АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа № 635/8931/15 - ц Головуючий І інстанції Назаренко О.В.
Провадження: 22-ц/790/222/17 Головуючий ІІ інстанції Бездітко В.М.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 лютого 2017 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Харківської області у складі:

головуючого - Бездітка В.М.,

суддів ОСОБА_1 , ОСОБА_2

за участю секретаря Котлярової М.Ю.,

розглянув матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Харківського районного суду Харківської області від 19 липня 2016 року по справі за позовом ОСОБА_4 доОСОБА_3 про зобовязання вчинити певні дії, -

встановила:

У жовтні 2015 року ОСОБА_4 звернувся до суду із вищевказаним позовом, посилаючись на те, що на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 20 травня 1997 року він є власником 59/100 часток домоволодіння розташованого за адресою: Харківська область, Харківський район, смт. Високий, вул. Комінтерна, 69-А. На підставі договору купівлі продажу від 17.10.2012 року ОСОБА_3 придбала у свою власність 41/100 частин вказаного домоволодіння. На земельній ділянці віднесеної до зазначеного домоволодіння розташоване приміщення льох літ. «Ж». Між ОСОБА_4 та попереднім до ОСОБА_3 співвласником склався певний порядок користування земельною ділянкою та розташованими на ній приміщеннями, відповідно до якого він користувався спірним льохом літ. «Ж». Однак, після того, як ОСОБА_3 стала співвласником домоволодіння № 69-А по вул. Комінтерна в смт. Високий Харківського району, Харківської області, вона самовільно зайняла приміщення льох літ. «Ж» та чинить перешкоди у користуванні ОСОБА_4 спірною спорудою.

Просив зобовязати ОСОБА_3 звільнити приміщення льоху літ. «Ж», що розташований в Харківській області, Харківському районі, смт. Високий, вул. Комінтерна, 69-а.

Рішенням Харківського районного суду Харківської області від 19 липня 2016 року позов ОСОБА_4 задоволено. Зобовязано ОСОБА_3 звільнити приміщення льоху літ. «Ж», що розташований в Харківській області, Харківському районі, смт Високий, вул. Бібліотечна (колишня вул. Комінтерна), 69-а. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір в сумі 487, 20 грн.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу, в якій просила скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким у задоволені позову відмовити, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права та на неповне зясування всіх обставин справи. В обґрунтування скарги зазначила наступне. Суд першої інстанції вважав встановленим, що з 20 травня 1997 року згідно свідоцтва про право на спадщину за законом до ОСОБА_4 перейшло право власності на 59/100 часток домоволодіння № 69-А по вул.Комінтерна в смт.Високий Харківського району, Харківської області, у тому числі й льох літ. «Ж». Проте, як вбачається з договору купівлі-продажу, укладеного 17 жовтня 2012 року між ОСОБА_5 та ОСОБА_3, остання прийняла у власність 41/100 часток домоволодіння № 69А по вул. Комінтерна, 69А в смт. Високий Харківського району, Харківської області без зазначення конкретних будівель і споруд, з яких складається придбана частка. Дана обставина не була врахована судом при ухваленні оскаржуваного рішення. Матеріали справи будь-яких відомостей про укладення між співвласниками договору про порядок користування житловим будинком з надвірними будівлями або встановлення такого порядку судом. Також, судом першої інстанції не було надано оцінку тому факту, що у разі зайняття позивачем спірної споруди розмір частки відповідача у праві власності.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним та обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин справи, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

По справі встановлено, що домоволодіння по вул. Комінтерна, 69А в смт. Високий Харківського району, Харківської області належить ОСОБА_4 та ОСОБА_3 на праві спільної часткової власності. ОСОБА_4 належить 59/100 часток вказаного житлового будинку з надвірними будівлями на підставісвідоцтва про право на спадщину за законом, виданим Першою держнотконторою Харківського району та області, реєстр № 3-1853. ОСОБА_3 належить 41/100 житлового будинку з надвірними будівлями на підставі купівлі-продажу, укладеного 17 жовтня 2012 року на посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_6

Згідно відомостей вищевказаних правовстановлюючих документів, а також технічного паспорту, виготовленого станом на 08.10.2012 року, на земельній ділянці розташований жилий будинок з прибудовами літ. «А-1», житловою площею 57,70 кв.м., та наступні будівлі і споруди: сараї літ. «И», «Л», «М», вбиральня літ. «Н», льох літ. «Ж», гараж літ. «О», навіси літ. «П», «С», огорожа № 1-6, зливна яма літ. «К».

Згідно положень ст. 358 ЦК України, право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю.

Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що з правовстановлюючих документів на 59/100 частин житлового будинку № 69-А по вул. Комінтерна в смт. Високий Харківського району, Харківської області, які належать ОСОБА_4Є вбачається, що льох літ. «Ж», розташований на земельній ділянці належить позивачу на праві власності і у звязку з самовільним зайняттям відповідачем вказаного приміщення порушуються права позивача щодо користування належним йому майном.

Колегія суддів з такими висновками рішення суду не погоджується, оскільки вони не відповідають наданим доказам, обставинам справи та вимогам чинного законодавства.

Згідно рішення Харківського районного суду Харківської області від 06 травня 2016 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 про визначення порядку користування земельною ділянкою відмовлено.

Відповідно до ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 19 грудня 2016 року рішення Харківського районного суду Харківської області від 06.05.2016 року залишено без змін.

Таким чином, порядок користування земельною ділянкою та надвірними будівлями по вул. Комінтерна, 69А в смт. Високий Харківського району, Харківської області не встановлений.

Матеріали справи не містять доказів щодо укладання письмової угоди між співвласниками спірного житлового будинку про визначення порядку користування надвірними будівлями у встановленому ст. 220 ЦК України порядку.

Відповідно до приписів ст. ст. 57, 60 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншим особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

У відповідності до ч. 1 ст. 11, ч. 1 ст. 60 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Позивачем не надано доказів, що у встановленому законом порядку визначено певний порядок користування надвірними будівлями, за яким ОСОБА_4 є користувачем льоху літ. «Ж».

Відповідно до правовстановлюючих документів право власності на житловий будинок літ. «А-1» з надвірними будівлями по вул. Комінтерна, 69А в смт. Високий Харківського району Харківської області належить сторонам на праві спільної часткової власності.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, висновки суду не відповідають обставинам справи, рішення суду ухвалено з порушенням норм матеріального права і підлягає скасуванню з ухваленням по справі нового рішення про відмову у задоволені позовних вимог.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 309, 313-314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

вирішила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Рішення Харківського районного суду Харківської області від 19 липня 2016 року скасувати та ухвалити нове рішення про відмову ОСОБА_4 у задоволені позову.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення. Рішення може бути оскаржено у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня проголошення.

Головуючий -

Судді