АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 вересня 2017року м. Київ

колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ

Апеляційного суду міста Києва в складі:

головуючого Болотова Є.В.,

суддів: Білич І.М., Поліщук Н.В.,

при секретарі Горбачовій І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві, державного підприємства «Сетам», приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Разумової Ольги Іванівни, третя особа: ОСОБА_3, про визнання недійсними електронних торгів,

за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 06 червня 2017 року,

встановила:

Ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 06 червня 2017 року заяву про забезпечення позову задоволено.

Накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить скасувати ухвалу суду про забезпечення позову та постановити нову про відмову в задоволенні заяви про забезпечення позову, посилаючись на те, що судом порушені норми матеріального та процесуального права.

В судовому засіданні ОСОБА_3 вимоги апеляційної скарги підтримав.

Інші учасники процесу в судове засідання не з'явились, про його час і місце повідомлені належним чином.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, заслухавши пояснення апелянта, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Задовольняючи заяву про забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з того, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання можливого рішення суду.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду.

Відповідно до ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені ЦПК заходи забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідност. 152 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до роз'яснень, які містяться в п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 лютого 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді справ про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

Із змісту позову вбачається, що ОСОБА_1 просить визнати недійсними електронні торги щодо реалізації предмета іпотеки: квартири АДРЕСА_2 від 10.04.2017 року; визнати недійсним свідоцтво про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів, серія та номер: 1442, виданий 03.05.2017 року; зобов'язати приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Разумову О.І. внести запис про скасування державної реєстрації прав на квартиру АДРЕСА_2 за ОСОБА_4 від 03.05.2017 року та зареєструвати право власності на двокімнатну квартиру АДРЕСА_2 на ім'я ОСОБА_1.

У поданій заяві про забезпечення позову чітко вказано, яка конкретно квартира підлягає забезпеченню, та зазначено усю необхідну інформацію про неї.

Спосіб забезпечення позову, обранийзаявником є співмірним з заявленими позовними вимогами.

Заява містить достатньо обґрунтовані припущення про те, що невжиття заходів забезпечення позову може у майбутньому утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду.

Таким чином, забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру АДРЕСА_2 є співмірним із заявленими позовними вимогами.

Будь-яких доказів, що у зв'язку із застосуванням заходів забезпечення позову, будуть порушені права апелянта або інших осіб, суду апеляційної інстанції не представлено.

Доводи апеляційної скарги про те, що суд наклав арешт на майно, що належить третій особі у справі, що суперечить вимогам закону, колегія суддів відхиляє, оскільки позивач оспорює право власності на це майно.

Доводи апеляційної скарги про те, що накладаючи арешт на нерухоме майно у справі немайнового характеру, суд порушив вимоги закону, колегія суддів не приймає, оскільки чинне законодавство не пов'язує можливість забезпечення позову в залежності від того який спір (майновий чи немайновий) розглядає суд.

Доводи апеляційної скарги про те, що на спірну квартиру у 2015 році вже була накладено арешт, а також квартира перебуває в іпотеці, що також виключає загрозу невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду, колегія суддів оцінює критично, оскільки предметом позову є спір про право на квартиру, що допускає такий вид забезпечення позову як накладення арешту.

Доводи апеляційної скарги про те, що суд не з'ясував відповідність виду забезпечення позову позовним вимогам, оскільки визнання прилюдних торгів недійсними не тягне за собою можливість витребування майна, що було предметом торгів, колегія суддів відхиляє, оскільки на стадії забезпечення позову суд не перевіряє обґрунтованість позовних вимог.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що ухвала суду від 06 червня 2017 року постановлена з додержанням вимог закону, відтак підстав для її скасування за доводами апеляційної скарги немає.

Керуючись ст. 303, п. 1 ч. 2 ст. 307, п. 1 ч. 1 ст. 312, п. 4 ч. 1 ст. 314 Цивільного процесуального кодексу України, колегія суддів,-

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 06 червня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий Є.В. Болотов

Судді: І.М. Білич

Н.В. Поліщук