АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний номер 668/52/16-ц
Номер провадження 22-ц/791/1380/17 Головуючий в І інстанції Прохоренко В.В.
Категорія Доповідач: Колісниченко А.Г.
Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 вересня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Херсонської області в складі:

ГоловуючогоКолісниченка А.Г.,
суддів:Вейтас І.В.,
Радченка С.В.,
за участю секретаряПавловської Ю.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» на рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 19.06.2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 , яка діє в інтересах недієздатного ОСОБА_2 до публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» про стягнення страхового відшкодування та моральної шкоди,

В С Т А Н О В И Л А:
У січні 2016 року до суду із зазначеним позовом звернулася ОСОБА_1 , яка діє в інтересах недієздатного ОСОБА_2 , обґрунтовуючи його тим, що вона є опікуном сина ОСОБА_2 , який рішенням Суворовського районного суду м. Херсона від 21.01.2012 року визнаний недієздатним. У 1992-1993 роках ОСОБА_2 проходив строкову службу в Збройних Силах України у військових частинах: НОМЕР_1 та НОМЕР_2 , під час проходження військової служби в 1992 році в ВЧ НОМЕР_1 отримав черепно мозкову травму, яка в подальшому призвела до психічного захворювання: шизофренія, параноїдна форма, безперервно-прогредієнтний перебіг «С», виражений змішаний дефект». Згідно висновку Центральної військової лікарської комісії по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій та каліцтв від 09.10.2012 року було встановлено, що ушкодження здоров`я ОСОБА_2 пов`язане з проходженням військової служби. З 2001 року ОСОБА_2 перебуває на обліку в Херсонському міському психоневрологічному диспансері та є інвалідом другої групи. З 23.09.2005 року інвалідність встановлена безстроково. 23.04.2013 року ОСОБА_1 звернулася в інтересах ОСОБА_2 до Суворовського районного суду м. Херсона з позовом до Міністерства оборони України, військової частини НОМЕР_2 та військової частини НОМЕР_1 про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом та моральної шкоди, в задоволенні якого було відмовлено. Рішенням апеляційного суду Херсонської області від 04.02.2014 року рішення Суворовського районного суду м. Херсона було змінено та зазначено, що належними відповідачем у справі є НАСК «Оранта» 01.09.2014 року ОСОБА_1 звернулася до Херсонської обласної дирекції НАСК «Оранта» і подала заяву на виплату страхової суми з доданими до неї документами відносно ОСОБА_2 , однак їй було відмовлено, посилаючись на те, що виплата страхових сум ними не здійснюється. Позивачка повторно звернулася до відповідача із заявою від 19.11.2014 року про виплату страхової суми, але відповіді не отримала, хоча додала до заяви рішення суддів, де вказано, що належним відповідачем є саме НАСК «Оранта» як страховик. Крім того, ОСОБА_2 проходячи військову службу в 1992- 1993 роках в Збройних Силах України був застрахований державою на випадок захворювання, одержаного у період проходження служби. Сума страхового відшкодування становить 70000,44 грн. Також відповідач своїми діями, а саме відмовою виплатити страхове відшкодування завдав ОСОБА_1 моральну шкоду, яка полягає в тому, що вона переживає душевні страждання, внаслідок чого стала гірше себе почувати : часто хворіє, постійно перебуває в стресовому стані, змінила свій звичайний спосіб життя. Розмір моральної шкоди, нанесеної відповідачем оцінює в 10000,00 грн. На підставі цього, просила поновити пропущений строк звернення до суду, оскільки про порушення прав ОСОБА_2 зі сторони відповідача вона дізналася з рішення Суворовського районного суду м. Херсона від 10.12.2013 року. Також просила стягнути з відповідача на її користь страхове відшкодування у розмірі 100-кратної мінімальної заробітної плати в України станом на 1992 рік суму 70 000,44 грн., а також стягнути з відповідача компенсацію моральної шкоди в розмірі 10 000,00 грн. та судові витрати у розмірі 3000,00 грн. за правову допомогу.

Рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 19.06.2017 року ОСОБА_1 , яка діє в інтересах недієздатного ОСОБА_2 поновлено пропущений строк на звернення до суду. Позов задоволено частково. Стягнуто з НАСК «Оранта» на користь ОСОБА_1 страхове відшкодування у розмірі 70000,44 грн. В решті позову відмовлено за необґрунтованістю. Стягнуто з НАСК «Оранта» в дохід держави судовий збір в розмірі 700 грн.

ПАТ НАСК «Оранта» подана апеляційна скарга, в якій зазначає, що твердження суду першої інстанції про те, що на час виникнення спірних правовідносин була чинна ст.16 ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (далі Закон №2011-ХІІ) в редакції від 20.12.1991 року є помилковим та таким, що не відповідає дійсності. Так, право ОСОБА_2 на виплату виникло не з моменту ЧМТ, а з моменту встановлення причинно-наслідкового зв`язку між травмою та захворюванням, а тому спірні правовідносини виникли саме в жовтні 2012 року. На час встановлення причинно- наслідкового зв`язку вже діяла ст.16 ЗУ № 2011-ХІІ зі змінами від 03.11.2006 року, згідно якої передбачається, що в разі поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного військовослужбовцю під час виконання ним обов`язків військової служби, а також інвалідності, що настала в період проходження військової служби або не пізніше ніж через 3 місяці після звільнення зі служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження військової служби , залежно від ступеня втрати працездатності йому виплачується одноразова грошова допомога в розмірі до 5- річного грошового забезпечення за останньою посадою та на умовах, визначених КМУ, виплата одноразової грошової допомоги в порядку та на умовах, визначених КМУ. Відповідно до ст.4 цього Закону забезпечення виконання його та інших нормативно-правових актів щодо соціального і правового захисту військовослужбовців та членів їх сімей покладається на органи держаної влади, яким в даному випадку є Міністерство оборони України. У зв`язку з чим, ПАТ НАСК «Оранта» просила рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 , яка діє в інтересах ОСОБА_2 відмовити в повному обсязі.

У письмових запереченнях на апеляцію ОСОБА_1 посилаючись на необґрунтованість доводів ПАТ НАСК «Оранта» просила про відхилення скарги та залишення рішення суду без змін.

Представниця ПАТ НАСК «Оранта» - Матерборчук Н.О., у судовому засіданні на задоволенні апеляції наполягала, з підстав зазначених у скарзі.

ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_3 , у судовому засіданні проти задоволення скарги заперечували, вважаючи рішення суду законним та обґрунтованим.

Заслухавши доповідача, учасників процесу, які з`явилися до суду, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції у визначених цивільно-процесуальним законом межах, колегія суддів вважає, що скарга ПАТ НАСК «Оранта» підлягає задоволенню.
Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1 , яка діє в інтересах недієздатного ОСОБА_4 , суд першої інстанції виходив з того, що право на отримання одноразової грошової допомоги виникло у останнього з часу отримання ним травми, а тому спірні правовідносини регулюються ст.16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» в редакції від 20.12.1991 року та постановою КМУ № 488 від 19.08.1992 року, а тому відповідати за позовом має НАСК «Оранта». Однак, колегія суддів не може погодитись з таким висновком, оскільки суд першої інстанції дійшов до нього з порушенням норм матеріального права. Тому оскаржуване рішення підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення на підставі п.4 ч.1 ст.309 ЦПК України.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 проходив військову строкову службу в Збройних Силах України у військових частинах НОМЕР_1 та НОМЕР_2 з 1992 року по 1993 рік.
Відповідно до довідки Херсонської обласної психіатричної лікарні від 12.05.2006 року № 1136 ОСОБА_2 знаходився на стаціонарному лікуванні в Херсонській обласній психіатричній лікарні з діагнозом: «шизофренія, параноїдна форма, безперервно- прогредієнтна течія, ремісія «С», виражений змішаний тип».
Рішенням Суворовського районного суду м. Херсона від 21.01.2010 року ОСОБА_2 визнано недієздатним та призначено опікуном його матір ОСОБА_1 .
Згідно довідки до акта огляду МСЕК від 01.04.2013 року ОСОБА_2 встановлено другу групу інвалідності безстроково.
Витяг з протоколу засідання Центральної військової лікарської комісії № 1957 від 09.10.2012 року свідчить про те, що цією комісією встановлений причинно-наслідковий зв`язок захворювання ОСОБА_2 з проходженням військової служби (а.с.11).
Відповідно до довідки до акту огляду МСЕК серії 10 ААА № 992547 від 01.04.2013 року ОСОБА_2 встановлена ІІ група інвалідності, яка пов`язана із проходженням військової служби (а.с.12).
Згідно із п. 3 постанови КМУ № 499 від 28.05.2008 року було передбачено завершення страхових виплат за страховими випадками, які стались до 01.01.2007 року і які були визначені Умовами державного обов`язкового особистого страхування військовослужбовців і військовозобов`язаних, призваних на збори, і порядку виплат їм та членам їх сімей страхових сум, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 19 серпня 1992 р. N 488.

Відповідно до постанови КМУ № 975 від 25.12.2013 року постанова № 488 від 19.08.1992 року втратила чинність.

На час виникнення у ОСОБА_2 права на отримання одноразової виплати спірні правовідносини регулювались нормою ч.2 ст.16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», відповідно до якої у разі поранення контузії, травми або каліцтва), заподіяного військовослужбовцю під час виконання ним обов`язків військової служби, а також інвалідності, що настала в період проходження військової служби або не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження військової служби, залежно від ступеня втрати

працездатності йому виплачується одноразова грошова допомога в розмірі до п`ятирічного грошового забезпечення за останньою посадою в порядку та на умовах, визначених Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 9 Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги разі загибелі (смерті), поранення (контузії, травми або каліцтва) чи інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та інвалідності звільнених з військової служби (зборів) осіб, який також регулював спірні правовідносини на час виникнення права на виплати у ОСОБА_2 , фінансування витрат, пов`язаних з виплатою одноразової грошової допомоги, здійснюється відповідно до статті 23 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей".

Згідно із ст.23 вищезгаданого закону фінансове забезпечення витрат, пов`язаних з реалізацією цього Закону, здійснюється за рахунок коштів, що передбачаються в

Державному бюджеті України на відповідний рік для Міністерства оборони України, розвідувальних органів України та інших центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні військові формування та правоохоронні органи,

інших джерел, передбачених законом.

Пунктом 2 постанови КМУ № 975 від 25.12.2013 року було визначено, що допомога, що не була призначена, призначається і виплачується в установленому законодавством порядку, що діяло на день виникнення права на отримання такої допомоги.

Таким чином, на час звернення позивачки до відповідача із заявою про здійснення страхових виплат та із даним позовом до суду, останній не мав можливості здійснювати таких виплат і відповідати за таким позовом. Зважаючи на вищенаведені норми законодавства, яке регулює спірні правовідносини такий обов`язок покладено саме на Міністерство оборони України, якому і мають бути адресовані вимоги позивачки.

Враховуючи це, колегія суддів доходить висновку про відмову ОСОБА_1 , яка діє в інтересах недієздатного ОСОБА_2 у задоволенні її позовних вимог, звернутих до НАСК «Оранта».

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309,316 ЦПК України, колегія суддів,

В И Р І Ш И Л А:
Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариство Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» задовольнити.

Рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 19.06.2017 року скасувати та ухвалити у справі нове, яким ОСОБА_1 , яка діє в інтересах недієздатного ОСОБА_2 у задоволенні позову відмовити.

Рішення суду апеляційної інстанції набирає чинності з дня його проголошення і може бути оскаржено безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги.

Головуючий А.Г.Колісниченко

Судді: І.В.Вейтас

С.В.Радченко