Справа № 342/79/17
Провадження № 22-ц/779/1508/2017
Головуючий у 1 інстанції Ничик Г.І. Г. І.
Суддя-доповідач Фединяк
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 вересня 2017 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючого-судді Фединяка В.Д.

суддів: Девляшевського В.А., Матківського Р.Й.

з участю секретаря Мельник О.В. представників: ОСОБА_1 - ОСОБА_2

ОСОБА_3 - ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про зменшення розміру аліментів та звільнення від сплати заборгованості по аліментах, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Городенківського районного суду від 11 липня 2017 року,

в с т а н о в и л а :

У січні 2017 року ОСОБА_3 звернувся в суд із указаним позовом і зазначав, що рішенням Городенківського районного суду від 18 лютого 2013 року з нього стягнуто на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дітей: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі по 800 грн. щомісячно на кожну дитину. Неповнолітні донька ОСОБА_6 проживає з мамою за кордоном, а старша донька з кінця 2013 року - початку 2014 року ОСОБА_5 проживає з ним і перебуває на його утриманні. Посилаючись на те, що тільки донька ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3 проживає з відповідачкою і перебуває на її утриманні, просив розмір аліментів зменшити на половину, залишити в сумі 800 грн. щомісячно на утримання дочки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, яка проживає з відповідачкою. Крім цього, вказував, що заборгованість ОСОБА_3 по аліментах в цілому становить 74329,05 грн. З них за період з січня 2014 року по січень 2017 року на одну дитину припадає 28800 грн., від сплати яких позивач просив суд звільнити його.

Рішенням Городенківського районного суду від 11 липня 2017 частково задоволено позов. Звільнено ОСОБА_3 від сплати заборгованості по аліментах, яка виникла в період з 01 січня 2015 року по 01 січня 2017 року в сумі 19200 грн., що стягуються з нього на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 Звільнено ОСОБА_3 від сплати аліментів на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 з 01 січня 2017 року по 08 липня 2017 року. В решті позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій ставиться питання про скасування оскаржуваного рішення, вказуючи на те, що суд неповно з'ясував обставини справи, дав неправильну оцінку поданим доказам, допустив порушення норм матеріального і процесуального права та ухвалив незаконне рішення. На думку апелянта, суд не врахував того, що ОСОБА_3 проживає з іншою сім'єю в м. Коломия, час від часу перебуває за кордоном, і тільки деколи приїжджає до своїх батьків, бачиться з дитиною і самостійно не бере участь у вихованні дитини. Зазначає, що дитина проживає та перебуває на утриманні дідуся і бабусі, а не на утриманні батька, про що дідусь давав пояснення в судовому засіданні. Апелянт вказує на те, що дочка ОСОБА_7 надававши пояснення постійно перебувала під тиском батька, тому надавала різного роду пояснення, однак суд взяв їх до уваги, як основний аргумент. Батько самостійно не утримував дитину, так як мати також передавала дочці кошти на її утримання. Судом не враховано наявність рішення суду про розлучення, яким вирішено питання про проживання дитини разом із матір'ю та рішення про стягнення аліментів на утримання дітей, які не є скасованими і підлягають обов'язковому виконанню. Зазначає також, що позивач перешкоджав у вивезенні дитини за кордон, сам розлучав дітей та штучно робив так, щоб дитина не могла виїхати на навчання, аліменти на утримання дітей не сплачує, борг по сплаті аліментів складає близько 90000 грн. ОСОБА_1 самостійно виховує іншу дитину та несе витрати на навчання обидвох дітей.

У судовому засіданні представник ОСОБА_1 підтримала доводи апеляційної скарги, просить задовольнити цю скаргу.

Представник ОСОБА_8 вважає рішення суду законним та обґрунтованим, а доводи апеляційної скарги безпідставними.

Заслухавши доповідь судді, пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи та перевіривши відповідно до ст. 303 ЦПК України наведені у скарзі доводи, колегія суддів дійшла висновку про відмову в задоволенні апеляційної скарги з таких підстав.

Задовольняючи позов частково, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 з січня 2015 року до 08.07.2017 року проживала в житловому будинку батька позивача, а ОСОБА_3 надавав їй матеріальне утримання, оскільки відповідачка перебувала за кордоном. Тому суд прийшов висновку, що позивача слід звільнити від сплати заборгованості по аліментах, яка виникла в період з 01.01.2015 року по 01.01.2017 року, в сумі 19200 грн. (800 грн. х 24 місяці =19200 грн.). Щодо вимоги про звільнення позивача від сплати аліментів на утримання дочки ОСОБА_5 в подальшому, тобто з 01.01.2017 року до досягнення нею повноліття, то суд виходив з того, що з 01.01.2017 року по 08.07.2017 року дитина перебувала на матеріальному утриманні батька позивача ОСОБА_3, тому є підстави для звільнення ОСОБА_3 від сплати аліментів за цей період.

Висновок суду відповідає вимогам закону та матеріалам справи.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України N 789-XII від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Статтею 12 Конвенції про права дитини, ст. 171 СК України передбачено забезпечити дитині, здатній сформулювати власні погляди, право вільно висловлювати ці погляди з усіх питань, що торкаються дитини, причому поглядам дитини приділяється належна увага згідно з її віком і зрілістю.

Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно з п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року N 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них.

Частина 2 ст. 197 Сімейного кодексу України визначає, що за позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв'язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_3 та ОСОБА_1 перебували в зареєстрованому шлюбі з 04.08.2001 року, в якому народилось двоє неповнолітніх дітей: ОСОБА_5 і ОСОБА_6. Рішенням Городенківського районного суду від 18 лютого 2013 року стягнуто з відповідача на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дітей: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4, та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_5, у розмірі по 800 гривень, щомісячно на кожну дитину.

За домовленістю сторін дочка ОСОБА_10 проживає з ОСОБА_1 за кордоном, старша дочка ОСОБА_7 з кінця 2013 року початку 2014 року проживає з позивачем.

Відповідно до розрахунку заборгованості зі сплати аліментів, складеного старшим державним виконавцем Городенківського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області від 03.01.2017 року, борг ОСОБА_3 складає 74329,05 грн.

Згідно довідок, виданих виконавчим комітетом Сороківської сільської ради та Сороківською загальноосвітньою школою І-ІІІ ступенів Городенківського району, ОСОБА_5 з 2014 року проживає в АДРЕСА_1 від 07.09.2016 року, № 666 від 21.12.2016 року, № 132 від 03.04.2017 року, була учнем школи з 01.09.2014 року по 30.08.2016 року та станом на 03 квітня 2017 року є учнем Сороківської ЗОШ І-ІІІ ступенів (№ 14 від 03.04.2017 року з 01.09.2014 року).

Звільняючи частково ОСОБА_3 від сплати заборгованості по аліментах на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_5 суд у повній мірі урахував, що обставиною, яка має істотне значення для часткового звільнення позивача від сплати заборгованості за аліментами є те, що дитина з січня 2015 року до 08.07.2017 року не проживала разом з відповідачкою, а перебувала на матеріальному утриманні позивача та його батька.

Щодо звільнення позивача від сплати аліментів на утримання дочки до досягнення нею повноліття, то відповідно до відмітки в ксерокопії закордонного паспорту про перетин 08.07.2017 року кордону України ОСОБА_5 разом з ОСОБА_1 виїхала в Чеську Республіку. Тому, з 08.07.2017 року вона не проживає разом з батьком та не перебуває на його матеріальному утриманні, відповідно відсутні підстави для зменшення розміру аліментів, що стягуються з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 до досягнення ОСОБА_5 повноліття. Суд першої інстанції дійшов вірного висновку щодо звільнення від сплати аліментів за період з 01.01.2017 року по 08.07.2017 року.

Доводи апеляційної скарги теж не спростовують правильності висновків суду викладених в оскаржуваному рішенні, тому не можуть бути підставою для скасування справедливого, по суті правильного рішення суду лише з одних формальних міркувань.

За таких обставин, колегія суддів вважає оскаржуване рішення таким, що ухвалене з дотриманням норм матеріального і процесуального права. Підстав для скасування цього рішення, за доводами апеляційної скарги не встановлено.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 307, 308, 313-315, 317 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити. Рішення Городенківського районного суду від 11 липня 2017 року в даній справі залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту проголошення, однак може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ з часу набрання законної сили.

Судді: В.Д.Фединяк

В.А.Девляшевський

Р.Й.Матківський