Справа № 635/4485/14-ц>
Провадження № 6/638/114/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.02.2017 року м. Харків

Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Рибальченко Л.М.,

за участю секретаря судового засідання Котяш Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні подання державного виконавця Дзержинського відділу державної виконавчої служби м. Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області ОСОБА_1 про примусове проникнення до житла боржника-фізичної особи в порядку ст. 376 ЦПК України,

встановив:

Державним виконавцем Дзержинського відділу державної виконавчої служби м. Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області ОСОБА_1 до суду в порядку ст. 376 ЦПК України внесено подання про примусове входження до квартири АДРЕСА_1, яка належить боржнику ОСОБА_2

В обґрунтування зазначеного подання державний виконавець, зокрема, вказує, що державним виконавцем неодноразово було здійснено вихід за адресою: АДРЕСА_2, для перевірки майнового стану боржника, але двері квартири не відчинили, про що складено відповідні акти.

У відповідності до ч. 2 ст. 376 ЦПК України суд негайно розглядає подання без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця.

Розглянувши подання державного виконавця, суд дійшов висновку про відсутність підстав для його задоволення з огляду на наступне.

Судом встановлено, що у Дзержинському відділі державної виконавчої служби на примусовому виконанні перебувають:

- виконавчий лист № 635/4485/14-ц від 04.06.2015 року Харківського районного суду Харківської області про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «ПроКредит Банк» пені за період з 11.08.2011 року по 09.11.2012 року за Договором про надання траншу №2.27172/6475 від 24.04.2008 року у розмірі 1629256,68 грн.;

- виконавчий лист № 640/732/14 від 04.06.2015 року Київського районного суду м. Харкова про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «ПроКредит Банк» заборгованості за Договором про надання траншу № 2.25001/6475 від 19.12.2007 року у розмірі 981622,96 грн.;

- виконавчий лист № 2-640/732/14 від 04.06.2015 року Київського районного суду м. Харкова про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «ПроКредит Банк» заборгованості за Договором про надання траншу № 2.25771/6475 від 21.02.2008 року в розмірі 1180642,89 грн.;

- виконавчий лист № 2018/2-4130/11 від 04.06.2015 року Київського районного суду м. Харкова про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «ПроКредит Банк» заборгованості за Договором про надання траншу № 2.27172/647 від 24.04.2008 року в розмірі 1629256,68 грн.

Згідно відомостей інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна за боржником на праві власності зареєстрована квартира за адресою: м. Харків, пр. Перемоги, б. 66-Д, кв. 259.

30.08.2016 року, 28.09.2016 року державним виконавцем було здійснено вихід за адресою: м. Харків, пр. Перемоги, б. 66-Д, кв. 259, для перевірки майнового стану боржника, але двері державному виконавцеві не відчинили, про що складено відповідні акти державного виконавця.

Суд зазначає, що кожному гарантується недоторканність житла; не допускається проникнення до житла чи до іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку інакше як за вмотивованим рішенням суду (частини перша, друга статті 30 Конституції України) .

Гарантування кожному прав на повагу та недоторканність житла є не тільки конституційно-правовим обов'язком держави, а й дотриманням взятих Україною міжнародно-правових зобов'язань відповідно до положень Загальної декларації прав людини 1948 року, Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Міжнародного пакту про громадянські та політичні права 1966 року. Зазначені міжнародні акти згідно з частиною першою статті 9 Конституції України є частиною національного законодавства України.

Відповідно до статті 12 Загальної декларації прав людини 1948 року, статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, пункту 1 статті 17 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права 1966 року ніхто не може зазнавати безпідставного посягання на недоторканність свого житла. При здійсненні своїх прав і свобод кожна людина може зазнавати тільки таких обмежень, які встановлені законом виключно з метою забезпечення належного визнання і поваги до прав і свобод інших та забезпечення справедливих вимог моралі, громадського порядку і загального добробуту в демократичному суспільстві (пункт 2 статті 29 Загальної декларації прав людини 1948 року, стаття 18 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року).

Відповідно до п. 13 ч. 3 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право звертатися до суду з поданням про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, що належать боржникові від інших осіб.

У відповідності до ч. 1 ст. 376 ЦПК України питання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної особи або особи, у якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, або дитина, щодо якої є виконавчий документ про її відібрання, при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням житла чи іншого володіння особи за поданням державного виконавця.

З урахуванням аналізу зазначеної вище норми суд зазначає, що підставами для примусового проникнення до житла є: знаходження майна або коштів боржника у певному приміщенні, або знаходження дитини, відібрання якої передбачено виконавчим документом, у певному приміщенні, та якщо боржник чинить перешкоди вільному доступу державного виконавця до цього житла чи іншого володіння.

В інших випадках законодавством не передбачено при виконанні рішень примусове проникнення до житла чи іншого володіння особи.

Таким чином, рішення суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника-фізичної особи має бути вмотивованим і ґрунтуватися на доказах, які підтверджують перешкоджання боржника вільному доступу державного виконавця до цього житла чи іншого володіння.

В обґрунтування подання про проникнення до квартири ОСОБА_2 державний виконавець посилається на неможливість потрапити до приміщення з метою опису та арешту майна боржника, так як двері приміщення постійно зачинені.

Згідно п. 5, 15 ч. 3 ст. 18 Закону України „Про виконавче провадження", виконавець при здійсненні виконавчого провадження має право: безперешкодно входити на земельні ділянки, до приміщень, сховищ, іншого володіння боржника - юридичної особи, проводити їх огляд, примусово відкривати та опечатувати їх, а також залучати в установленому порядку понятих, працівників поліції, інших осіб, а також експертів, спеціалістів.

В матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази того, що боржник ОСОБА_2 перешкоджав вільному доступу державного виконавця до житла.

Акти державного виконавця від 30.08.2016 року, 28.09.2016 року не є беззаперечним доказом, що боржник чи інші зареєстровані у спірній квартирі особи перешкоджають державному виконавцю проникнути до житла.

З урахуванням системного аналізу зазначених вище норм та матеріалів, доданих державним виконавцем в обґрунтування подання, враховуючи, що відсутність боржника вдома не є підставою для надання дозволу на примусове проникнення до житла, так як це є крайнім заходом, суд дійшов висновку про відсутність підстав, визначених ст.376 ЦПК України, для надання дозволу на примусове проникнення до житла боржника.

Таким чином, підстави для задоволення подання Дзержинському відділу державної виконавчої служби про примусове проникнення до житла відсутні.

Керуючись ст. 376 ЦПК України, суд,

ухвалив:

В задоволенні подання державного виконавця Дзержинського відділу державної виконавчої служби м. Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області ОСОБА_1 про примусове проникнення до житла - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Харківської області через Дзержинський районний суд м. Харкова протягом 5 днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя -