Справа № 1523/1964/2012
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19.09.2017 року Ренійський районний суд Одеської області

у складі: - головуючого судді Дудник В.І.;

-за участю секретаря - Фурсовой А.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рені цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 (третя особа Ренійська міська рада Одеської області) про усунення перешкод у користуванні власністю та зобовязання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

Відповідачка, її представник уточнені позовні вимоги не визнали, просили у їх задоволенні відмовити.

Представник третьої особи Ренійської міської ради просив розглянути справу за його відсутності.

Позивачка, її представник заявлені уточнені позовні вимоги підтримали, наполягали на їх задоволенні.

В ході розгляду справи судом були дослідженні наступні докази: копія рішення Ренійського районного суду від 25.09.1998 р.; копія витягу з рішення судової колегії по цивільним справам Одеського обласного суду від 22.12.1998 р.; копія відповіді виконкому Ренійської міської ради від 26.03.1999 р.; копія паспорта гр. України (позивачки) та ІПН; копія витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно; копія витягу про реєстрацію в Єдиному реєстрі довіреностей; копія витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно; копія свідоцтва про право на спадщину за законом від 28.04.2010 р.; копія державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ №768516 від 22.06.2012 р.; копія технічного паспорту на житловий будинок № 26 по вул. Польова в м. Рені; копія інформаційної довідки з Реєстру прав власності на нерухоме майно; фотокопія; копія довіреності від 23.01.2013 р.; копія довіреності від 03.01.2013 р.; копія технічного паспорту на житловий будинок по вул. Польова № 24 в м. Рені; копія договору купівлі-продажу від 02.11.2005 р.; копія витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно; копія витягу з Державного реєстру правочинів; копія витягу з державного реєстру обтяжень рухомого майна про податкові застави; копія витягу з Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна; копія довідки від 02.11.2005 р.; копія рішення виконкому Ренійської міської ради № 138 від 28.05.1999 р.; копія відповіді відділу архітектури Ренійської районної державної адміністрації № 25 від 03.03.1998 р.; копія рішення ІІІ сесії ХХ ІІ скликання Ренійської міської ради від 19.01.1995 р.; копія плану присадибної ділянки з будовами по вул. Польова 24; копія заяви про проведення перевірки законності та скасування рішення виконавчого комітету Ренійської міської ради № 38 від 28.05.1999 р.; копія адміністративного позову, зареєстрований 09.07.2013 р.; копія постанови суду від 10.06.2016 р.; копія відповіді відділу містобудування, архітектури, житлово-комунального господарства та розвитку інфраструктури РРДА від 03.06.2014 р.; копія відповіді КП «РБТІ» від 28.05.2014 р.; копія висновку експерта № 47/39-2013 за результатами судової будівельно-технічної експертизи; копія актового запису про смерть № 272 від 16.10.2008 р.; відповідь ГТУЮ в Одеській області від 15.11.2016 р.; копія протоколу № 2 складеного Болградським міжрайонним відділом лабораторних досліджень ДУ «ООЛЦ ДСЕСУ» від 23.06.2017 р.;

Судом в ході судового розгляду справи встановлено, що ОСОБА_1 є власником домоволодіння, розташованого у м. Рені Одеської області по вул. Польова, 26 на підставі рішення Ренійського районного суду Одеської області від 04.08.1983 р. та свідоцтва про право на спадщину від 20.04.2010 р. № 1131. Вказаний житловий будинок має відокремлену земельну ділянку, площею 0,0355 га., яка розташована за адресою: м. Рені, вул. Польова, 26, виділена для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку Серії ЯЛ №768516, зареєстрованого 22.06.2012 на імя ОСОБА_1

У 1998 році ОСОБА_3 (колишній власник житлового будинку № 26 по вул. Польова у м. Рені) самовільно, без згоди ОСОБА_4, побудував гараж та цегловий паркан на межі земельних ділянок №№ 26-24 по вул. Польова в м. Рені Одеської області.

Рішенням Ренійської міської ради Одеської області від 30.01.1998 року ОСОБА_4 та ОСОБА_3 було зобовязано знести будови з межової лінії земельних ділянок домоволодінь 26-24 по вул. Польова в м. Рені, а саме: ОСОБА_3 самовільно збудований гараж, ОСОБА_4 самовільно збудований сарай.

ОСОБА_4 рішення від 30.01.1998 р. виконала та знесла торцеву стінку літньої кухні з межової лінії земельних ділянок № 24-26, а ОСОБА_3 від виконання рішення ухилився.

У травні 1998 року ОСОБА_3 звернувся до Ренійської міської ради Одеської області із заявою «Про узаконення раніше самовільно побудованого ним гаражу, розташованого по вул. Польова, 24 у м. Рені».

Рішенням Ренійської міської ради Одеської області № 209 від 29.05.1998 р. було узаконено раніше самовільно збудований ОСОБА_3 на межовій лінії суміжних земельних ділянок 26-24, гараж, розташований за адресою: м. Рені, вул. Польова, 24.

Не погодившись з вищевказаним рішенням, ОСОБА_4 оскаржувала його у судовому порядку.

Рішенням Ренійського районного суду Одеської області від 29.09.1998 р. рішення Ренійської ради народних депутатів №209 від 29 травня 1998 року «Про узаконення раніше побудованого ОСОБА_3 гаражу, розташованого по вул. Польова, 24» скасовано. Рішенням судової колегії по цивільним справам Одеського обласного суду рішення Ренійського районного суду Одеської області від 25 вересня 1998 року залишено без змін. Рішення Ренійської ради народних депутатів №209 від 29 травня 1998 року визнано противоправним та зобовязано виконком розглянути вимоги ОСОБА_4 та ОСОБА_3 згідно з вимогами закону. Вказане рішення суду від 29.09.1998 року вступило в законну силу та підлягало виконанню.

У березні 1999 року ОСОБА_4 знов звернулася до виконкому Ренійської міської ради із заявою про знесення самочинно побудованого ОСОБА_3 гаражу на межі земельних ділянок 24-26 по вул. Польова у м. Рені, у відповідь на що, їй було рекомендовано звернутися до суду (а. с. 9).

На підставі договору-купівлі продажу від 02 листопада 2005 року укладеного між ОСОБА_3 та ОСОБА_2, остання набула право власності на житловий будинок № 24, що знаходиться у м. Рені Одеської області по вул. Польова, та складається в цілому з одного житлового будинку літ. «А», загальною площею 50,00 кв. м., житловою площею 36,80 кв. м., літньої кухні літ. «Б», сараю літ. «В», вбиральні літ. «Г», погребу літ. «Д», гаражу літ. «Є», огорож № 1-4, споруд № 5,6, розташований на земельній ділянці площею 503 кв. м., земельна ділянка, зазначена в договорі, нікому у власність не передавалася і знаходиться у державній власності.

З жовтня 1998 р. по 2010 р. ОСОБА_4 внаслідок важких сімейних обставин, не мала можливість захищати своє порушене, на її думку, право власності.

На початку 2010 року, ОСОБА_4, спробувала наладити сусідні відносини з новим власником домоволодіння по вул. Польова, 24, а саме з відповідачкою ОСОБА_2, але усі спроби були марними. Вирішити питання з відповідачкою стосовно самочинно збудованого раніше попереднім власником ОСОБА_3 гаражу на межовій лінії земельних ділянок 26-24 та парканом, які призводять до негативних наслідків, таких як погіршення конструктивних елементів житлового будинку № 26, позивачу не вдалось, у звязку з чим вона вирішила звернутися до суду із первинним позовом. Позивачка, перед тим як звернутися до суду з первинним позовом намагалася вирішити виниклий спір у позасудовому порядку, шляхом звернення до Ренійської міської ради (а.с. 9), до державно архітектурно-будівельної інспекції (а.с. 44), до прокуратури (а.с. 53).

В процесі розгляду наявної справи відповідачка представила суду документи, згідно яких самочинно збудований гараж, розташований на межі земельних ділянок 26-24, попереднім власником домоволодіння по вул. Польова, 24, було узаконено за ОСОБА_3 на підставі рішення Ренійської міської ради № 138 від 28.05.1999 року, та як наслідок, зазначений обєкт був включений до переліку майнових прав при відчужені останнім домоволодіння № 26 по вул. Польова у м. Рені на користь ОСОБА_2 Оскільки позивач не була обізнана про наявність вказаного рішення, з яким вона була не згодна, вважала його таким, що порушує її права, тому на підставі її заяви провадження у наявній справі було призупинено для оскарження у судовому порядку рішення Ренійської міської ради № 138 від 28.05.1999 року.

10.06.2016 року постановою Ренійського районного суду Одеської області рішення Ренійської міської ради Одеської області № 138 від 28.05.1999 року було визнано не чинним та скасовано. Вказане рішення суду не була оскаржено, набрало законної сили, а тому підлягає виконанню.

Таким чином, рішенням суду від 10.06.2016 р., встановлено незаконність набуття права власності на обєкт нерухомості гараж літ. «Є» за ОСОБА_3

Відповідачка набула право власності на домоволодіння № 24 по вул. Польова у м. Рені 02.11.2005 р. на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Ренійського районного нотаріального округу Одеської області ОСОБА_5

Таким чином, враховуючи той факт, що при відчуженні домоволодіння № 24 по вул. Польова у м. Рені Одеської області на підставі договору купівлі-продажу від 02 листопада 2005 року, як майнового комплексу, до складу майнових прав, було включено право власності також на нерухому річ гараж літ. «Є», яке було зареєстровано у встановленому законом порядку, позивач вважала, що необхідно визнати правочин частково недійсним, в частині набуття відповідачкою права власності на нерухому річ гараж літ. «Є» та демонтувати (знести) цегляний паркан, розташований на межі земельних ділянок 26-24 по вул. Польова у м. Рені, встановивши на його місці новий паркан, який би сприяв достатній природній інсоляції.

Відповідачка ОСОБА_2, її представник уточнені позовні вимоги вважали безпідставними, про що надали відповідні пояснення у судовому засіданні, однак на підтвердження своєї позиції ніяких доказів, обґрунтованих письмових заперечень не надали, просили у задоволенні уточнених позовних вимог відмовити.

Заслухавши пояснення позивача та її представника, заперечення відповідача та її представника, вивчивши матеріали справи та надані документи, суд приходить до висновку що уточнені позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню виходячи з наступного.

Судом встановлено наступні фактичні обставини:

Позивачка у справі, ОСОБА_1 є власником домоволодіння, розташованого у м. Рені Одеської області по вул. Польова, 26. Вказаний житловий будинок має відокремлену земельну ділянку, площею 0,0355 га., яка розташована за адресою: м. Рені, вул. Польова, 26, виділену для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку Серії ЯЛ №768516, зареєстрованого 22.06.2012 на імя ОСОБА_1

У 1998 році ОСОБА_3 (колишній власник житлового будинку № 26 по вул. Польова у м. Рені) самовільно, без згоди ОСОБА_4, побудував гараж та цегловий паркан на межі земельних ділянок №№ 26-24 по вул. польова в м. Рені Одеської області.

Рішенням Ренійської міської ради Одеської області від 30.01.1998 року ОСОБА_4 та ОСОБА_3 було зобовязано знести будови з межової лінії земельних ділянок домоволодінь 26-24 по вул. Польова в м. Рені, а саме: ОСОБА_3 самовільно збудований гараж, ОСОБА_4 самовільно збудований сарай.

ОСОБА_4 рішення від 30.01.1998 р. виконала та знесла торцеву стінку літньої кухні з межової лінії земельних ділянок № 24-26, а ОСОБА_3 від виконання рішення ухилився.

У травні 1998 року ОСОБА_3 звернувся до Ренійської міської ради Одеської області із заявою «Про узаконення раніше самовільно побудованого ним гаражу, розташованого по вул. Польова, 24 у м. Рені».

Рішенням Ренійської міської ради Одеської області № 209 від 29.05.1998 р. було узаконено раніше самовільно збудований ОСОБА_3 на межовій лінії суміжних земельних ділянок 26-24, гараж, розташований за адресою: м. Рені, вул. Польова, 24.

Рішенням Ренійського районного суду Одеської області від 29.09.1998 р. рішення Ренійської ради народних депутатів №209 від 29 травня 1998 року «Про узаконення раніше побудованого ОСОБА_3 гаражу, розташованого по вул. Польова, 24» скасовано. Рішенням судової колегії по цивільним справам Одеського обласного суду рішення Ренійського районного суду Одеської області від 25 вересня 1998 року залишено без змін. Рішення Ренійської ради народних депутатів №209 від 29 травня 1998 року визнано противоправним та зобовязано виконком розглянути вимоги ОСОБА_4 та ОСОБА_3 згідно з вимогами закону. Вказане рішення суду від 29.09.1998 року вступило в законну силу та підлягало виконанню.

У березні 1999 року ОСОБА_4 знов звернулася до виконкому Ренійської міської ради із заявою про знесення самочинно побудованого ОСОБА_3 гаражу на межі земельних ділянок 24-26 по вул. Польова у м. Рені, у відповідь на що, їй було рекомендовано звернутися до суду (а. с. 9).

На підставі договору-купівлі продажу від 02 листопада 2005 року укладеного між ОСОБА_3 та ОСОБА_2, остання набула право власності на житловий будинок № 24, що знаходиться у м. Рені Одеської області по вул. Польова, та складається в цілому з одного житлового будинку літ. «А», загальною площею 50,00 кв. м., житловою площею 36,80 кв. м., літньої кухні літ. «Б», сараю літ. «В», вбиральні літ. «Г», погребу літ. «Д», гаражу літ. «Є», огорож № 1-4, споруд № 5,6, розташований на земельній ділянці площею 503 кв. м., земельна ділянка, зазначена в договорі, нікому у власність не передавалася і знаходиться у державній власності.

З жовтня 1998 р. по 2010 р. ОСОБА_4 внаслідок важких сімейних обставин, не мала можливість захищати своє порушене, на її думку, право власності.

На початку 2010 року, ОСОБА_4, спробувала наладити сусідні відносини з новим власником домоволодіння по вул. Польова, 24, а саме з відповідачкою ОСОБА_2, але усі спроби були марними. Вирішити питання з відповідачкою стосовно самочинно збудованим раніше попереднім власником ОСОБА_3 гаражем на межовій лінії земельних ділянок 26-24 та парканом, які призводять до негативних наслідків, таких як погіршення конструктивних елементів житлового будинку № 26, позивачу не вдалось, у звязку з чим вона вирішила звернутися до суду із первинним позовом. Позивачка перед тим як звернутися до суду з первинним позовом намагалася вирішити виниклий спір у позасудовому порядку, шляхом звернення до Ренійської міської ради (а.с. 9), до державно архітектурно-будівельної інспекції (а.с. 44), до прокуратури (а.с. 53).

В судовому засіданні суду було надано документи, згідно яких самочинно збудований гараж, розташований на межі земельних ділянок 26-24, попереднім власником домоволодіння по вул. Польова, 24, було узаконено за ОСОБА_3 на підставі рішення Ренійської міської ради № 138 від 28.05.1999 року, та як наслідок, зазначений обєкт був включений до переліку майнових прав при відчужені останнім домоволодіння № 26 по вул. Польова у м. Рені на користь ОСОБА_2

10.06.2016 року постановою Ренійського районного суду Одеської області рішення Ренійської міської ради Одеської області № 138 від 28.05.1999 року було визнано не чинним та скасовано. Вказане рішення суду не була оскаржено, набрало законної сили, а тому підлягає виконанню. Вищевказаним рішенням суду встановлено (згідно висновку експерта), що в ході натурного обстеження встановлено, що зовнішні межі земельної ділянки при домоволодінні № 24 по вул. Польова в м. Рені Одеської області з усіх сторін обмежені фізичними границями у вигляді огорож, у тому числі по правій боковій межі з боку домоволодіння № 22 по вул. Польова, встановлено глуху огорожу із цегли. Висота та щільність вказаної огорожі не задовольняють вимогам п.3.25* та 10.30* ДБН 360-92**. Виконана із шлакобетонних блоків південно-східна стіна будівлі гаражу літ. Е, домоволодіння по вул. Польова, 24 у м. Рені Одеської області не розбиралась і не переносилась відносно місця, в якому вона була побудована у 1990 році. Відсутність достатньої інсоляції та провітрювання сприяє надмірному зволоженню захисного шару огороджувальних конструкцій житлового будинку з подальшим проникненням вологи на внутрішню поверхню стіни, що може супроводжуватись грибковими відкладеннями.

Також, протоколом № 2 складеним Болградським міжрайонним відділом лабораторних досліджень ДУ «ООЛЦ ДСЕСУ» про проведення досліджень метеорологічних факторів домоволодіння по вул. Польова, 26 у м. Рені від 23.06.2017 р. встановлено, що відносна вологість повітря у всіх поміщеннях не відповідає санітарним нормам, відповідно до СанПін 2.1.2.1002-00 «Санітарно-епідеміологічні вимоги до житлових будівель і приміщень. Санітарні правила і норми».

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно якщо інше прямо не впливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлено судом.

Постановою Ренійського районного суду від 10.06.2016 р., яка не була оскаржена та набрала законної сили, встановлено незаконність набуття права власності на обєкт нерухомості гараж літ. «Є» за ОСОБА_3 Далі відповідачка ОСОБА_2 на підставі договору купівлі продажу від 02.11.2005 р. набула права власності на домоволодіння № 24 по вул. Польовій у м. Рені, посвідченого нотаріусом Ренійського районного нотаріального округу Одеської області ОСОБА_5 Враховуючи той факт, що у договорі купівлі-продажу від 02.11.2005 р., до складу відчужуваних майнових прав, як на один майновий комплекс домоволодіння по вул. Польовій 24 у м. Рені, було включено право власності на обєкт нерухомого майна гараж літ. «Є», незаконність набуття права власності на який за попереднім власником ОСОБА_3, була підтверджена рішенням суду, та який був збудований з порушенням будівельних норм, так саме і цегляного паркану, розташованих на межі земельних ділянок 26-24 по вул. Польовій у м. Рені, внаслідок чого належному позивачці житловому будинку № 26 по вул. Польова у м. Рені завдається непоправна шкода, що призводить до негативних наслідків, таких як погіршення конструктивних елементів нерухомого житлового майна тощо.

Відповідно до ст. 346 ЦК України, право власності припиняється у разі припинення права власної на майно, яке за законом не може належати цій особі.

Згідно ст. 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною вимог, які встановлені частинами першою-третьою, пятою та шостою статті 203 ЦК України, а саме: зміст цього правочину не може суперечити ЦК України, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам суспільства, його моральним засадам. Таким чином, однією з таких вимог є відсутність у ОСОБА_3 на день укладення правочину із ОСОБА_2 про купівлю-продаж від 02.11.2005 р. правових підстав для відчуження незаконно набутого ним права власності на обєкт нерухомого майна, як складової частини майнового комплексу домоволодіння № 24 по вул. Польовій у м. Рені гараж літ. «Є».

З урахуванням викладених обставин та наданих доказів, суд вважає, що подальше існування у тому вигляді спірних обєктів , а саме: гаражу літ. «Є», розташованого на межі земельних ділянок 26-24 по вул. Польова у м. Рені, а також цегляного паркану, розташованого на межі земельних ділянок 26-24 по вул. Польова у м. Рені Одеської області є протиправним, так як це призводить до псування (марнування) нерухомості (будинку) по вул. Польова, 26, який вже на протязі тривалого часу зазнає негативних наслідків, таких як поширення вологи, внаслідок чого, позивачка вимушена декілька разів на рік робити косметичний ремонт, прибігати до вживання хімічних засобів для усунення плісняви з північно-західної стіни будівлі, що супроводжується матеріальними збитками. Вказані обставини створюють перешкоди позивачу щодо повноцінного користування будинком, приводять до марних витрат часу та грошей та негативно впливають на стан здоровя позивачки, як фізичний так і моральний.

Суд звертає увагу на посилання представника відповідача у судовому засіданні на практику Європейського суду з прав людини та Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод (1950 р.), ратифікованою Законом від 17 липня 1997 р. № 475/97-ВР (далі Конвенція), зокрема ст. 1 Першого протоколу до неї (1952 р.) передбачено право кожної фізичної чи юридичної особи безперешкодно користуватися своїм майном, не допускається позбавлення особи її власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права, визнано право держави на здійснення контролю за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів.

Суд зазначає, що право власності має фундаментальний характер, захищається згідно з нормами національного законодавства з урахуванням принципів ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Держави-учасниці Конвенції зобовязані поважати право кожного на мирне володіння своїм майном та гарантувати його захист передусім на національному рівні. Зазначене положення в Україні закріплено на конституційному рівні принципом непорушності права власності (ст. 41 Конституції України). Право власності (на мирне володіння майном) не є абсолютним. За своєю правовою природою воно потребує регулювання з боку держави, може бути обмежено, а держава вправі вживати певних заходів втручання в право власності, у тому числі й позбавляти громадян власності. При цьому в таких діях держава повинна дотримуватися усталених принципів правомірного втручання, зокрема тих, що напрацьовані ЄСПЛ, через рішення якого відбувається розуміння змісту норм Конвенції, Першого протоколу, їх практичне застосування.

Разом із тим, відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 103 Земельного кодексу України, власники та землекористувачі земельних ділянок повинні обирати такі способи використання земельних ділянок відповідно до їх цільового призначення, при яких власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок завдається найменше незручностей (затінення, задимлення, неприємні запахи, шумове забруднення тощо). Власники та землекористувачі земельних ділянок зобов'язані не використовувати земельні ділянки способами, які не дозволяють власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок використовувати їх за цільовим призначенням (неприпустимий вплив).

З урахуванням вищевказаних положень, суд констатує, що право власності відповідачки на обєкт нерухомого майна гараж літ. «Є», розташований на межі земельних ділянок 26-24 по вул. Польовій у м. Рені Одеської області, входить в протиріччя з змістом добросусідства, якого зобовязані дотримуватися власники та землекористувачі суміжних земельних ділянок.

Також, в судовому засіданні представником відповідача було заявлено клопотання про застосування строків позовної давності, у звязку зі спливом, на його думку, строків звернення позивача з вимогою про захист цивільного права. Суд вважав, що дане клопотання задоволенню не підлягає, у звязку з зупиненням перебігу позовної давності за наявності тяжких сімейних обставин (хвороба сина, догляд за ним, його смерть), які виникли у позивача та які були встановлені судом під час розгляду справи, внаслідок чого суд вважав, що дійсно строк позовної давності був пропущений з поважних підстав.

Враховуючи все вищенаведене, суд вважає, що незаконність самовільно збудованого гаражу, розташованого на межі земельних ділянок 26-24 по вул. Польовій а також цегляного паркану, розташованого на межі земельних ділянок 26-24 по вул. Польова у м. Рені була підтверджена відповідними судовими рішеннями, які набрали законної сили і підлягають виконанню на всій території України, таким чином уточнені позовні вимоги позивачки є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 212, 213 ЦПК України, ст. ст. ст. 2, 3, 6, 13, 16, 317, 319, 321, 328, 346, 376, 391, 658 ЦК України, ст. 103 ЗК України, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати частково недійсним договір купівлі-продажу між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 від 02.11.2005 року, посвідчений приватним нотаріусом Ренійського районного нотаріального округу Одеської області ОСОБА_5 (р.н.2845) - в частині відчуження гаражу літ.»Є».

Зобовязати ОСОБА_2 знести гараж літ. «Є», розташований на межі земельних ділянок 26-24 по вул. Польовій у м. Рені а також знести (демонтувати) цегляний паркан, розташований на межі земельних ділянок 26-24 по вул. Польова у м. Рені Одеської області, встановивши на його місці огорожу з іншого матеріалу, який би забезпечував природну інсоляцію.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 110 грн. витрат по оплаті судового збору та 2000 грн. витрат на правову допомогу.

Дане рішення є підставою для внесення відповідних змін до Державного реєстру речових прав.

Строк оскарження рішення в Апеляційний суд Одеської області через Ренійський районний суд Одеської області: 10 днів - з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя В.І. Дудник