У х в а л а

ІМенем УКраїни

8 лютого 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Луспеника Д.Д.,

суддів: Журавель В.І., Закропивного О.В.,

ХоптиС.Ф., Штелик С.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за скаргою товариства з обмеженою відповідальністю «Укрполіпласт-плюс», заінтересована особа - ОСОБА_3, на дії заступника начальника відділу державної виконавчої служби Переяслав-Хмельницького міськрайонного управління юстиції Київської області Дудки Сергія Петровича, за касаційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю «Укрполіпласт-плюс» на ухвалу Солом'янського районного суду м. Києва від 2 лютого 2016 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 23 березня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2015 року товариство з обмеженою відповідальністю «Укрполіпласт-плюс» (далі - ТОВ «Укрполіпласт-плюс») звернулося до суду з указаною вище скаргою на дії заступника начальника відділу державної виконавчої служби Переяслав-Хмельницького міськрайонного управління юстиції Київської області (далі - ВДВС Переяслав-Хмельницького МРУЮ) Дудки С.П.

Ухвалою Солом'янського районного суду м. Києва від 2 лютого 2016 року, залишеною без змін ухвалою апеляційного суду м. Києва від 23 березня 2016 року, закрито провадження у справі за скаргою ТОВ «Укрполіпласт-Плюс», заінтересована особа - ОСОБА_3, на дії заступника начальника ВДВС Переяслав-Хмельницького МУЮ Київської області Дудки С.П. в частині оскарження постанов про стягнення витрат на проведення виконавчих дій та виконавчого збору.

У касаційній скарзі ТОВ «Укрполіпласт-плюс», посилаючись на порушення судами норм процесуального права, просить скасувати судові ухвали та направити справу до суду першої інстанції для вирішення питання по суті.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Касаційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Суд першої інстанції, з висновками якого погодився й суд апеляційної інстанції, закриваючи провадження у справі, виходив із того, що справа в частині оскарження постанов про стягнення витрат на проведення виконавчих дій та виконавчого збору не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Проте повністю погодитися з такими висновками не можна.

Судами установлено, що постановою заступника начальника ВДВС Переяслав-Хмельницького МРУЮ Дудки С.П. від 16 вересня 2015 року про стягнення з ТОВ «Укрполіпласт-Плюс» витрат на проведення виконавчих дій при примусовому виконанні виконавчого листа № 760/10941/14-ц, виданого 19 серпня 2015 року Солом'янським районним судом м. Києва про стягнення з ТОВ «Укрполіпласт-Плюс» на користь ОСОБА_3 боргу у розмірі 3 635 грн 32 коп., постановлено стягнути з ТОВ «Укрполіпласт-Плюс» витрати на проведення виконавчих дій у розмірі 140 грн.

Також постановою заступника начальника ВДВС Переяслав-Хмельницького МРУЮ Дудки С.П. від 16 вересня 2015 року про стягнення з боржника виконавчого збору постановлено стягнути з ТОВ «Укрполіпласт-Плюс» виконавчий збір у розмірі 363 грн 53 коп.

У листопаді 2016 року ТОВ «Укрполіпласт-Плюс» звернулося до Солом'янського районного суду м. Києва зі скаргою на дії заступника начальника ВДВС Переяслав-Хмельницького МРУЮ Київської області Дудки С.П.

Частиною першою статті 181 КАС України визначено, що учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду з позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Інший порядок судового оскарження, у тому числі, коло учасників цього оскарження, визначено розділом VII «Судовий контроль за виконанням судових рішень» ЦПК України і ст. 1212 ГПК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 82 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця можуть бути оскаржені сторонами до суду, який видав виконавчий документ.

За приписами ст. 383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду зі скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Скарга на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби подається до суду, який видав виконавчий документ (ч. 2 ст. 384 ЦПК України).

Справи за скаргами на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи посадової особи державної виконавчої служби розглядаються судом за загальними правилами ЦПК України з особливостями, встановленими ст. 386 цього Кодексу, за участю державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби, рішення, дії або бездіяльність якої оскаржуються.

За результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу (ч. 1 ст. 387 ЦПК України).

Отже, якщо законом установлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби, то це виключає юрисдикцію адміністративних судів у такій категорії справ.

Зазначена правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 26 лютого 2016 року у справі № 6-3077цс15, яка згідно зі ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для судів.

Таким чином, висновок судів про те, що справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, оскільки справи щодо оскарження постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій і накладенням штрафу, прийнятих у виконавчих провадженнях щодо примусового виконання судових рішень у цивільних справах, належать до компетенції адміністративних судів, є передчасним.

Отже, закриваючи провадження у справі, суди допустили порушення норм процесуального права, що є підставою для скасування оскаржуваних судових ухвал із передачею справи до суду першої інстанції на новий розгляд.

Керуючись ст.ст. 336, 342 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Укрполіпласт-плюс» задовольнити.

Ухвалу Солом'янського районного суду м. Києва від 2 лютого 2016 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 23 березня 2016 року скасувати, справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Д.Д. Луспеник

Судді: В.І. Журавель

О.В. Закропивний

С.Ф. Хопта

С.П. Штелик