Справа №203/1700/17
Провадження №2/0203/835/2017
19.09.2017 року Кіровський районний суд міста Дніпропетровська у складі:
головуючого судді Католікяна М.О.,
при секретарі Дзьомі Ю.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи - приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Рябих Вероніка Михайлівна, ОСОБА_4, про визнання договору купівлі-продажу недійсним, визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом, витребування майна з чужого незаконного володіння,
12 травня 2017 року позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, треті особи - приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Рябих В.М., ОСОБА_4, про визнання договору купівлі-продажу недійсним, визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом, витребування майна з чужого незаконного володіння. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач є спадкоємцем ОСОБА_5, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2. За життя останній належала квартира АДРЕСА_1. При зверненні до нотаріуса позивач дізнався про те, що 11.04.2017 року (тобто за 9 років після смерті ОСОБА_5.) між ОСОБА_4, яка діяла від імені померлої за довіреністю від 23.12.2016 року, і відповідачем було укладено договір купівлі-продажу, за яким відповідач придбав належну померлій квартиру. Викладені обставини стали причиною звернення позивача до суду з позовом про визнання вказаного договору недійсним, визнання за ним права власності на спірну квартиру в порядку спадкування за законом, витребування квартири з незаконного володіння відповідача (а.с.а.с. 2 - 8).
Позивач, його представник у судовому засіданні позов підтримали.
Відповідач до суду не з'явився, був повідомлений належним чином. У справі є достатньо доказів для її вирішення, що у сукупності з викладеними обставинами дає суду підстави для застосування положень частини четвертої статті 169, статей 224, 225 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК).
Приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Рябих В.М. до суду також не з'явилася, звернувшись з клопотаннями про розгляд справи за її відсутності (а.с.а.с. 53, 54).
ОСОБА_4 до суду також не з'явилася, була повідомлена належним чином.
Суд, заслухавши пояснення позивача, його представника, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженці с. Костромки Апостолівського району Дніпропетровської області, на підставі свідоцтва про право власності на житло від 09.11.1998 року, у цілому належала квартира АДРЕСА_1 (а.с. 14).
ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 померла (а.с.а.с. 10 - 12).
22 квітня 2011 року Кіровським районним судом м. Дніпропетровська у цивільній справі №2о-13/2011 було ухвалене рішення, яким було встановлено факт проживання позивача та ОСОБА_5 однією сім'єю від літа 2001 року по ІНФОРМАЦІЯ_2. Рішення не оскаржувалося й набрало законної сили (а.с. 9).
21 червня 2017 року позивач звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5 (а.с.а.с. 42, 43).
Відповідно до частини першої статті 215 Цивільного кодексу України (далі - ЦК) підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою, шостою статті 203 цього Кодексу.
Згідно з частиною другою статті 203 ЦК особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності.
Судом встановлено, що договір купівлі-продажу спірної квартири було укладено за 9 років після смерті її власниці, що, безумовно, свідчить про відсутність цивільної дієздатності сторони оспорюваного правочину в момент його укладення.
Ураховуючи викладене, суд доходить висновку про наявність підстав для визнання договору купівлі-продажу від 11.04.2017 року недійсним.
При цьому суд вважає правильним висновок позивача про нікчемність довіреності від 23.12.2016 року, виданої на ім'я ОСОБА_4, оскільки ОСОБА_5 через свою смерть її не підписувала (не видавала).
Між тим, суд критично ставиться до позову в частині вимог про визнання за позивачем права власності на спірну квартиру в порядку спадкування за законом, витребування квартири з незаконного володіння відповідача, оскільки з цих питань спору не існує, бо позивач ще не реалізував своє право на набуття права власності на спадкове майно після смерті ОСОБА_5
У порядку статті 88 ЦПК з відповідача на користь позивача пропорційно задоволеній частині позовних вимог підлягає стягненню компенсація судових витрат останнього в сумі 640,00 грн. (а.с. 1).
Керуючись статтями 4 - 11, 15, 18, 57 - 60, 79, 88, 169, 208, 209, 212 - 215, 218, 224 - 226 Цивільного процесуального кодексу України, суд
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи - приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Рябих Вероніка Михайлівна, ОСОБА_4, про визнання договору купівлі-продажу недійсним, визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом, витребування майна з чужого незаконного володіння задовольнити частково.
Визнати договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 від 11 квітня 2017 року, укладений між ОСОБА_5 і ОСОБА_2, посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Рябих Веронікою Михайлівною, зареєстрований у реєстрі за №1718, недійсним.
Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП - НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП - НОМЕР_2) компенсацію судових витрат у сумі 640,00 грн.
У задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою вiдповiдача, поданою протягом 10 днів з дня отримання його копії. Заочне рішення може бути оскаржено позивачем до апеляційного суду Дніпропетровської області через Кіровський районний суд м. Дніпропетровська шляхом подання апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його ухвалення. У разі якщо рішення було ухвалено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом 10 днів з дня отримання копії рішення. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення також може бути оскаржене вiдповiдачем в апеляційному порядку.
Повний текст заочного рішення складено 21 вересня 2017 року.
Суддя М.О. Католікян