Справа №487/4891/16-ц 02.02.2017 02.02.2017 02.02.2017
Провадження №22-ц/784/345/17
Єдиний унікальний номер № 487/4891/16-ц
Номер провадження № 22ц/784/345/17
Категорія 59
Головуючий у І інстанції Біцюк А.В.
Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_1

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 лютого 2017 року місто Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Миколаївської області у складі:

Головуючого Прокопчук Л.М.,

Суддів Козаченка В.І., Царюк Л.М.

Із секретарем судового засідання Гавор В.Б.,

За участю: представника позивача ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3

третьої особи ОСОБА_4 та його представника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Департаменту праці та соціального захисту населення Миколаївської міської ради на рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 21 грудня 2016 року у цивільній справі за позовом Департаменту праці та соціального захисту населення Миколаївської міської ради до ОСОБА_3, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_4, про стягнення надмірно виплачених державних коштів,

В С Т А Н О В И Л А :

30 вересня 2016 року Департамент праці та соціального захисту населення Миколаївської міської ради (далі Департамент) звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення надмірно виплачених державних коштів.

В обґрунтування позову позивач зазначав, що ОСОБА_3 перебувала на обліку в управлінні соціальних виплат і компенсацій Заводського району Департаменту праці та соціального захисту населення Миколаївської міської ради як отримувач субсидій для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг.

Відповідно до п. 13 Порядку призначення та надання населенню субсидій для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива, затвердженого постановою КМ України від 21 жовтня 1995 р. № 848, для призначення житлової субсидії в органі праці та соціального захисту населення громадянин заповнює заяву та декларацію про доходи і майновий стан осіб, зареєстрованих у житловому приміщенні, за формами, затвердженими Мінпраці.

Згідно заяви ОСОБА_3 про призначення житлової субсидії та декларації про доходи і витрати осіб, які звернулися за призначенням житлової субсидії, від 20 травня 2015 року та відповідних довідок, наданих нею, відповідачці було призначено житлову субсидію з травня 2015 року по вересень 2015 року в сумі 295 грн. 67 коп. щомісяця, з жовтня 2015 року по жовтень 2015 року в сумі 921 грн. 67 коп., з листопада 2015 року по березень 2016 року в сумі 1255 грн. 42 коп. щомісяця.

Однак, Департаментом, в результаті обміну даними з державною податковою інспекцією, було виявлено, що ОСОБА_3 не задекларувала дохід свого сина ОСОБА_4, який зареєстрований разом з нею за однією адресою. У звязку з цим виникла переплата державних коштів по виплаті вищезазначеної допомоги за період з 1 травня 2015 року по 30 квітня 2016 року в сумі 9094 грн. 94 коп. Відповідачка ОСОБА_3 була особисто повідомлена про утворення переплати державних коштів, про суму, яку потрібно повернути, та термін її повернення. Проте, переплата державних коштів відповідачем не погашена.

Зважаючи на викладене, Департамент просив про задоволення позову (а.с. 1-2).

Рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 21 грудня 2016 року відмовлено у задоволенні позову (а.с. 91-92).

В апеляційній скарзі позивач, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права просив скасувати рішення суду та постановити нове, яким задовольнити його позовні вимоги у повному обсязі (а.с. 96-98).

В судовому засіданн1 апеляційного суду представник позивача підтримав доводи апеляційної скарги, просив її задовольнити.

Відповідач, третя особа та його представник просили відмовити в задоволенні скарги.

Заслухавши доповідача, пояснення сторін, третьої особи та його представника, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити, а рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що відповідач ОСОБА_3 перебуває на обліку в управлінні соціальних виплат і компенсацій Заводського району департаменту праці та соціального захисту населення Миколаївської міської ради як отримувач субсидії для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг на підставі заяви про призначення житлової субсидії та декларації про доходи і витрати осіб, які звернулись за призначенням житлової субсидії, від 20.05.2015 року та відповідних довідок. Згідно вказаної заяви ОСОБА_3 була призначена житлова субсидія з травня 2015 року по вересень 2015 року в сумі по 295,76 грн. щомісяця, з жовтня 2015 року по жовтень 2015 року в сумі 921,67 грн., з листопада 2015 року по березень 2016 року в сумі 1255,42 грн. щомісяця. Актом про проведення перевірки правильності та повноти інформації, що надається заявниками для призначення житлових субсидій та соціальної допомоги від 25 квітня 2016 року було виявлено, що відповідачем було надано неповну та невірну інформацію про доходи, внаслідок цього було надмірно виплачено кошти в сумі 9094,94 грн. Не задекларовано дохід за 2014 рік в сумі 120408,00 грн., який було отримано від продажу автомобіля її сином ОСОБА_4, що зареєстрований з позивачкою за однією адресою. Автомобіль був переоформлений з ОСОБА_4 на його батька ОСОБА_6 на підставі довідки-рахунку від 04.04.2014 року.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд виходив з того, що позовні вимоги не доведені, оскільки в довідці-рахунку від 04.04.2014 року відсутні дані про передачу грошей торговельній організації, а також підпис касира, що на думку суду підтверджує факт не отримання доходу та підтвердження пояснень відповідача та третьої особи про те, що гроші від продажу автомобіля не передавалися, оскільки автомобіль переоформлявся на батька третьої особи ОСОБА_6

Однак з висновками суду першої інстанції погодитись не можна, оскільки вони не відповідають обставинам справи, вимогам норм матеріального права.

Відповідно до п. 20 Положення про порядок призначення та надання населенню субсидій для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива, затвердженого постановою КМ України від 21.10.1995 року № 848 "Про спрощення порядку надання населенню субсидій для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива" (тут і далі в редакції, яка діяла з 01.05.2015 року) раніше призначена субсидія припиняється, якщо громадянин приховав або свідомо надав недостовірні дані про доходи та майновий стан, що вплинули на встановлення права на субсидію і визначення її розміру, внаслідок чого йому надмірно перерахована сума субсидії, з місяця, в якому виявлено порушення. У разі, коли громадянин добровільно не повернув надмірно перераховану (виплачену) суму субсидії, питання про її стягнення органи, що призначають субсидії, вирішують у судовому порядку.

Відповідно до п.12 Положення субсидія для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг призначається на основі середньомісячного сукупного доходу осіб, зазначених у пункті 7 цього Положення, а для придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива - на основі річного доходу осіб за попередній календарний рік.

Згідно з абзацом третім пункту 12 Положення за бажанням громадян субсидія для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг призначається на основі середньомісячного (за шість місяців, що передують місяцю звернення) сукупного доходу осіб, зазначених у пункті 7 цього Положення, після подання довідок про доходи таких осіб за зазначений період за формами, затвердженими Мінсоцполітики.

В п.13 вказаного Положення визначено, що для призначення субсидії громадянин подає структурному підрозділу з питань соціального захисту населення за місцем реєстрації (орендарі за місцем проживання) заяву про призначення житлової субсидії та декларацію про доходи і витрати осіб, які звернулися за призначенням житлової субсидії, за встановленими формами; довідки про доходи у випадках, передбачених абзацом третім пункту 12 цього Положення.

З матеріалів справи вбачається, що 20 травня 2015 року відповідач подала заяву до відповідного органу позивача про призначення субсидії на відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг та декларацію про доходи і витрати осіб, які звернулися за призначенням житлової субсидії, в яких зазначила, що разом з нею зареєстрований син ОСОБА_4, при цьому її дохід за період з 01.01.2014 року по 31.12.2014 року складає 1100,20 грн. в місяць, а дохід ОСОБА_4 дорівнює 00 гривень за рік. В декларації вона зазначила, що усвідомлює, що в разі подання нею у неповному обсязі або недостовірних відомостей про осіб, які зареєстровані (фактично проживають) у житловому приміщенні, їх доходи і витрати їй може бути відмовлено у призначенні житлової субсидії або припинено її надання (а.с. 3).

Протягом з травня 2015 року по квітень 2016 року їй була надана субсидія на загальну суму 9094,94 грн.

З пояснень представника позивача в судовому засіданні апеляційного суду вбачається, що відповідачці було розяснено право вибору надання відомостей про період обрахування середньомісячного сукупного доходу осіб, що проживають у приміщенні, тобто за попередній календарний рік або за шість місяців, що передують місяцю звернення, і нею було обрано надання доходів за попередній календарний рік, оскільки в такому випадку не вимагалось подання довідок про доходи осіб.

В результаті обміну даними з державною податковою інспекцією було виявлено, що відповідач не задекларувала дохід свого сина ОСОБА_4, який він отримав у 2014 році в сумі 120408,00 грн., внаслідок чого виникла переплата з виплати субсидії на суму 9094,94 грн., оскільки якщо б про такий дохід було повідомлено, субсидія не могла бути призначена.

Як свідчать матеріали справи за ОСОБА_4 з 16.05.2007 року на праві власності був зареєстрований автомобіль SUBARY JUTBACK 2457, кузов JF1BP9LLA7G078839 який відповідно до довідки-рахунку від 04.04.2014 року було продано ОСОБА_6 та який зареєстровано за останнім 19.07.2014 року на підставі зазначеної довідки-рахунку (а.с. 25, 67, 68). Відповідно до довідки-рахунок вартість автомобіля складає 120408,00 грн.

Пунктом 8 Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженого постановою МК України від 07.09.1998 року № 1388 (в редакції, яка діяла на час продажу автомобіля) документами, що підтверджують правомірність придбання транспортних засобів, їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери, є засвідчені підписом відповідної посадової особи, що скріплений печаткою, зокрема, довідка-рахунок за формою згідно з додатком 1, видана суб'єктом господарювання, діяльність якого пов'язана з реалізацією транспортних засобів та їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери.

Частиною 1 ст. 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

З тексту довідки-рахунку вбачається, що зазначений вище автомобіль продано ОСОБА_6 , тобто він придбав його за договором купівлі-продажу.

Цивільне законодавство України, презюмуючи принципи диспозитивності та свободи укладання договору, визначає: договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає із суті договору (частина п'ята статті 626 ЦК України).

Частиною першої статті 655 ЦК України встановлено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Таким чином, відповідно до закону договір купівлі-продажу є відплатним договором.

Доказів того, що договір купівлі-продажу автомобіля SUBARY JUTBACK 2457, кузов JF1BP9LLA7G078839 був безоплатним, що він визнаний недійсним, відповідач та третя особа не надали.

З огляду на наведене, висновки суду про відсутність доказів щодо передачі коштів від продавця покупцю, не відповідають обставинам справи, вимогам норм матеріального права, тому рішення суду першої інстанції з підстав, передбачених п.3, 4 ч.1 ст. 309 ЦПК України слід скасувати, а позовні вимоги задовольнити, тому що свідоме подання відповідачем недостовірних даних про доходи призвело до надмірної виплати державних коштів.

Відповідно до положень ч.5 ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені витрати по сплаті судового збору.

Керуючись ст. 303, 309, 316 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу Департаменту праці та соціального захисту населення Миколаївської міської ради задовольнити.

Рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 21 грудня 2016 року скасувати та ухвалити нове рішення.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь Департаменту праці та соціального захисту населення Миколаївської міської ради кошти субсидії для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг в сумі 9094 (девять тисяч девяносто чотири) грн. 94 коп., витрати по сплаті судового збору в сумі 1378,00 грн. (одна тисяча триста сімдесят вісім) грн..00 коп.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржено в касаційному порядку до Вищого спеціалізовано суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня на набрання законної сили.

Головуючий Судді