Справа № 461/396/11 Головуючий у 1 інстанції: Волоско І.Р.
Провадження № 22-ц/783/277/17 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1 А. В.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 лютого 2017 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого - судді Ніткевича А.В.,

суддів Мікуш Ю.Р., Павлишин О.Ф.,

секретаря Юзефович Ю.І.,

з участю представника позивача ОСОБА_2, представника відповідача ОСОБА_3, третіх осіб ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою Галицької районної адміністрації Львівської міської ради на рішення Галицького районного суду м. Львова від 13 липня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_8 до Галицької районної адміністрації Львівської міської ради, Обласного комунального підприємства Львівської обласної ради «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки», за участю третіх осіб - Львівської міської ради, Львівського комунального підприємства «Цитадель-Центр», про визнання права власності на квартиру та зустрічним позовом Галицької районної адміністрації Львівської міської ради до ОСОБА_8, з участю третіх осіб Львівської міської ради, Львівського комунального підприємства «Цитадель-Центр», Обласного комунального підприємства Львівської обласної ради «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки», ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 про приведення квартири, площадки сходового маршу та горища до попереднього стану,-

встановила:

У січні 2010 року ОСОБА_8 звернулася в суду з позовом до Галицької районної адміністрації ЛМР, Обласного комунального підприємства Львівської обласної ради «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки» (далі ? ОКП ЛОР «БТІ та ЕО»), з участю третіх осіб про визнання права власності на квартиру.

В обґрунтування позову покликалася на те, що їй на праві власності відповідно до договору купівлі-продажу від 27 травня 2009 року належить квартира № 6«в», що знаходиться в мезоніні будинку № 3 по вул. Руданського в м. Львові, що складається з двох кімнат житловою площею 18,2 кв. м та кухні без санітарних вигод, загальна площа квартири становила 27 кв. м.

Онук ОСОБА_8 є дитиною з особливими потребами (з діагнозом дитячий церебральний параліч), а тому має потребу у наявності спеціально пристосованого санвузла.

З метою покращення житлових умов у квартирі вона провела перепланування та влаштувала санітарні вигоди.

З урахуванням наведеного, просила визнати за нею право власності на реконструйовану квартиру № 6 «в», що знаходиться в мезоніні будинку № 3 по вул. Руданського в м. Львові, загальною площею 34 кв.м, з вбудованими санітарними умовами, яка складається з житлової кімнати площею 19,3 кв.м, кухні площею 8,8 кв.м, ванної кімнати площею 3,8 кв.м, санвузла площею 2,1 кв.м; зобовязати ОКП ЛОР «БТІ та ЕО» зареєструвати за нею право власності на вищезазначену реконструйовану квартиру № 6«в» та внести відповідні зміни до технічного паспорту на вказану квартиру.

Під час розгляду справи Галицька районна адміністрація Львівської міської ради звернулася із зустрічним позовом до ОСОБА_8 про зобов»язання привести квартиру №6«в», площадку в мезоніні будинку, площадку сходового маршу та горища до попереднього стану шляхом відновлення самовільно демонтованої перегородки у приміщенні, позначеному на поверховому плані під літ. 6в1; демонтажу самовільно встановленої перегородки на сходовому марші мезоніну цього будинку; відновлення стіни у приміщенні, позначеному на поверховому плані під літ. 6в 2 та відновлення приміщення горища, у якому самовільно влаштовано додаткову кімнату.

Рішенням Галицького районного суду м. Львова від 29 грудня 2011року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 29 квітня 2013 року, позов ОСОБА_8 задоволено. Визнано за нею право власності на реконструйовану квартиру № 6 «в», що знаходиться в мезоніні будинку №3 по вул. Руданського в м. Львові, загальною площею 34 кв.м, з вбудованими санітарними вигодами, яка складається з житлової кімнати площею 19,3 кв.м, кухні 8,8 кв.м, ванної кімнати 3,8 кв.м, санвузла ? 2,1 кв.м., зобовязано ОКП Львівської обласної ради «БТІ та ЕО» провести реєстрацію права власності за ОСОБА_8 реконструйованої квартири.

У задоволенні зустрічного позову Галицької районної адміністрації Львівської міської ради відмовлено.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03.12.2014 року рішення Галицького районного суду м. Львова від 29 грудня 2011 року та ухвалу Апеляційного суду Львівської області від 29 квітня 2013 року скасовано, справу передано на новий розгляд до суду першої інстанції.

Оскаржуваним рішенням Галицького районного суду м. Львова від 13 липня 2016 року позов задоволено.

Визнано за ОСОБА_8 право власності на реконструйовану квартиру № 6-В, що в мезоніні будинку № 3 по вул. Руданського в м. Львові, загальною площею 34,0 кв.м., з вбудованими санітарними вигодами, яка складається з житлової кімнати, площею 19,30 кв.м., кухні - 8,80 кв.м., ванної кімнати - 3,80 кв.м., санвузла - 2,10 кв.м.

Зобовязано Обласне комунальне підприємство Львівської обласної ради «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки» провести реєстрацію права власності за ОСОБА_8 реконструйовані квартири АДРЕСА_1, загальною площею 34,0 кв.м.

У задоволенні зустрічного позову відмовлено.

Рішення оскаржив представник відповідача Галицької РА ЛМР, вважає рішення незаконним і таким, що підлягає скасуванню, оскільки судом неправильно застосовано норми матеріального права, неповно з»ясовано обставини, які мають значення для справи.

В апеляційній скарзі зазначає, що з необґрунтованих причин судом не взято до уваги розпорядження голови Галицької РА ЛМР від 04.12.2009 року № 769 «Про приведення квартири № 6в, площадки сходового маршу та горища в будинку № 3 на вул. Руданського до попереднього стану».

Вказане розпорядження є чинним на даний час, не оскаржувалося ОСОБА_8

Вважає, що ОСОБА_8 не дотрималася процедури розширення квартири за рахунок площі горища у будинку № 3 на вул. Руданського та узаконення самовільно проведених перепланувань, передбаченої п. 1.4.1., 1.4.4. Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17.05.2005 року та Положення про порядок надання дозволу на виконання будівельних робіт, затвердженого наказом Держбуду від 05.12.2000 року № 273.

Просить скасувати рішення Галицького районного суду м. Львова від 13 липня 2016 року та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_8, а позов Галицької РА ЛМР задовольнити в повному обсязі.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників розгляду справи, перевіривши матеріали справи та доводи скарги, колегія суддів приходить висновку про необхідність часткового задоволення апеляційної скарги виходячи із наступного.

Згідно із ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених прав у визначений законом спосіб.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, зазначений законами України.

Згідно із ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_8 районний суд виходив з того, що перепланування квартири № 6«в» на вул. Руданського, 3 в м. Львові відповідає санітарно-технічним, будівельним, протипожежним вимогам та правилам експлуатації будинку, а також що проведеним ОСОБА_8 переплануванням не порушуються права та інтереси власників квартир та мешканців будинку щодо користування спільним горищем.

Крім цього, суд враховував те, що спірна квартира була придбана позивачкою 27.05.2009 року, а вихід на спірне горище ще з 1957 року облаштований безпосередньо з квартири, відтак вважав безпідставними та необґрунтованими твердження представника Галицької РА ЛМР та третіх осіб про те, що ОСОБА_8 самочинно перебудувала вхід до квартири та замурувала загальний вихід на горище, а відтак відмовив у задоволення зустрічного позову в частині приведення до попереднього стану квартири та сходового маршу.

Суд також враховував те, що згідно з п. 7 висновку № 4823 судової будівельно-технічної експертизи від 20 квітня 2016 року повернення квартири АДРЕСА_2 до попереднього стану вплине на можливість її експлуатації в частині погіршення рівня її комфорту, при якому він не буде відповідати діючим державним будівельним нормам України.

Враховуючи наведені вище вимоги закону та докази, що знаходяться в матеріалах справи і досліджені судом, колегія суддів не може в повній мірі погодитись із такими висновками місцевого суду, а тому оскаржуване рішення не може залишатись в законній силі.

Перевіряючи законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення судова колегія виходить з наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_8 є власником квартири № 6«в» у будинку № 3 по вул. Руданського у м. Львові, що підтверджується договором купівлі-продажу квартири, укладеним 27 травня 2009 року та витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно (т. 1 а.с. 4?5).

До реконструкції квартира відповідно до технічного паспорта складалася з двох кімнат площею 10,10 кв.м та 8,10 кв.м, кухні площею 8,8 кв.м, загальною площею 27 кв.м., була без санітарних вигод (т. 1 а.с. 8).

26 жовтня 2009 року Інспекцією державного-архітектурно будівельного контролю у Львівській області винесено припис № 1/365-г, в якому зазначено, що за наслідками перевірки виявлено розпочату реконструкцію квартири № 6«в» в житловому будинку № 3 по вул. Руданського у м. Львові з розширенням її за рахунок площі горища, а саме: влаштовано додаткову кімнату без дозволу на виконання будівельних робіт інспекції державного-архітектурно будівельного контролю, чим порушено ст. 29 Закону України «Про планування і забудову територій» та зобов»язано ОСОБА_8 привести приміщення горища до попереднього стану (т. 1 а.с. 64).

В подальшому, 27 жовтня 2009 року Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у Львівській області винесено постанову № 1/352-г по справі про адміністративне правопорушення, якою ОСОБА_8 притягнута до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 96 КУпАП, накладено стягнення у виді штрафу в сумі 265 грн. (т. 1 а.с. 65).

25 листопада 2009 року ОСОБА_8 звернулась до Галицької районної адміністрації Львівської міської ради із заявою про надання дозволу на здійснення перепланування, проте, розпорядженням Галицької районної адміністрації Львівської міської ради від 04 грудня 2009 року № 769 затверджено висновок міжвідомчої комісії Галицького району від 24 листопада 2009 року № 35 та зобовязано ОСОБА_8 за власні кошти привести квартиру №6«в», площадку сходового маршу та горище в будинку № 3 по вул. Руданського, в м.Львові до попереднього стану.

На замовлення позивача ОСОБА_8 державним науково-дослідним та проектно-вишукувальним інститутом «НДІ проектреконструкція» виготовлено технічний висновок про відповідність діючим вимогам Державних будівельних норм України (далі ? ДБН) здійсненого перепланування квартири з влаштуванням санітарних вигод, а також ОСОБА_8 отримала висновок Управління охорони історичного середовища Львівської міської ради про можливість здійснення перепланування.

Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Згідно з ч. 2 ст. 383 ЦК України власник квартири може на свій розсуд здійснювати ремонт і зміни у квартирі, наданій йому для використання як єдиного цілого, ? за умови, що ці зміни не призведуть до порушень прав власників інших квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному житловому будинку та не порушать санітарно-технічних вимог і правил експлуатації будинку.

Відповідно до ст. 152 ЖК Української РСР (в редакції станом на час виникнення спірних правовідносин) переобладнання і перепланування жилого будинку (квартири), що належить громадянинові на праві приватної власності, провадяться з дозволу виконавчого комітету місцевої Ради народних депутатів.

Пунктом 4 Правил користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 08 жовтня 1992 року № 572 передбачено, що власники, наймачі (орендарі) приміщень житлових будинків мають право на переобладнання і перепланування житлових і підсобних приміщень, балконів і лоджій за відповідними проектами без обмеження інтересів інших громадян, які проживають у будинку, з дозволу власника будинку (квартири) та органу місцевого самоврядування, що видається в установленому порядку.

Підпунктом 1.4.1. пункту 1.4 Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17 травня 2005 року № 76 встановлено, що переобладнання і перепланування жилих будинків, жилих і нежилих приміщень у будинках дозволяється робити після одержання дозволу виконавчого комітету місцевої ради відповідно до законодавства.

Крім цього, відповідно до п. 2 Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом обєктів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 923 від 08.10.2008 року (який був чинним на час розгляду справи судом першої інстанції) прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів здійснюється на підставі сертифіката відповідності, що видається Держархбудінспекцією та її територіальними органами за формою згідно з додатком 1.

Експлуатація закінчених будівництвом об'єктів, що не відповідають проектній документації, державним будівельним нормам, стандартам і правилам та не прийнятих у встановленому порядку, забороняється.

Колегією суддів встановлено, що спірна реконструйована квартира за вказаною адресою до експлуатації не приймалася, документи, які б підтверджували прийняття реконструйованої квартири до експлуатації в установленому законом порядку, в матеріалах справи відсутні, такі документи не представлені і в суд апеляційної інстанції.

Також, в матеріалах справи відсутня узгоджена, в установленому порядку, проектна документація на проведення реконструкції спірної квартири та дозвіл на її здійснення.

Таким чином, суд першої інстанції на зазначені положення закону уваги не звернув, доводів Галицької районної адміністрації Львівської міської ради належним чином не перевірив, не врахував та не звернув уваги на те, що ОСОБА_8 не дотрималася процедури розширення квартири за рахунок площі горища відповідно до вимог чинного законодавства.

На підставі наведеного, колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги в частині скасування рішення Галицького районного суду м. Львова від 13 липня 2016 року про задоволення позовних вимог ОСОБА_8 та ухвалення в цій частині нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Що стосується зустрічного позову Галицької РА ЛМР про приведення квартири, площадки сходового маршу та горища до попереднього стану, суд першої інстанції встановив, що на арк.16 Інвентаризаційної справи на будинок № 3 по вул. Руданського у м.Львові міститься поверховий план мезоніну будинку №3 на вул. Руданського з текучими змінами станом на 07.02.1957 року. На даному плані зображено квартиру №4в (на сьогодні 6в), та сходи, що ведуть до неї. З даного плану вбачається, що не існує сходового майданчика перед квартирою, як і не існує загального проходу на горище.

На арк.71 Інвентаризаційної справи міститься поверховий план мезоніну будинку №3 на вул. Руданського з текучими змінами станом на 20.11.1962 року. В ньому відсутній сходовий майданчик та загальний вихід на горище.

Відсутність перепланування та зміни площ квартири 4в вбачається і з наступних журналах внутрішніх обмірів та підрахунків площ будівлі, які містяться в Інвентаризаційній справі.

На арк.136 Інвентаризаційної справи зображений ескіз змін у поверховому плані мезоніну будинку № 3 по вул. Руданського у м. Львові. На плані позначено облаштування виходу на піддаховий простір з квартири № 4-в (на сьогодні 6-в). На цьому ескізі також відсутній загальний вихід на горище та сходовий майданчик перед квартирою.

На арк.153 Інвентаризаційної справи знаходиться поверховий план будинку станом на 10.04.1980 року. В ньому відображено зміну нумерації квартири (з 4-в на 6-в), а також відсутність горища та загального виходу на нього. В подальшому, на зазначений аркуш вклеєно зміни, проведені у плануванні мезоніну будинку, зокрема, щодо облаштування виходу на піддаховий простір з квартири № 6-в.

Згідно з відомістю внутрішніх обмірів та підрахунків площ будівлі (арк. 158), мезоніні будинку № 3 по вул. Руданського знаходяться приміщення загальною площею 91,30 кв. м., з яких 56,7 кв. м. площа квартири № 11-в, 27 кв. м. площа квартири 4-в (тепер 6-в), 7,6 кв. м. площа сходової клітки. Жодних інших приміщень загального користування в мезоніні (в тому числі горищ) у даній відомості не відображено. Цю площу підтверджено також у Експлікації внутрішніх площ до плану будівлі А-4 (арк. 184).

В інвентаризаційній справі також міститься відповідь Обласного комунального підприємства Львівської обласної ради «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки» керівнику ЛКП «Цитадель-центр», в якій вказано: «…згідно з матеріалів БТІ станом на 10.04.1980 р. вхід на горище проходить через кв. № 6/в. Будь-яких інших змін, щодо облаштування входу із загальної сходової клітки на горище не зазначено.»

Згідно із п.п. 7, 9 висновків Висновку № 4823 судової будівельно-технічної експертизи від 20 квітня 2016 року, згідно з технічною документацією на будинок №3 по вул.Руданського у м. Львові мешканці будинку (окрім мешканців квартири №6-В) не мали можливість використовувати горище у мезоніні будинку. Окремого входу на горище, окрім входу із кімнати 6в-3, площею 8,1 кв.м., належної до квартири 6-В, не існувало, а повернення квартири до попереднього стану не вплине на можливість використання мешканцями будинку або іншими особами даного горища.

Та обставина, що площа кухні квартири АДРЕСА_3 не збільшилася внаслідок проведеної реконструкції, і становить 8,8 кв.м. підтверджується також п. 2 висновків Висновку № 4823 судової будівельно-технічної експертизи від 20 квітня 2016 року (т. 2 а.с. 131-135).

Згідно із додатком 1 до 1 ДБН В.2.6-14-97 «Конструкції будівель та споруд, покриття будинків та споруд» горищне покриття (дах) - об'ємна верхня огороджувальна конструкція будинку (споруди) із замкнутим повітряним простором (горищем), що утворюється поверхнею горищного перекриття, фризовими стінами і покриттям (покрівлею), яке функціонально використовується, або не використовується.

Таким чином, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що вихід на спірне горище ще з 1957 року облаштовано безпосередньо з квартири, належної на сьогодні позивачці, і мешканці інших квартир таким горищем не могли та не можуть користуватися через відсутність окремого виходу, а саме горище після перепланування квартири №6-В продовжує належно виконувати передбачені функції.

Враховуючи те, що спірна квартира була придбана позивачкою 27.05.2009 року, а вихід на спірне горище ще з 1957 року облаштовано безпосередньо з квартири, суд першої інстанції вірно відмовив у задоволенні зустрічного позову про приведення до попереднього стану квартири та сходового маршу, відтак в цій частині рішення суду необхідно залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 303, 304, п. 2 ч. 1 ст. 307, п. 4 ч. 1 ст. 309, ст. 313, ч. 2 ст. 314 ст.ст. 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

вирішила:

Апеляційну скаргу Галицької районної адміністрації Львівської міської ради задовольнити частково.

Рішення Галицького районного суду м. Львова від 13 липня 2016 року в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_8 до Галицької районної адміністрації Львівської міської ради, Обласного комунального підприємства Львівської обласної ради «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки», за участю третіх осіб - Львівської міської ради, Львівського комунального підприємства «Цитадель-Центр», про визнання права власності на квартиру - скасувати.

Ухвалити в цій частині нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_8 до Галицької районної адміністрації Львівської міської ради, Обласного комунального підприємства Львівської обласної ради «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки», за участю третіх осіб - Львівської міської ради, Львівського комунального підприємства «Цитадель-Центр», про визнання права власності на реконструйовану квартиру № 6«в», що знаходиться в мезоніні будинку № 3 по вул. Руданського в м. Львові, загальною площею 34 кв.м з вбудованими санітарними умовами, яка складається з житлової кімнати площею 19,3 кв.м, кухні площею 8,8 кв.м, ванної кімнати площею 3,8 кв.м, санвузла площею 2,1 кв.м та зобов»язання ОКП ЛОР «БТІ та ЕО» зареєструвати за нею право власності на вищезазначену реконструйовану квартиру № 6«в» та внести відповідні зміни до технічного паспорту на вказану квартиру відмовити.

В іншій частині рішення залишити без змін.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржене у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання рішенням законної сили.

Головуючий: А.В. Ніткевич

Судді: Ю.Р. Мікуш

ОСОБА_11