АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________
Справа № 674/1455/16-ц
Провадження № 22-ц/792/143/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 лютого 2017 року м. Хмельницький

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ

Апеляційного суду Хмельницької області

в складі головуючої судді Пєнти І.В.,

суддів: Корніюк А.П., Федорової Н.О.

секретар Філіпчук О.С.,

за участю: апелянта ОСОБА_1, позивача ОСОБА_2 та її представника ОСОБА_3

розглянула у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 23 листопада 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої доньки на час навчання.

Заслухавши доповідача, пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2016 року ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої доньки на час навчання. В обґрунтування якого зазначала, що з відповідачем перебувала у шлюбі, від якого мають доньку ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка навчається, проживає з нею і знаходиться на її утриманні. Зазначає, що в не працює та доглядає за батьком інвалідом 1 групи, а тому не має можливості повністю забезпечити потреби дитини на час її навчання у Вищому навчальному закладі «Українська медична стоматологічна академія» в м. Полтаві. Хоча навчання потребує значних витрат на придбання медичного одягу та медичних інструментів, підручників, приладдя, на проїзд до навчального закладу та оплату житла. В свою чергу, відповідач матеріальної допомоги не надає. А тому, просила стягнути аліменти на утримання доньки в розмірі ? частини доходу відповідача щомісячно до досягнення дочкою 23 річного віку.

Рішенням Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 23 листопада 2016 року позов ОСОБА_2 задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання доньки ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі ? частини щомісячно, починаючи з 24 жовтня 2016 року до досягнення дитиною 23 річного віку. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про часткове задоволення позовних вимог та стягнути з апелянта аліменти на користь ОСОБА_4 в розмірі 1/6 від усіх видів заробітку щомісячно до 30.06.2022 року. При цьому, посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи. В ході розгляду справи суд не витребував у позивача довідку про розмір стипендії, яку отримує донька, з огляду на те, що вона навчається на державній формі навчання. Вважає безпідставним посилання суду першої інстанції на сплату позивачем орендної плати за житло в сумі 2000 грн., оскільки належних доказів на підтвердження даних обставин позивачем надано не було. Крім того, судом необґрунтовано не взято до уваги надані відповідачем докази щодо перебування на його утриманні бабусі.

В судовому засіданні позивачка та її представник просили апеляційну скаргу відхилити, рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Відповідач в судовому засіданні апеляційну скаргу підтримав.

Колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до пп. 1, 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України, підставами для скасування або зміни рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення є неповне зясування обставин, що мають значення для справи, порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що повнолітня дочка сторін, ОСОБА_4, навчається та потребує матеріальної допомоги, яку відповідач має змогу надавати розмірі ? частини всіх видів заробітку щомісячно.

Проте, суд дійшов такого висновку при неповному зясуванні обставин, що мають значення для справи, порушенні та неправильному застосуванні норм матеріального та процесуального права.

Встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 перебували у шлюбі, під час якого у них 22 травня 1998 року народилась дочка ОСОБА_5 (а.с. 3).

ОСОБА_4 навчається на 1 курсі денної форми навчання у Вищому державному навчальному закладі України «Українська медична стоматологічна академія» на безоплатній основі, термін навчання з 01.09.2016 року по 30.06.2022 року (а.с.6).

Відповідач ОСОБА_1 не надає матеріальної допомоги на утримання дочки, яка навчається.

Відповідно до положень 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріального допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також дочка, син, які продовжують навчання. Суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

У пункті 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 № «Про застосування окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз'яснено, що обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Законодавець пов'язує обов'язок батьків утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання, незалежно від форми навчання, і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, до досягнення ними двадцяти трьох років за умови, коли батьки можуть надавати їм матеріальну допомогу.

Відповідач ОСОБА_1 працює вчителем математики з 01.09.2016 року в Дунаєвецький ОСОБА_6 ступенів № 2, його середньомісячна заробітна плата становить 2414,07 грн. Крім того, відповідач працює за сумісництвом на 0,5 ставки методистом в Управлінні освіти, молоді та спорту Дунаєвецької міської ради, середньомісячна зарплата якого складає 2063,80 грн. (а.с. 33-34).

Крім того, ОСОБА_1 перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України у Дунаєвецькому районі і отримує пенсію по інвалідності 3 групи з 01.10.2009 по 30.09.2019 року у розмірі 1230,00 грн. (а.с. 32).

Оцінивши в сукупності надані сторонами докази, суд першої інстанції обґрунтовано виходив з того, що ОСОБА_4 продовжує навчання і у зв'язку з цим потребує матеріальної допомоги, а відповідач спроможний надавати дочці таку допомогу.

Разом із тим, при визначенні розміру аліментів суд не в повній мірі взяв до уваги всі обставини, що мають істотне значення для справи.

Відповідно до довідки Вищого державного навчального закладу України «Українська медична стоматологічна академія» №04-11/313 від 24.01.2017 року, ОСОБА_4 з вересня 2016 року отримує стипендію у розмірі 825 грн. щомісячно (а.с. 89).

З наявних в матеріалах справи медичних документів вбачається, що відповідач ОСОБА_1 за станом здоровя потребує лікування, несе витрати на лікування (а.с. 20, 21, , 23-25, 92).

А тому, враховуючи матеріальне становище сторін, повнолітньої доньки, яка навчається, стан здоровя відповідача, колегія суддів дійшла висновку, що ОСОБА_1 спроможний сплачувати аліменти в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно.

При цьому, колегією суддів не може бути прийнято до уваги наданий відповідачем акт від 31.10.2016 року про здійснення ОСОБА_1 догляду за ОСОБА_7, оскільки він не є належним та допустимим доказом перебування ОСОБА_7 на утриманні відповідача (а.с. 36).

Крім того, безпідставними є посилання позивача на те, що вона несе витрати на оренду житла в розмірі 2000 грн. в місяць, оскільки достовірних доказів в підтвердження цих обставин суду не надано.

Також суд першої інстанції неправильно визначив особу, на користь якої мають стягуватися аліменти.

Так, відповідно до ст. 3 ЦПК України та ст.199 СК України право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів на повнолітню дитину має той з батьків, з ким вона проживає. За змістом зазначених статей позивач ОСОБА_2 мала право звернутися з позовом. Однак такий позов міг бути поданий в інтересах повнолітньої дочки, а з огляду на те, що остання є дієздатною, аліменти мали бути стягнуті на її користь, а не інших осіб, і тоді, коли такі особи наділені правом звернення до суду з позовом в їх інтересах. Право на звернення до суду з позовом не наділяє таку особу правом матеріально-правової вимоги до відповідача в своїх інтересах, в тому числі і щодо стягнення аліментів на свою користь.

Ці положення закону при вирішенні спору не враховані судом першої інстанції та аліменти помилково стягнуті на користь матері повнолітньої ОСОБА_4 ОСОБА_2

Відповідно до положень ч.5 ст. 88 ЦПК України, якщо суд апеляційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, суд відповідно змінює розподіл судових витрат. А тому, з урахуванням часткового задоволення позовних вимог, з ОСОБА_1 на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 374 грн.82 коп. (551,20х68%:100%).

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 316, 319, 324 ЦПК України, колегія суддів

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 23 листопада 2016 року скасувати та ухвалити нове рішення.

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, аліменти на період навчання в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 24 жовтня 2016 року до закінчення навчання, але не більше, ніж до досягнення нею двадцяти трьох років.

В решті позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави 374 грн. 82 коп. судового збору.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, однак може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуюча/підпис/ ОСОБА_8

Судді:/підписи/ ОСОБА_9

ОСОБА_10

З оригіналом згідно: суддя апеляційного суду І.В. Пєнта

__________________________________________________________________________

Головуючий у першій інстанції ОСОБА_11 Провадження № 22-ц/792/143/17

Доповідач Пєнта І.В. Категорія № 50