Справа № 462/546/17
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 січня 2017 року м.Львів

Суддя Залізничного районного суду м. Львова О.Б. Постигач, розглянувши заяву ОСОБА_1про забезпечення позову в справі за позовом ОСОБА_2 до Приватного підприємства «Фірма «Галич-Кабель» про стягнення заборгованості

в с т а н о в и в:

30 січня 2017 року до суду із позовом звернувся ОСОБА_2 до Приватного підприємства «Фірма «Галич-Кабель» про стягнення заборгованості в сумі 9 965 855,90 грн. Разом із позовною заяву позивачем подано до суду заяву про забезпечення позову, в якій просить вжити заходів забезпечення позову в межах суми стягнення (в розмірі 9 965 855,90 грн.) шляхом заборони відчуження нежитлових приміщень, позначених на плані літ.-А-4 загальною площею 14794,1 кв.м, які знаходяться за адресою: м. Львів, вул. Шевченка, 321 та зареєстровані за ПП «Фірма «Галич-Кабель», оскільки невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Розглянувши заяву позивача про забезпечення позову, суд виходив з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову.

У відповідності до вимог ч. 3 ст. 151 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 152 ЦПК України позов може бути забезпечений накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб.

Частиною 3 ст. 152 ЦПК передбачено, що види забезпечення позову мають бути співрозмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до вимог ч. 1. ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

У пункту 3 постанови № 9 від 22 грудня 2006 року Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" підкреслено, що згідно з п. 1 ч. 1 статті 152 ЦПК України позов майнового характеру дозволяється забезпечувати шляхом накладання арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб.

Відповідно до п.4 зазначеної постанови, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має право з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Як вбачається із повідомлення про відступлення права вимоги від 15.12.2016р., скерованого позивачем директору ПП «Фірма «Галич-Кабель», останнього повідомлено, що на підставі Договору про відступлення права вимоги від 09.12.2016р. ОСОБА_3 (первісний кредитор) уступив ОСОБА_2 (новий кредитор) право вимоги до ПП «Фірма «Галич-Кабель» щодо виконання зобовязань в сумі 9 965 855,90 грн. І як наслідок, ОСОБА_2 повідомив про зобовязання до 30.12.2016р. повернути вказані кошти. Згідно відмітки повідомлення отримано наручно 15.12.2016р.

Частиною 4 ст.334 ЦК України передбачено, що права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону.

Згідно із долученої до матеріалів позову копії договору купівлі-продажу нерухомого майна від 12.01.2016р. ТзОВ «Фармекс» (Продавець) передає у власність ПП «Фірма «Галич-Кабель» (Покупець) нежитлові приміщення загальною площею 42192,5 кв.м., що знаходяться за адресою м. Львів, вул. Шевченка, 321, зокрема і нежитлові приміщення, позначені на плані літ.-А-4 загальною площею 14794,1 кв.м.

Відповідно до п.11 вказаного договору за згодою сторін право власності на ці нежитлові приміщення буде зареєстроване за покупцем згідно ст. 19 та ст.34 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Тобто у поданих до суду матеріалах відсутні відомості про належність на час розгляду справи цього майна відповідачу.

Крім того, в заяві про забезпечення позовуне наведено ґрунтовних підстав для застосування заходів забезпечення позову, не надано доказів, які мають підтвердити необхідність вжиття негайних заходів щодо вчинення заборони, відсутні обґрунтовані підстави для вжиття заходів забезпечення позову на даній стадії судового розгляду справи. Заявником не надано доказів того, що відповідач має намір відчужити вказане нежитлове приміщення третім особам, а також те, що відповідач ігнорує його вимогу про повернення коштів. Викладені в заяві мотиви не дають підстав вважати, що невжиття заходів забезпечення позову може в майбутньому утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. Крім того, з доданих матеріалів неможливо встановити чи дійсно між сторонами виник спір.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку про відсутність необхідних підстав для забезпечення позову.

Керуючисьст. ст. 151,153 ЦПК України,

у х в а л и в :

в задоволенні заяви про забезпечення позову шляхом заборони відчуження нежитлових приміщень, позначених на плані літ.-А-4 загальною площею 14794,1 кв.м, які знаходяться за адресою: м. Львів, вул. Шевченка, 321 та зареєстровані за ПП «Фірма «Галич-Кабель» відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Львівської області шляхом подачі апеляційної скарги через Залізничний районний суд м. Львова протягом п'яти днів з дня отримання її копії.

Суддя Постигач О.Б.