АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 22-ц/796/1602/2017 Головуючий у 1-й інстанції - Смирнова Є.П.
Доповідач - Рубан С.М.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 січня 2017 року колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого судді Рубан С.М.

суддів Желепа О.В., Мараєва Н.Є.

при секретарі Перетятько А.К.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення Деснянського районного суду м. Києва від 08 вересня 2011 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Кредитпромбанк» до ОСОБА_3, ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

В С Т А Н О В И Л А :

Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 08 вересня 2011 року задоволено позов Публічного акціонерного товариства «Кредитпромбанк» до ОСОБА_3, ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Стягнуто з ОСОБА_3 та ОСОБА_1, солідарно, на користь Публічного акціонерного товариства «Кредитпромбанк» заборгованість в сумі 22 535,86 доларів США, що за курсом НБУ станом на 11.07.2011 року складає 179 622 грн. 07 коп., а також витрати по сплаті судового збору в сумі 1 700 грн. та на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 120 грн., всього - 181 442 грн. 07 коп.

Не погоджуючись з рішенням суду, представник ОСОБА_1- ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду в частині стягнення в солідарному порядку суми боргу з ОСОБА_1 скасувати та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити частково та стягнути з ОСОБА_3 суму боргу.

В судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_1 підтримав апеляційну скаргу.

Інші учасники процесу в судове засідання не з'явились, про час і місце розгляду справи повідомлені належно, тому в порядку ч. 2 ст. 305 ЦПК України їх неявка не перешкоджає розгляду справи.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, які з'явились в судове засідання, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду та матеріали справи в межах апеляційного оскарження, дійшла наступного висновку.

У лютому 2011 року позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 та ОСОБА_1, в якому просить стягнути з відповідачів, солідарно, заборгованість за кредитом в сумі 171 625 грн. 83 коп., а також витрати у сплаті судового збору та на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

Свої вимоги мотивує тим, що 13.01.2006 року між ВАТ «Кредитпромбанк», правонаступником якого є ПАТ «Кредитпромбанк», та ОСОБА_3 було укладено Кредитний договір № 49.4.1/486/06-А, згідно умов якого, відповідачу було відкрито не відновлювальну кредитну лінію у національній валюті або в іноземних коштах в межах загальної суми 14 555 доларів США за офіціальним курсом Національного банку України на дату надання кожного кредиту терміном по 12.01.2011 року включно. При цьому, банк зобов'язався надати відповідачу кредити на загальну суму, що не перевищує розмір кредитної лінії, а ОСОБА_3 зобов'язалася погашати кредит та сплачувати проценти відповідно до графіку, обумовленому у п.п. 3.1.1 та повністю погасити кредит 12.01.2011 року.

Крім того, в забезпечення виконання зобов'язань ОСОБА_3 за кредитним договором, 02.03.2009 року між позивачем та відповідачкою ОСОБА_1 було укладено договір поруки № 49.4.1/486-П1/06-А, згідно якого остання, як поручитель ОСОБА_3, взяла на себе обов'язок відповідати за зобов'язаннями позичальника, що випливають з кредитного договору.

При цьому згідно умов Договору поруки Позичальник і Поручитель відповідають перед Кредитором як солідарні боржники.

Банк виконав свої зобов'язання за Кредитним договором в повному обсязі та відповідно до заявки на видачу готівки за № 3_11 від 13.01.2006 року здійснив видачу грошових коштів.

ОСОБА_3, скориставшись кредитними ресурсами, свої зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконувала, не сплачувала кредит та відсотки, зв'язку з чим утворилась заборгованість, яка станом на 20.01.2011 року становить 171 625 грн. 83 коп., а саме: заборгованість за кредитом в сумі 59 169 грн. 60 коп., заборгованість по нарахованих відсотках в сумі 58 414 грн. 40 коп. та пеня за несвоєчасне погашення кредиту та відсотків в сумі 54 041 грн. 83 коп.

В подальшому представник позивача позовні вимоги збільшив.

В заяві від 15.07.2011 року просить стягнути з відповідачів, солідарно, на користь банку заборгованість за кредитним договором, яка станом на 11.07.2011 року становить 22 535,86 дол. США, що за курсом НБУ складає 179 622 грн. 07 коп., а саме: заборгованість за кредитом в сумі 7 447,87 доларів США або 59 363 грн. 25 коп., заборгованість по нарахованих відсотках у сумі 7352,81 доларів США або 58 605 грн. 57 коп. та пеню за несвоєчасне погашення кредиту та відсотків в сумі 7 735,18 доларів США або 61 653 грн. 25 коп. (а.с. 93-94).

Ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції виходив з наступного.

Судом встановлено, що за Кредитним договором № 49.4.1/486/06-А від 13.01.2006 року відповідачу ОСОБА_3 було відкрито невідновлювальну кредитну лінію у національній валюті або в іноземних валютах в межах загальної суми 14 555 доларів США за офіційним курсом Національного банку України на дату надання кожного кредиту терміном по 12.01.2011 року включно (а.с. 9-12).

При цьому, банк зобов'язався надати відповідачу кредит на загальну суму, що не перевищує розмір кредитної лінії, а ОСОБА_3 зобов'язалася погашати кредит та сплачувати проценти відповідно до графіку, обумовленому у п.п. 3.1.1 та повністю погасити кредит 12.01.2011 року.

Відповідно до п. 1.2.1 Кредитного договору кредитні кошти надаються на купівлю автомобіля згідно з Договором № 214141-06 від 11.01.2006 року в сумі 12 475 доларів США.

Згідно із п. 1.5 договору кредиту процентна ставка за кредитами в іноземній валюті дорівнює 14 % річних.

Пунктом 1.8 Кредитного договору зазначено, що у кожному випадку невиконання (неналежного виконання) позичальником своїх зобов'язань за цим договором (щодо своєчасності та/або повноти сплати процентів і повернення кредиту), розмір процентної ставки збільшується на 1 % річних, починаючи з розміру, встановленого п. 1.5 цього договору. У випадку наступного невиконання позичальником своїх зобов'язань за цим договором розмір процентної ставки збільшується з урахування здійснених раніше збільшень процентної ставки відповідно до умов даного пункту договору. Новий розмір процентної ставки встановлюється від дня, наступного за днем, в який позичальник повинен був виконати свої зобов'язання за цим договором, однак не виконав їх або виконав не в повному розмірі.

Відповідно до п. 3.9 Кредитного договору за порушення строків повернення кредитів чи сплати процентів, позичальник зобов'язується сплачувати банку за кожний день пеню у розмірі подвійної процентної ставки, встановленої п. 1.5 цього договору, від суми простроченого платежу, в залежності від валюти кредиту, за яким виникло таке прострочення.

Також, в забезпечення виконання зобов'язань ОСОБА_3 за кредитним договором, 02.03.2009 року між позивачем та відповідачкою ОСОБА_1 було укладено договір поруки № 49.4.1/486-П1/06-А, згідно якого остання, як поручитель ОСОБА_3, взяла на себе обов'язок відповідати за зобов'язаннями позичальника, що випливають з кредитного договору. При цьому, згідно умов Договору поруки Позичальник і Поручитель відповідають перед Кредитором як солідарні боржники (а.с. 13).

Факт надання ОСОБА_3 кредитних коштів підтверджується заявою останньої на видачу готівки за № 3_11 від 13.01.2006 року (а.с. 14).

Представник позивача зазначає, що ОСОБА_3 на час звернення до суду свої зобов'язання за кредитним договором не виконала, тому просить стягнути з відповідачів, солідарно, заборгованість, яка відповідно до умов Кредитного договору № 49.4.1/486/06-А від 13.01.2006 року становить 22 535,86 доларів США, що за курсом НБУ станом на 11.07.2011 року складає 179 622 грн. 07 коп., а саме: заборгованість за кредитом в сумі 7 447,87 доларів США або 59 363 грн. 25 коп., заборгованість по нарахованих відсотках в сумі 7 352,81 доларів США або 58 605 грн. 57 коп. та пеню за несвоєчасне погашення кредит та відсотків в сумі 7 735,18 дол. США або 61 653 грн. 25 коп.

Як вбачається з рахунку заборгованості, ОСОБА_3, отримавши кредитні кошти в лютому 2006 року, вже після травня 2006 року перестала сплачувати кредит. Лише в червні 2007 року (через рік) відповідачем частково була погашена заборгованість за кредитним договором.

З серпня 2007 року по теперішній час заборгованість за кредитним договором не сплачується.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов висновку, що згідно умов договору (п. 1.8) позивачем правомірно було підвищено процентну ставку, яка за період з 13.02.2006 по 13.02.2007 роки становить 27 %, та яка була правомірно врахована позивачем в подвійному розмірі при розрахунку пені за кредитом та несплаченим відсоткам.

Суд не прийняв до уваги доводи відповідачів про те, що встановлення суми кредиту та здійснення розрахунків в іноземній валюті за кредитним договором, укладеним між ОСОБА_3 та ПАТ «Кредитпромбанк», є протиправним та суперечить нормам закону, відповідно до яких грошовою одиницею України є гривня, тому грошове зобов'язання має бути виражене у грошовій одиниці України - гривні, виходячи з наступного.

Згідно ч.1 ст. 524 ЦК України зобов'язання має бути виражене у грошовій одиниці України - гривні.

Однак, сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов'язання в іноземній валюті.

Відповідно до ч. 2 ст. 533 ЦК України, якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.

Згідно із ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитний договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Статтею 36 ЗУ «Про Національний Банк України» зазначено що, офіційний курс гривні до іноземних валют встановлюється Національним Банком України».

Відповідно до ч. 1 ст. 8 Декрету Кабінету Міністрів «Про систему валютного регулювання та валютного контролю» валютні курси встановлюються Національним Банком України за погодженням з Кабінетом Міністрів України.

Офіційний курс гривні до іноземних валют, зокрема до дол. США, установлюється щоденно.

Для розрахунку курсу гривні до іноземних валют використовується інформація про котирування іноземних валют станом на останню дату.

Відповідно до ст. 49 ЗУ «Про банки та банківську діяльність», банк не може надавати кредити під процент, ставка якого є нижчою від процентної ставки за кредитами, які бере сам банк, і процентної ставки, що виплачується ним по депозитах. Виняток можна робити лише у разі, якщо при здійсненні такої операції банк не матиме збитків.

Відповідно до п. 3.1.1 Кредитного договору, позичальник зобов'язується забезпечити погашення отриманого кредиту шляхом внесення готівкою чи перерахування грошових коштів у валюті отриманого кредиту у період з 01 по 10 число кожного календарного місяця.

Згідно з Положенням «Про встановлення офіційного курсу гривні до іноземних валют та курсу банківських металів», затвердженого Постановою Правління Національного банку України № 496 від 12.11.2003 року, офіційний курс гривні до іноземних валют, зокрема до долару США, установлюється щоденно. Для розрахунку курсу гривні до іноземних валют використовується інформація про котирування іноземних валют станом на останню дату.

Згідно ст. 18 ЗУ «Про захист прав споживачів» продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов'язків на шкоду споживача.

Таким чином, ОСОБА_3 при укладенні кредитного договору № 49.4.1/486/06-А від 13.01.2006 року була обізнана про всі його умови та погодилася з ними.

Даний договір був підписаний обома сторонами, що свідчить про погодження ними всіх умов, викладених в ньому.

Таким чином, відповідачка визнавала його умови розумними та справедливими.

Також, укладаючи договір в іноземній валюті та беручи на себе обов'язки щодо погашення цього кредиту саме в доларах США, відповідачка повинна була усвідомлювати, що курс національної валюти України до долару США не є незмінним, та те, що зміна цього курсу можливо настане, а тому повинна була передбачити та врахувати підвищення валютного ризику за цим договором.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Суд першої інстанції, дійшов вірного висновку, що відповідачка ОСОБА_3 належним чином не виконала свої зобов'язання відповідно до умов Кредитного договору № 49.4.1/486/06-А від 13.01.2006 року, який вона уклала з позивачем, строк повного погашення якого закінчився ще 12.01.2011 року. Станом на 11.07.2011 року відповідач має заборгованість перед Банком в сумі 22 535,86 доларів США, що за курс: НБУ на 11.07.2011 року складає 179 622 грн. 07 коп.

Крім цього, судом встановлено, що відповідачка ОСОБА_1 за договором поруки № 49.4.1/486-П1/06-А, який вона уклала з Банком 02.03.2009 року, солідарно з ОСОБА_3, відповідає за зобов'язаннями останньої, що випливають з вищевказаного кредитного договору.

Також, згідно ч. 3 ст. 551 ЦК України, розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Як вбачається з матеріалів справи заборгованість ОСОБА_3 за кредитним договором, станом на 11.07.2011 року складає 7 447,87 доларів США або 59 363 грн. 25 коп. та заборгованість за нарахованими відсотками - 7 352,81 доларів США або 58 605 грн. 57 коп., всього - 14800,68 доларів США або 117 968 грн. 82 грн.

Крім цього, позивач стягує з відповідачів, солідарно, пеню по кредиту та процентам, загальний розмір якої становить 7 735,18 доларів США, що за кусом НБУ станом на 11.07.2011 року складає 61 653 грн. 25 коп., що не перевищує розмір збитків за кредитним договором.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 258 ЦК України розрахунок пені проведений позивачем в межах строку, згідно якого до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) застосовується позовна давність в один рік.

За встановлених обставин судом першої інстанції задоволені позовні вимоги банку.

Рішення суду оскаржується представником ОСОБА_1 в частині стягнення в солідарному порядку суми боргу з ОСОБА_1

В частині стягнення суми боргу з боржника - відповідача ОСОБА_3 рішення суду не оскаржується, а тому в силу положень ст.303 ЦПК України апеляційним судом не переглядається.

Доводи апеляційної скарги щодо скасування рішення суду в частині стягнення заборгованості з поручителя за кредитним договором - відповідача ОСОБА_1 колегія суддів не приймає до уваги виходячи з наступного.

Доводи апеляційної скарги щодо недотримання позивачем при здійсненні розрахунку заборгованості за кредитом та нарахування заборгованості при розрахунку 54 % річних колегія суддів не приймає до уваги, оскільки це твердження спростовується розрахунком наявним у матеріалах справи, і розрахунок наданий позивачем не спростовано жодним розрахунком відповідача ОСОБА_1.

Твердження щодо невірного нарахування відсотків за користування кредитними коштами також не підтверджено жодним розрахунком відповідача.

Крім того, доводи апеляційної скарги про те, що при укладенні кредитного договору порушено статтю 11 Закону України «Про захист прав споживачів» та Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сумарну вартість кредиту, затверджених постановою Правління Національного банку України від 10.05.2007 року № 168, колегія суддів не приймає до уваги, оскільки кредитний договір був укладений 13 січня 2006 року.

Доводи апеляційної скарги про те, що судом не встановлено про укладення договору застави автомобіля, на який накладено арешт, колегія суддів не приймає також до уваги, оскільки в суді першої інстанції ні позивач, ні відповідачі не посилалися на договір застави, наявність якого в будь - якому разі не виключає стягнення заборгованості з відповідачів.

Таким чином, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують та не впливають на правильність ухваленого у справі рішення.

Оскільки рішення суду ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, колегія суддів не вбачає підстав для його скасування.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Деснянського районного суду м. Києва від 08 вересня 2011 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 20 днів.

Головуючий: Судді: