Справа № 456/2275/17
Провадження № 4-с/456/31/2017
УХВАЛА

судового засідання

20 вересня 2017 року Стрийський міськрайонний суд Львівської області

в складі: головуючого-судді Гулкевича О. В. ,

секретаря Кулешник С.М.,

розглянувши матеріали клопотання ОСОБА_1 про зупинення реалізації арештованого майна на повторних торгах,

в с т а н о в и в:

в провадженні суду перебуває скарга подана ОСОБА_1 в пордку ст.ст.383,384 ЦПК України на дії старшого державного виконавця Стрийського міськрайонного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області ОСОБА_2

19.09.2017р., покликаючись на положення статей 34 та 57 Закону України «Про виконавче провадження», заявниця подала клопотання про зупинення реалізації майна - житлового будинку №5 по вул. Мазепи в с. Дуліби Стрийського району Львівської області та земельної ділянки площею 0,1202 га кадастровий номер :01:004:0024 в с. Дуліби Стрийського району Львівської області .

Дослідивши скаргу та матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку.

Відповідно до ст.383 ЦПК України учасники виконавчого провадження та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до суду зі скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Пунктом 3 частини 1 ст.34 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено обовязок виконавця зупинити вчинення виконавчих дій у разі зупинення судом реалізації арештованого майна у випадку відсутності іншого майна боржника, на яке може бути звернено стягнення.

Згідно з абзацом 2 частини 5 ст.57 Закону України «Про виконавче провадження», оскарження в судовому порядку результатів визначення вартості чи оцінки майна не зупиняє передачу майна на реалізацію, крім випадків зупинення передачі майна на реалізацію судом.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження підлягає обов'язковому зупиненню у разі зупинення судом стягнення на підставі виконавчого документа.

Підстави та порядок зупинення стягнення на підставі виконавчого листа визначені ст.151-153 ЦПК України. Відповідно до вимог ч.1 ст.153 ЦПК, заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Можливість зупинення судом продажу арештованого майна передбачено п.5 ч.1 ст.152 ЦПК України, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

Таким чином, зупинення продажу описаного майна, якщо подано позов про право власності на це майно або про виключення його з опису, є спеціальним способом забезпечення, який застосовується лише у справах за позовами про визнання права власності або про виключення майна з опису.

Крім цього, пунктом 6 ч.1 ст.152 ЦПК України передбачено, що суд може зупинити стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку.

Тобто такий вид забезпечення може бути застосований для забезпечення позову (скарги) при оскарженні виконавчого документа.

Між тим, у даному випадку заявником виконавчий документ не оскаржується, вимоги про визнання права власності на нерухоме майно та зняття з нього арешту не заявлялися.

Нормами Розділу VІІ ЦПК України не передбачено можливості забезпечення судом скарги на рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця шляхом зупинення стягнення за виконавчим документом.

Згідно з розясненями, що містяться у в п.15 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 6 від 07 лютого 2014 року «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах», при розгляді скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суд не вправі вжити заходів забезпечення скарги (аналогічно забезпеченню позову) шляхом зупинення виконавчого провадження, зупинення дії оскаржуваного рішення тощо, оскільки зазначене не є повноваженнями суду, а є виключним повноваженням державного виконавця, яке може бути оскаржено до суду.

Також, відповідно до положень Європейської Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, право доступу до суду, що гарантується статтею 6, передбачає не лише право звернутись до суду за захистом своїх прав, а й право захистити своє право, в першу чергу, виконанням рішення, яке ухвалено на користь особи. Так як у разі невиконання рішення концепція «захисту прав судом» не працює. Європейський суд з прав людини у пілотному рішенні «ОСОБА_3 проти України» зазначив, що право за судовий захист, яке гарантується статтею 6 може стати недіючим, якщо національне законодавство держави-учасниці Конвенції дозволяє, щоб остаточне обовязкове судове рішення залишалось не виконуваним на шкоду однієї із сторін. Доступ до суду також охоплює можливість виконання судового рішення без необґрунтованих затримок.

Як вбачається з наявного у матеріалах справи виконавчого листа, виданого Стрийським міськрайонним судом Львівської області 06 вересня 2016 року на виконання рішення по справі за позовом ПАТ «ВіЕсБанк» до ОСОБА_1 та ОСОБА_4 про солідарне стягнення заборгованості за кредитним договором 3293622,33 грн. (а.с.7), ВДВС було описано та арештовано житловий будинок №5 по вул. Мазепи в с. Дуліби Стрийського району Львівської області та земельну ділянку площею 0,1202 га кадастровий номер :01:004:0024 в с. Дуліби Стрийського району Львівської області житловий будинок та земельну ділянку (а.с.12).

У пункті 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» міститься роз'яснення про те, що недопустимо забезпечувати позов шляхом зупинення виконання судових рішень, що набрали законної сили.

Оскільки у розділі VII ЦПК України «Судовий контроль за виконанням судових рішень» немає норми, яка передбачає можливість забезпечення судом скарги на рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця шляхом зупинення виконання судового рішення; згідно із ст.57 ЗУ «Про виконавче провадження», суд вправі зупинити передачу майна на реалізацію, а не зупинити саму реалізацію арештованого майна, так як це зупинить виконання судового рішення, що набрали законної сили, суд вважає, що підстави для задоволення клопотання про зупинення реалізації арештованого майна відсутні.

Згідно з ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Керуючись статтями 208-210 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про зупинення реалізації житлового будинку №5 по вул. Мазепи в с. Дуліби Стрийського району Львівської області та земельної ділянки площею 0,1202 га кадастровий номер :01:004:0024 в с. Дуліби Стрийського району Львівської області відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Львівської області через Стрийський міськрайонний суд Львівської області протягом 5 днів з дня отримання її копії.

Головуючий-суддя ОСОБА_5