Справа № 502/1329/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 вересня 2017 року м. Кілія

Кілійський районний суд Одеської області

у складі:

головуючого - судді Масленикова О.А.

за участю:

секретаря судового засідання - Скрипкіної А.Ю.

представника позивача - Стоянової Н.А.

відповідача - ОСОБА_2

розглянувши у відритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом

Управління соціального захисту населення

Кілійської районної державної адміністрації

до

ОСОБА_2

про

стягнення зайво нарахованої та виплаченої державної допомоги

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Кілійського районного суду Одеської області з позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення зайво нарахованої та виплаченої державної допомоги. Обґрунтовуючи позовні вимоги, представник позивача, в позові вказує, що впродовж три роки позивач призначав та надавав тимчасову державну допомогу дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів - ОСОБА_2, на дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, замість батька, колишнього чоловіка відповідача, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, починаючи з 01.09.2009 р. по 31.08.2012 р. Посилаючись на п.6 «Порядку призначення та виплати тимчасової державної допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливості утримувати дитину або місце проживання їх невідоме» затвердженого постановою КМУ від 22.02.2006р. №189, одним з головних документів для призначення допомоги є довідка державної виконавчої служби, що підтверджує факт несплати аліментів одним з батьків протягом шести місяців, що передують місяцю звернення. Відповідач кожні півроку зверталася в управління соціального захисту і надавала пакет документів з вищеназваною довідкою з державної виконавчої служби, отримувала нараховану соціальну допомогу на підставі рішень про призначення допомоги сім'ям з дітьми та отримувала на особистий рахунок в банку. У квітні 2013 р. відповідач звернувся до управління з заявою та декларацією на отримання житлових субсидій та надав данні про доходи з відділу державної виконавчої служби Кілійського районного управління юстиції. З наданих розрахунків вбачається, що на протязі декількох періодів, а саме, з 01.09.2009 по 28.02.2010рр. та 01.08.2011 по 31.08.2012рр., колишній чоловік відповідача, ОСОБА_5 виконував рішення Кілійського районного суду від 07.05.2009р., по справі № 2-1877 та сплачував 1/4 частку від усіх видів доходу. Незважаючи на факт сплати аліментів колишнім чоловіком, відповідач, звертався до відділу державної виконавчої служби Кілійського районного управління юстиції и надавав довідку про неотримання аліментів на утримання двох дітей за вищезазначений період, яка не відповідала дійсності. За той час, а саме: з 01.09.2009р. по 28.08.2010р., з 01.08.2011р.по 31.08.2012р. відповідач не мав права звертатися з заявою на отримання аліментів від держави. Заборгованість за вищевказаний період становить - 11317,20 грн. Управління виявивши факт надання недостовірних даних відповідачем повідомило її, листом про зайво отримані державні кошти. На що, відповідач перераховував на рахунок Управління двічі, а саме: 03.04.2015р. - 200,00 грн.; 31.08.2016р. - 193 грн., разом складає 393,00 грн. На теперішній час відповідач припинив сплачувати зайво отримані державні кошти. Управління постійно нагадує відповідачу про заборгованість але з боку її реагування не відбувається. На підставі вищевикладеного Управління соціального захисту населення Кілійської районної державної адміністрації просить стягнути з ОСОБА_2 зайве отриману суму тимчасової державної допомоги на дітей, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, у розмірі 10924,20 грн.

Представник позивача, в судовому засіданні позов підтримав та просив суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні підтвердила факт отримання нею аліментів від колишнього чоловіка та пояснила, що отримувала зазначені довідки про неотримання аліментів на утримання двох дітей у відділі державної виконавчої служби, та достовірність їх змісту не зобов'язана була перевіряти, в зв'язку з чим, не вважає себе причетною до того, що на сьогоднішній день склалася заборгованість зазначена позивачем, тому позовні вимоги не визнає.

Заслухавши пояснення представника позивача та відповідача, в процесі з'ясування обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень та дослідження доказів, судом встановлено наступні юридичні факти та відповідні їм правовідносини:

Відповідно до свідоцтва про народження НОМЕР_2, виданого Василівською с/Радою Кілійського району Одеської обл., запис акта про народження № 09 та свідоцтва про народження НОМЕР_3, виданого Василівською с/Радою Кілійського району Одеської області, запис акта про народження № 08 - ОСОБА_5 та ОСОБА_2 є батьками неповнолітніх дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2

Згідно виконавчого листа Кілійського районного суду по справі № 2-1877 виданого 27.05.2009 р., з ОСОБА_5 стягнуто на користь ОСОБА_2 на утримання дітей ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 аліменти у розмірі 1/4 частки від усіх видів доходу, щомісячно.

З довідок про неотримання аліментів № 723 від 22.09.2009 р., № 231 від 11.03.2010 р., № 657 від 31.08.2010 р., № 715 від 06.09.2011 р., № 181 від 01.03.2011 р., № 177 від 02.03.2012 р. вбачається, що ОСОБА_2 не отримувала аліменти з ОСОБА_5 у період з 01.03.2009 р. по 31.08.2009 р., з 01.09.2009 р. по 28.02.2010 р., з 01.03.2010 р. по 31.08.2010 р., з 01.03.2011 р. по 31.08.2011 р., з 01.09.2010 р. по 28.02.2011 р., з 01.09.2011 р. по 29.02.2012 р.

Рішеннями Управління соціального захисту населення Одеської області, ОСОБА_2 03.10.2009 р., 09.03.2011 р., 15.09.2011 р., 15.03.2012 р. було призначено допомогу сім'ї з дітьми.

Згідно розпорядження Кілійського УСЗН від 16.12.2014 р. ОСОБА_2 за період з 01.09.2009 р. по 28.02.2010 р. та з 01.08.2011 р. по 31.08.2012 р. нараховано 11317, 20 грн.

Відповідно розрахунку заборгованості наданого відділом державної виконавчої служби від 29.04.2013 р., загальна сума боргу ОСОБА_5 по сплаті аліментів по виконавчому листу по справі № 2-1877 виданому 07.05.2009 р. Кілійським районним судом Одеської області про стягнення аліментів з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_2 на утримання дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_6 р., щомісячно у розмірі 1/4 частки від всіх видів доходу, починаючи з 03.07.2008 р. станом на 01.04.2013 р. складає 13755 грн.

При ухваленні рішення суд керувався наступними правовими нормами:

Відповідно до п. 2 Порядку призначення та виплати тимчасової допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливості утримувати дитину або місце проживання їх невідоме, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22 лютого 2006 року № 189 /надалі - Порядок/ (в редакції від 13.03.2008 р., яка діяла на час виникнення спірних правовідносин) тимчасова допомога призначається у разі, коли: рішення суду про стягнення аліментів з одного з батьків не виконується у зв'язку з ухиленням від сплати аліментів або відсутністю у боржника коштів та іншого майна, на які за законом може бути звернено стягнення; один з батьків перебуває під арештом, слідством, на примусовому лікуванні, у місцях позбавлення волі, якого визнано в установленому порядку недієздатним, а також перебуває на строковій військовій службі; місце проживання (перебування) одного з батьків не встановлено.

Пунктом 7 Порядку передбачено, що Тимчасова допомога призначається кожні шість місяців починаючи з місяця, в якому подано заяву з усіма необхідними документами. У разі коли до заяви не додані всі необхідні документи, орган соціального захисту населення повідомляє одержувачу про те, які документи повинні бути подані протягом місяця.

Згідно п. 10 Порядку, добровільне виконання рішення суду особою, зобов'язаною сплачувати аліменти, є підставою для припинення виплати тимчасової допомоги. При цьому, про виникнення відповідної обставини одержувач зобов'язаний у десятиденний строк повідомити орган праці і соціального захисту населення.

Пунктом 12 цього ж Порядку визначено, якщо виникла можливість стягнення аліментів з одного з батьків та виявлено, що один з батьків може утримувати дитину або місце проживання (перебування) одного з батьків встановлено, у зв'язку з чим можливе стягнення з нього коштів на утримання дитини, орган праці та соціального захисту населення звертається до суду із заявою про стягнення суми сплаченої тимчасової допомоги. Стягнуті кошти зараховуються до державного бюджету.

Частинами 8, 9, 10 ст. 181 СК України передбачено, що якщо місце проживання чи перебування батьків невідоме, або вони ухиляються від сплати аліментів, або не мають можливості утримувати дитину, дитині призначається тимчасова державна допомога, яка не може бути меншою ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Виплата тимчасової державної допомоги здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України. Порядок призначення та виплати тимчасової державної допомоги визначається Кабінетом Міністрів України. Суми наданої дитині тимчасової державної допомоги підлягають стягненню з платника аліментів до Державного бюджету України у судовому порядку.

Відповідно до ч. 1ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно.

Стаття 1215 ЦК України встановлює випадки, коли набуте особою без достатньої правової підстави майно за рахунок іншої особи не підлягає поверненню.

Так, не підлягають поверненню безпідставно набуті: заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача (ч. 1 ст. 1215 ЦК України).

Отже, закон встановлює два виключення із цього правила: по-перше, якщо виплата вказаних платежів є результатом рахункової помилки з боку особи, яка проводила цю виплату; по-друге, у разі недобросовісності з боку набувача.

Правильність виконаних розрахунків, за якими була проведена виплата, а також добросовісність набувача презюмуються, отже, зазначене у ст. 1215 ЦК України майно підлягає поверненню у разі наявності цих фактів.

Така правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 2 липня 2014 року N 6-91цс14, яка згідно зі ст. 360-7 ЦПК України має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

Отже, закон не обумовлює причини подання неправдивих відомостей, особою, яка їх подала, а необхідним і достатнім відповідно до цих вимог є здійснення виплат на підставі документів, що містять неправдиві відомості.

Судом встановлено, що відповідач свідомо погодилась отримати грошову допомогу за період коли отримувала суми аліментів від свого чоловіка, що визнала в судовому засіданні, що свідчить про недобросовісність набувача.

Відповідно до ч. 10 ст. 181 СК України суми наданої дитині тимчасової державної допомоги підлягають стягненню з платника аліментів до Державного бюджету України у судовому порядку.

Зважаючи на то, що рішенням про призначення допомоги сім'ям з дітьми від 03.10.2009 р. вбачається, що з 01.09.2009 р. по 28.02.2010 р. на двох дітей призначено 841,2 грн., рішенням від 09.03.2011 р. вбачається, що з 01.04.2011 р. по 31.08.2011 р. на двох дітей призначено 598,2 грн., рішенням від 15.09.2011 р. вбачається, що з 01.09.2011 р. по 30.09.2011 р. на двох дітей призначено 598,2 грн. та з 01.12.2011 р. по 29.02.2012 р. на двох дітей призначено 625,2 грн. та зважаючи на те, що відповідачем перераховано на рахунок Управління 03.04.2015 р. - 200 грн. та 31.08.2016 р. - 193 грн., що в цілому складає 393 грн., суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню та сума стягнення підлягає зменшенню на 8654, 40 гривень, які нараховані за той період, коли відповідач не отримувала аліменти від свого колишнього чоловіка та Порядком призначення та виплати тимчасової державної допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливості утримувати дитину або місце проживання їх невідоме, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22.02.2006 р. № 189 в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, відповідальність за достовірність наданої органу соціального захисту населення інформації щодо неодержання аліментів або щодо їх розміру не покладалася на одного з батьків /420,60+420,60+598,20+598,20+625,20-393+2269,80/.

Виходячи з наведеного, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь Управління соціального захисту населення Кілійської районної державної адміністрації необхідно стягнути зайво нараховану та виплачену державну допомогу у сумі 2269,80 гривень.

Також, з урахуванням вимог ч.3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Керуючись ст.ст. 3, 10, 11, 57-60, 88, 209, 212-215 ЦПК України, ст. ст. 1212, 1215 ЦК України, Порядком призначення та виплати тимчасової державної допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливості утримувати дитину або місце проживання їх невідоме, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22.02.2006 р. № 189 /в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин/, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов управління соціального захисту населення Кілійської районної державної адміністрації до ОСОБА_2 про стягнення зайво нарахованої та виплаченої державної допомоги - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, що проживає в АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_1, на користь управління соціального захисту населення Кілійської районної державної адміністрації /м. Кілія, вул. Миру, 94, /, - 2269,8 гривень зайво нарахованої та виплаченої державної допомоги.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, що проживає в АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_1, - 120 гривень судового збору в дохід держави пропорційно до задоволеної частини вимог.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через Кілійський районний суд Одеської області шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення.

Суддя Кілійського районного суду О. А. Маслеников