Справа № 428/1263/17
Провадження №2-о/428/120/2017
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 лютого 2017 року м. Сєвєродонецьк

Сєвєродонецький міський суд Луганської області у складі: головуючого судді - Журавель Т.С., при секретарі - Андрусишин Н.Т., за участю прокурора - Новохацької І.Г., представника заявника та психіатра - Макогоненко М.Г., законного представника (опікуна) - ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Сєвєродонецьку цивільну справу за заявою Головного лікаря Комунальної установи «Сєвєродонецька міська багатопрофільна лікарня» про госпіталізацію особи до психіатричного закладу у примусовому порядку, -

встановив:

Головний лікар Комунальної установи «Сєвєродонецька міська багатопрофільна лікарня» Рабулець Т.А. звернулась до Сєвєродонецького міського суду Луганської області із заявою про госпіталізацію ОСОБА_4 до психіатричного закладу у примусовому порядку.

В обґрунтування поданої заяви зазначено, що хворий ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, був госпіталізований до психіатричного відділення Комунальної установи «Сєвєродонецька міська багатопрофільна лікарня» 01.02.2017 року о 22-00 годині, повторно в житті, зі згоди опікуна. Мотиви госпіталізації: напружений, агресивний по відношенню до рідних, погрожує фізичною розправою, не приймає амбулаторне лікування, не спить, при надходженні до психіатричного відділення ОСОБА_4 був оглянутий завідуючим відділення Макогоненко М.Г., який підтвердив необхідність госпіталізації хворого. У зв'язку із тим, що хворий визнаний недієздатним на підставі рішення суду № 2-1242 від 15.10.1986 року, відповідно до ст. 15 Закону України «Про психіатричну допомогу», 02.02.2017 року о 09-00 годині, хворий був оглянутий комісією лікарів-психіатрів у складі завідуючого відділенням Макогоненко М.Г., лікаря-психіатра Крайдмана М.М. Враховуючи, що хворий страждає тяжким психічним розладом в формі шизофренії, комісія лікарів-психіатрів прийшла до висновку про необхідність стаціонарного лікування ОСОБА_4 згідно із ст.ст. 13, 15 Закону України «Про психіатричну допомогу».

В судовому засіданні представник заявника та психіатр підтримали вимоги з підстав, які викладені у заяві, просили суд заяву задовольнити.

В судовому засіданні законний представник (опікун) не заперечувала проти задоволення заяви.

В судовому засіданні прокурор підтримала вимоги з підстав, які викладені у заяві.

Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд доходить висновку, що дана заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів заяви вбачається, що згідно із копією паспорта громадянина України серії НОМЕР_1, виданого Сєвєродонецьким МВ УМВС України в Луганській області 10.10.2000 року, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрований з 19.04.1991 року за адресою: Україна, АДРЕСА_1.

Згідно із копією рішення виконавчого комітету Сєвєродонецької міської ради «Про призначення опіки над недієздатним ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1» № 249 від 15.02.2005 року, ОСОБА_2 призначено опікуном над недієздатним ОСОБА_4.

01.02.2017 року ОСОБА_2 звернулася із заявою до головного лікаря Комунальної установи «Сєвєродонецька міська багатопрофільна лікарня» Рабулець Т.А. про прийняття на лікування до психіатричного відділення опікуваного нею ОСОБА_4 у зв'язку з різким погіршенням психологічного стану.

Згідно із висновком комісії лікарів-психіатрів у складі завідуючого відділенням Макогоненко М.Г., лікаря-психіатра Крайдмана М.М. стосовно особи з тяжким психічним розладом, яка потребує госпіталізації у психіатричний заклад в примусовому порядку, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, потребує госпіталізації в психіатричний заклад та проведення необхідного курсу лікування.

Порядок надання психіатричної допомоги регламентується Законом України «Про психіатричну допомогу», який визначає правові та організаційні засади забезпечення громадян психіатричною допомогою, виходячи із пріоритету прав і свобод людини і громадянина, встановлює обов'язки органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування з організації надання психіатричної допомоги та правового і соціального захисту осіб, які страждають на психічні розлади, регламентує права та обов'язки фахівців, інших працівників, які беруть участь у наданні психіатричної допомоги.

Відповідно до вимог ст. 2 Закону України «Про психіатричну допомогу» (із змінами і доповненнями) законодавство України про психіатричну допомогу базується на Конституції України і складається з Основ законодавства України про охорону здоров'я, цього Закону та інших нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до них. Дія цього Закону поширюється на громадян України, іноземців та осіб без громадянства, які перебувають в Україні.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 13 Закону України «Про психіатричну допомогу» особа, визнана у встановленому законом порядку недієздатною, госпіталізується до психіатричного закладу на прохання або за згодою її опікуна.

Конституційний Суд України у своєму рішенні № 2рп/2016 від 01 червня 2016 року визнав неконституційним положення третього речення ч. 1 ст. 13 Закону України «Про психіатричну допомогу» у взаємозв'язку з положеннями частини 2 цієї статті стосовно госпіталізації особи, визначеної у встановленому законом порядку недієздатною, до психіатричного закладу на прохання або за згодою її опікуна за рішенням лікаря-психіатра без судового контролю. Конституційний Суд України постановив, що до моменту законодавчого врегулювання питання забезпечення судового контролю за госпіталізацією до психіатричного закладу недієздатної особи на прохання або за згодою її опікуна за рішенням лікаря-психіатра така госпіталізація можлива лише за рішенням суду. Зважаючи на вказане рішення КСУ утримання в психіатричному закладі недієздатної особи, госпіталізованої за рішенням лікаря-психіатра на прохання та за згодою її опікуна, без судового рішення може бути розцінено як порушення п. 5.1. ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (порушення права на свободу та особисту недоторканість).

Відповідно до ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу» (із змінами і доповненнями) особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні який забезпечує її життєдіяльність.

Відповідно до ст. 16 Закону України «Про психіатричну допомогу» особа, яку було госпіталізовано до психіатричного закладу за рішенням лікаря-психіатра на підставах, передбачених статтею 14 цього Закону, зокрема при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність, підлягає обов'язковому протягом 24 годин з часу госпіталізації огляду комісією лікарів-психіатрів психіатричного закладу для прийняття рішення про доцільність госпіталізації.

Згідно із ст.ст. 14, 22 Закону України «Про психіатричну допомогу» суд розглядає заяви про госпіталізацію особи до психіатричного закладу.

Відповідно до вимог ст. 279 ЦПК України за умов, визначених Законом України «Про психіатричну допомогу» заява представника психіатричного закладу про госпіталізацію особи до психіатричного закладу у примусовому порядку подається до суду за місцезнаходженням зазначеного закладу.

Відповідно до вимог ст. 282 ЦПК України залежно від встановлених обставин суд ухвалює рішення про задоволення заяви або про відмову в її задоволенні. Рішення про задоволення заяви лікаря-психіатра, представника психіатричного закладу є підставою для надання відповідної психіатричної допомоги у примусовому порядку.

Таким чином факти, викладені заявником у заяві в обґрунтування вимог, знайшли своє підтвердження в ході судового засідання, є достовірними та обґрунтованими, підтверджені письмовими доказами, сумніву у суду не викликають, а тому суд вважає, що заява Головного лікаря Комунальної установи «Сєвєродонецька міська багатопрофільна лікарня» про госпіталізацію особи до психіатричного закладу у примусовому порядку підлягає задоволенню. При цьому суд на підставі ч. 1, 3 ст. 17 Закону України «Про психіатричну допомогу» вважає за необхідне дозволити таку госпіталізацію лише протягом часу наявності підстав, за якими було проведено госпіталізацію, але на строк не більше 6 місяців.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 209, 212-215, 223, 234, 235, 279, 281,282 ЦПК України, суд -

вирішив:

Заяву Головного лікаря Комунальної установи «Сєвєродонецька міська багатопрофільна лікарня» про госпіталізацію особи до психіатричного закладу у примусовому порядку - задовольнити.

Дозволити госпіталізацію ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, який мешкає за адресою: АДРЕСА_3 в примусовому порядку до психіатричного відділення Комунальної установи «Сєвєродонецька міська багатопрофільна лікарня» протягом часу наявності підстав, за якими було проведено госпіталізацію, але на строк не більше 6 (шести) місяців з дня ухвалення цього рішення, тобто не більше ніж до 07.07.2017 року.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному суді Луганської області через Сєвєродонецький міський суд Луганської області, шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Т. С. Журавель