АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/4791/17 Справа № 204/5872/15-ц Головуючий у 1 й інстанції - Тітова І. В. Доповідач - Макаров М.О.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 вересня 2017 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати по цивільним справам Апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого - судді Макарова М.О.

суддів - Деркач Н.М., Петешенкової М.Ю.

при секретарі - Керімовій-Бандюковій Л.К.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на заочне рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 29 березня 2016 року по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів та додаткових витрат на дитину,-

ВСТАНОВИЛА:

У січні 2015 року ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом, у якому, з урахуванням уточнених позовних вимог, просила суд стягнути аліменти з ОСОБА_2 на її користь для утримання дитини - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 частки від його доходу до досягнення дитиною повноліття та додаткові витрати на утримання дитини у розмірі 5909 грн.05 коп.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що позивач перебуває з відповідачем у шлюбі з 14 березня 2008 року, про що в книзі записів актів цивільного стану зроблено відповідний актовий запис №131. Вони мають дитину - сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. Відповідач проживає окремо і ухиляється від надання допомоги на утримання дитини, аліменти не сплачує, не бере участі у додаткових витратах. На утримання дитини потрібно не менше ніж 3000 грн. Відповідач зобов'язаний утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття шляхом сплати аліментів на її утримання у розмірі, визначеному судом.

Також позивач зазначила, що син займається в музичній школі по класу гітари та бальними танцями, у період з вересня 2015 року позивачем були понесені додаткові витрати на одяг, взуття, струни для гітари та танцювальне взуття, які необхідні для розвитку здібностей дитини у загальному розмірі 9640 грн.04 коп., а також за період з серпня 2015 року по лютий 2016 року за спожиту електроенергію позивачем та дитиною (освітлення, готування їжі, прання, прибирання, користування бойлером, додаткове опалення) було сплачено за електроенергію 4356 грн. 12 коп., половина з яких спожита дитиною тобто на суму 2178 грн. 06 коп.

Заочним рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 29 березня 2016 року позов задоволено та ухвалено: стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання малолітньої дитини - сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи із 31 серпня 2015 року і до досягнення дитиною повноліття; стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 додаткові витрати на утримання дитини у розмірі 5909 грн. 05 коп.. Цим же рішенням стягнуто з відповідача на користь позивача судовий збір в сумі 487 грн. 20 коп. та рішення суду в межах платежу по аліментам за обин місяць допущено до негайного виконання.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить змінити рішення суду зменшивши частку стягнених аліментів з 1/4 до 1/7 частини, у стягненні додаткових витрат відмовити повністю, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно із ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Частиною 2 ст. 182 СК України передбачено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 СК України, а відповідно до п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року № 3, роз'яснено, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч.2 ст.182 СК України.

Судом встановлено, що 14 березня 2008 року Красногвардійським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області було зареєстровано шлюб між позивачем та відповідачем, актовий запис №131 (а.с.72).

Від шлюбу у сторін є малолітня дитина - син ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, бьатьками якого записані сторони по справі (а.с.72).

Рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 13 листопада 2015 року шлюб між позивачем та відповідачем було розірвано (а.с72).

Також, як вбачається з матеріалами справи та підтверджується сторонами, син сторін ОСОБА_4 проживає разом з позивачкою та потребує утримання, проте відповідач є працездатним, працює, але в у триманні дитини участі не приймає та аліменти чи інші витрати утримання дитини не сплачує, у зв'язку з чим суд першої інстанції обгрунтовано прийшов до висновку про стягнення з відповідача на користь позивачки аліменти в розмірі 1/4 частині від заробітку відповідача.

Доводи апеляційної скарги відповідача про те, що на його утриманні знаходиться його повнолітня дитина, яка продовжує навчання, а також непрацездатні батьки, а тому аліменти підлягають зменшенню з 1/4 частини до 1/7 частини, колегія суддів вважає необгрунтованими, оскільки інших аліментих зобов'язань у відповідача не має, та доказів відповідно до ст. 60 ЦПК України цим обставинам відповідач суду не надав.

У зв'язку з чим рішення суду в цій частині відповідає нормам матеріального та процесуального права, а тому підстави для скасування рішення в цій частині відсутні.

Крім того як вбачається з матеріалів справи та позовних вимог позивачка просила суд також стягнути з відповідача додаткові витрати на утримання дитини у розмірі 5909 грн.05 коп.

Разом з цим колегія суддів не може частково погодитися з рішенням суду в цій частині виходячи з наступного.

Так, відповідно до ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини, а згідно ч.1 ст.185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

Крім того, Пленум Верховного Суду України у постанові від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз'яснив, що за змістом ст.185 Сімейного кодексу України передбачено участь батьків у додаткових витратах на утримання дитини, викликаних особливими обставинами (розвитком її здібностей, хворобою, каліцтвом), визначаються у твердій грошовій сумі, оскільки йдеться про фактично зазначені або передбачувані витрати.

Судом встановлено, що син сторін перебуває на повному утриманні позивачки, та він навчається в МКЗК «Дніпропетровська дитяча музична школа №6» в 5 класі відділу народних інструментів (клас гітари) та займається танцями у клубі «Ренесанс» (а.с.61-68) та у зв'язку з його навчанням позивачка понесла витрати з жовтня 2015 року в сумі 2195 грн., зумовленими також придбанням спеціального взуття для танців та струн для гітари, що підтверджується чеками та квитанціями (а.с. 41-60), половина яких становить 1087 грн. 50 коп.

Відповідно до вимог ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами. Дане положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається даною статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв'язку із розвитком певних її здібностей, страждає на тяжку хворобу, є калікою. Особливі обставини можуть бути зумовлені, як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті). Такі особливі обставини будуть індивідуальними у кожному конкретному випадку.

Разом з цим, витрати про стягнення коштів за придбання одягу та взуття не є витратами, зумовленими особливими обставинами, а також стягнення коштів за спожиті комунальні послуги, зокрема електроенергію несуть споживачі цих послуг, якій й зобов'язані сплачувати за їх надання, проте покладення обов'язку сплати за вказані послуги на іншу особу, яка немає ніякого стосунку до цих послуг, та віднесення їх до додаткових витрат на утримання дитини, не грунтуються на законі, у зв'язку з чим ці позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Проте, суд першої інстанції на вказані обставини уваги не звернув та помилково прийшов до висновку про стягнення витрат з відповідача саме за придбання одягу та взуття, а також за спожиту електроенергію.

У зв'язку з чим, загальна сума додаткових витрат на утримання дитини складає 1087 грн. 50 коп., а тому рішення суду в частині стягнутої з відповідача суми цих витрат підлягає зміні, а сума стягнутих коштів зменшенню з 5909 грн. 05 коп. до 1087 грн. 50 коп., а апеляційна скарга задоволенню частково.

Доводи апеляційної скарги відповідача про незаконність рішення суду в частині стягнутих додаткових витрат, колегія суддів вважає необгрунтованими, оскільки ці доводи спростовуються матеріалами справи та доказів на підтвердження цих доводів суду надано не було, а тому в цій частині апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст.303, 307, 309, 313, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 29 березня 2016 року змінити та зменшити суму стягнення додаткових витрат на утримання дитини з 5909 грн. 05 коп. до 1087 грн. 50 коп.

В решті рішення суду залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржено в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Головуючий суддя М.О. Макаров

Судді Н.М. Деркач

М.Ю. Петешенкова