Справа №705/478/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 вересня 2017 року Уманський міськрайонний суд Черкаської області, в складі:

головуючого судді Коваля А.Б.

при секретарі Обуховській Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Умані цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради Уманського району Черкаської області, Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області про визнання права власності на земельну частку (пай), виділення її з вільних земель запасу,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про те, що 29.03.1993 року його було прийнято в члени колгоспу «Маяк» Уманського району Черкаської області на посаду тракториста машиніста. З 23.12.1993 року по 30.05.1995 року він перебував на службі в Збройних Силах України. 28.06.1995 року вибув з членів колективного сільськогосподарського пайового підприємства «Косенівка», утвореного в результаті перетворення колгоспу «Маяк». У період часу з 1994 по 1995 роки, у відповідності до Указу Президента України «Про порядок паювання земель переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» відбулося паювання земель переданих цьому господарству у колективну власність. Він отримав право на майновий пай та на земельну частку (пай), як член КСП, оскільки служба у Збройних Силах України не припинила його членства в КСПП «Косенівка». Однак, відповідною комісією, яка займалася обчисленням розмірів земельних часток (паю) його ніколи на повідомляла про розмір земельної частки (пай), який йому передбачений, як члену КСПП «Косенівка», також його не повідомляли про жодне з засідань комісії, про збори комісії. Оскільки право на отримання земельної частки (пай) ним не реалізоване, так як він працював в м. Києві та був впевнений, що він є в списках осіб, які мають право на земельну частку (пай) КСП «Косенівка» та зможе в будь-який час реалізувати своє право на отримання земельної частки (паю) як колишній працівник КСПП « Косенівка» він 07.12.2016 року звернувся із заявою до Уманської районної державної адміністрації про видачу йому сертифіката на земельну частку (пай) КСПП «Косенівка», членом якого він був. 20 грудня 2016 року йому стало відомо, що членами комісії, яка займалася питанням паювання землі в той час, його з незрозумілих причин не було включено до списку осіб, що мають право на земельну частку (пай). Таким чином, після отримання вказаної відповіді, йому стало відомо, що його права на отримання земельної частки (пай) є порушеними. Крім того, згідно отриманої відповіді з Уманської районної державної адміністрації йому стало відомо, що КСПП «Косенівка» було видано Державний акт на право колективної власності на землю серії ЧР № 15-34 від 06.04.1994 року (в той період коли він перебував на службі у Збройних Силах України, залишаючись членом КСПП « Косенівка»), до якого додавався список осіб, які мають право на земельну частку (пай), в який його не включено. Вважає, що його не включили у список помилково, чим порушили його права. Вважає, що відновлення його прав можливе шляхом визнання за ним права на земельну частку (пай) із земель колективної власності колишнього КСПП «Косенівка» Уманського району Черкаської області та виділення йому земельної ділянки з наявних земель запасу у розмірі відповідної земельної частки (пай). Крім того, оскільки про порушення свого права він дізнався із відповіді Уманської районної державної адміністрації від 20.12.2016 року, до якої звертався із заявою про видачу йому сертифіката на земельну частку (пай), вважаючи, що він є у в списках осіб, які мають право на земельну частку (пай) КСПП «Косенівка», вважає, що строк для звернення до суду за захистом своїх порушених прав пропущений ним з поважних причин та відповідно до ст.73 ЦПК України підлягає до поновлення судом.

Просить суд поновити пропущений з поважних причин строк для подання позовної заяви.

Визнати за ним, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, НОМЕР_1, виданий Харківським РУ ГУМВС України в м. Києві, 12.03.1999 року, право на земельну частку (пай) із земель колективної власності колишнього КСПП «Косенівка» Уманського району Черкаської області, виділивши її із вільних земель запасу ОСОБА_2 сільської ради Уманського району Черкаської області.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не зявився, на адресу суду надійшла телефонограма, у якій просить суд проводити розгляд справи у його відсутність, позов підтримує та просить його задоволити.

Представник відповідача ОСОБА_2 сільської ради Уманського району Черкаської області в судове засідання не зявився, на адресу суду надійшла письмова заява, у якій просять суд справу слухати у відсутність їх представника, позовні вимоги визнають.

Представник відповідача ГУ Держгеокадастру в Черкаській області в судове засідання не зявився, на адресу суду направили заперечення, у якому просять суд справу слухати у відсутність їх представника, позовні вимоги не визнають та просять відмовити у задоволенні позову. Вважають, що сам факт членства у колгоспі та тривалий термін роботи в інших організаціях до створення КСП й отримання державного акту на право колективної власності на землю не є підставою для отримання земельної частки у новоствореному КСП. Якщо трудові відносини таких осіб з колективами виникли на підставі трудового договору, а не членства в цьому колективі, то вони не передбачають права на одержання у власність земельної частки (паю). Право на одержання частки у ньому на час приватизації землі. При вирішенні цих питань законодавством не передбачена можливість врахування відроблених особою, яка претендує на отримання земельної частки, трудоднів, виходів на роботу, характеру виконуваної роботи.

Згідно трудової книжки колгоспника № 363 заведеної 20.04.1993 року, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, вступив у члени колгоспу «Маяк» ОСОБА_2 сільської ради Уманського району Черкаської області і був прийнятий на посаду тракториста-машиніста. З 23.12.1993 року по 01.06.1995 року проходив службу у Збройних Силах України, а 28.06.1995 року вибув з членів пайового підприємства.

Згідно характеристики, складеної головою КСПП «Косенівка» 29.06.1995 року, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, дійсно працював в КСПП «Косенівка» Уманського району Черкаської області і є членом КСПП «Косенівка», з 19.04.1993 року по 28.06.1995 року, на посаді машиніста-тракториста у тракторній бригаді підприємства. У відповідності до цієї характеристики ОСОБА_1 характеризується позитивно, як відповідальна особа, яка сумлінно відноситься до праці.

Згідно довідки Департаменту кадрового забезпечення Національної поліції України від 27.04.2017 року вих. № 2757/12/1/03-2017, складеної у відповідності до особової справи підполковника поліції ОСОБА_1, останній з 19.04.1993 року по 28.06.1995 року працював трактористом-машиністом тракторної бригади Колективного сільськогосподарського пайового підприємства «Косенівка»; з 23.12.1993 року по 30.05.1995 року проходив строкову військову службу в Збройних Силах України; з 01.08.1995 року по 09.10.1995 року працював резервним сторожем Відділу Державної служби охорони при Московському районному управлінні Головного управління МВС України в місті Києві; з 09.101995 року по 06.11.2015 року проходив службу на посадах молодшого, середнього та старшого начальницького складу органів внутрішніх справ.

Згідно заяви ОСОБА_1 від 07.12.2016 року до Уманської районної державної адміністрації, ОСОБА_1 просить видати сертифікат на право на земельну частку (пай) КСП «Косенівка», у звязку з тим, що відповідною комісією його не було повідомлено про розмір земельної частки (паю), який йому передбачений як члену КСП «Косенівка», його право на земельну частку (пай) є нереалізованим, сертифікат на право на земельну частку (пай) не отриманий.

Згідно листа Уманської районної державної адміністрації Черкаської області від 20.12.2016 року вих. № 01-16/5153, ОСОБА_1 розяснено щодо видачі сертифікату на право на земельну частку (пай) про те, що відповідно до ч. 2 Указу Президента України від 08.08.1995 року № 720/95 право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акту на право колективної власності на землю. Повідомлено йому про те, що він не отримав сертифікат на право на земельну частку (пай) із земель колективної власності КСПП «Косенівка», так як його не було включено до списку, що додається до державного акту на право колективної власності на землю серії ЧР № 15-34 виданого КСПП «Косенівка» 06.04.1994 року, а також до уточненого та додаткових списків членів КСПП «Косенівка», які мають право на земельну частку (пай) із земель колективної власності КСПП «Косенівка» ОСОБА_2 сільської ради Уманського району Черкаської області згідно Указу Президента України від 08.08.1995 року № 720/95.

Постановою Кабінету Міністрів України від 12 жовтня 1995 року № 801 «Про затвердження форми сертифіката на право на земельну частку (пай) і зразка Книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) передбачено, що сертифікат на право на земельну частку (пай)видається громадянину України члену колективного сільськогосподарського підприємства в тому, що йому належить право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності колективного сільськогосподарського підприємства.

З 01.01.2002 року право колективної власності на землю не передбачено Земельним кодексом України, оскільки відповідно до ч. 3 ст. 78 Земельного кодексу України земля в Україні може перебувати лише у приватній, комунальній та державній власності. Відповідно до ст.ст. 1, 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних часток (паїв)» право особи на земельну частку (пай) може бути встановлено в судовому порядку.

Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є: свідоцтво про право на спадщину; посвідчені у встановленому законом порядку договори купівлі-продажу, дарування, міни, до яких додається сертифікат на право на земельну частку (пай); рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). З урахуванням вищевикладеного, для визнання права на земельну частку (пай) та отримання документа, що посвідчує право на земельну частку (пай) йому необхідно звернутися до суду.

Суд, вивчивши письмові матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення.

Судом достовірно встановлено про те, що позивач ОСОБА_1 був членом колективного сільськогосподарського пайового підприємства «Косенівка», утвореного в результаті перетворення колгоспу «Маяк». У вказаному КСПП, у відповідності до Указу Президента України відбулося паювання земель, переданих у колективну власність.

Позивач, як колишній член КСПП має право на отримання таких земель, але при створенні відповідною комісією списків осіб, яким буде передано такі земельні ділянки, включений не був. Під час складання списків осіб, яким передаються земельні ділянки, позивач перебував на службі у Збройних Силах України, а тому не включення його у ці списки, є порушенням його прав.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносин, що виникають у державі.

У відповідності з ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України « 475/97-ВР від 17.07.1997 року, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обовязків цивільного характеру.

Обовязок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 вказаної Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (рішення Європейського суду з прав людини від 08 листопада 2005року у справі «Смірнова проти України»).

Ст.1 Протоколу №1 до Європейської конвенції про захист прав і основних свобод людини гарантує право на вільне володіння своїм майном: «Кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права».

Відповідно до п. 2 постанови Ради Міністрів СРСР від 21.04.1975 року №310 «Про трудові книжки колгоспників» трудова книжка колгоспника є основним документом про трудову діяльність членів колгоспів. Трудові книжки ведуться на всіх членів колгоспів, з часу прийняття їх в члени колгоспу.

Відповідно до Указу Президента № 720 від 08.08.1995 року «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, відповідно до списку, що додається до державного акту на право колективної власності на землю. Паювання земель радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств здійснюється після перетворення їх на колективні сільськогосподарські підприємства. Паювання земель передбачає визначення розміру земельної частки (паю) у колективній власності на землю кожного члена колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства без виділення земельних ділянок в натурі (на місцевості), при паюванні вартість і розміри в умовних кадастрових гектарах земельних часток (паїв) всіх членів підприємства кооперативу, товариства є рівними.

Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму ВСУ «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справи» від 16.04.2004 року за № 7 член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до Списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта. Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не позбавити її права на земельну частку. При неможливості надати такій особі земельну частку (пай) з колективної власності через відсутність необхідної для цього землі остання відповідно до п. 7 Указу Президента № 720 від 08.08.1995 року «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським і організаціям» має бути надана із земель запасу, створеного місцевою радою під час передачі землі у колективну власність. Позови громадян, пов'язані з паюванням земель (зокрема, про визнання права на земельну частку (пай), її розмір, незаконність відмови у видачі сертифіката, виділення паю в натурі) можуть бути предметом розгляду судів. Відповідачами в таких справах є КСП, сільськогосподарські кооперативи, районна державна адміністрація, яка затверджувала розмір паю, вирішувала питання про видачу сертифіката, а також виконавчий орган чи орган місцевого самоврядування, що має вирішувати питання про виділення земельної частки (паю) в натурі.

Згідно ч. 1 ст. 1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власниками земельних часток (паїв)», право на земельну частку (пай) мають: колишні члени колективних сільськогосподарських підприємств, сільськогосподарських кооперативів, сільськогосподарських акціонерних товариств, у тому числі створених на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств, а також пенсіонери з їх числа, які отримали сертифікати на право на земельну частку (пай) у встановленому законодавством порядку.

Отже, право на земельну частку (пай) виникає з моменту передачі державного акта на право колективної власності на землю конкретному колективному сільськогосподарському підприємству, сільськогосподарському кооперативу, сільськогосподарську акціонерному товариству, членом якого є особа, яка претендує на пай, в тому числі і пенсіонер, що раніше працював у цьому сільськогосподарському підприємстві.

Виходячи зі змісту вказаних вимог закону особа набуває права на земельний пай за наявності трьох умов: перебування в членах КСП, включення до списку осіб, долучених до Державного акту на право колективної власності на землю, одержання КСП цього акту.

Це положення Указу Президента повністю відповідає вимогам ч.1 ст. 125 ЗК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв), документом, що посвідчує право на земельну частку (пай) є також рішення суду про визнання права на земельну частку (пай).

Згідно із наказом Мінагрополітики №40 від 25.01.2013 року головне управління Держгеокадастру в області наділене повноваженнями щодо передачі земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності у власність або користування для всіх потреб в межах області.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних та юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ч.1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільних прав, передбачених ч. 2 ст. 16 ЦК України є визнання права.

Враховуючи вищезазначене, суд вважає, що оскільки позивач на день видачі КСПП «Косенівка» Уманського району Черкаської області державного акту на право колективної власності на землю, проходив службу у Збройних Силах України, який раніше працював у вказаному КСПП і на той час залишався членом вказаного господарства, тому він мав право на земельну частку (пай).

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України).

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч. 1 ст. 261 ЦК України).

Для обчислення позовної давності застосовуються загальні положення про обчислення строків, що містяться у ст.ст. 252-255 ЦК України.

При цьому початок перебігу позовної давності пов'язується не стільки зі строком дії (припинення дії) договору, як з певними моментами (фактами), які свідчать про порушення прав особи (ст. 261 ЦК України).

За змістом цієї норми початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Частиною 5 ст. 267 ЦК України передбачено, що якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 ЦПК України суд поновлює або продовжує строк встановлений відповідно законом або судом, за клопотанням сторони або іншої особи у разі його порушення з поважних причин.

Про своє право звернення до суду за захистом своїх особистих майнових прав ОСОБА_1 дізнався з відповіді Уманської райдержадміністрації від 20.12.2016 року, коли звернувся з проханням про отримання сертифікату на земельну частку (пай), тому суд вважає, що встановлені законом строки давності звернення до суду за захистом свого майнового права позивачем не пропущені. Враховуючи вищевикладене, позов ОСОБА_1 про визнання права на земельну частку (пай) слід задовольнити.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 10, 11, 209, 212, 214, 215, 218 ЦПК України, ст.ст. 16, 256, 256, 257, 261 ЦК України, ст.ст. 5, 17, 118, 125, 158 ЗК України, Указом Президента України від 08 серпня 1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям», п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» від 16.04.2004 року № 7,

В И Р І Ш И В:

Позов задоволити.

Поновити пропущений з поважних причин строк для подання позовної заяви.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, НОМЕР_1, виданий Харківським РУ ГУМВС України в м. Києві 12.03.1999 року, право на земельну частку (пай) із земель колективної власності колишнього КСПП «Косенівка» Уманського району Черкаської області, виділивши її із вільних земель запасу ОСОБА_2 сільської ради Уманського району Черкаської області.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Черкаської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги, а особами, які брали участь у справі, але не були присутніми в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, протягом 10-ти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: А. Б. Коваль