Ухвала іменем україни 25 січня 2017 рокум. Київ Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі: головуючого Коротуна В.М., суддів: Завгородньої І.М., Писаної Т.О., Мазур Л.М., Попович О.В.,
розглянувши в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3 до публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «ПриватБанк» про визнання відмови банку щодо повернення депозиту недійсним правочином, стягнення суми депозитних вкладів, винесення ухвали про порушення кримінальної справи щодо працівників банку, за касаційною скаргою представника публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «ПриватБанк» - Наконечної Альони Вікторівни на рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 18 травня

2016 року,

в с т а н о в и л а :

У липні 2015 року ОСОБА_3 звернувся до суду з указаним позовом та, з урахуванням його уточнень, просив визнати дії публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «ПриватБанк» (далі - ПАТ «КБ «ПриватБанк») щодо відмови у поверненні йому коштів недійсним правочином, стягнути з ПАТ «КБ «ПриватБанк» на його користь суму коштів в розмірі 19 000 дол. США, що станом на 12 лютого 2016 року становило 495 900 грн, а також відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 94, ч. 1 ст. 98 КПК України винести ухвалу про порушення кримінальної справи за ознаками злочину, передбаченими ст. 191 КК України.

В обґрунтування позовних вимог зазначав, що в червні 2013 року між ним та ПАТ «КБ «ПриватБанк» було укладено два договори депозитного вкладу, за умовами яких йому відкрито рахунки в регіональній філії ПАТ «КБ «ПриватБанк» - АРК філії Кримського РУ ПАТ «КБ «ПриватБанк». На вказані рахунки він вніс грошові кошти у загальному розмірі 19 000 дол. США на термін від шести місяців до одного року, із зобов'язанням банку нараховувати відсотки на суму кожного вкладу.

Вказував, що після закінчення строку дії зазначених договорів звернувся до банку з заявою про повернення вказаної суми вкладів, однак отримав відмову.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від

04 березня 2016 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 18 травня 2016 року рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від

04 березня 2016 року в частині відмови у стягненні депозитних вкладів скасовано, ухвалено в цій частині нове рішення, яким позов ОСОБА_3 до ПАТ «КБ «ПриватБанк» про стягнення суми депозитних вкладів задоволено.

Стягнуто з ПАТ «КБ «ПриватБанк» на користь ОСОБА_3 грошову суму у розмірі 15 871, 86 дол. США, що по курсу ПАТ «КБ «ПриватБанк» становило 420 604 грн 29 коп. за картковим рахунком НОМЕР_1, та суму у розмірі 41 327 грн 05 коп. за картковим рахунком

НОМЕР_2.

У касаційній скарзі представник ПАТ «КБ «ПриватБанк» -

Наконечна А.В., посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить скасувати рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 18 травня 2016 року в частині вирішення позовних вимог про стягнення суми депозитного вкладу, залишити в цій частині в силі рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 04 березня 2016 року.

В іншій частині рішення апеляційного суду не оскаржується, а тому не підлягає перегляду в касаційному порядку.

Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив із того, що позивачем не доведено належними та допустимими доказами факту укладення з відповідачем договорів банківського вкладу, внесення вкладу на відкриті за договорами рахунки, а також дотримання порядку звернення із заявою про повернення грошових вкладів.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції в частині відмови у стягненні депозитних вкладів та ухвалюючи в цій частині нове рішення про задоволення даних вимог, суд апеляційної інстанції виходив із того, що укладення договорів банківського вкладу та наявність заборгованості з виплати коштів за вказаними договорами підтверджуються оригіналами карток та довідки ПАТ «КБ «ПриватБанк» про наявність на карткових рахунках ОСОБА_3 грошових коштів.

Проте повністю погодитися з такими висновками суду апеляційної інстанції не можна з огляду на таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.

Згідно з ч. 1 ст. 1059 ЦК України договір банківського вкладу укладається у письмовій формі. Письмова форма договору банківського вкладу вважається додержаною, якщо внесення грошової суми підтверджено договором банківського вкладу з видачею ощадної книжки або сертифіката чи іншого документа, що відповідає вимогам, встановленим законом, іншими нормативно-правовими актами у сфері банківської діяльності (банківськими правилами) та звичаями ділового обороту.

Частиною 1 ст. 60 ЦПК України встановлено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу.

Звертаючись до суду із даним позовом, ОСОБА_3 зазначав, що в червні 2013 року між ним та ПАТ «КБ «ПриватБанк» було укладено два договори депозитного вкладу, за умовами яких йому відкрито рахунки в регіональній філії ПАТ «КБ «ПриватБанк» - АРК філії Кримського РУ ПАТ «КБ «ПриватБанк», на які внесено грошові кошти у загальному розмірі 19 000 дол. США на термін від шести місяців до одного року, із зобов'язанням банку нараховувати відсотки на суму кожного вкладу.

На підтвердження факту укладення зазначених договорів позивачем було надано копію банківських карток та виписку із балансу на одній із карток. Крім того, в матеріалах справи наявна копія довідки ПАТ «КБ «ПриватБанк» від 25 квітня 2016 року про перелік банківських карток, виданих ПАТ «КБ «Приватбанк» ОСОБА_3 та суму розміщених на них грошових коштів.

Пунктом 1.4 Положення про порядок здійснення банками України вкладних (депозитних) операцій з юридичними і фізичними особами, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 03 грудня 2003 року № 516 передбачено, що залучення банком вкладів (депозитів) юридичних і фізичних осіб підтверджується: договором банківського рахунку; договором банківського вкладу (депозиту) з видачею ощадної книжки; договором банківського вкладу (депозиту) з видачею ощадного (депозитного) сертифіката; договором банківського вкладу (депозиту) з видачею іншого документа, що підтверджує внесення грошової суми або банківських металів і відповідає вимогам, установленим законом, іншими нормативно-правовими актами у сфері банківської діяльності (банківськими правилами) та звичаями ділового обороту.

Пунктом 2.9 глави 2 розділу IV Інструкції про ведення касових операцій банками в Україні, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 01 червня 2011 року № 174 передбачено, що банк (філія, відділення) зобов'язаний видати клієнту після завершення приймання готівки квитанцію (другий примірник прибуткового касового ордера) або інший документ, що є підтвердженням про внесення готівки у відповідній платіжній системі. Квитанція або інший документ, що є підтвердженням про внесення готівки у відповідній платіжній системі, має містити найменування банку (філії, відділення), який здійснив касову операцію, дату здійснення касової операції (у разі здійснення касової операції в післяопераційний час - час виконання операції або напис чи штамп «вечірні» чи «післяопераційний час»), а також підпис працівника банку (філії, відділення), який прийняв готівку, відбиток печатки (штампа) або електронний підпис працівника банку (філії, відділення), засвідчений електронним підписом САБ.

Виходячи з положень ст. 1059 ЦК України, п. 1.4 Положення, п. 2.9 глави 2 розділу IV Інструкції письмова форма договору банківського вкладу вважається додержаною, якщо внесення грошової суми підтверджено договором банківського вкладу з видачею ощадної книжки або сертифіката чи іншого документа, що відповідає вимогам, встановленим законом, іншими нормативно-правовими актами у сфері банківської діяльності (банківськими правилами) та звичаями ділового обороту. При цьому квитанція (другий примірник прибуткового касового документа) або інший документ є підтвердженням про внесення готівки у відповідній платіжній системі.

Зазначена правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 06 квітня 2016 року у справі № 6-352цс16, яка відповідно до положень ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для судів.

Суд апеляційної інстанції на зазначене уваги не звернув, не встановив фактичних обставин справи щодо укладення між сторонами договорів банківського вкладу, внесення ОСОБА_3 грошових коштів за ними та дійшов помилкового висновку, що належними доказами укладення договорів банківського вкладу є оригінали банківських карток та довідка банку про наявність на карткових рахунках ОСОБА_3 грошових коштів.

З огляду на наведене колегія суддів вважає, що суд апеляційної інстанції ухвалив рішення в оскаржуваній частині з порушенням норм матеріального та процесуального права, неповно встановив фактичні обставини справи, а тому рішення суду апеляційної інстанції в частині вирішення позовних вимог про стягнення суми депозитного вкладу підлягає скасуванню із направленням справи на новий розгляд до суду апеляційної інстанції, з підстав передбачених ст. 338 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 336, 338, 343-345 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу представника публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «ПриватБанк» - НаконечноїАльони Вікторівни задовольнити частково.

Рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 18 травня 2016 року скасувати в частині вирішення позовних вимог про стягнення суми депозитного вкладу, справу в цій частині направити на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий В.М. Коротун

Судді: І.М. Завгородня

Л.М. Мазур

Т.О. Писана

О.В. Попович