Справа № 473/3807/16-ц
РІШЕННЯ

іменем України

"02" лютого 2017 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі: головуючої - судді Лузан Л.В., при секретарі судового засідання - Багрін І.А.,

за участю: позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Вознесенську Миколаївської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_3, про стягнення коштів (аліментів) на утримання неповнолітньої дитини, -

встановив:

26.12.2016 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про стягнення коштів (аліментів) на утримання неповнолітньої дитини.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказувала, що з 26.12.2015 року перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. 12.04.2016 року у них народилась донька ОСОБА_4. Дитина проживає разом з матірю та знаходиться на її повному матеріальному утриманні. Відповідач добровільно матеріальну допомогу на дитину не надає, тому, позивач у судовому порядку просила стягнути з нього на її користь кошти (аліменти) на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/4 частини від усіх видів його доходу.

Ухвалою суду від 06.01.2017 року до участі в справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, залучено ОСОБА_3

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, надала пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві.

Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги ОСОБА_1 визнав, не заперечував проти стягнення з нього аліментів на утримання доньки в розмірі визначеному позивачем.

Третя особа без самостійних вимог у судове засідання не з'явилась. Судом належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи. Про причини неявки суд не повідомила.

Дослідивши та оцінивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів, відповідно до ст.11 ЦПК України, суд вважає можливим застосувати наслідки передбачені ч. 4 ст. 174 ЦПК України, оскільки визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує права та інтереси інших осіб.

Зокрема судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 є батьками неповнолітньої ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 3) .

Згідно довідки виданої 16.11.2016 року квартальним комітетом № 60 м. Вознесенська Миколаївської області, неповнолітня дитина проживає разом з матірю за адресою: вул. Сокольська, 80 в м. Вознесенську Миколаївської області (а.с. 4).

Відповідно до ст. 51 Конституції України, ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. І цей обов'язок є рівною мірою обов'язком як матері, так і батька.

Ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку.

Право на отримання аліментів на дитину не залежить від того перебувають батьки у шлюбі чи ні , живуть вони разом чи окремо один від одного. Діти рівні у своїх правах незалежно від походження, а також від згаданих обставин.

Виходячи з вищевказаних положень та ст. 181 СК України, у разі ухилення батьків від надання матеріальної допомоги на утримання дітей у добровільному порядку, стягнення зазначених коштів присуджується за рішенням суду в частці від доходу її матері (батька) і (або) у твердій грошовій сумі (ч.3 ст. 181 СК України).

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч.3 ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Так, оцінюючи зібрані докази в справі, суд приходить до висновку, що ОСОБА_2 має можливість надавати матеріальну допомогу доньці ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, а тому при вищезгаданих обставинах, відповідно можуть бути стягнуті кошти (аліменти) у визнаному ним розмірі 1/4 частка від його доходу щомісячно з дня подачі до суду позовної заяви, тобто з 26.12.2016 року, що відповідає вимогам ч.1 ст. 191 СК України.

В силу ч.3 ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір у розмірі 640 грн. 00 коп.

Згідно п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України, рішення суду підлягає негайному виконанню в справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Керуючись ст.ст. 10,11, 60, 88, 209, 212 - 215, 218, п.1.ч.1 ст. 367 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_3, про стягнення коштів (аліментів) на утримання неповнолітньої дитини задовольнити.

Стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_3, на користь ОСОБА_1, кошти (аліменти) на утримання неповнолітньої доньки: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 26.12.2016 року та до досягнення нею повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_3, на користь держави судовий збір у розмірі 640 грн. 00 коп.

Рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Миколаївської області через Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Л.В. Лузан