Сарненський районний суд
________________________________________________________________________
Справа № 572/1334/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 вересня 2017 року м.Сарни

Сарненський районний суд Рівненської області в складі:

головуючого судді - О.А. Рижого

при секретарі - Ю.М. Мороз

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Сарни справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 сільської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_4 сервісний центр 5643 Регіонального сервісного центру МВС у Рівненській області про визнання права власності на транспортний засіб за набувальною давністю, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3 сільської ради про визнання права власності на транспортний засіб за набувальною давністю.

Свої позовні вимоги в позовній заяві обґрунтовує тим, що більше 6-ти років тому він побачив в мережі "Інтернет" оголошення про продаж мікроавтобуса вантажно-пасажирського, модель - 3962, марки "УАЗ", 1995р. випуску, державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1. Зателефонувавши до його продавця і в ході розмови домовився про купівлю даного автомобіля за 600 доларів США. Через деякий час позивач поїхав та купив автомобіль. З документів на автомобіль ОСОБА_1 вказує, що продавець передав лише техпаспорт, в якому був вказаний власником - ОСОБА_5. Тому він прийшов до висновку, що саме ця особа є власником вказаного транспортного засобу. Договору купівлі-продажу автомобіля позивач з продавцем не уклали, за відсутності в продавця при собі будь-яких документів для вчинення такої дії. ОСОБА_1 зазначив в позові, що оскільки ціна на автомобіль по відношенню до його технічного стану була невелика і його влаштовувала, він погодився, що усі дії, що стосується документального оформлення продажу автомобіля вони вчинять пізніше. Однак на неодноразові пропозиції вчинити вказані дії, продавець постійно зволікав з часом, а згодом взагалі відключив телефон. По спливу двох років позивач вказує, що виявив бажання продати даний транспортний засіб, в зв'язку з чим знову став дзвонити до продавця транспортного засобу, проте на телефонні дзвінки ніхто не відповідав, а згодом отримав повідомлення оператора мобільного зв'язку про те, що цей номер не є дійсним.

ОСОБА_1 пояснює в позові, що пізніше йому стало відомо, що громадянин, прізвище якого вказано в техпаспорті - житель м. Одеси - ОСОБА_5, який помер 15 липня 2009 р. Тобто, ще до того часу, як він придбав вищевказаний транспортний засіб, тому йому не відомо, яким чином та коли він відчужив автомобіль особі, яка продала його йому. В такому разі, позивач вважає, що одним із відповідачів по справі має бути дружина ОСОБА_5, яка зможе надати пояснення чи отримала вона у спадок вказаний автомобіль, посилаючись на те, що така позиція узгоджується із чинним законодавством. ОСОБА_1 вважає себе добросовісним набувачем, який безперервно володіє чужим майном, а тому просить суд визнати за ним право власності на вказане рухоме майно за набувальною давністю.

Ухвалою Сарненського районного суду від 31.08.2017 року було залучено до участі у справі ОСОБА_4 сервісний центр 5643 Регіонального сервісного центру МВС у Рівненській області в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача та зобовязано ОСОБА_4 сервісний центр 5643 Регіонального сервісного центру МВС у Рівненській області (34500, Сарни, вул. Гагаріна, 100) надати відомості щодо реєстрації транспортного засобу ХТТ 396206S0050181, реєстраційний №42539ОВ, марка УАЗ, модель 3962, 1995 року випуску, зеленого кольору, шасі (кузов,рама,коляска) №S0050181, тип ТЗ мікроавтобус вантажо-пасажирський, повна маса 3500 kg, об'єм двигуна 2140 куб.смВ.

08.09.2017 року до суду надійшов лист Регіонального сервісного центру МВС в Рівненській області, відповідно до якого, згідно наявних баз даних регіонального сервісного центру МВС в Рівненській області 20.09.2002 року на підставі довідки-рахунок серії МОЛ№691655 від 03.09.2002 року здійснена реєстрація транспортного засобу автомобіля марки УАЗ 3962 модель 3962, 1995 року випуску, об"єм двигуна 2140 см. куб., колір зелений, ідентифікатор ТЗ- ХТТ 396206S0050181, номер шасі №S0050181, тип кузова - вантажо-пасажирський на нового власника ОСОБА_5.

В судове засідання позивач не з"явився, від його представника надійшло клопотання про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує.

Представник відповідача ОСОБА_3 сільської ради в судове засідання не з'явився, про час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином. .

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з"явився, про час та місце проведення судового засідання повідомлена належним чином.

Суд вважає за можливе провести судове засідання за відсутності позивача, його представника, відповідачів та третьої особи. Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до наступного.

Як встановлено судом, що більше 6-ти років тому позивач побачив придбав у незнайомої особи мікроавтобус вантажно-пасажирський, модель - 3962, марки "УАЗ", 1995р. випуску, державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1. за 600 доларів США. Проте, документально вказані дії не оформив. На даний момент він цього зробити не може, оскільки не знає місця знаходження особи, яка продала йому вказаний автомобіль.

З пояснень позивача встановлено судом, що даний автомобіль належавжителю м. Одеса - ОСОБА_5, який помер 15 липня 2009 р. Тобто, ще до того часу, як він придбав вищевказаний транспортний засіб, тому йому не відомо, яким чином та коли він відчужив автомобіль особі, яка продала його позивачу.

На даний час ОСОБА_1 не може зареєструвати вищевказаний транспортний засіб в зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на даний автомобіль.

З часу придбання транспортного засобу, а саме мікроавтобуса вантажно-пасажирський, модель - 3962, марки "УАЗ", 1995р. випуску, державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 у невідомої особи, тобто з 2012 року позивач відкрито та добросовісно став володіти вказаним транспортним засобом, самостійно ніс витрати з утримання та користування мікроавтобусом.

Так, згідно ст. 344 ч.1 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти рухомим майном протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду.

Набувальна давність поширюється на всі випадки фактичного, незаконного володіння чужим майном.

Згідно Постанови пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 № 5 "Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав" відповідно до ч. 1 ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено ЦК.

При вирішенні спорів, пов'язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке:

- володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності;

- володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна;

- володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. У разі втрати не із своєї волі майна його давнісним володільцем та повернення цього майна протягом одного року або пред'явлення протягом цього строку позову про його витребування набувальна давність не переривається (частина третя ст. 344 ЦК). Не переривається набувальна давність, якщо особа, яка заявляє про давність володіння, є сингулярним чи універсальним правонаступником, оскільки в цьому разі вона може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є (частина друга ст. 344 ЦК). (п. 9 Постанови)

Враховуючи положення ст.ст. 335 і 344 ЦК України, право власності за набувальною давністю може бути набуто на майно, яке належить на праві власності іншій особі (а не особі, яка заявляє про давність володіння), а також на безхазяйну річ. Отже, встановлення власника майна або безхазяйності речі є однією з обставин, що має юридичне значення, і підлягає доведенню під час ухвалення рішення суду (стаття 214 ЦПК).

Враховуючи положення пункту 8 Прикінцевих та перехідних положень ЦК про те, що правила статті 344 ЦКпро набувальну давність поширюються також на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності цим Кодексом, та беручи до уваги, що ЦК набрав чинності з 1 січня 2004 року, положення статті 344 ЦК поширюються на правовідносини, що виникли з 1 січня 2001 року. Отже, визнання судом права власності на нерухоме майно за набувальною давністю може мати місце не раніше 1 січня 2006 року.

При цьому суди мають виходити з того, що коли строк давнісного володіння почався раніше 1 січня 2001 року, то до строку, який дає право на набуття права власності за набувальною давністю, зараховується лише строк з 1 січня 2001 року. Разом із тим, якщо перебіг строку володіння за давністю почався після цієї дати, то до строку набувальної давності цей період зараховується повністю. (п. 11 Постанови)

Можливість пред'явлення до суду позову про визнання права власності за набувальною давністю випливає з положень статей 15,16 ЦК України, а також частини четвертої статті 344 ЦК України, згідно з якими захист цивільних прав здійснюється судом шляхом визнання права. У зв'язку з цим особа, яка заявляє про давність володіння і вважає, що у неї є всі законні підстави бути визнаною власником майна за набувальною давністю, має право звернутися до суду з позовом про визнання за нею права власності.

Оскільки позивач добросовісно, з 2012року заволодів чужим майном - мікроавтобусом вантажно-пасажирським, модель - 3962, марки "УАЗ", 1995р. випуску, державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1, понад п'яти років відкрито, безперервно ним володіє, осіб, які б заявили свої права на це майно не встановлено, за ним може бути визнано право власності на це рухоме майно за набувальною давністю згідно ч.1ст. 344 ЦК України.

На підставі викладеного, суд вважає вимоги позивача обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст.10,60,212-215 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 сільської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_4 сервісний центр 5643 Регіонального сервісного центру МВС у Рівненській області про визнання права власності на транспортний засіб за набувальною давністю - задоволити.

Визнати за ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1, жителем ІНФОРМАЦІЯ_2 право власності за набувальною давністю на транспортний засіб - мікроавтобус вантажно-пасажирський, модель 3962, марки "УАЗ", 1995р. випуску державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Рівненської області через Сарненський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня його проголошення.

Суддя О.А. Рижий