1Справа № 335/1191/17 2/335/834/2017
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 січня 2017 року м. Запоріжжя

Суддя Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя Апаллонова Ю.В., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 до Запорізької ОДПІ ГУ ДФС у Запорізькій області про відшкодування майнової шкоди у вигляді фактично понесених витрат на правову допомогу,

В С Т А Н О В И В:

30.01.2017 року ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 звернулася до суду із позовом до Запорізької ОДПІ ГУ ДФС у Запорізькій області про про відшкодування майнової шкоди у вигляді фактично понесених витрат на правову допомогу.

Відповідно до ч. 1, п. 3 ч. 2 ст. 11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є, зокрема, завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі.

Компетенція судів щодо розгляду цивільних справ закріплена у ст. 15 ЦПК України, відповідно до п.п. 1, 3 ч. 1 якої суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин та інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

При вирішенні питання про відкриття провадження у цивільній справі суддя дійшов до висновку про відмову у відкритті провадження з наступних мотивів.

У позовній заяві ОСОБА_1 просить стягнути з відповідача на її користь майнову шкоду у вигляді фактично понесених витрат на правову допомогу у розмірі 1800 грн., тобто судові витрати, повязані з розглядом адміністративної справи № 808/6448/15 за позовом ОСОБА_1 до Державної податкової інспекції в Орджонікідзевському районі м. Запоріжжя Головного управління Державної фіскальної служби у Запорізькій області про визнання протиправним та скасування податкового-повідомлення рішення .

Відповідно до ч. 1 ст. 87 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 87 КАС України до витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать витрати на правову допомогу.

Згідно ч. 1 ст. 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є субєктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у постанові суду або ухвалою.

Пунктом 3 ч. 1 ст. 168 КАС України передбачено, що суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою особи, яка брала участь у справі, чи з власної ініціативи прийняти додаткову постанову чи постановити додаткову ухвалу у випадках, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Пленум Вищого адміністративного суду України у п. 16 своєї постанови № 7 від 20 травня 2013 року «Про судове рішення в адміністративній справі» розяснив судам, що за правилами статті 168 КАС України суд будь-якої інстанції може за заявою особи, яка брала участь у справі, чи з власної ініціативи прийняти додаткову постанову чи постановити додаткову ухвалу лише у випадках, передбачених частиною першою статті 168 КАС України. Таке судове рішення він ухвалює в тому провадженні (письмовому, скороченому, розгляді справи в судовому засіданні тощо), в якому й ухвалювалось основне судове рішення. Питання про ухвалення додаткового судового рішення може бути заявлено до закінчення строку на виконання судового рішення. Додаткове судове рішення не може змінювати суті основного рішення або містити висновки про права й обов'язки осіб, які не брали участі у справі. Додатковими судовими рішеннями є додаткова постанова чи додаткова ухвала, якими вирішуються окремі правові вимоги, котрі не вирішені основним рішенням, та за умови, якщо з приводу позовних вимог досліджувались докази (для постанов) або вирішені не всі клопотання (для ухвал). Крім того, додаткові постанови (ухвали) можуть прийматися (постановлятися), якщо судом при ухваленні основного судового рішення не визначено способу його виконання або не вирішено питання про судові витрати. Додаткове судове рішення є невід'ємною складовою основного судового рішення. Додаткове судове рішення або ухвала суду про відмову в ухваленні додаткового судового рішення можуть бути оскаржені в загальному порядку.

Таким чином, вирішення питання про судові витрати понесені у справі адміністративної юрисдикції підлягає розгляду за правилами КАС України.

Витрати, що повязані з наданням правової допомоги, є такими, що понесені ОСОБА_1 у звязку з реалізацією своїх процесуальних прав при розгляді справи в порядку адміністративного судочинства. Такі витрати процесуальним законом віднесено до судових витрат, вони відшкодовуються в порядку, передбаченому відповідним процесуальним законом, не є збитками чи шкодою в розумінні ст. 22 або ст. 1166 ЦК України та не можуть бути стягнуті за позовною вимогою про відшкодування шкоди чи збитків в іншому провадженні.

Як вбачається із ухвали Запорізького окружного адміністративного суду Запорізької області від 18.08.2016 року долученої до позову ОСОБА_1 звернулася до цього суду із заявою про ухвалення додаткового судового рішення щодо витрат на правову допомогу.

Вказаною ухвалою у задоволенні заяви відмовлено з посиланням на ті обставини, що в постанові від 18.11.2015 року судом вирішено питання щодо розподілу судових витрат, а витрати, щодо яких позивач просить ухвалити додаткове рішення, не були документально підтверджені станом на дату прийняття постанови.

Судові рішення щодо визначення розміру судових витрат окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку відповідно до ч. 2 ст. 98, ч. 2 ст. 185 КАС України.

Отже, види, зміст судових витрат, порядок їх розподілу судом та оскарження судових рішень щодо судових витрат в адміністративному судочинстві регулюються та підпорядковані нормам КАС України, зокрема, ч. 1 ст. 5, ст.ст. 87, 90, 91, 94, 97, 98, 160, 161, 163, 168 цього Кодексу.

З урахуванням цих обставин, позивач не позбавлений права звернутися з апеляційною скаргою на постанову суду від 18.11.2015 року, ухвалу від 18.08.2016 року в порядку КАС України.

За змістом зазначених положень КАС України вирішення судом питання про судові витрати відбувається лише в порядку, визначеному відповідними нормами вказаного процесуального закону.

Таким чином, позов ОСОБА_1 про стягнення витрат не підлягає розгляду в судах у порядку цивільного судочинства.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 122 ЦПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в судах у порядку цивільного судочинства.

Керуючись ст. 122 ч. 2 п. 1 ЦПК України, суддя, -

У Х В А Л И В:

У відкритті провадження за позовом ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 до Запорізької ОДПІ ГУ ДФС у Запорізькій області про відшкодування майнової шкоди у вигляді фактично понесених витрат на правову допомогу, відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Запорізької області протягом 5 днів з дня отримання копії ухвали

Суддя: Ю.В. Апаллонова