Справа №: 398/1828/16-ц
РІШЕННЯ

Іменем України

"27" січня 2017 р. Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області

в складі: головуючого судді Ковальової О.Б.

за участю: секретаря Дудченко О.Ю.,

представника служби у справах дітей ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті ОСОБА_1 цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, де треті особи, які не заявляють самостійних вимог ОСОБА_4, орган опіки та піклування Олександрійської міської ради, Олександрійський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області

про визнання батьківства та внесення змін до актового запису про народження дитини,

В С Т А Н О В И В :

31.05.2016 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, де просить:

- визнати його, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, батьківство відносно неповнолітнього ОСОБА_5, 19 жовтня 2015 року, матірю якого є ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2;

- внести зміни до актового запису про народження ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, складеного Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Олександрії реєстраційної служби Олександрійського міськрайонного управління юстиції у Кіровоградській області, виключивши з нього відомості про ОСОБА_3 як батька та включивши до нього відомості про мене, ОСОБА_2, як батька дитини, а також змінивши прізвище дитини з «Бережний» на «Нестеренко», по-батькові зі «Святославович» на «Андрійович»;

- зобовязати відділ державної реєстрації актів цивільного стану по м. Олександрії реєстраційної служби Олександрійського міськрайонного управління юстиції в Кіровоградській області видати нове свідоцтво про народження ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, в якому мене, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, вказати батьком дитини.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що з серпня 2013 по теперішній час він проживає та веде спільне господарство з ОСОБА_4, яка на час початку їх стосунків формально перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_3. Зважаючи на те, що фактичних шлюбних стосунків з відповідачем ОСОБА_4 не підтримувала з весни 2013 року, проживаючи окремо від нього, у травні 2015 року вона звернулась до суду з заявою про розірвання шлюбу. Рішенням Олександрійського міськрайонного суду від 27.08.2015 року шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 розірвано.

19 жовтня 2015 року. тобто до спливу десяти місяців після припинення шлюбу між подружжям ОСОБА_3, у них з ОСОБА_4 народився син ОСОБА_6, батьком якого є

він, ОСОБА_2. Його батьківство відносно малолітнього ОСОБА_5 підтверджується спільними фотознімками, а також фотознімками його матері з дитиною, зробленими під час того, як їх забирали з полового будинку та в подальшому, а також заявою ОСОБА_3, посвідченої нотаріусом Олександрійського міського нотаріального округу, якою відповідач підтверджує, що не є батьком малолітнього ОСОБА_5 та просить суд виключити запис про нього як батька дитини з актового запису про її народження.

Позивач посилається на ст., ст. 129, 134 СК України та просить позовні вимоги задовольнити.

В ході судового розгляду справи позивач позовні вимоги підтримав повністю з підстав зазначених в позові, пояснивши, що вважає себе батьком ОСОБА_5, який народився 19 жовтня 2015 року, так як в момент зачаття та народження дитини вони разом з матірю дитини ОСОБА_4 проживали та на теперішній час проживають однією сімєю, мають спільний бюджет та ведуть спільне господарство. Не бажає, щоб суд призначив експертизу, так як вона заявляє, що саме він є біологічним батьком дитини.

Відповідач на розгляд справи не явився, про день, час та місце розгляду повідомлений належним чином, що підтверджується зворотним поштовим повідомленням. Про причини неявки суд не повідомив. До суду надано нотаріально посвідчену заяву відповідача про розгляд справи у його відсутність, де він також зазначив, що він не є батьком малолітнього ОСОБА_5.

ОСОБА_4, яка є матірю ОСОБА_5, у судовому засіданні підтвердила обставини викладені позивачем та пояснила, що дійсно з ОСОБА_2 вони проживають з серпня 2013 року однією сімєю та він є батьком їх сина ОСОБА_6. Коли пішли оформлювати народження дитини в відділі РАЦС, то їм пояснили, що у свідоцтві про народження батьком буде вказано ОСОБА_3, оскільки дитина народилась до спливу 10 місяців з моменту розірвання шлюбу. ОСОБА_3 не явився до органу РАГС, щоб написати заяву про невизнання його батьком дитини. Батьком їх сина ОСОБА_6 є ОСОБА_2, а тому просить його позов задовольнити.

Представник служби у справах дітей Олександрійської міської ради ОСОБА_1 вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки треба врахувати, що сторони спільно проживають з 2013 року, позивач забирав ОСОБА_4 з дитиною з пологового будинку та в судовому засіданні визнає себе батьком їх сина ОСОБА_6.

Представник Олександрійського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області на розгляд справи не явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Подав заяву про розгляд справи у їх відсутність.

Вислухавши пояснення осіб, які приймають участь у справі, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ст.125 СК України у разі, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від матері визначається на підставі документа закладу охорони здоров'я про народження нею дитини. Якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за заявою матері та батька дитини, за рішенням суду.

Згідно положень статей 55, 124 Конституції України та статті 3 ЦПК кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до положень п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу

України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» - Особа, котра вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала в шлюбі з іншим чоловіком, має право пред'явити до останнього, якщо того записано батьком, позов про визнання свого батьківства. Згідно зі ст. 129 СК зазначена особа може звернутися з такими вимогами у межах строку позовної давності (один рік), перебіг якого починається з дня, коли ця особа дізналася або могла дізнатися про своє батьківство.

У тих випадках, коли батьком дитини записано конкретну особу, вимоги про визнання батьківства мають розглядатись одночасно з вимогами про виключення відомостей про цю особу як батька з актового запису про народження дитини.

Судом встановлено наступне.

Шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 було зареєстровано 28 липня 2007 року (а.с.9), та розірвано згідно рішення Олександрійського міськрайонного суду від 27 серпня 2015 року (а.с.10).

ОСОБА_5 народився 19 жовтня 2015 року, батьком у його свідоцтві про народження записаний ОСОБА_3, матір'ю ОСОБА_4 (а.с. 11).

Частинами 2, 3 ст.122 СК України передбачено, що дитина, яка народжена до спливу десяти місяців після припинення шлюбу або визнання його недійсним, походить від подружжя. Подружжя, а також жінка та чоловік, шлюб між якими припинено, у разі народження дитини до спливу десяти місяців після припинення їх шлюбу, мають право подати до органу державної реєстрації актів цивільного стану спільну заяву про невизнання чоловіка (колишнього чоловіка) батьком дитини. Така вимога може бути задоволена лише у разі подання іншою особою та матір'ю дитини заяви про визнання батьківства.

Як пояснила ОСОБА_4, коли вони пішли оформлювати народження дитини в відділі РАЦС, то їм пояснили, що у свідоцтві про народження батьком буде записано ОСОБА_3, оскільки дитина народилась до спливу 10 місяців з моменту розірвання шлюбу.

ОСОБА_2 просить визнати його батьківство відносно сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4, який народився від їх шлюбних відносин з ОСОБА_4, так як з серпня 2013 року по теперішній час вони проживають однією сімєю з ОСОБА_4, введуть спільне господарство та мають спільний бюджет.

Відповідно до вимог ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін відповідно до вимог ст.10 ЦПК України. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Відповідно до ст..60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

До суду надано нотаріально посвідчену заяву відповідача ОСОБА_3 про розгляд справи у його відсутність, де він також зазначив, що він не є батьком малолітнього ОСОБА_5 та просить суд прийняти рішення про виключення запису про нього, як батька вищезгаданої дитини з актового запису про народження дитини (а.с.12).

ОСОБА_4, яка є матірю ОСОБА_5, у судовому засіданні підтвердила

обставини викладені позивачем та пояснила, що дійсно з ОСОБА_2 вони проживають з серпня 2013 року однією сімєю та він є біологічним батьком їх сина ОСОБА_6.

Згідно із ч.1 ст.61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі не підлягають доказуванню.

З огляду на положення ч. 3 ст. 60, ч. 1 ст. 61 ЦПК України вищевказані обставини не підлягають доказуванню.

Відповідно до ч.2 ст.11 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Зокрема, ч.1 ст.174 ЦПК України передбачено право відповідача визнати позов протягом усього часу судового розгляду.

Відповідно до роз'яснень Пленуму Верховного Суду України, викладених у пункті 9 Постанови від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» убачається, що відповідно до ст., ст. 213, 215 ЦПК рішення щодо визнання батьківства має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або оспорюють заявлені вимоги чи заперечення проти них. Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це.

По даній справі суд запропонував сторонам призначити судово - генетичну експертизу, проте сторони відмовились від її проведення.

Таким чином, з нотаріально посвідченої заяви відповідача та з пояснень ОСОБА_4, яка зазначила, що позивач дійсно є біологічним батьком ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, суд дійшов висновку про доведеність обставин кровного споріднення між позивачем та дитиною, оскільки відсутність кровного споріднення між ним та дитиною сторонами не оспорювалася, позивач не погодився на проведення генетичної експертизи, посилаючись на те, що йому достовірно відомо, що він є біологічним батьком їх дитини сина ОСОБА_6.

В частині вимог щодо зобовязання відділу державної реєстрації актів цивільного стану по м. Олександрії реєстраційної служби Олександрійського міськрайонного управління юстиції в Кіровоградській області видати нове свідоцтво про народження ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3 необхідно відмовити, оскільки згідно зі ст. 134 СК України на підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження.

Відповідно до ст.145 СК України прізвище дитини визначається за прізвищем батьків. Якщо мати, батько мають різні прізвища, прізвище дитини визначається за їхньою згодою. Батьки, які мають різні прізвища, можуть присвоїти дитині подвійне прізвище, утворене шляхом з'єднання їхніх прізвищ. Спір між батьками щодо прізвища дитини можу вирішуватися органом опіки та піклування або судом.

Стаття 147 СК України визначає, що по батькові дитини визначається за іменем батька. По батькові дитини, народженої жінкою, яка не перебуває у шлюбі, за умови, що батьківство щодо дитини не визнано, визначається за іменем особи, яку мати дитини назвала її батьком

Беручи до уваги той факт, що суд дійшов до висновку про визнання позивача батьком дитини ОСОБА_5, то відповідно за наявності цього факту суд має внести зміни до актового запису про народження дитини ОСОБА_5 від 03 листопада 2015 року від № 660, складеного відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту ОСОБА_1 реєстраційної служби Олександрійського міськрайонного управління юстиції у Кіровоградській області, а саме виключивши з нього відомості про ОСОБА_3 як батька та включивши до нього відомості щодо

ОСОБА_2, як батька дитини, змінивши прізвище дитини з «Бережний» на «Нестеренко» та змінивши по - батькові з «Святославович» на «Андрійович».

Судові витрати залишити по фактично понесеним, з огляду на те, що позивач, звернувшись до суду з даним позовом, про стягнення з відповідача судових витрат не просив.

Керуючись ст., ст. 11, 59, 60, 61, 88, 209, 212 - 215, 218 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Визнати батьківство ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, українця, громадянина України, уродженця селища Димитрове місто Олександрія Кіровоградської області, відносно дитини - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3.

Внести зміни до актового запису № 660 від 03 листопада 2015 року про народження ОСОБА_5, 19 жовтня 2015 року, складеного відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту ОСОБА_1 реєстраційної служби Олександрійського міськрайонного управління юстиції у Кіровоградській області, виключивши з нього відомості про ОСОБА_3 як батька та включивши до нього відомості щодо ОСОБА_2, як батька дитини, змінивши прізвище дитини з «Бережний» на «Нестеренко» та змінивши по - батькові з «Святославович» на «Андрійович».

В решті позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 10 днів з дня його проголошення до апеляційного суду Кіровоградської області через Олександрійський міськрайонний суд, а особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: