Справа № 361/2660/17 Головуючий у І інстанції Петришин Н. М.
Провадження № 22-ц/780/3984/17 Доповідач у 2 інстанції Фінагєєв В. О.
Категорія 58 19.09.2017
УХВАЛА

Іменем України

19 вересня 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

апеляційного суду Київської області в складі:

Головуючого судді Фінагєєва В.О.,

суддів Березовенко Р.В., Лівінського С.В.,

за участю секретаря Марченка Д.О.,

розглянувши в судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Броварського міськрайонного суду Київської області від 13 червня 2017 року у справі за скаргою ОСОБА_2 на дії державних виконавців Броварського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області, заінтересована особа - ОСОБА_3, -

В С Т А Н О В И Л А:

У травні 2017 року ОСОБА_2 звернувся до суду із скаргою та просив визнати протиправною бездіяльність старших державних виконавців Броварського міськрайонного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції в Київській області Сергієнка О.М., ОСОБА_5 та інших уповноважених посадових осіб Броварського міськрайонного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції в Київській області, що вчиняють дії в рамках примусового виконання рішення по ВП № 51187304 щодо неповернення до суду виконавчого листа № 2/361/385/16, виданого 20 травня 2016 року Броварським міськрайонним судом Київської області; зобов'язати уповноважену особу Броварського міськрайонного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції в Київській області винести постанову про повернення виконавчого листа № 2/361/385/16 від 20 травня 2016 року до суду; скасувати вимогу державного виконавця від 21 квітня 2017 року № 38974.

Скарга обґрунтована тим, що 20 травня 2016 року старшим державним виконавцем Сергієнко О.М. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, де боржником є ОСОБА_2, а стягувачем - ОСОБА_3. Заявник вважає, що діями державного виконавця щодо виконання вказаного виконавчого провадження порушені його права як боржника. На рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 11 квітня 2016 року було подано апеляційну скаргу та відкрито апеляційне провадження. Державний виконавець зобов'язаний був повернути виконавчий лист, однак цього не зробив. Виконавчий лист не містить відомостей про реєстраційний номер облікової картки платника податків ОСОБА_2 як боржника, дійсної адреси місця реєстрації (проживання) боржника. Заявником не виявлено ні письмового доручення начальника органу ДВС, ні постанови про прийняття виконавчого провадження державним виконавцем Федяніною Ю.В., що вказує на відсутність у неї повноважень на вчинення виконавчих дій в рамках виконавчого провадження. Вказана обставина свідчить на незаконність вимоги державного виконавця від 21 квітня 2017 року, згідно якої ОСОБА_2 зобов'язаний з'явитись до державного виконавця 26 квітня 2017 року щодо сплати боргу за вищевказаним виконавчим документом або надання підтверджуючих документів щодо сплати. Однак, виконавчий документ не містить вимоги про сплату штрафу та заявнику нічого невідомо про штраф.

Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 13 червня 2017 року у задоволенні скарги ОСОБА_2 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати ухвалу суду першої інстанції через неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, порушення норм процесуального права та ухвалити нове рішення, яким скаргу задовольнити. В обґрунтування доводів апеляційної скарги скаржник посилається на аналогічні обставини, викладені ним у скарзі на дії державних виконавців та зазначає, що суд не застосував ч. 1 ст. 38 Закону України «Про виконавче провадження».

Перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити частково, виходячи з наступного.

Постановляючи ухвалу про відмову задоволенні скарги, суд першої інстанції виходив з того, що в діях державних виконавців не вбачається ознак неправомірності при відкритті виконавчого провадження та виконанні вищевказаного виконавчого листа. Дії державного виконавця направлені на виконання виконавчого документу і при цьому права боржника не порушувались.

Однак, колегія суддів не може погодитися з такими висновками суду першої інстанції з наступних підстав.

Судом встановлено, що 20 травня 2016 року видано виконавчий лист на підставі рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 11 квітня 2016 року за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні (а.с.29).

20 травня 2016 року відкрито виконавче провадження на підставі вказаного виконавчого листа та запропоновано боржнику самостійно виконати виконавчий документ у строк до семи днів з моменту отримання постанови (ВП № 51187304) (а.с.4).

02 серпня 2016 року державним виконавцем відділу Сергієнко О.М. здійснено вихід за адресою проживання боржника, про що складено акт державного виконавця, в якому зазначено, що за вказаною адресою боржника не розшукано, рішення суду в наданий термін не виконано, про причини невиконання належним чином не повідомлено (а.с.5).

02 серпня 2016 року державним виконавцем відділу Сергієнко О.М. винесено постанову про накладення штрафу у розмірі 170 грн., копію якої направлено боржникові до виконання (а.с.6).

05 вересня 2016 року до відділу надійшла скарга стягувача ОСОБА_3 на бездіяльність ВДВС (а.с.8).

14 вересня 2016 року боржник ОСОБА_2 ознайомився з матеріалами виконавчого провадження, про що свідчить відмітка (особистий підпис) на обкладинці виконавчого провадження.

У зв'язку із звільненням старшого державного виконавця відділу Сергієнка Олексія Миколайовича, виконавче провадження ВП № 51187304 передано старшому державному виконавцю відділу ОСОБА_5, для подальшого виконання, про що складено відповідний акт прийому-передачі (згідно доручення № 20 «про передачу виконавчих проваджень» від 29.11.2016).

19 квітня 2017 року до відділу надійшло звернення стягувача ОСОБА_3 про примусове виконання рішення суду (а.с.9).

Ухвалою Апеляційного суду Київської області від 30 березня 2017 року, апеляційну скаргу ОСОБА_2 на заочне рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 11 квітня 2016 року відхилено, а рішення суду першої інстанції залишено без змін (а.с.10).

21 квітня 2017 року державним виконавцем відділу ОСОБА_5, направлено боржникові ОСОБА_2 вимогу про термінову явку до відділу, зобов'язано надати письмове пояснення щодо ухилення від виконання рішення суду та попереджено про притягнення до кримінальної відповідальності (а.с.12).

21 квітня 2017 року до ВДВС надійшло звернення боржника ОСОБА_2 про скасування постанови про накладення штрафу у зв'язку з невчасним отриманням постанови про відкриття виконавчого провадження, а також повідомлено про відкриття кримінальної справи відносно стягувача ОСОБА_3 (а.с.13).

25 квітня 2017 року боржник ОСОБА_2 ознайомився з матеріалами виконавчого провадження, про що свідчить відмітка (особистий підпис) на обкладинці виконавчого провадження та відповідне звернення.

28 квітня 2017 року до ВДВС надійшло звернення боржника ОСОБА_2 про повернення виконавчого листа до Броварського міськрайонного суду Київської області та припинення вчинення примусових виконавчих дій (а.с.23).

Відповідно до ст. 383 ЦПК України учасники виконавчого провадження та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, що діяла на момент пред'явлення виконавчого листа до виконання) виконавче провадження - це сукупність дій органів і посадових осіб, спрямованих на примусове виконання рішень судів.

Звертаючись до суду зі скаргою на дії державного виконавця Топал О.О. вказує на те, що державний виконавець повинен був повернути виконавчий лист до суду на підставі ч. 1 ст. 38 Закону України «Про виконавче провадження».

Так, відповідно до ч. 1 ст. 38 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ, прийнятий виконавцем до виконання, повертається до суду, який його видав, у разі поновлення судом строку подання апеляційної скарги на рішення, за яким видано виконавчий документ, або прийняття такої апеляційної скарги до розгляду (крім виконавчих документів, що підлягають негайному виконанню).

У матеріалах виконавчого провадження міститься заява ОСОБА_2 від 26 квітня 2017 року, в якій він зазначає, що 19 жовтня 2016 року він особисто повідомив державного виконавця Сергієнка О.М. про початок перегляду апеляційним судом рішення суду першої інстанції та подав відповідну заяву. Однак, у матеріалах виконавчого провадження зазначена заява відсутня.

Розглядаючи скаргу по суті, суд першої інстанції не перевірив вказану обставину, а також не звернув увагу на те, що у разі обізнаності державного виконавця про поновлення судом строку подання апеляційної скарги на рішення або прийняття такої апеляційної скарги до розгляду, державний виконавець в силу вимог ч. 1 ст. 38 Закону України «Про виконавче провадження» повинен був повернути виконавчий лист до суду, який його видав.

Крім того, виконавче провадження відкрито на підставі виконавчого листа, в якому зазначено, що рішення суду від 11 квітня 2016 року набрало законної сили 22 квітня 2016 року. Однак, як вбачається з ухвали апеляційного суду, вказане рішення набрало законної сили після перегляду його апеляційним судом, а саме 30 березня 2017 року.

В зв'язку з цим суд першої інстанції не перевірив чи відповідають вимогам закону дії та рішення державного виконання, що були вчиненні в межах виконання судового рішення, яке не набрало законної сили.

Отже, під час розгляду скарги судом першої інстанції не з'ясовано всі обставини, що мають значення для справи, порушено норми процесуального права, що у відповідності до вимог ст. 312 ЦПК України є підставою для скасування ухвали та передачі скарги на новий розгляд до суду першої інстанції.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 304, 307, 312, 313, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Ухвалу Броварського міськрайонного суду Київської області від 13 червня 2017 року скасувати та передати скаргу ОСОБА_2 на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий: Фінагєєв В.О.

Судді: Березовенко Р.В.

Лівінський С.В.