АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 541/1670/16-ц Номер провадження 22-ц/786/436/17Головуючий у 1-й інстанції Андрущенко-Луценко С. В. Доповідач ап. інст. ОСОБА_1
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2017 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області в складі:

Головуючого судді: Дорош А.І.

Суддів: Одринської Т.В., Триголова В.М.

при секретарі: Ачкасовій О.Н.

з участю

представника позивача ОСОБА_2

представників відповідачів ОСОБА_3, ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві апеляційну скаргу та доповненнями до апеляційної скарги представника ОСОБА_5 ОСОБА_2

на рішення Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 20 грудня 2016 року

у цивільній справі за позовом ОСОБА_5 до Публічного акціонерного товариства «Перший Український ОСОБА_6 банк», Приватно-орендного сільськогосподарського підприємства «Батьківщина» про визнання факту позасудового врегулювання таким, що відбувся, визнання зобов'язання за кредитним договором виконаним та визнання поруки припиненою,-

В С Т А Н О В И Л А :

У липні 2016 року ОСОБА_5 звернулася в суд з позовом до Публічного акціонерного товариства «Перший Український ОСОБА_6 банк», Приватно-орендного сільськогосподарського підприємства «Батьківщина» про визнання факту позасудового врегулювання таким, що відбувся, визнання зобов'язання за кредитним договором виконаним та визнання поруки припиненою. Свої вимоги мотивує тим, що 18 квітня 2013 року між ПАТ «Перший Український ОСОБА_6» та відповідачем ПОСП «Батьківщина» було укладено кредитний договір №DNI-22-482/13, згідно якого банк надав кредит в сумі 5 500 000,00 доларів США у вигляді поновлювальної кредитної лінії з щоденним лімітом кредитування визначеним в графіку. В забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором 11 грудня 2013 року між ПАТ «Перший Український ОСОБА_6» та ОСОБА_5 укладено договір поруки №DNI-22-942/13, відповідно до якого останній відповідає за виконання позичальником своїх зобовязань за кредитним договором. Крім того, з метою забезпечення виконання зобовязань ПОСП «Батьківщина» за вище вказаним кредитним договором укладено 05 листопада 2013 року договір застави майнових прав за депозитним договором між ТОВ «Амарант» та ПАТ «ПУМБ» №DNI-22-811/13. За умовами вказаного договору ТОВ «Амарант» передає в заставу ПАТ «ПУМБ» майнові права на грошові кошти, що розміщені на вкладному рахунку №26104608 та належать ТОВ «Амарант» за договором про банківський вклад. Позичальником порушено умови кредитного договору, в звязку з чим утворилася заборгованість. Ним було зясовано, що ПАТ «ПУМБ» з метою погашення заборгованості за кредитним договором здійснив звернення стягнення на предмет застави в позасудовому порядку, отримавши на погашення заборгованості за кредитним договором від ТОВ «Луксор-УТР» (попередня назва ТОВ «Амарант») суму 482 547,27 доларів США. Згідно з ч.4 ст. 29 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», у разі набуття обтяжувачем права власності на предмет забезпечувального обтяження відповідне зобовязання, забезпечене обтяженням, вважається повністю виконаним і обтяжувач не вправі предявляти боржнику інші вимоги у звязку з виконанням цього зобовязання. Зважаючи на викладене просив суд встановити факт позасудового врегулювання за кредитним договором від 18.04.2013 року № DNI-22-482/13, що укладений між ПОСП «Батьківщина» та ПАТ «ПУМБ» таким, що відбувся після звернення стягнення на майно за договором застави майнових прав від 05.11.2013 року № DNI-22-811/13 -05.11.2014 року. Враховуючи ту обставину, що позасудове врегулювання відбулося, тому наявні всі підстави для припинення дії кредитного договору від 18.04.2013 року № DNI-22-482/13 та визнання недійсними будь-яких вимог ПАТ «ПУМБ» щодо виконання зобовязань за кредитним договором. Зважаючи на викладене, просив суд визнати зобовязання за кредитним договором № DNI-22-482/13 від 18.04.2013 року, укладеним між ПОСП «Батьківщина» та ПАТ «Першим Українським міжнародним банком», виконаними 05.11.2014 року. Оскільки зобовязання за кредитним договором виконані 05.11.2014 року, то просив суд визнати припиненою поруку ОСОБА_5 за договором поруки № DNI-22-942/13 від 11 грудня 2013 року, що укладений між ОСОБА_5 та ПАТ «ПУМБ».

Рішенням Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 20 грудня 2016 року у задоволенні позову ОСОБА_5 до Публічного акціонерного товариства «Перший Український ОСОБА_6 банк», Приватно-орендного сільськогосподарського підприємства «Батьківщина» про визнання факту позасудового врегулювання таким, що відбувся, визнання зобов'язання за кредитним договором виконаним та визнання поруки припиненою відмовлено.

Не погодившись з судовим рішенням, його в апеляційному порядку, оскаржилапредставник ОСОБА_5 ОСОБА_2, яка, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги ОСОБА_5 в повному обсязі.

Апеляційна скарга та доповнення до неї не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч.1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Згідно ч.1 п.1 ст. 307 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишення рішення без змін.

Згідно ч.1 ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, що 18 квітня 2013 року між ПАТ «Перший Український ОСОБА_6» та ПОСП «Батьківщина» укладено кредитний договір №DNI-22-482/13, згідно якого банк надав відповідачеві кредит в сумі 5 500 000,00 доларів США у вигляді поновлювальної кредитної лінії з щоденним лімітом кредитування визначеним в графіку (а.с.8-18).

11 грудня 2013 року між ПАТ «Перший Український ОСОБА_6» та ОСОБА_5 укладено договір поруки №DNI-22-942/13, в подальшому до договору поруки укладалася додаткова угода. За цим договором поручитель поручається перед кредитором за виконання боржником зобовязань, вказаних в ст. 2 договору. За п.2.1.1.5. договору поруки у випадках, передбачених кредитним договором, повернути кредит та здійснити плату за кредит достроково або в інші строки, передбачені кредитним договором… За ст. 3 договору поруки у разі порушення зобовязання боржником кредитор направляє поручителю письмову вимогу виконати зобовязання. Поручитель зобовязаний виконати предявлену вимогу в повному обсязі в строк не пізніше 30 банківських днів, з моменту виникнення прострочених зобовязань (п 3.2 договору). Порука за цим договором припиняється, якщо протягом трьох років з дня настання строку повернення кредиту в повному обсязі, встановленого п. 2.1.1. цього договору, кредитор не предявить до поручителя вимоги або позову, а також в інших випадках, передбачених чинним законодавством України (п.6.1 договору) (а.с.19-21).

05 листопада 2013 року між Публічним акціонерним товариством «Перший Український міжнародний ОСОБА_6» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Амарант» укладено договір №DNI-22-811/13 застави майнових прав за депозитним договором та в подальшому додаткові угоди до даного договору від 11 грудня 2013 року, від 07 травня 2014 року, від 29 травня 2014 року. Цією заставою було забезпечено виконання зобовязань ПОСП «Батьківщина» перед заставодержателем, що випливає з укладеного між ними кредитного договору №DNI-22-482/13 від 18 квітня 2013 року. Предметом застави відповідно до ст. 2 цього договору є майнові права на грошові кошти, що розміщені на вкладному рахунку №26104608 в ПАТ «ПУМБ» в м. Донецьк, які належать заставодавцю за договором про банківський вклад (з можливістю поповнення) №208833409 від 29 жовтня 2013 року, а саме: право заставодавця вимагати від заставодержателя повернути депозит в розмірі 1 256 290,00 доларів США по закінченню строку його зберігання (а.с.22-29).

Також для забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором DNI-22-482/13 від 18.04.2013 року між ПАТ «ПУМБ» та ТОВ «АМАРАНТ», яке в наступному змінило назву на ТОВ «ЛУКСОР-УТР», укладено договір поруки DNI-22-488/13 від 18.04.2013 року, із змінами і доповненнями до нього, згідно з яким останній поручився за виконання ПОСП «Батьківщина» зобовязань за кредитним договором (а.с. 66-69).

Позичальником ПОСП «Батьківщина» порушено умови кредитного договору, у звязку з чим ПАТ «ПУМБ» представнику поручителя ТОВ «АМАРАНТ», яке в наступному змінило назву на ТОВ «ЛУКСОР-УТР», ОСОБА_7 30.10.2014 року була вручена вимога вих. №КНО-42.1/12 від 29.10.2014 року щодо виконання зобовязань саме за договором поруки, згідно із якою ПАТ «ПУМБ» вимагав від поручителя погасити заборгованість ПОСП «Батьківщина» перед банком за кредитним договором не пізніше 3-х банківських днів з моменту отримання даної вимоги, згідно із п.3.2 договору поруки (а.с. 70).

Відповідно до п.5.16 договору про відкриття та ведення поточного рахунку в іноземній валюті №208828384, укладеного 06.09.2013 року між ПАТ «ПУМБ» та поручителем ТОВ «АМАРАНТ», яке в наступному змінило назву на ТОВ «ЛУКСОР-УТР», сторони дійшли згоди у разі настання строків виконання будь-яких зобовязань по цьому договору та/або іншим договорам, укладеним між сторонами, банк набуває право, а поручитель безвідкладно доручає банку самостійно списувати грошові кошти з рахунку поручителя, в тому числі з будь-яких рахунків які відкриті (в тому числі будуть відкриті) поручителем в ПАТ «ПУМБ» у розмірі, необхідному для виконання зобовязань поручителя по цьому договору та/або іншим договорам, укладеним між сторонами (а.с.71-76 ).

Оскільки строк виконання поручителем - ТОВ «АМАРАНТ», яке в наступному змінило назву на ТОВ «ЛУКСОР-УТР», вимоги банку сплинув 04.11.2014 року, то у ПАТ «ПУМБ» виникло право списання грошових коштів з будь-яких рахунків поручителя відкритих в банку відповідно до договору поруки DNI-22-488/13 від 18.04.2013 року, із змінами і доповненнями до нього, яким банк скористався 05.11.2014 року, списавши з поточного рахунку поручителя 260092801 суму заборгованості у розмірі 441 366 доларів США (а.с. 105-108).

Відмовляючи у задоволенні позову, місцевий суд виходив з того, що грошові кошти ПАТ «ПУМБ» списано з рахунку ТОВ «АМАРАНТ», яке в наступному змінило назву на ТОВ «ЛУКСОР-УТР», саме за договором поруки DNI-22-488/13 від 18.04.2013 року, із змінами і доповненнями до нього, а не за договором № DNI-22-811/13 застави майнових прав за депозитним договором від 05 листопада 2013 року. Твердження позивача про те, що відбулося позасудове звернення на предмет забезпечувального обтяження, передбачене ст. 26 Закону України № Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» з наслідками, встановленими ст. 29 цього закону, спростовуються вище наведеними обґрунтуваннями, які вказують на те, що звернення стягнення відбулося саме за договором поруки, оскільки, згідно ст. 29 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» якщо обтяжувач має намір набути право власності на предмет забезпечувального обтяження, він зобовязаний повідомити про це боржника, заставодавця та інших обтяжувачів відповідного рухомого майна, в порядку встановленому ст. 27 цього закону. Згідно ст. 27 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» обтяжувач, який має намір звернути стягнення на предмет забезпечувального обтяження в позасудовому порядку, зобовязаний надіслати боржнику, заставодавцю та іншим обтяжувачам, на користь яких встановлено зареєстроване обтяження, письмове повідомлення про порушення забезпеченого обтяженням зобовязання. Повідомлення надсилається одночасно з реєстрацією в Державному реєстрі відомостей про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження. Позивачем чи його представником не надано суду жодних доказів про направлення на адресу боржника та заставодавця письмових повідомлень про порушення забезпеченого обтяженням зобовязання, отримання ними таких повідомлень та реєстрацію обтяжувачем відомостей про звернення стягнення на предмет застави в Державному реєстрі, банком, як заставодержателем, не вносилися в Державний реєстр відомості про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження, про що свідчить витяг з Державного реєстру обтяжень рухомого майна, що свідчить про відсутність у банку наміру звернення стягнення на заставу в позасудовому порядку (а.с.57-65).Порядок реалізації права грошової вимоги, що є предметом забезпечувального обтяження регулюється ст. 32 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень». Відповідно до вказаної статті, звернення стягнення на право грошової вимоги здійснюється шляхом відступлення обтяжувачу відповідного права. При цьому обтяжувач зобовязаний повідомити в порядку, встановленому статтею 27 цього Закону, боржника та інших обтяжувачів відповідного права грошової вимоги про свій намір набути на свою користь таке право. Дана позиція суду підтверджується матеріалами справи. Крім того, нормою ст. 32 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» не передбачене повне виконання зобовязання забезпеченого обтяженням та неможливість предявлення боржнику інших вимог у разі її застосування обтяжувачем, що є позовними вимогами за даним позовом. Зважаючи на вище викладене, місцевий суд прийшов до висновку, що позивачем не доведено факту позасудового врегулювання за кредитним договором від 18.04.2013 року №DNI-22-482/13, що укладений між ПОСП «Батьківщина» та ПАТ «Перший український міжнародний банк», оскільки не відбулося звернення стягнення на майно за договором застави майнових прав від 05.11.2013 року №DNI-22-811/13, кошти банком були отримані за договором поруки DNI-22-488/13 від 18.04.2013 року.

Як встановила колегія суддів, такий висновок місцевого суду є правильним, оскільки суд дійшов його після повного, всебічного та об"єктивного з"ясування фактичних обставин справи, прав та обов"язків сторін в даних правовідносинах, з правильним застосуванням норм матеріального права.

Колегія суддів звертає увагу, що кредитний договір між банком та ПОСП «Батьківщина», договір поруки між банком та ТОВ «Амарант», договір про банківський вклад між банком та ТОВ «Амарант», договір застави майнових прав за депозитним договором між банком та ТОВ «Амарант», як і договір поруки між банком та ОСОБА_5, є самостійними договорами, фізична особа ОСОБА_5 не є стороною вищевказаних договорів, крім останнього договору поруки, а тому не вбачається порушення його прав у правовідносинах між вказаними юридичними особами. Згідно п. 6.1. договору поруки між банком та ОСОБА_5 від 11.12.2013 р. порука за цим договором припиняється, якщо протягом трьох років з дня настання строку повернення кредиту в повному обсязі, встановленого п.2.1.1. цього договору, кредитор не пред»явить до поручителя вимоги або позову, а також в інших випадках, передбачених чинним законодавством України.

Позивач ОСОБА_5 пред»явив вимоги про визнання факту позасудового врегулювання таким, що відбувся, визнання зобов'язання за кредитним договором виконаним, хоча не є стороною вказаних спірних правовідносин, отже, безпосередньо його права та законні інтереси не зачіпаються.

Доводи апеляційної скарги про безпідставність зарахування коштів у сумі 441 366 доларів на поточний рахунок ТОВ «Амарант» № 260092801, перевівши їх з депозитного рахунку № 26009280 ТОВ «Амарант», та проведення списання цих коштів в рахунок погашення заборгованості ПОСП «Батьківщина» за кредитним договором, спростовується п.1.1. додаткової угоди № 7 від 29.05.2014 року до договору про банківський вклад (а.с. 159).

Також не заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги щодо фактичного припинення дії договору застави майнових прав на грошові кошти, оскільки вони не грунтуються на вимогах чинного закодавства.

Доводи доповнення до апеляційної скарги про те, що висновок місцевого суду про те, що грошові кошти було списано з рахунку ТОВ «Амарант» саме за договором поруки, не відповідає фактичним обставинам справи, не заслуговують на увагу, оскільки спростовуються доказами по справі. Згідно виписки/особового рахунку ТОВ «Амарант» № 260092801 (поточний рахунок) за період 01.01.2014 р. по 21.01.2015 р. грошові кошти у розмірі 441 366,00 доларів США 05.11.2014 р. зараховані для погашення заборгованості за кредитним договором від 18.04.2013 р., позичальник ПОСП «Батьківщина» згідно договору № 208828384 від 06.09.2013 р. (відкриття і ведення поточного рахунку в іноземній валюті) (а.с. 107). Позивачем не спростовані вказані обставини.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому апеляційну скаргу слід відхилити, а рішення суду - залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307 ч.1 п.1, 308 ч.1, 313-315, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу та доповнення до неї представника ОСОБА_5 ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 20 грудня 2016 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

С У Д Д І :