Єдиний унікальний номер 227/3133/16-ц Номер провадження 22-ц/775/447/2017
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 березня 2017 року м. Бахмут

Апеляційний суд Донецької області в складі:

головуючого судді Канурної О.Д.

суддів: Космачевської Т.В., Санікової О.С.

секретар Чуряєв В.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Бахмуті цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у Гірницькому районі м. Макіївки Донецької області про стягнення призначених одноразової допомоги та щомісячних страхових виплат за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 20 січня 2017 року,

В С Т А Н О В И В:

В серпні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до Добропільського міськрайонного суду Донецької області з позовною заявою до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у Гірницькому районі м. Макіївки Донецької області про стягнення призначених одноразової допомоги та щомісячних страхових виплат.

В обгрунутування апеляційної скарги посилався на те, що він знаходився у трудових відносинах з Відокремленим підрозділом «Шахта «Холодна Балка» Державного підприємства «Макіїввугілля». 27 грудня 2013 року був звільнений з роботи за п. 2 ст. 40 КЗпПУ у зв'язку з виявленою невідповідністю виконуваній роботі за станом здоров'я.

За період роботи у шкідливих умовах праці отримав професійне захворювання, а саме: пневмоконіоз: антрако-силікатоз, інтерстиціальна форма. Хронічний бронхіт. Легенева недостатність першого-другого ступеня. Вказане захворювання визнано професійним.

Висновком МСЕК № 243463 від 21 травня 2014 року ОСОБА_1 вперше з 07.05.2014 року до 01.06.2016 року була встановлена стійка втрата працездатності у розмірі 30% та третя група інвалідності.

У зв'язку із встановленням стійкої втрати працездатності та інвалідності, що пов'язані із професійним захворюванням, ОСОБА_1 виконавчою дирекцією Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві і професійних захворювань у Гірницькому районі м. Макіївка Донецької області, призначено страхові виплати, а саме:

- одноразову допомогу в разі стійкої втрати професійної працездатності в сумі 82824,00 грн., щомісячну грошову суму в разі часткової чи повної втрати професійної працездатності, що компенсує відповідну частину втраченого заробітку в розмірі 2510,02 грн. з 07.05.2014 року по 31.05.2016 року, проведено донарахування щомісячних виплат за травень 2014 року в розмірі 2024,21 грн.

Вказані страхові виплати були призначені позивачу, але виплата вказаних сум відповідачем не проводилась жодного разу з моменту їх призначення, а саме з червня 2014 року.

Просив суд стягнути з Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у Гірницькому районі м. Макіївки Донецької області на його користь 82824,00 грн. призначеної одноразової допомоги внаслідок стійкої втрати професійної працездатності та 62264,69 грн. - заборгованість по щомісячним страховим виплатам, що утворилась за період з червня 2014 року по травень 2016 року включно.

Рішенням Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 20 січня 2017 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у Гірницькому районі м. Макіївки Донецької області про стягнення призначених одноразової допомоги та щомісячних страхових виплат відмовлено.

З вказаним рішенням суду не погодився позивач ОСОБА_1 та оскаржив його в апеляційному порядку. В обгрунтування апеляційної скарги посилається на порушення судом першої інстанції при ухваленні рішення норм матеріального і процесуального права, висновки суду не відповідають обставинам справи. Просить апеляційний суд скасувати рішення Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 20 січня 2017 року, ухвалити нове рішення, яким задовольнити його позовні вимоги.

В судове засідання апеляційного суду позивач ОСОБА_1 не з'явився, хоча своєчасно і належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи, що підтверджується повідомленням на офіційному веб-порталі «Судова влада України».

В судове засідання апеляційного суду представник позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_3 не з'явився, надав до суду письмову заяву про розгляд справи в його відсутність.

Заслухавши суддю - доповідача, вислухавши пояснення представника відповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_1 задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до частини 1 ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено, що з акту розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання від 23 квітня 2014 року за формою П-4 вбачається, що ОСОБА_1, працюючи в підземних умовах праці піддавався впливу комплексу шкідливих виробничих факторів (пил фіброгенної дії, виробничий шум, локальна вібрація, важкість праці, напруженість праці, несприятливий мікроклімат), внаслідок яких отримав професійне захворювання - пневмоконіоз: антрако-силікатоз, інтерстиціальна форма. Хронічний бронхіт. Легенева недостатність першого-другого ступеня. Вказане захворювання визнано професійним.

У зв'язку з вказаним професійним захворюванням 21 травня 2014 року висновком МСЕК № 243463 ОСОБА_1 вперше з 07.05.2014 року до 01.06.2016 року була встановлена стійка втрата працездатності у розмірі 30% та третя група інвалідності.

У зв'язку із встановленням стійкої втрати працездатності та інвалідності, що пов'язані із професійним захворюванням, ОСОБА_1 виконавчою дирекцією Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві і професійних захворювань у Гірницькому районі м. Макіївка Донецької області, призначено страхові виплати, а саме:

постановою від 02.06.2014 року № 0541/6724/6724/2 - одноразову допомогу в разі стійкої втрати професійної працездатності в сумі 82824,00 грн., постановою від 02.06.2014 року № 0541/6724/6724/3 - щомісячну грошову суму в разі часткової чи повної втрати професійної працездатності, що компенсує відповідну частину втраченого заробітку в розмірі 2510,02 грн. з 07.05.2014 року по 31.05.2016 року та проведено донарахування щомісячних виплат за травень 2014 року в розмірі 2024,21 грн.

Вказані страхові виплати були призначені позивачу, але виплата вказаних сум відповідачем не проводилась жодного разу з моменту їх призначення, а саме з червня 2014 року.

Нарахування призначених ВВД Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в Гірницькому районі м. Макіївки Донецької області ОСОБА_1 страхових сум за вказаними вище постановами здійснювалось Фондом по листопад 2015 року включно.

Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в Гірницькому районі м. Макіївки Донецької області є переміщеним відділенням та здійснює свої повноваження не в повному обсязі. Виплати потерпілим на виробництві відділенням не здійснюються взагалі. На засіданні адміністративної комісії ВД ФСС від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України 11.11.2015 року було прийнято рішення про призупинення здійснення нарахування страхових виплат потерпілим на виробництві у відділеннях виконавчої дирекції Фонду у Донецькій області, які переміщено на територію, що контролюється українською владою з 01 грудня 2015 року.

Згідно довідки відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в Гірницькому районі м. Макіївки Донецької області 0541 № 0, вбачається, що розмір сум страхових виплат потерпілому ОСОБА_1 та страхових витрат на медичну та соціальну допомогу, які нараховані останньому за травень 2014 року - листопад 2015 року становить 130028,57 грн.

Призначення і виплата страхових виплат потерпілим на виробництві внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання здійснюється робочими органами виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у відповідності із Законом України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування» (далі ЗУ № 1105-XIV від 23 вересня 1999 року).

Відповідно до ч. 3 розділу VII «Прикінцеві та перехідні положення» ЗУ № 1105-XIV від 23 вересня 1999 року особливості надання соціальних послуг та виплати матеріального забезпечення за соціальним страхуванням внутрішньо перемішеним особам (громадянам України, які переселились з тимчасово окупованої території, території проведення антитерористичної операції або зони надзвичайної ситуації) визначаються Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 05 листопада 2014 року № 637 «Про здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам» встановлено, що призначення та продовження виплати пенсій (щомісячного довічного грошового утримання), довічних державних стипендій, усіх видів соціальної допомоги та компенсацій, матеріального забезпечення, надання соціальних послуг, субсидій та пільг за рахунок коштів державного бюджету та фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування внутрішньо перемішеним особам здійснюються за місцем перебування таких осіб на обліку, що підтверджується довідкою, виданою згідно з Порядком оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо перемішеної особи, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 01 жовтня 2014 р. № 509.

Згідно з частиною 2 ст. 14 Закону України від 20 березня 2003 року «Про боротьбу з тероризмом» (зі змінами, внесеними згідно із Законом України від 05 червня 2014 року № 1313-VII) передбачено, що у районі проведення антитерористичної операції можуть вводитися тимчасові обмеження прав і свобод громадян.

Указом Президента України від 14 квітня 2014 року № 405/2014 введено в дію рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо боротьби з терористичною загрозою і збереження територіальної цілісності України» та розпочато проведення антитерористичної операції на території Донецької і Луганської областей.

Постановою Правління Національного банку України від 23 липня 2014 року № 436 на території Донецької та Луганської областей з 24 липня 2014 року запроваджено надзвичайний режим роботи банківської системи.

Постановою Правління Національного банку України від 06 серпня 2014 року № 466 «Про призупинення здійснення фінансових операцій» ураховуючи те, що на території Донецької та Луганської областей відповідно до постанови Правління Національного банку України від 23 липня 2014 року № 436 починаючи з 24 липня 2014 року запроваджено надзвичайний режим роботи банківської системи, з метою запобігання загрози життю і здоров'ю працівників та клієнтів банків, забезпечення стабільності банківської системи банкам України призупинено усі види фінансових операцій у населених пунктах, які не контролюються українською владою.

Порядок надання страхових виплат, фінансування витрат на медичну та соціальну допомогу, передбачених загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання для осіб, які переміщуються з тимчасово окупованої території і районів проведення антитерористичної операції, встановлений Постановою правління Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України від 11 грудня 2014 року № 20, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 12 січня 2015 року за № 6/26451.

Пунктом 2 Розділу I вказаного Порядку передбачено, що особи, які тимчасово переміщені, мають право на призначення та/або продовження раніше призначених страхових виплат, страхових витрат на медичну та соціальну допомогу відповідно до Закону № 1105 безпосередньо в робочих органах виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України (далі - робочі органи виконавчої дирекції Фонду) за фактичним місцем проживання (перебування), що підтверджується довідкою про взяття на облік особи, яка переміщується з тимчасово окупованої території України або району проведення антитерористичної операції, за формою, наведеною в додатку до Порядку оформлення і видачі довідки про взяття на облік особи, яка переміщується з тимчасово окупованої території України або району проведення антитерористичної операції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01 жовтня 2014 року № 509 (далі - довідка про взяття на облік), відповідно до Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» (далі - Закон 1706).

Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в Гірницькому районі м. Макіївки Донецької області на виконання постанови Кабінету Міністрів України № 595, переміщено із зони проведення АТО і на теперішній час зареєстровано у м. Добропіллі.

Судом встановлено, що при переміщенні відділення із зони проведення АТО усі документи щодо діяльності Фонду у тому числі особисті справи потерпілих на виробництві, залишилися на непідконтрольній території.

Для отримання страхових виплат та отримання заборгованості по ним позивач повинен зареєструватися як внутрішньо переміщена особа і потім звернутися до відділення ФСС за місцем свого тимчасового проживання (перебування) з заявою про продовження виплат та отримання заборгованості по страховим виплатам.

Статтею 173 КЗпПУ передбачено, що шкода, заподіяна працівникам каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, пов'язаним з виконанням трудових обов'язків, відшкодовується у встановленому законодавством порядку.

Апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що суд не вбачає порушення прав позивача з боку відповідача, а тому підстави для задоволення позову відсутні.

Частиною 1 статті 46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, що висновок суду першої інстанції про те, що у позивача відсутні підстави для отримання заборгованості по одноразовій допомозі та щомісячним страховим виплатам є передчасним і помилковим, є безпідставним, оскільки відповідачем на оспорюється та обставина, що позивач має право на отримання страхових виплат. Але для отримання страхових виплат та отримання заборгованості по ним позивач повинен зареєструватися як внутрішньо переміщена особа і звернутися до відділення ФСС за місцем свого тимчасового проживання (перебування) з заявою про продовження виплат та отримання заборгованості по страховим виплатам.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, що посилання суду першої інстанції як на підставу відмови у задоволенні позовних вимог на Постанов КМУ від 01.10.2014 року № 509 «Про облік внутрішньо переміщених осіб», Постанову КМУ від 05.11.2014 року № 637 «Про здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам» та постанову Правління Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України від 11.12.2014 року № 20 «Про затвердження Порядку надання страхових виплат, фінансування витрат на медичну та соціальну допомогу, передбачених загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання для осіб, які переміщуються з тимчасово окупованої території і районів проведення антитерористичної операції, є незаконними, апеляційний суд вважає безпідставними, виходячи з наступного:

Пунктом 3 розділу VII Прикінцевих та Перехідних положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування» передбачено, що особливості надання соціальних послуг та виплати матеріального забезпечення за соціальним страхуванням внутрішньо переміщеним особам (громадянам України, які пересилилися з тимчасово окупованої території, території проведення антитерористичної операції або зони надзвичайної ситуації) визначаються Кабінетом Міністрів України.

Згідно з частиною 2 ст. 14 Закону України від 20 березня 2003 року «Про боротьбу з тероризмом» (зі змінами, внесеними згідно із Законом України від 05 червня 2014 року № 1313-VII) передбачено, що у районі проведення антитерористичної операції можуть вводитися тимчасові обмеження прав і свобод громадян.

На вимогу керівників учасників антитерористичної операції підприємства, установи та організації, що знаходяться в районі проведення антитерористичної операції, частково або повністю припиняють свою роботу. Відповідні фахівці цих підприємств, установ та організацій при проведені антитерористичної операції можуть у встановленому порядку, за їх згодою, залучатися до виконання окремих доручень.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, що право на соціальне забезпечення, соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві гарантується Конституцією і не може бути обмежене, є необґрунтованими, оскільки Державою на законодавчому рівні гарантовано та врегульовано питання надання соціальних послуг за рахунок коштів Фонду потерпілим на виробництві, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції. Їх права в повній мірі захищено Законом України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб», актами Кабінету Міністрів України, іншим нормативно-правовими актами. На законодавчому рівні також визначено, що фінансування видатків з бюджетів фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування на тимчасово неконтрольованих українською владою територіях здійснюватиметься тільки після повернення вказаних територій під контроль органів державної влади.

Жодними нормативними актами, що регламентують порядок здійснення страхових виплат та надання соціальних послуг у період наявності збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, масових порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру, не передбачено здійснення страхових виплат потерпілим, які не перемістились з тимчасово окупованої території на підконтрольні органам державної влади території. Тобто обов'язку здійснювати виплати таким особам жодним нормативним актом не встановлено.

Посилання в апеляційній скарзі ОСОБА_1 на рішення Европейського Суду з прав людини у справі «Кечко проти України» про те, що суд не приймає аргумент Уряду щодо бюджетних асигнувань, оскільки органи державної влади не можуть посилатися на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобов'язань, а також рішення у справі «Бурдов проти Росії» є безпідставними, оскільки у вказаних справах має місце інша ситуація.

Також посилання позивача на рішення Европейського Суду з прав людини у справі «Пічкур проти України», яке набрало статусу остаточного 07.02.2014 року також є безпідставним, оскільки у вказаній вище справі заявник у 1996 році, відпрацювавши сорок років в Україні, вийшов на пенсію і почав отримувати пенсію; у серпні 2000 року заявник виїхав до Німеччини.

Позивач ОСОБА_1 за кордон не виїзжав; м. Макіївка є тимчасово окупованою територією України.

Апеляційний суд також не приймає посилання позивача на рішення Европейського Суду з прав людини у справі «Ілашку та інші проти Молдови та Росії», оскільки у вказаному рішенні мова йде про порушення термінів тривання під вартою, конфіскацію майна, на порушення статтей 5, 6, 8, 34 Конвенції.

Інші доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 висновків суду не спростовують.

З урахуванням наведеного, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи, визначився з характером виниклих спірних правовідносин та ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі вищевикладеного, апеляційний суд вважає, що підстав для скасування рішення Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 20 січня 2017 року і задоволення апеляційної скарги ОСОБА_1 немає.

Керуючись ст.ст. 308, 315 ЦПК України, апеляційний суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 20 січня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Судді: