208, 209, 212-215, 218, 224-228, 294 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «НОВОБУДОВА» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення суми заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг - задовольнити.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «НОВОБУДОВА» заборгованість за спожиті житлово-комунальні послуги та витрати по утриманню житлового будинку та прибудинкової території за період з 01 серпня 2014 року по 01 листопада 2016 року у розмірі 8 182 гривні 42 копійки та судовий збір у розмірі 1378 гривень 00 копійок, а всього 9 560 (дев'ять тисяч п'ятсот шістдесят) гривень 42 (сорок дві) копійки.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя: