Ухвала

іменем україни

25 січня 2017 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

головуючого суддів: Дьоміної О.О., Демяносова М.В., Ситнік О.М., Леванчука А.О., Ступак О.В.,
розглянувши у судовому засіданні справу за позовами ОСОБА_6, ОСОБА_7 до приватного акціонерного товариства «Страхове товариство «Іллічівське», треті особи: ОСОБА_8, відділ державної виконавчої служби Дніпропетровського районного управління юстиції, про відшкодування майнової та моральної шкоди, за касаційною скаргою ОСОБА_6, ОСОБА_7 на рішення Петриківського районного суду Дніпропетровської області від7 серпня 2015 року та рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 20 жовтня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У лютому 2015 року ОСОБА_6, ОСОБА_7 кожен окремо звернулися до суду із позовами, в яких посилалися на те, що 21 квітня 2013 року близько 1 год. 30 хв. водій ОСОБА_8, керуючи автомобілем ЗАЗ-1102, державний номерний знак НОМЕР_1, рухаючись по вул. Калініна у смт Петриківка Петриківського району Дніпропетровської області напроти будинку № 26, допустив наїзд на велосипедиста - їхнього сина ОСОБА_9, внаслідок чого він загинув.

Вироком Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 25 березня 2014 року ОСОБА_8 був визнаний винним у вчиненні вказаного злочину і йому було призначено покарання у вигляді 5 років позбавлення волі.

Позивачі зазначали, що цивільно-правова відповідальність ОСОБА_8 була застрахована у приватному акціонерному товаристві «Страхове товариство «Іллічівське» (далі - ПАТ «СТ «Іллічівське»). Вони зверталися до страхової компанії про відшкодування майнової та моральної шкоди, однак жодних виплат страховиком здійснено не було.

У зв'язку з цим ОСОБА_6 просив стягнути на свою користь з ПАТ «СТ «Іллічівське» 14 433 грн 81 коп. на відшкодування майнової (матеріальної) шкоди та 50 тис. грн на відшкодування моральної шкоди; ОСОБА_7 просила стягнути з ПАТ «СТ «Іллічівське» на свою користь 5 732 грн на відшкодування майнової (матеріальної) шкоди та 50 тис. грн на відшкодування моральної шкоди.

Ухвалою Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 30 квітня 2015 року позови ОСОБА_6 та ОСОБА_7 були об'єднані в одне провадження.

Рішенням Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 7 серпня 2015 року у задоволенні позовів ОСОБА_6 та ОСОБА_7 відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 20 жовтня 2015 року рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позовів ОСОБА_6 та ОСОБА_7 про відшкодування моральної шкоди скасовано та ухвалено у цій частині нове рішення про часткове задоволення цих позовних вимог. Стягнуто з ПАТ «СТ «Іллічівське» на користь ОСОБА_6 та ОСОБА_7 по 2 500 грн на відшкодування моральної шкоди кожному. В іншій частині позовів про відшкодування моральної шкоди відмовлено. У решті рішення Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 7 серпня 2015 року залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_6, ОСОБА_7 просять скасувати ухвалені у справі судові рішення, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, і передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Відповідно до п. 6 розд. XII«Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, заслухавши доповідача, обговоривши доводи скарги та вивчивши обставини справи, вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій було встановлено, що 21 квітня 2013 року близько 1 год. 30 хв. водій ОСОБА_8, керуючи автомобілем ЗАЗ-1102, державний номерний знак НОМЕР_1, рухаючись по вул. Калініна у смт Петриківка Петриківського району Дніпропетровської області, грубо порушив п. п. 1.3, 1.5, 2.3, 12.3 Правил дорожнього руху, внаслідок чого допустив наїзд на велосипедиста ОСОБА_9, який внаслідок отриманих тяжких тілесних ушкоджень помер.

Вироком Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 25 березня 2014 року ОСОБА_8 був засуджений за ст. 286 ч. 2 КК України до 5 років позбавлення волі та 3 років позбавлення керування транспортними засобами (а. с. 9-11, т. 1). Крім того, частково задоволені цивільні позови ОСОБА_6, ОСОБА_7 Стягнуто з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_6 14 433 грн 81 коп. на відшкодування майнової шкоди та 50 тис. грн. на відшкодування моральної шкоди. Стягнуто з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_7 5 732 грн на відшкодування майнової шкоди та 50 тис. грн на відшкодування моральної шкоди. Вирішено питання про відшкодування витрат на правову допомогу.

Ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 31 липня 2014 року вирок Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 25 березня 2014 року стосовно ОСОБА_8 в частині призначеного покарання було залишено без змін, у частині відшкодування моральної шкоди змінено, стягнуто з ОСОБА_8 на користь потерпілих ОСОБА_6 та ОСОБА_7 по 100 тис. грн. на відшкодування моральної шкоди кожному. В іншій частині вирок Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 25 березня 2014 року залишено без змін (а. с. 12-14, т. 1).

18 та 19 грудня 2014 року державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського районного управління юстиції були винесені постанови про відкриття виконавчого провадження на підставі вироку суду, який набрав законну силу 31 липня 2014 року.

Установлено, що автомобіль ЗАЗ-1102, державний номерний знак НОМЕР_1, на якому ОСОБА_8 скоїв дорожньо-транспортну пригоду, був застрахований у ПАТ «СТ «Іллічівське» згідно з полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АВ/8180601 (а. с. 15, т. 1).

28 жовтня 2014 року ОСОБА_6 звернувся до ПАТ «СТ «Іллічівське» за виплатою страхового відшкодування, однак листом від 25 грудня 2014 року № 4929-Ув йому було відмовлено (а. с. 18, т. 1).

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив із встановлених у справі обставин, які свідчать про те, що із засудженого ОСОБА_8 стягуються кошти на відшкодування матеріальної та моральної шкоди на користь позивачів, а тому повторне стягнення з ПАТ «СТ «Іллічівське» на користь потерпілих сторін цих коштів законодавством не передбачено.

Відповідно до п. 27.3 ст. 27 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик відшкодовує моральну шкоду, заподіяну смертю фізичної особи, її чоловіку (дружині), батькам (усиновлювачам) та дітям (усиновленим).

Скасовуючи частково рішення суду першої інстанції, апеляційний суд правильно виходив із того, що стягнення коштів на відшкодування моральної шкоди у кримінальній справі із засудженого ОСОБА_8 не звільняє відповідача як страховика від обов'язку її відшкодування і не є підставою для відмови позивачам у позові в цій частині.

Відповідно до ч. 1 ст. 337 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права.

З урахуванням викладеного колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції в нескасованій частині та рішення апеляційного суду відповідають вимогам матеріального та процесуального права, а наведені в касаційній скарзі доводи заявників є необґрунтованими й правильність вищезазначених висновків судів не спростовують.

Керуючись статтями 336, 337, 344, 345 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_6, ОСОБА_7 відхилити.

Рішення Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 7 серпня 2015 року в нескасованій частині та рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 20 жовтня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

О.О. Дьоміна М.В. Дем'яносов А.О. Леванчук О.М. Ситнік Головуючий Судді:
О.В. Ступак