Справа № 152/77/17
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

09 лютого 2017 року м. Шаргород

Шаргородський районний суд Вінницької області у складі:

головуючого Войнаровського І.В.,

за участі:

секретаря Палій М.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

в с т а н о в и в:

17 січня 2017 року ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 (далі відповідач) про розірвання шлюбу, в якому зазначив, що 21 вересня 1993 року він уклав шлюб з відповідачем, від якого у них народився син.

Позивач просить шлюб розірвати, посилаючись на те, що спільне життя з відповідачем не склалось через різні характери та різні погляди на сімейне життя. Однією сімєю вони не проживають. Подальше спільне сімейне життя і збереження шлюбу, на думку позивача, є неможливим.

У судове засідання позивач не зявився, належним чином повідомлений про дату, місце та час розгляду справи, причини неявки суду не повідомив.

У судове засідання відповідач не зявилася, проте від неї до суду надійшла заява про розгляд справи за її відсутності. Позовні вимоги визнає, проти розірвання шлюбу з підстав, зазначених у позові, не заперечує.

Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Оцінивши досліджені у судовому засіданні докази, суд доходить висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи із наступного.

Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 21 вересня 1993 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії ІІ-АМ № 469548 (а.с. 4).

Позивач наполягає на розлученні, миритися не бажає. Причиною його рішення розірвати шлюб з відповідачем стало те, що спільне життя не склалось через різні характери та погляди на сімейне життя. Збереження шлюбу та примирення між ними неможливе. Разом сторони не проживають, подружніх стосунків не підтримують.

Отже, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам позивача.

Установленим судом обставинам відповідають сімейні правовідносини, які регулюються статтями 105, 110, 112 СК України, відповідно до яких шлюб розривається судом за позовом одного із подружжя, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них чи інтересам неповнолітньої дитини.

Отже, з огляду на те, що судом установлено, що збереження шлюбу та подальше спільне проживання подружжя суперечить інтересам позивача, то суд доходить висновку, що позов підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 10, 11, 57-60, 197, 212-215 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Позов задовольнити.

Розірвати шлюб, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований 21 вересня 1993 року Мурафською сільською радою Шаргородського району Вінницької області за актовим записом № 22.

Згідно зі статтями 223, 294, 296 ЦПК України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення суду може бути оскаржене до Апеляційного суду Вінницької області через Шаргородський районний суд Вінницької області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя І.В. Войнаровський