Дата документу 22.09.2017
Справа № 2-2585/11
Провадження 2-р/320/5/17
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 вересня 2017 року Мелітопольський міськрайонний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Фоміна В.А.,

при секретарі судового засідання Захаровій І.І.,

за участю заявниці ОСОБА_1,

розглянувши заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення суду у цивільній справі №2-2585/2011, -

В С Т А Н О В И В:

13 березня 2017 року до Мелітопольського міськрайонного суду надійшла заява ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання недійсним договору дарування земельної ділянки, про визнання недійсним правочину щодо купівлі-продажу земельної ділянки, про визнання права власності на земельну ділянку, про встановлення постійного земельного сервітуту та стягнення судових витрат, за участю третіх осіб Центру Державного земельного кадастру при державному комітеті України по земельним ресурсам, приватного нотаріуса Мелітопольського міського нотаріального округу Запорізької області ОСОБА_3, КП «Водоканал», ВАТ «Мелітопольгаз», приватного нотаріуса Мелітопольського міського нотаріального округу Запорізької області ОСОБА_4, та зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових сум, за участю третіх осіб ВАТ «Мелітопольгаз», КП «Водоканал», приватного нотаріуса Мелітопольського міського нотаріального округу Запорізької області ОСОБА_3, а саме відмовити у стягненні з ОСОБА_1 судових витрат у сумі 549,20 грн.

Крім того, заявниця 18 вересня 2017 року уточнила свої вимоги та остаточно просить суд відмовити у стягненні з ОСОБА_1 судових витрат у сумі 549,20 грн. по справі №2-2585/2011 та визнати недійсним право власності ОСОБА_2 на земельну ділянку площею 600,14 кв.м. з моменту укладання договору купівлі-продажу будинку, тобто з 10.11.2006 року, набуте за рішенням Мелітопольського міськрайонного суду від 20 листопада 2012 року.

В судовому засіданні заявник заяву підтримала та пояснила, що з неї неправомірно було стягнуто судові витрати, оскільки на час ухвалення судового рішення вона була визнана інвалідом 2-ї групи та звільнена від сплати судових витрат. Тому просить суд ухвалити додаткове рішення про відмову у стягненні з неї судових витрат в сумі 549 грн. 20 коп. Крім того, просить визнати недійсним право власності ОСОБА_2 на земельну ділянку площею 600,14 кв.м., набуте за рішенням Мелітопольського міськрайонного суду від 20.11.2012 року.

Інші учасники справи у судове засідання не зявились, однак, їх неявка відповідно до вимог ч. 3 ст. 220 ЦПК України не перешкоджає розгляду заяви.

Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши заявницю, вважає, що заява ОСОБА_1 про ухвалення додаткового задоволенню не підлягає, з наступних підстав.

У відповідності до вимог ч. 1 ст. 220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення.

Заявниця просить ухвалити додаткове рішення про відмову у стягненні з неї судових витрат в сумі 549 гривень 20 копійок.

Як вбачається з матеріалів справи, дійсно на час ухвалення судового рішення заявник була визнана інвалідом 2-ї групи, копія відповідного пенсійного посвідчення мається в матеріалах цивільної справи до ухваленого судового рішення.

Разом із цим, судовий збір в розмірі 549 грн. 20 коп. був стягнутий рішенням суду першої інстанції з ОСОБА_1 як з відповідача під час вирішення питання про розподіл судових витрат, понесених позивачем.

Зазначені заявником обставини щодо неправомірного, на її думку, стягнення з неї судових витрат неодноразово були предметом розгляду як суду першої інстанції, так і судів апеляційної та касаційної інстанцій.

За наслідками розгляду її скарги апеляційним судом Запорізької області 15 січня 2015 року постановлена ухвала, якою заява ОСОБА_1 задоволена частково. Компенсовано за рахунок держави територіальним управлінням Державної судової адміністрації понесенні ОСОБА_5 судові витрати, а саме - судовий збір у розмірі 549 грн. 20 коп.

Враховуючи, що питання стосовно якого ОСОБА_1 просить винести додаткове рішення вже було вирішено апеляційним судом Запорізької області, суд вважає, що заява в частині вимог ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення суду не підлягає задоволенню.

Вирішуючи питання щодо заявленої ОСОБА_1 вимоги про визнання недійсним права власності ОСОБА_2 на земельну ділянку площею 600,14 кв.м. суд виходить з наступного.

Статтею 220 ЦПК України передбачено ухвалення додаткового рішення, якщо судом не вирішено питання стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення.

Питання права власності на земельну ділянкуяк раз і було предметом розгляду у цивільній справі №2-2585/2011, а тому не може бути розглянуто в порядку ст. 220 ЦПК України.

Керуючись ст. 197, 212-215, 220, 223 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення суду у цивільній справі №2-2585/2011 відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі постановлення ухвали без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: В.А. Фомін