Справа № 645/1787/17
Провадження № 2/645/1401/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 вересня 2017 року м. Харків

Фрунзенський районний суд міста Харкова у складі :

головуючого - судді: Шарка О.П..

за участю секретаря судового засідання Христенко А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа - Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради, про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів,

В с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2, третя особа - Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради, в якому просить суд позбавити відповідача батьківських прав по відношенню до доньки - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та стягнення аліментів на її утримання у розмірі ? частини з усіх видів заробітку..

В обґрунтування позову позивач зазначала, що з 1999 року вона знаходилась у фактично шлюбних відносинах з відповідачем, ІНФОРМАЦІЯ_1 року у них народилася донька - ОСОБА_3, що підтверджено свідоцтвом про встановлення батьківства, в період перебування у фактичних шлюбних відносинах відповідач допомоги по догляду та вихованню дитини не надавав, майже ніде не працював, матеріально сім'ю не забезпечував, жодної уваги до доньки не проявляв. В квітні 2002 року відповідач був засуджений до восьми років позбавлення волі та відбував покарання в Диканівській виправній колонії №12 м.Харкова, після відбування покарання, відповідач не виявив бажання спілкуватися з позивачем та донькою, жодного разу доньку не бачив, не телефонував, не цікавився її розвитком. На теперішній час донька ОСОБА_3 навчається в загальноосвітній школі І-ІІІ ступенів №2 Харківської міської ради, перебуває на обліку в КЗОЗ «Харківська міська дитяча поліклініка №15», до всіх установ, пов'язаних з вихованням, розвитком, лікування доньки, супроводжує дитину позивач, та її теперішній чоловік - ОСОБА_4 Відповідач останній раз бачив доньку в березні 2002 року, не виконував обов'язку батька утримувати дитину, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, не піклується про забезпечення необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини.

Позивач та її представник у судове засідання не з'явилися, надали суду заяву з проханням розглянути справу у їх відсутність, позовні вимоги підтримали у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечували.

Відповідач у судове засідання не з'явився, надав суду заяву з проханням розглянути справу у його відсутність, проти задоволення позову не заперечував.

Представник третьої особи у судове засідання не з'явилася, надала суду заяву з проханням розглянути справу у їх відсутність, рішення ухвалити з урахуванням інтересів дитини.

Враховуючи, що розгляд справи відбувається у відсутність сторін, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, свідків, дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Даний принцип полягає у змагальній формі ініціативи та активності осіб, які беруть участь у справі.

Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин даної справи. Стороні зобов'язані визначити коло фактів, на які вони можуть посилатися як на підставу своїх вимог і заперечень, і довести обставини, якими вони обґрунтовують ці вимоги й заперечення, як того вимагають положення ст. 60 ЦПК України, за якими доказуванню підлягають обставиш які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, яг беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. ст. 11, 27, 60 ЦПК України, суд розглядає справу в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, особа яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд, зобов`язана надати усі наявні у неї докази та довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких виникає спір.

У ході судового розгляду встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували у фактично шлюбних відносинах, від яких ІНФОРМАЦІЯ_1 року у них народилася донька - ОСОБА_3 (свідоцтво про народження серія НОМЕР_1 від 04.12.2000 року).

Відповідач ОСОБА_2 є батьком ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про встановлення батьківства НОМЕР_2 від 04 грудня 2000 року.

У ході судового розгляду справи встановлено, що відповідач з 2002 року з донькою не спілкується, не підтримує з нею жодного зв'язку, не приймає участі у її вихованні та утриманні, не цікавиться станом здоров'я, розвитком, успіхами у навчанні. Зазначені обставини підтверджуються наступними дослідженими судом письмовими доказами.

Як вбачається з довідки з місця проживання КП «Жилкомсервіс» від 18.04.2017 року, неповнолітня ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрована разом з матір'ю ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1.

Згідно повідомлення Харківської дирекції поштамт-центр поштового зв'язку №1 від 04.04.2017 року №09-07-488, за період з 1 березня 2016 року по 31 березня 2017 року на ім'я ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1. від ОСОБА_2 поштових відправлень в надходженні та виплаті не значиться.

Відповідно повідомлення Харківської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів №2 Харківської міської ради Харківської області від 05.04.2017 року, ОСОБА_3 відвідує навчальний заклад з 31.08.2007 року по теперішній час, ОСОБА_1 - мати ОСОБА_3 систематично відвідує навчальний заклад, спілкується з вчителями, відвідує батьківські збори, ОСОБА_2 у школі не з'являється, з учителями не спілкується, що підтверджується також інформацією класного керівника.

КЗОЗ міська поліклініка №15 Фрунзенського району м.Харкова надала повідомлення (№313 від 14.04.2017 року, №802 від 24.11.2009 року) про те, що ОСОБА_3, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1, перебуває під наглядом в медичному закладі з 2006 року, на прийом до лікарів дитину приводила лише мати, яка і займається лікування дитини, батько дитини до лікаря не звертався, станом здоров'я дитини не цікавився.

Як вбачається з копії заяви, нотаріально посвідченої 24.03.2011 року, Приватним нотаріусом ХМНО Ключніковою В.О., ОСОБА_2 надав згоду на всиновлення його малолітньої дочки ОСОБА_3.

Згідно ст. 150 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, повинні забезпечити здобуття дитиною повною загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

В абз.2 п.16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» зазначено, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

Таким чином, враховуючи викладені вище обставини, суд прийшов до висновку, що відповідач систематично, протягом тривалого часу не виконує батьківські обов'язки, передбачені ст.ст. 150, 153, 180 Сімейного Кодексу України, по відношенню до своєї неповнолітньої доньки.

Існування обставин, які перешкоджають участі відповідача у матеріальному утриманні та вихованні дитини, судом не встановлено.

Відповідно до ст. 164 Сімейного Кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради надало висновок № 490 від 29.08.2017 року, яким вважає за доцільне позбавити відповідача батьківських прав у відношенні неповнолітньої доньки -ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, оскільки батько систематично протягом тривалого часу без поважних причин не виконує батьківські обов'язки, позбавлення його батьківських прав відповідає інтересам дитини.

За таких обставин, суд дійшов висновку про доцільність позбавлення відповідача ОСОБА_2 батьківських прав стосовно неповнолітньої доньки - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1..

Одночасно з позбавленням батьківських прав, суд вважає за необхідне вирішити питання про стягнення аліментів на утримання дитини.

Згідно ст.180, 181 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, кошти на утримання дітей стягуються в судовому порядку у частці від доходу батьків чи у твердій грошовій сумі.

Згідно ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує:

1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини;

2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів;

3)наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;

4) інші обставини, що мають істотне значення.

У Постанові Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" зазначено, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до роз'яснень, які містяться у п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно з п.1 ст.3 Конвенції «Про права дитини», схваленої резолюцією 44-ї сесії Генеральної Асамблеї ООН 44/25 від 20.11.1989 р., ратифікованою Постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 р. № 789 - ХІІ, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини.

Стаття 27 Конвенції «Про права дитини», дає кожній дитині право на рівень життя, необхідній для її фізичного, розумового, духовного, морального та соціально розвитку. Батьки або інші особи які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно зі ст.183 Сімейного Кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом.

При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище сторін, стан здоров'я дитини, наявність на утриманні у платника аліментів інших неповнолітніх дітей та інших непрацездатних членів сім'ї.

Відповідачем не надано доказів, які свідчать про наявність у нього захворювань та потреби в лікуванні, наявність на утриманні у нього інших неповнолітніх дітей чи інших непрацездатних членів сім'ї.

Доказів, які свідчать про наявність підстав для звільнення від обов'язку утримувати дитину ( доход дитини набагато перевищує дохід кожного з батьків і забезпечує повністю її потреби ), відповідачем не надано.

При таких обставинах суд вважає необхідним встановити розмір аліментів на утримання неповнолітньої - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі ? частки від заробітку відповідача, які підлягають стягненню на користь позивача.

Згідно зі ст.367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у межах суми виплати за один місяць.

Враховуючи вищезазначене та керуючись Постановою Пленуму Верховного Суду України №3 від 30.03.2007 року „Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав", Законом України „Про охорону дитинства ", ст.ст. 150, 155, 164, 180, 244, 246 Сімейного кодексу України, ст. ст.10, 11, 88, 212-215, 217 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа - Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради, про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів - задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, батьківських прав стосовно неповнолітньої доньки - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3,аліменти на утримання неповнолітньої дитини - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі ? доходу, відповідача щомісячно, але не менше 50 відсотків від встановленого законом прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 24.04.2017 і до досягнення дитиною повноліття.

Рішення в частині стягнення з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, аліментів в межах суми виплати 1/4 доходу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, сплачений судовий збір у розмірі 640 грн. (шістсот сорок гривень)

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано до апеляційного суду Харківської області через Фрунзенський районний суд м. Харкова протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами , які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Надруковано в нарадчій кімнаті.

Головуючий-суддя: