Головуючий суду 1 інстанції - Фастовець В.М.
Доповідач - Коротенко Є.В.
Справа № 415/4196/16-ц
Провадження № 22ц/782/62/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 лютого 2017 року

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Луганської області у складі:

головуючого судді Коротенка Є.В.,

суддів: Коновалової В.А., Лозко Ю.П.,

за участю секретаря Попової Д.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі Апеляційного суду Луганської області в м. Сєвєродонецьку апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" на рішення Лисичанського міського суду Луганської області від 13 грудня 2016 року у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И Л А:

08 липня 2013 року ПАТ КБ "Приватбанк" звернулось до суду з позовом, в якому просило стягнути з ОСОБА_2 заборгованість за кредитним договором № б/н від 27.12.2007 р. в розмірі 37651 грн. 68 коп. В обгрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що між ПАТ КБ "Приватбанк" та відповідачем було укладено договір карткового рахунку, відповідно до умов якого відповідачу було відкрито кредитну лінію з кредитним лімітом у розмірі 5000 грн. під 24% річних від залишку заборгованості з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії платіжної карки. Вказаний договір було укладено шляхом приєднання відповідача на підставі поданої заяви до умов, запропонованих банком в умовах та правилах надання банківських послуг та правилах користування платіжною карткою. Зобов'язання з повернення отриманих у кредит коштів відповідач належним чином не виконував, а тому станом на 13.06.2013 року має вищевказану заборгованість, за стягненням якої позивач був вимушений звернутися до суду.

Рішенням Лисичанського міського суду Луганської області від 13.12.2016 року у задоволенні позову ПАТ КБ "Приватбанк" до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором № б/н від 27.12.2007 року відмовлено у зв'язку з пропуском строку позовної давності.

Не погодившись із вказаним рішенням суду, ПАТ КБ "Приватбанк" звернулось до суду з апеляційною скаргою на нього, вважає рішення незаконним, необґрунтованим, ухваленим з порушенням норм матеріального та процесуального права, просило зазначене рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким позовні вимоги ПАТ КБ "Приватбанк" до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором № б/н від 27.12.2007 року задовольнити у повному обсязі.

Заслухавши доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає апеляційну скаргу ПАТ КБ "Приватбанк" такою, що підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обгрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно із ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

При апеляційному розгляді вказаної цивільної справи колегія суддів приймає до уваги положення ч.1 ст.303 Цивільного процесуального кодексу України, відповідно до якого під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відповідно до ст.214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Зазначеним вимогам рішення суду першої інстанції відповідає не у повній мірі.

Згідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного судочинства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Так, із матеріалів справи вбачається, що 27.12.2007 року між сторонами було укладено договір б/н, відповідно до якого ОСОБА_2 отримав від позивача кредит в розмірі 5000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 24 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

ОСОБА_2 порушив свої зобов'язання за кредитним договором щодо вчасного повернення частини кредитних коштів та сплати процентів за користування кредитом, у зв'язку з чим, у останнього утворилася заборгованість, яка станом на 13.06.2013 року складає 37651 грн. 68 коп., яка складається з наступного:

- 5000 грн. - заборгованість за кредитом;

- 18657 грн. 55 коп. - заборгованість по процентам за користування кредитом;

- 11725 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом, а також штрафи відповідно до п. 8.6 Умов та правил надання банківських послуг:

- 500 грн. - штраф (фіксована частина);

- 1769 грн. 13 коп. - штраф (процентна складова).

Відповідач та його представник проти здійсненого позивачем розрахунку заперечень не надали, як і не надали суду своїх розрахунків заборгованості (чи відсутності такої) за договором б/н від 27.12.2007 року.

Ухвалюючи рішення у справі, суд першої інстанції, з огляду на положення ст.ст.256-258, 260, 261, 264, 266, 267 ЦК України, дійшов правильного висновку про пропуск строку позовної давності відносно позовних вимог ПАТ КБ "Приватбанк" до ОСОБА_2 в частині стягнення заборгованості (основної суми боргу) за кредитом, заборгованості з комісії за користування кредитом, штрафу (фіксована частина) та штрафу (процентна складова).

При цьому місцевий суд обгрунтовано не прийняв до уваги факт проведення банком службових операцій, що мали місце в 2008-2009 році (а.с.99), та вірно не визнав їх такими, що переривають перебіг позовної давності.

Щодо позовних вимог ПАТ КБ «ПривабБанк» в частині стягнення з ОСОБА_2 заборгованості по процентам за користування кредитом в сумі 18657 грн. 55 коп., то колегія суддів приходить до наступних висновків.

Згідно зі статтями 526, 530, 610, частиною першою статті 612 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином у встановлений термін відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України).

Якщо в зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін).

При цьому в законодавстві визначаються різні поняття як "строк дії договору", так і "строк (термін) виконання зобов'язання" (статті 530, 631 ЦК України).

Одним із видів порушення зобов'язання є прострочення - невиконання зобов'язання в обумовлений сторонами строк.

При цьому перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч. 1 ст. 261 ЦК України).

Відповідно до частини п'ятої статті 261 ЦК України за зобов'язаннями, строк виконання яких не визначений або визначений моментом вимоги, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред'явити вимогу про виконання зобов'язання. Якщо боржникові надається пільговий строк для виконання такої вимоги, перебіг позовної давності починається зі спливом цього строку.

За змістом статті 266 ЦК України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно).

Разом із тим, за змістом частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно статті 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Оскільки кошти за кредитним договором в належному розмірі повернуто не було, проценти за кредитом та пеня за процентами підлягає стягненню з відповідача у межах строку позовної давності.

Сама така правова позиція висловлена і у постанові Верховного Суду України від 02 грудня 2015 року у цивільній справі № 6-249цс15, яка, відповідно до абз.2 ч.1 ст.360-7 ЦПК України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції.

Ст.257 ЦК України загальна позовна давність встановлена тривалістю у три роки.

З позовною заявою про стягнення з ОСОБА_2 заборгованості ПАТ КБ «Приватбанк» звернулось в липні 2013 року (а.с.2).

При таких обставинах, на думку колегії суддів Апеляційного суду Луганської області, заборгованість по процентам за користування кредитними коштами підлягає стягненню з відповідача у межах трирічного строку позовної давності. Із системного аналізу матеріалів справи вбачається, що така сума становить 10636 грн. 19 коп. (18657 грн. 55 коп. - 8021 грн. 36 коп.), де 18657 грн. 55 коп. - сума заборгованості, зазначена у позовній заяві, а 8021 грн. 36 коп.- сума заборгованості за процентами станом на липень 2010 року (а.с.5).

Відповідно до п.3 ч.1 ст. 309 ЦПК України, підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є невідповідність висновків суду обставинам справи, а відповідно до п.4 ч.1 ст.309 ЦПК України - порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

З огляду на наведені обставини, а також з урахуванням положень п.п.3-4 ч.1 ст. 309 ЦПК України, колегія суддів вважає за необхідне рішення Лисичанського міського суду Луганської області від 13.12.2016 року скасувати та ухвалити нове рішення у справі, яким позовні вимоги ПАТ КБ "Приватбанк" до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договоромзадовольнити частково. Стягнути з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ "Приватбанк" заборгованість за кредитним договором № б/н від 27.12.2007 рокув розмірі 10636 грн. 19 коп. В іншій частині позовних вимог відмовити за спливом строку позовної давності.

Також, у відповідності до вимог ст.88 ЦПК України, колегія суддів вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ "Приватбанк" на відшкодування судових витрат 223 грн. 37 коп. - суму сплаченого судового збору при поданні позовної заяви та апеляційної скарги (а.с. 1, 146), пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. 303, 307, 309, 314,316 ЦПК України, колегія суддів

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" задовольнити частково.

Рішення Лисичанського міського суду Луганської області від 13 грудня 2016 року скасувати.

Ухвалити нове рішення у справі, яким позовні вимоги Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договоромзадовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" заборгованість за кредитним договором № б/н від 27.12.2007 рокув розмірі 10636 грн. 19 коп.

У задоволенні інших позовних вимог Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" до ОСОБА_2 відмовити за пропуском строку позовної давності.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" на відшкодування судових витрат 223 грн. 37 коп.

Рішення набирає законної сили з моменту оголошення, однак його може бути оскаржено шляхом подання касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили безпосередньо до суду касаційної інстанції: Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий

Судді: