Єдиний унікальний номер: 378/59/17
Провадження № 2/378/44/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" лютого 2017 р. Ставищенський районний суд Київської області в складі:

головуючого - судді: Марущак Н. М.

за участю секретаря: Карабань З. І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Ставище Київської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Ясенівської сільської ради, третя особа: ОСОБА_4, про визнання права на спадщину,

ВСТАНОВИВ:

До суду з вказаним позовом звернулися ОСОБА_1 та ОСОБА_2, посилаючись на те, що житловий будинок АДРЕСА_1 до майна колгоспного двору, на час припинення якого його членами були ОСОБА_5 та ОСОБА_1, які набули право власності на житловий будинок як майно колгоспного двору в рівних частках. ОСОБА_4 вибув з двору в 1986 році на навчання, повернувшись в господарство в травні 1990 року. Разом з ним прибули невістка ОСОБА_6 та внук ОСОБА_7, які в зв'язку з недовгочасним перебуванням у складі двору та незначною участю своєю працею, коштами в господарстві двору не набули права на його майно та вибули з двору в грудні 1991 року в інше господарство і більше в нього не поверталися.

ІНФОРМАЦІЯ_1 року помер ОСОБА_5, спадщину після смерті якого прийняла позивач ОСОБА_2, подавши до Ставищенської районної державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Непрацездатна за віком та станом здоров'я дружина спадкодавця ОСОБА_1 подала до нотаріальної контори заяву про відмову від прийняття спадщини. Ясенівська сільська рада свідоцтва про право власності на ім'я померлого не видала, що позбавляє позивача ОСОБА_2 можливості оформити свої спадкові права. Реєстрація права власності на вищевказаний житловий будинок до 01.01.2013 року не проводилася.

Відповідно до технічного паспорта вказаний будинок загальною площею 72, 1 кв. метри житловою площею 49, 1 кв. метри вартістю 99342 гривень розташований на земельній ділянці, яка не приватизована. Крім будинку«А-1», на даній ділянці розташовані: погріб з шийкою «Г/пг», прибудова «а», літня кухня «Б-1», убиральня «в», сарай «В-1», ганок „а1", колодязь питний №1, ворота з хвірткою №2, огорожа №3.

Позивачі просять суд визнати за ОСОБА_1 право власності як частку в майні колгоспного двору на 1/2 частину вищевказаного житлового будинку, за ОСОБА_2 право власності в порядку спадкування за заповітом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_5 на 1/2 частину вказаного житлового будинку.

В судове засідання позивачі ОСОБА_8, ОСОБА_2 та представник позивача ОСОБА_8. - ОСОБА_9 не прибули, подали заяви, якими позовні вимоги підтримують, просять справу розглядати у їх відсутність (а. с. 96, 98).

Представник відповідача Ясенівської сільської ради в судове засідання не прибув, до суду вказана сільська рада подала заяву про визнання позовних вимог та слухання справи у відсутність представника сільської ради (а. с. 94).

Третя особа ОСОБА_4 після відкладення першого судового засідання за його клопотанням в судове засідання не прибув, про розгляд справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив.

Суд, розглянувши матеріали справи, письмову заяву відповідача Ясенівської сільської ради про визнання позову та перевіривши письмові докази, вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Відповідно до ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Матеріалами справи встановлено, що відповідно до погосподарських книг Ясенівської сільської ради за 1986-1990, 1991-1995 (а.с. 13-16) та довідок Ясенівської сільської ради (а. с. 17-20) житловий будинок АДРЕСА_2 1969 року побудови, належав до майна колгоспного двору. На час припинення колгоспного двору (станом на 15 квітня 1991 року) в ньому проживали та відповідно до ч. 1 ст. 120 ЦК України (1963 р.) не втратили права на частку в його майні голова двору ОСОБА_5 та позивач ОСОБА_1, які набули право власності на житловий будинок як майно колгоспного двору в рівних частках, кожен на 1/2 частину. Членом даного колгоспного двору був також ОСОБА_4 (третя особа), який відповідно до виписки за 1986-1990 роки вибув з двору в 1986 році на навчання, повернувся в господарство в травні 1990 року; разом з ним в двір прибули його дружина ОСОБА_6 та внук ОСОБА_7. Згідно виписки за 1991-1995 р.р. фактично станом на 15 квітня 1991 року членами двору, крім позивача ОСОБА_1, її чоловіка ОСОБА_5, були ОСОБА_4, його дружина ОСОБА_6, їх діти ОСОБА_7 та ОСОБА_10, які вибули з двору в грудні 1991 року в інше господарство і більше в нього не поверталися, і через сплив трирічного строку давності, передбаченого статтею 71 ЦК України (1963 р.), втратили право на її витребування.

Проте, свідоцтво про право власності Ясенівською сільською радою на вищевказаний будинок на ім'я ОСОБА_5 та позивача ОСОБА_1 не видавалось (а. с. 21), реєстрація права власності на даний житловий будинок згідно відповіді КП КОР Південне БТІ до 01.01.2013 р. не проводилась (а. с. 22) та в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відомості про речові права на вказане нерухоме майно відсутні(а. с. 103, 104). Земельна ділянка, на якій розташований житловий будинок, не приватизована (а.с. 19).

З матеріалів спадкової справи (а. с. 29-35) встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_5помер (а.с. 31), спадщину за заповітом після смерті якого прийняла його дочка - позивач ОСОБА_2 відповідно до ст. ст. 1223 ч. 1, 1269 ч. ч. 1, 2, ст. 1270 ч. 1 ЦК України, подавши до Ставищенської районної державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини у встановлений шестимісячний строк (а. с. 29, 30, 31 зв., 32, 34). Непрацездатна за віком дружина спадкодавця ОСОБА_1 подала до вказаної нотаріальної контори заяву про відмову від прийняття спадщини відповідно до ст. ст. 1241, 1273 ЦК України (а.с. 29 зв., 10).

Відповідно до технічного паспорта (а. с. 23-25) вказаний будинок загальною площею 72,1 кв. метри житловою площею 49,1 кв. метри. На земельній ділянці розташовані: житловий будинок «А-1», ганок „а1" та прибудова «а» (1968 року побудови), погріб з шийкою «Г/пг» (1972 року побудови), літня кухня «Б-1» та убиральня «в» (1973 року побудови), сарай «В-1» (1972 року побудови), колодязь питний №1, ворота з хвірткою №2, огорожа №3 (1970 року побудови).

Ринкова вартість вказаного житлового будинку згідно звіту про незалежну оцінку майна становить 64280 гривень (а. с. 36-65).

Відповідно до ч. 1 ст. 120 ЦК України (1963 р.) майно колгоспного двору належало його членам на праві сумісної власності.

Згідно п.6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 року № 20 "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності" право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, які до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. На витребування частки з майна колишнього колгоспного двору, що збереглося на 15 квітня 1991 року, поширюється загальний трирічний строк позовної давності. Розгляд позову про право на майно колишнього колгоспного двору не залежить від вирішення питань землекористування.

Статтею 182 ЦК України передбачено, що право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації, а порядок проведення державної реєстрації прав на нерухомість і підстави відмови в ній установлюються законом.

Відповідно до ст. 2 Закону «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обмежень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обмежень" що супроводжується внесенням даних до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обмежень.

Право власності на збудоване до набрання чинності Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» нерухоме майно набувається в порядку, який існував на час його спорудження, а не виникає у зв'язку із здійсненням державної реєстрації права власності на нього в порядку, передбаченому цим законом, яка є лише офіційним визнанням державою такого права, а не підставою його виникнення, (постанова Верховного Суду України від 13 червня 2012 р. № 6-54 цс 12).

З урахуванням положень ч. 1 ст. 15, ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. За змістом наведених норм права потреба в такому способі захисту виникає тоді, коли наявність суб'єктивного права власника не підтверджена відповідними доказами (документами), підлягає сумніву, не визнається іншими особами або ними оспорюється.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що ОСОБА_5, за життя, та позивач ОСОБА_1 набули право власності на вказаний житловий будинок, як члени колгоспного двору, кожен на ? його частину, а після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_5 позивач ОСОБА_2 набула право на спадщину за заповітом на ? частину даного житлового будинку, і оскільки відповідачем позов визнається, - він підлягає задоволенню.

Оскільки Ясенівська сільська рада до пред'явлення позову про визнання права власності в порядку спадкування за законом і в судовому засіданні не оспорювала цього права, відповідно до змісту ст. 88 ЦПК України на неї не може бути покладений обов'язок по відшкодуванню судових витрат.

Керуючись ст. 120, 123 ЦК УРСР (1963 р.), ст. ст. 15 ч. 1, 182, 392, 1218, 1223 ч. 1, 1241, 1269, 1270, 1273ЦК України, ст. ст. 1, 2 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень", ст.ст. 10, 11, 60, 88, 174, 213-215 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1, ОСОБА_2 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на ? (одну другу) частину житлового будинку АДРЕСА_3 як частку в майні колгоспного двору, загальною площею загальною площею 72,1 кв. метри житловою площею 49,1 кв. метри вартістю 32140 (тридцять дві тисячі сто сорок) гривень.

Визнати за ОСОБА_2 право власності в порядку спадкування за заповітом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_5 на ? (одну другу) частину житлового будинку АДРЕСА_4 загальною площею 72,1 кв. метри житловою площею 49,1 кв. метри вартістю 32140 (тридцять дві тисячі сто сорок) гривень.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано у строк, встановлений ст. 294 ЦПК України. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Київської області через Ставищенський районний суд Київської області протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення рішення, протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя Н. М. Марущак