Справа № 212/726/17-ц
У Х В А Л А

про відмову у відкритті провадження у справі

09 лютого 2017 року м. Кривий Ріг

Суддя Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу ОСОБА_1,розглянувши заяву ОСОБА_2, зацікавлені особи Покровський відділ реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, Дніпровський районний у м. Запоріжжі відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області про встановлення фактів, що мають юридичне значення,

ВСТАНОВИВ :

07.02.2017 року ОСОБА_2 звернулася до суду із заявою в порядку окремого провадження, у якій просить встановити факт родинних відносин між ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_2, а саме той факт , що ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, є дідом для ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2; встановити факт, що у свідоцтві про народження серія ЯЮ № 439095, виданому Ленінським районним ЗАГС м. Запоріжжя на імя ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 та у відповідному актовому записі про народження № 929 від 10 серпня 1956 року , національність матері ОСОБА_4 вказано невірно, а саме: національність: « українка», тоді як правильно національність « німкеня»; зобовязати Дніпровський районний у місті Запоріжжя відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області внести зміни в актовий запис № 929 від 10 серпня 1956 року про народження ОСОБА_2, а саме змінити національність матері з « українка» на « німкеня».

Суддя вважає, що у відкритті провадження за вказаною заявою слід відмовити, виходячи з такого.

Згідно ч. 1 ст. 256 ЦПК України передбачено перелік категорій справ, які розглядає суд про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Заяви про встановлення факту належності до певної національності - в даному переліку відсутні.

Частиною 2 ст. 256 ЦПК України передбачено, що в судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо за законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Аналіз даних норм дає підстави для висновку, що справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов: 1) факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них повинні залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; 2) встановлення факту не повязується з наступним вирішенням спору про право; 3) заявник не має іншої можливості одержати або відновити документ, що засвідчує факт, що має юридичне значення; 4) чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів.

Отже, згідно з ст. 234, ч. 2 ст. 256 ЦПК України для встановлення факту необхідна наявність певних умов, зокрема: встановлюваний факт повинен бути юридичним, тобто від його встановлення у особи виникають, змінюються або припиняються особисті чи майнові права; чинним законодавством не передбачено іншого порядку його встановлення.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 300 ЦК України та ст. 11 ЗУ «Про національні меншини» фізична особа має право на збереження своєї національної самобутності. Громадяни України мають право вільно обирати та відновлювати національність.

Постановою Верховної Ради України від 26.06.1992 року було затверджено Положення про паспорт громадянина України, свідоцтво про народження та про паспорт громадянина України для виїзду за кордон, якими не передбачено зазначення національності громадян у вказаних документах.

Згідно до Указу Президента України №70/99 від 27.01.1999 року втратив чинність Указ Президента України від 31 грудня 1991 року «Про порядок зміни громадянами України національності», і з того часу в законодавстві України відсутні норми, які передбачають настання певних юридичних наслідків або набуття немайнових чи майнових прав в залежності від національності особи.

Таким чином, факт належності особи до певної національності не може бути встановлений в судовому порядку, оскільки відповідно до положень ст. 256 ЦПК України не належить до юридичних фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичної особи.

Згідно з положеннями ст. 22 Закону України «Про реєстрацію актів цивільного стану», внесення змін до актового запису цивільного стану проводиться відповідним органом державної реєстрації актів цивільного стану за наявності достатніх підстав. За наслідками перевірки зібраних документів орган державної реєстрації актів цивільного стану складає обґрунтований висновок про внесення змін до актового запису цивільного стану або про відмову в цьому. У разі відмови у внесенні змін до актового запису цивільного стану у висновку вказуються причини відмови та зазначається про можливість її оскарження в судовому порядку.

Порядок внесення змін до актових записів цивільного стану врегульовано Правилами внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затвердженими наказом Міністерства юстиції України від 12.01.2011 року № 96/5, зареєстрованими в Міністерстві юстиції України 14.01.2011 року № 55/18793.

Згідно з п.1.1 зазначених Правил, внесення змін до актових записів цивільного стану, які складено органами державної реєстрації актів цивільного стану України, проводиться відділами державної реєстрації актів цивільного стану районних, районних у містах, міських (міст обласного значення), міськрайонних управлінь юстиції у випадках, передбачених чинним законодавством.

Пунктом 1.15. Правил визначено, що відмова органів державної реєстрації актів цивільного стану у внесенні змін до актових записів цивільного стану, їх поновленні та анулюванні може бути оскаржена в судовому порядку.

Відповідно до покладених завдань і функцій, Покровський відділ реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, Дніпровський районний у м. Запоріжжі відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області є субєктом владних повноважень у цій сфері правовідносин, а спори, що виникають між учасниками цих відносин, є публічно-правовими, тому їх вирішення належить до юрисдикції адміністративних судів.

Заявниця в порядку окремого провадження бажає встановити факт невірних записів у актовому записі щодо національності, встановлено, що для усунення помилок (невірності) у актових записах цивільного стану закон передбачає інших порядок виправлення таких невірностей.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що в порядку окремого провадження не можуть розглядатися справи предметом яких є встановлення належності фізичної особи до певної національності.

Отже, з аналізу наведених правових норм можна зробити висновок, що чинним законодавством визначений порядок внесення змін до актових записів цивільного стану, які засвідчують походження особи, і порядок оскарження відмови у внесенні таких змін. І він є іншим ніж обраний заявником спосіб захисту порушених прав.

Керуючись пунктом першим частини другої статті 122 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкрити провадження у справі за заявою ОСОБА_2, зацікавлені особи Покровський відділ реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, Дніпровський районний у м. Запоріжжі відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Копію ухвали невідкладно надіслати заявниці.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга в Апеляційний суд Дніпропетровської області через Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу протягом 5-ти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: І. Б. Чайкін