Справа № 2-4454/11
Провадження №: 6/752/509/17
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 вересня 2017 року Голосіївський районний суду м. Києва у складі головуючого судді Новак А.В., при секретарі Закаблуківській О.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві заяву ОСОБА_1 про витребування індивідуального коду боржника в порядку Розділу VІІ «Процесуальні питання, пов»язані з виконанням судових рішень у цивільних справах та рішень інших органів(посадових осіб)»,-

встановив :

до Голосіївського районного суду міста Києва із заявою звернувся ОСОБА_1 про витребування індивідуального коду боржника в порядку виконання рішення Голосіївського районного суду міста Києва ухваленого 09 листопада 2011 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 боргу в сумі 26840 гривень та судових витрат у розмірі 438.40 гривень.

Суд дослідивши зміст заяви вважає необхідним зазначити наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України, питання пов'язані із зверненням судового рішення до виконання вирішує місцевий суд який розглянув справу.

Розділом VІІ «Процесуальні питання, пов»язані з виконанням судових рішень у цивільних справах та рішень інших органів(посадових осіб)» не передбачено обов'язок суду здійснювати витребування індивідуального коду боржника.

При цьому, суд враховує, що відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції що була чинна на момент винесення оскаржуваної постанови), у виконавчому документі зазначаються повне найменування(для юридичних осіб) або ім'я(прізвище, власне ім'я по батькові за наявності)(для фізичних осіб) стягувача і боржника, їх місцезнаходження(для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування(для фізичних осіб), ідентифікаційний код суб'єкта господарської діяльності стягувача та боржника за наявності(для юридичних осіб), індивідуальний ідентифікаційний номер стягувача та боржника за наявності(для фізичних осіб - платників податків), а також інші дані, якщо вони відомі суду чи іншому органу, що видав виконавчий документ, які ідентифікують стягувача та боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню, зокрема, дата народження боржника та його місце роботи(для фізичних осіб), місцезнаходження майна боржника, рахунки стягувача та боржника тощо.

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

За таких обставин у суду відсутні правові підстави для задоволення заяви ОСОБА_1, оскільки вирішення такого питання належить до компетенції та обов'язків державного виконавця в провадженні якого перебуває виконавче провадження про примусове виконання рішення суду, за яким ОСОБА_1 є стягувачем.

Керуючись ст.ст. 208-210, 292-296 ЦПК України, суд,-

ухвалив:

в задоволенні заяви ОСОБА_1 про витребування індивідуального коду боржника в порядку Розділу VІІ «Процесуальні питання, пов»язані з виконанням судових рішень у цивільних справах та рішень інших органів(посадових осіб)» - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя А.Новак