АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
провадження №22-ц/796/1690/2017 Головуючий у суді першої інстанції: Комаревцева Л.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 січня 2017 року Колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м.Києва в складі:

Головуючого - судді Поліщук Н.В.

суддів Білич І.М.., Болотова Є.В.

за участю секретаря Горбачової І.В.

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Києві в залі суду справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк», поданою представником за довіреністю Сокуренко Наталією Вікторівною, на рішення Дарницького районного суду м.Києва від 14 листопада 2016 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

УСТАНОВИЛА:

13 січня 2016 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулось до суду з позовом про стягнення з ОСОБА_5 97174,49 грн. заборгованості за кредитним договором.

Вимоги обгрунтовує тим, що 29 липня 2008 року між сторонами укладено Кредитний договір №241494-CRED, відповідно до умов якого позичальнику надані кредитні кошти у сумі 28000 грн., які вона зобов»язалась повернути частинами, щомісячними платежами, остаточно виконати свої зобов»язання 16 січня 2009 року, та сплатити 30% річних за користування коштами.

У зв»язку із невиконанням зобов»язань, банк звернувся до суду з позовом до позичальника та поручителя, та 15 жовтня 2009 року Коростенським міськрайонним судом Житомирської області ухвалено рішення, яким вимоги банку задоволено, вирішено стягнути 22604,96 грн. заборгованості кредиту та 2153,93 грн. заборгованості по відсоткам.

Позивач вказує, що рішення суду не виконано та станом на 14 грудня 2015 року заборгованість позичальника становить суму 117067,94 грн., що включає 22672,94 грн. - заборгованість за кредитом та 94395 грн. - заборгованість за процентами за користування кредитом. З урахуванням викладеного, банк просить стягнути різницю, за вирахуванням коштів, що стягнуті рішенням суду, а саме - 92309,04 грн.

Окрім того, банк також просить стягнути 250 грн. штрафу (фіксована частина) та 4615,45 грн. штрафу (процентна складова).

Рішенням Дарницького районного суду м.Києва від 14 листопада 2016 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись з ухваленим рішенням, ПАТ КБ «ПриватБанк» подано апеляційну скаргу, у якій просить рішення скасувати та ухвалити нове про задоволення позовних вимог.

В апеляційній скарзі посилається на помилковість висновків суду про пропуск строків позовної давності щодо всього періоду заборгованості, зазначаючи, що договором позовна давність встановлена тривалістю у 5 років.

В судовому засіданні представник відповідача проти доводів апеляційної скарги заперечував, посилаючись на законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції.

Представник позивача в судове засідання не з»явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, про поважність причин неявки суд не повідомив.

Відповідно до ст.305 ЦПК України колегія суддів ухвалила розглянути справу за відсутності осіб, що не з»явились.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника відповідача, розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого по справі рішення, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, виходячи з наступного.

Частиною 1 ст.303 ЦПК України передбачено, що під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом першої інстанції установлено, що 29 липня 2008 року між сторонами укладено Кредитний договір №241494-CRED, відповідно до умов якого позичальнику надані кредитні кошти у сумі 28000 грн., які вона зобов»язалась повернути частинами, щомісячними платежами, та остаточно виконати свої зобов»язання 16 січня 2009 року, а також сплатити 30% річних за користування коштами.

У зв»язку із невиконанням зобов»язань, банк звернувся до суду з позовом до позичальника та поручителя, за наслідками розгляду якого 15 жовтня 2009 року Коростенським міськрайонним судом Житомирської області ухвалено рішення про задоволення вимог банку та стягнення 22604,96 грн. заборгованості кредиту та 2153,93 грн. заборгованості по відсоткам. Проте рішення суду не виконано.

Відмовляючи у задоволенні позову про стягнення заборгованості за відсотками по користуванню кредитними коштами та штрафу, суд першої інстанції виходив з того, що кредитором пропущено строк позовної давності за заявленими вимогами.

З такими висновками колегія суддів погоджується.

Згідно з частиною 1 статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Частиною 2 статті 6 ЦК України передбачено, що сторони мають право врегулювати у договорі, який передбачений актами цивільного законодавства, свої відносини, які не врегульовані цими актами.

Відповідно до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (стаття 627 ЦК України).

Згідно зі статтею 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Позовна давність- це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Відповідно до ч.1 ст.259 ЦК України позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін.

Пунктом 5.7 кредитного договору визначено, що строк позовної давності за вимогами по кредиту, процентам та штрафів становить 5 років.

Відповідно до ст.ст.598-609 ЦК України встановлені підстави припинення зобов»язання. Так, зобов»язання припиняється виконанням, проведеним належним чином; переданням відступного; зарахуванням; за домовленістю сторін; прощенням боргу; поєднанням боржника і кредитора в одній особі; неможливістю його виконання; смертю фізичної особи; ліквідацією юридичної особи.

Рішенням Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 15 жовтня 2009 року ухвалено про стягнення з позичальника та поручителя заборгованості за кредитним договором станом на 08 квітня 2009 року.

Оскільки рішення суду не припинило договірних зобов»язань сторін, то відповідно до умов договору банк вправі вимагати від позичальника сплати процентів за користування коштами, що неповернуті.

Окрім того, виходячи із системного аналізу ст.ст. 525, 526, 599, 611 ЦК України, змісту кредитного договору слід дійти висновку про те, що наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносини сторін кредитного договору, не звільняє боржника та поручителя від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання й не позбавляє права на отримання штрафних санкцій, передбачених умовами договору та ЦК України. Про зазначене викладено у правовій позиції Верховного Суду України у справі №6-1206цс15.

Разом з тим, з вимогою про сплату процентів та штрафних санкцій особа може звернутись у межах строку позовної давності.

Із цим позовом банк звернувся до суду 13 січня 2016 року, відповідно, з урахуванням положень 5.7 кредитного договору, строк позовної давності є таким, що сплинув 15 жовтня 2014 року.

Відтак, доводи апеляційної скарги щодо помилкового застосування наслідків спливу строку позовної давності є безпідставними та відхиляються колегією суддів.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують та на їх правильність не впливають.

Порушень норм процесуального права, які призвели б до неправильного вирішення справи, колегією суддів не установлено.

Відповідно до ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Керуючись ст.ст. 218, 303, 307, 308, 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк», подану представником за довіреністю Сокуренко Наталією Вікторівною, відхилити.

Рішення Дарницького районного суду м.Києва від 14 листопада 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий - суддя Н.В. Поліщук

Судді І.М. Білич

Є.В. Болотов