Апеляційний суд Житомирської області
Справа №279/3879/16-ц Головуючий у 1-й інст. Шульга О. М.
Категорія 27 Доповідач Широкова Л. В.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 лютого 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючого судді Широкової Л.В.,

суддів Галацевич О.М., Жигановської О.С.,

при секретарі судового

засідання ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Житомирі цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» на рішення Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 13 грудня 2016 року

по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и л а :

У серпні 2016 року Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» (далі ПАТ КБ «ПриватБанк») звернулося до суду із позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, обґрунтовуючи його тим, що 14.12.2006 між ним та відповідачем укладено договір № б/н за умовами якого останній надано кредит у сумі 15000,00 грн. у вигляді встановленого ліміту зі сплатою 36 % на рік за користування кредитом на суму залишку заборгованості за ним із кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Посилаючись на те, що боржник не виконав належним чином свої кредитні зобов'язання, у результаті чого станом на 30.06.2016 утворилась заборгованість у сумі 36371, 57 грн., банк просив суд стягнути вказану заборгованість та судові витрати.

Рішенням Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 13 грудня 2016 року у задоволенні позову ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_2 відмовлено за спливом строку позовної давності.

В апеляційній скарзі ПАТ КБ «ПриватБанк» просить скасувати оскаржуване рішення суду та прийняти нове про задоволення його позовних вимог.

На обґрунтування апеляційної скарги посилається на те, що рішення суду прийняте з порушенням норм процесуального та матеріального права, за недоведеністю обставин, що мають значення для справи, висновки суду не відповідають обставинам справи.

Позивач вказує, що суд помилково вважав, що ним пропущений строк позовної давності. Судом не належним чином досліджений розрахунок заборгованості та не враховано, що позичальник частково сплачував кредитні кошти на погашення заборгованості.

У своїх доводах також посилається на Конституцію України, норми ЦК України і ЦПК України та на постанову Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2008 № 12 «Про судову практику розгляду цивільних справ в апеляційному порядку».

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

У справі встановлено, що 14 грудня 2006 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_2 був укладений договір про надання банківських послуг, зміст якого складається із заяви позичальника, Пам'ятки клієнта, Умов та Правил надання банківських послуг, Тарифів. За умовами кредитування позичальник отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою 36 % річних за користування кредитними коштами. Погашення кредиту визначено періодичними щомісячними платежами.

Згідно ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ст.526 ЦК України).

За ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст.256 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч. 4 ст.267 ЦК України).

Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст.257 ЦК України).

Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність. Зокрема, ч. 2 ст.258 ЦК України передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Відповідно до ст.253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч. 1 ст.261 ЦК України).

У правовідносинах, в яких використовуються платіжні картки як спосіб надання/отримання кредитних коштів, якщо умовами договору визначено щомісячні платежі погашення кредиту та кінцевий строк повного погашення кредиту, перебіг позовної давності щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту у повному обсязі зі спливом останнього дня місяця дії картки.

Зазначена правова позиція викладена в постановах Верховного Суду України № 6-14цс14 від 19 березня 2014 року, 6-61цс14 від 18 червня 2014 року, № 6-95цс14 від 17 вересня 2014 року, № 6-103цс14 від 24 вересня 2014 року, № 6-134цс14 від 1 жовтня 2014 року, № 6-167цс14 від 12 листопада 2014 року, які згідно зі ст.360-7 ЦПК України є обов'язковими для усіх судів України.

У запереченні на позов представник відповідача ОСОБА_3 просив застосувати позовну давність до вимог банку.

За змістом ч. 1 ст.264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку.

Після переривання перебіг позовної давності починається заново (ч. 3 ст.264 ЦК України).

Як вбачається із матеріалів справи (а. с. 5-9, 53-62) позичальник вносила платежі на погашення кредиту на протязі 2007-2014 років (останній платіж вчинено через Термінал самообслуговування у м. Коростень 02 січня 2014 року на суму 150,00 грн.), що не було спростовано ні останньою ні її представником. Такі дії відповідача свідчать про визнання нею боргу перед банком та переривають перебіг позовної давності.

Про те, що відповідачка проводила платежі до кінця 2012 року не заперечував у суді апеляційної інстанції і її представник ОСОБА_3. Представник позивача зазначав про дію картки відповідачки до 2014 року, що також не було спростовано останньою.

Із наведених підстав не можуть бути застосовані наслідки пропуску строків давності щодо щомісячних платежів, оскільки строк їх вимоги переривався на підставі ч. 1 ст.264 ЦК України, а тому висновки суду першої інстанції про те, що банк пропустив строк звернення до суду не ґрунтується як на вимогах закону, так і на обставинах справи.

Відтак, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового про задоволення позову.

Крім того, з відповідача необхідно також стягнути, відповідно до вимог ст.88 ЦПК України, 1515,80 грн. судового збору за подання банком апеляційної скарги .

Керуючись ст. ст. 209, 303, 304, 307, 309, 313,314, 316 ЦПК України, колегія суддів

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» задовольнити.

Рішення Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 13 грудня 2016 року скасувати та ухвалити нове про задоволення позову.

Стягнути з ОСОБА_2, ідентифікаційний код НОМЕР_1 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» 36371,57 грн. заборгованості за кредитним договором №б/н від 14 грудня 2006 року, яка складається з: 4213,99 грн. - заборгованості за кредитом, 26899,41 грн. - заборгованості по процентам за користування кредитом, 3050,00 грн. - заборгованості за пенею та комісією; 500,00 грн. - штраф (фіксована складова) та 1708,17 грн. - штраф (процентна складова), а також 1515,80 грн. судового збору за подання апеляційної скарги, а всього 37887, 37 грн.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржене в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий: Судді: