Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 січня 2017 року Хортицький районний суд м.Запоріжжя у складі:

головуючого судді Мурашової Н.А.

при секретарі Чалій Т.П.

за участю заявниці ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Запоріжжя заяву ОСОБА_1, заінтересована особа Управління Пенсійного Фонду України Хортицького району м.Запоріжжя, про встановлення факту знаходження на утриманні померлого,

ВСТАНОВИВ:

Заявниця звернулася до суду із вказаною заявою, мотивуючи її тим, що з 28.08.1980р. вона перебувала у шлюбі з ОСОБА_2, який помер 05.09.2016р. в с. Злобіно Меленковського району Володимирської області Російської Федерації. Після смерті чоловіка вона звернулась до Управління Пенсійного Фонду України в Хортицькому районі м.Запоріжжя для переоформлення пенсії за віком на пенсію у звязку з втратою годувальника, оскільки пенсія чоловіка була більша за розміром і основним джерелом доходу їх родини, тобто фактично вона знаходилась на утриманні свого чоловіка. Однак в призначенні їй пенсії у звязку з втратою годувальника було відмовлено через відсутність документів, які підтверджують факт перебування на утриманні померлого. У звязку з цим вона вимушена звернутися до суду, оскільки іншим чином встановити цей факт вона немає можливості.

Просить встановити факт перебування її на утриманні чоловіка ОСОБА_2

В судовому засіданні заявниця підтримала свої вимоги повністю, просить заяву задовольнити.

Представник заінтересованої особи в судове засідання не прибув за невідомими причинами, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

Суд вважає можливим розглядати справу у відсутність представника заінтересованої особи.

Суд, вислухавши пояснення заявниці, свідків, дослідивши матеріали справи, вважає заяву обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню, виходячи з такого.

Суд встановив, що ОСОБА_1, 25.02.1955р., з 28.08.1980р. перебувала у шлюбі з ОСОБА_2, 22.02.1958р.н.

ОСОБА_2 помер 05.09.2016р. в с. Злобіно Меленковського району Володимирської області Російської Федерації.

При цьому, згідно копії паспортів заявниці та її чоловіка вони з 28.09.1993р. були зареєстровані за адресою: м.Запоріжжя, бул.Будівельників, 7а/9.

Згідно акту обстеження житла, складеного уповноваженими особами КП «Наше місто» 12.10.2016р., заявниця та її чоловік фактично мешкали за вищевказаною адресою з 1980р. по день смерті чоловіка, до вересня 2016р., однією родиною.

Згідно пенсійного посвідчення та довідки УПФУ в Хортицькому району м.Запоріжжя ОСОБА_1 з 26.02.2005р. по теперішній час отримує пенсію за віком на пільгових умовах, розмір пенсії в 2016р. становив 1254,77грн., з грудня 2016р. 1371,77грн.

Згідно пенсійного посвідчення та довідки УПФУ в Хортицькому району м.Запоріжжя ОСОБА_2 з 23.02.2013р. по 30.09.2016р. отримував пенсію за віком в розмірі 3506,85грн.

Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 підтвердили, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 знаходились в зареєстрованому шлюбі і фактично мешкали однією родиною до дня смерті ОСОБА_2 Помер він раптово в Росії, коли поїхав до сина в гості. ОСОБА_1 за життя свого чоловіка була на повному його утриманні, вона отримувала пенсію в невеликому розмірі, страждає на хронічні захворювання, ОСОБА_2, навіть вийшовши на пенсію, продовжував працювати, його заробіток та пенсія були більшими за розміром і тому основним джерелом існування родини.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.234, п.1 ч.1 ст.256 ЦПК України суд вправі встановити факт, що має юридичне значення, зокрема, факт родинних відносин між фізичними особами.

Згідно п.1 постанови Пленуму ВСУ №5 від 31.03.1995р. «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: - згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; - чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; - заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; - встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням

спору про право.

Відповідно до ст.36 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» пенсія у зв'язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім'ї померлого годувальника, які були на його утриманні, за наявності в годувальника на день смерті страхового стажу, який був би необхідний йому для призначення пенсії по III групі інвалідності, а в разі смерті пенсіонера або осіб, зазначених у частині другій статті 32 цього Закону, - незалежно від тривалості страхового стажу. При цьому дітям пенсія у зв'язку з втратою годувальника призначається незалежно від того, чи були вони на утриманні годувальника.

Батьки і чоловік (дружина) померлого, які не були на його утриманні, мають право на пенсію у зв'язку з втратою годувальника, якщо втратили джерело засобів до існування. Непрацездатними членами сім'ї вважаються: 1) чоловік (дружина), батько, мати, якщо вони є інвалідами або досягли пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону; 2) діти (у тому числі діти, які народилися до спливу 10 місяців з дня смерті годувальника) померлого годувальника, які не досягли 18 років або старші цього віку, якщо вони стали інвалідами до досягнення 18 років. 3) чоловік (дружина), а в разі їх відсутності - один з батьків або брат чи сестра, дідусь чи бабуся померлого годувальника незалежно від віку і працездатності, якщо він (вона) не працюють і зайняті доглядом за дитиною (дітьми) померлого годувальника до досягнення нею (ними) 8 років.

До членів сім'ї, які вважаються такими, що були на утриманні померлого годувальника, відносяться особи, зазначені в частині другій цієї статті, якщо вони: 1) були на повному утриманні померлого годувальника; 2) одержували від померлого годувальника допомогу, що була для них постійним і основним джерелом засобів до існування.

Члени сім'ї померлого годувальника, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які й самі одержували пенсію, мають право, за бажанням, перейти на пенсію у зв'язку з втратою годувальника.

Згідно п.8 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.95 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», судам необхідно мати на увазі, що встановлення факту перебування особи на утриманні померлого має значення для одержання спадщини, призначення пенсії або відшкодування шкоди, якщо допомога, яка надавалась, була для заявника постійним і основним джерелом засобів до існування. Одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд встановить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання.

Зясувавши повно, всебічно та обєктивно обставини справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, взаємозвязку з точки зору достатності, достовірності, належності та допустимості, суд вважає встановленим та доведеним факт перебування заявниці ОСОБА_1 на утриманні померлого чоловіка ОСОБА_2, оскільки заявниця з 2005р. є непрацездатною особою, отримує пенсію, яка за розміром є значно меншою за ту пенсію, яку з 2013р. отримував померлий ОСОБА_2 Пенсія чоловіка була основним і постійним джерелом засобів існування родини, після смерті чоловіка заявниця втратила це джерело і за законом має право на пенсію по втраті годувальника.

Вказаний факт підтверджується наданими суду письмовими доказами - свідоцтвом про одруження, про смерть, копіями паспортів заявниці та її чоловіка, копіями пенсійних посвідчень та довідками УПФУ, актом обстеження житла, а також поясненнями заявниці та свідків.

Зазначені докази суд вважає належними та допустимими, вони узгоджуються між собою, тому суд приймає їх за основу при постановленні даного рішення. Доказів, які б спростовували факт, про встановлення якого просить заявниця, суду не надано.

Факт, про встановлення якого просить заявниця, має для неї юридичне значення, оскільки від нього залежить виникнення права на отримання пенсії по втраті годувальника. Встановити цей факт в позасудовому порядку вона не має можливості. Спір про право в даному випадку суд не вбачає.

На підставі вищевикладеного, вказану заяву слід задовольнити повністю.

Керуючись ст.3,4,10,11,57-61,88,212-215,234,256-259 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Заяву ОСОБА_1 заінтересована особа Управління Пенсійного Фонду України Хортицького району м.Запоріжжя, про встановлення факту знаходження на утриманні померлого - задовольнити.

Встановити факт того, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, знаходилась на утриманні чоловіка ОСОБА_2, 22.02.1958р.н., який помер 05.09.2016р.

Рішення суду може бути оскаржено в Апеляційний суд Запорізької області через Хортицький районний суд м.Запоріжжя протягом десяти днів з дня його проголошення, особами, які приймали участь у справі, але не були присутні під час проголошення рішення, - в той же строк з моменту отримання його копії.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст рішення виготовлено 30.01.2017р.

Суддя Н.А.Мурашова

30.01.2017