У Х В А Л А

Іменем України

30.01.2017 р.

Жмеринський міськрайонний суд Вінницької області

в складі : головуючого судді Верніка В.М.

із участю : секретаря Українець П.І.,

позивача ОСОБА_1,

представника відповідача адвоката ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Жмеринка справу за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про відшкодування шкоди,

ВСТАНОВИВ :

ФОП ОСОБА_1 23.08.2016 року звернулася до Жмеринського міськрайонного суду з цим позовом із надалі уточненими позовними вимогами, вказавши, що вона є власником нежитлового приміщення площею 51,4 кв.м. за адресою вул.Добролюбова, 7А, м.Жмеринка Вінницької області. Пояснила, що 20.10.2015 року між нею та відповідачем ОСОБА_3 заключено договір оренди нежитлового приміщення площею 46,5 кв.м. за вказаною адресою. Майно передано відповідачу з терміном оренди до 19.10.2018 року. Факт передачі майна відповідачу підтверджується актом приймання-передачі від 20.10.2015 року, а саме: нежитлового приміщення площею 51,4 кв.м. по вул. Добролюбова, 7А, в м.Жмеринка Вінницької області, холодильники-вітрини 2 шт., стелажі комплект, що складається з семи частин, бар-стійка вартістю 3500 грн., три умивальника з металевими тумбочками та один керамічний загальною вартістю 8800 грн., один унітаз, один кондиціонер вартістю 3500 грн., сигналізаційня система, електронні ваги, а також товар продовольчої групи (крупи, вода, олії, консерви, молочна продукція, соки, морожені овочі, морозиво, пельмені, спеції, солодощі, чай кава) на суму 13375 грн. Відповідачем приведено у непридатний стан: бар-стойка демонтована та відсутня повністю, на суму 3500 грн., три раковини з тумбочками демонтовані та відсутні, шкода складає 6600 гривень, зіпсовано кондіціонер, ремонт якого склав 1600 грн., товар продовольчої групи при передачі приміщення 30.09.2016 року залишено на суму 539,75 гривень, різниця між переданим товаром 20.10.2015 року та залишеним відповідачем 30.10.2016 року складає 9966,32 грн. шкоди, з урахуванням індексу інфляції станом на 01.01.2016 року - 1,42 - сума збитків за неповернутий товар становила 14152,17 грн. Також заявила про несплату відповідачем всупереч п.4,2 Договору оренди експлуатаційних витрат за використану електроенергію, що зумовило потребу самостійної предоплати позивачем за серпень 2016 року в сумі 1202,86 грн. Загальну суму завданої їй матеріальної шкоди визначила в розмірі 27055,03 грн., яку просила стягнути на її користь з відповідача ОСОБА_3

В судовому засіданні позивач підтримала заявлені вимоги з викладених у позові обгрунтувань. Уточнила ім'я відповідача, пояснивши, що при укладанні договору оренди невірно вказала його написання, оскільки дійсне ім'я особи, із якою вона його укладала - ОСОБА_4. Пояснила, що договір оренди від 20.10.2015 року вона укладала у статусі фізичної особи-підприємця, яким є сама, із фізичною особою ОСОБА_4, так як остання не надавала їй документів щодо здійснення нею підприємницької діяльності. Приміщення магазину та наявне у ньому обладнання передала в оренду з метою одержання прибутку. Залишки нереалізованих нею продовольчих товарів передала відповідачу за їх домовленістю щодо здійснення їх реалізації ОСОБА_4 та повернення їй отриманих від продажу коштів. Вказала, що кілька місяців поспіль після укладення договору оренди вона відвідувала вказаний магазин, де відповідач організувала торгівельну діяльність із наймом продавців та бухгалтера, з приводу чого не вбачала ніяких порушень їх спільної угоди. Застереження у деяких представлених нею актах відомостей про статус приватного підприємця ОСОБА_4 вважає помилкою за поспіхом їх складання. Просила задоволити позов.

Представник відповідача позовні вимоги не визнав та просив закрити провадження у справі з підстав неможливості на його думку вирішення даного спору в порядку цивільного судочинства, оскільки правовідносини сторін мають господарський характер.

Заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, суд доходить наступного.

Відповідно до вимог ст.15 ЦПК України суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Згідно п.1 ч.1 ст.205 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

У відповідності до положень ст.1 ГПК України підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності (далі - підприємства та організації), мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Згідно п.1 ч.1 ст.12 ГПК України господарським судам підвідомчі справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні господарських договорів, у тому числі щодо приватизації майна, та з інших підстав, крім:

спорів про приватизацію державного житлового фонду;

спорів, що виникають при погодженні стандартів та технічних умов;

спорів про встановлення цін на продукцію (товари), а також тарифів на послуги (виконання робіт), якщо ці ціни і тарифи відповідно до законодавства не можуть бути встановлені за угодою сторін;

спорів, що виникають із публічно-правових відносин та віднесені до компетенції Конституційного Суду України та адміністративних судів;

інших спорів, вирішення яких відповідно до законів України та міжнародних договорів України віднесено до відання інших органів.

За змістом роз'яснень, що містяться у п.2 та п.3.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 24.10.2011 року №10 "Про деякі питання підвідомчості і підсудності справ господарським судам", визначено, що з огляду на приписи ч.3 ст.22 Закону України "Про судоустрій та статус суддів", згідно з якими місцеві господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають з господарських правовідносин, а також інші справи, віднесені процесуальним законом до їх підсудності, та на вимоги ст. ст. 1, 4-1, 12 ГПК України господарські суди розглядають справи в порядку позовного провадження, коли склад учасників спору відповідає приписам ст.1 ГПК, а правовідносини, з яких виник спір, мають господарський характер.

Судом не приймаються до уваги доводи позивача стосовно обгрунтування пред'явлення даного позову в порядку цивільного судочинства з питань відшкодування їй шкоди, завданої фізичною особою, оскільки підставами її заподіяння позивачем вказано безпосередньо договір оренди нежитлового приміщення, який за призначенням є торгівельно-посадочним комплексом (а.с.7)

Згідно п.1.1. Договору оренди від 20.10.2015 року (а.с.8) позивачем ФОП ОСОБА_1 передано, а відповідачем ОСОБА_4 прийнято в оренду нежитлове приміщення за адресою: м. Жмеринка, вул. Добролюбова, 7а, загальною площею 46,5 кв.м. для використання з метою, визначеною статутним завданням орендаря.

З додатку №1 до вказаного договору від 20.10.2015 року (а.с.10) вбачається передача за актом окрім обумовленого сторонами нежитлового приміщення, також певних предметів торгівельного обладнання та продуктів харчуваання, останніх на суму 13375 грн.

За змістом доданого позивачем на підтвердження саме змінених позовних вимог щодо відшкодування майнової шкоди акту звірки взаємних розрахунків від 30.09.2016 року (а.с.44), зафіксовано результати перевірки взаєменних розрахунків приватного підприємця ОСОБА_1 та приватного підприємця ОСОБА_4 станом на 01.10.2016 року в сумі 23566,32 грн., що відповідає підсумковому значенню загальної нестачі товарно-матеріальних цінностей згідно акту від 30.09.2016 року (а.с.45), перелік найменувань яких відповідає переліку за змістом позову.

За відомостями виписки та витягу з Єдиного державного реєстру юридичних та фізичних осіб та фізичних осіб підприємців (а.с.86,87-90) відповідач ОСОБА_4 з 04.02.2005 року зареєстрована фізичною особою-підприємцем, видом діяльності якої переважно визначена роздрібна торгівля у неспеціалізованих магазинах продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами.

За співставленням наведених обставин та власних пояснень позивача в судовому засіданні встановлено, що вимога відшкодування майнової шкоди пред'явлена на підставі виконання умови укладеного сторонами договору оренди, положення якого, та зміст додатку до якого, як його невід'ємної частини, містить фактично погодження умов господарського договору між двома фізичними особами-підприємцями.

При цьому судом визнається безпідставним твердження позивача щодо вказівки статусу лише фізичної особи ОСОБА_4 за змістом даного правочину, оскільки визначена сторонами мета даного договору згідно із відповідним видом діяльності орендаря ОСОБА_4, яка згідно вказаних реєстраційних документів останньої полягає у здійсненні торгівлі переважно продуктами харчування, сукупно із передачею таких для реалізації між сторонами, повноваження щодо чого вочевидь не може мати фізична особа, що не є суб'єктом підприємницької діяльності, а також власна обізнаність позивача щодо саме такого способу використання відповідачем переданого в оренду майна, у тому числі фактично реалізацією продуктів харчування упродовж певного періоду часу одразу після укладення договору оренди та невжиття ніяких заходів щодо його розірвання з цих підстав, подальші взаємні звірки, притаманні лише господарській діяльності суб'єктів господарювання визначає сукупність ознак існування між сторонами заявленого спору господарських відносин, з підстав яких пред'явлено вимогу відшкодування завданих збитків.

За таких обставин належність сторні спору до складу учасників, що охоплюється приписами ст.1 ГПК України та предмет позовних вимог щодо оспорювання порушених прав, які випливають з господарських правовідносин, визначає підвідомчість розгляду цього спору в порядку позовного провадження місцевим господарським судом в порядку, встановленому п.1 ч.1 ст.12 ГПК України, стосовно спору при виконанні господарського договору.

Наведене становить визначене законом виключення щодо можливості розгляду судом даної справи в порядку цивільного судочинства, у зв'язку з чим провадження в справі підлягає закриттю.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 5, 10, 11, 15, 58-60, 88, 205, 208-210 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ :

Закрити провадження у справі за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про відшкодування шкоди.

Роз'яснити позивачу, що розгляд цього спору віднесено до юрисдикції місцевого господарського суду.

Зобов'язати Управління Державної казначейської служби України у Жмеринському районі та м.Жмеринці Вінницької області повернути ОСОБА_1 551 гривню 20 копійок судового збору (квитанція №ПН1941990 від 23.08.2016 року ПАТ КБ "Приватбанк").

Ухвала набуває законної сили після закінчення строків її оскарження, якщо не було подано апеляційну скаргу.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п'яти днів з дня її проголошення, Апеляційному суду Вінницької області через Жмеринський міськрайонний суд Вінницької області.

Суддя Вернік В.М.