Справа № 408/379/17
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

06 лютого 2017 року смт. Біловодськ

Суддя Біловодського районного суду Луганської області Кускова Т.В. ознайомившись із позовною заяою ОСОБА_1 до Біловодської селищної ради про визнання права власності на земельну ділянку, повернення неправомірно стягнутої орендної плати, відшкодування моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Біловодської селищної ради в якій просить суд визнати право власності на земельну ділянку, повернути неправомірно стягнуту орендну плату, відшкодувати моральну шкоду.

Зазначена позовна заява ухвалою суду від 23.01.2017р. залишена без руху, оскільки була подана без додержання вимог, викладених у ст. 119 ЦПК України, а саме: позивачем не сплачено судовий збір та відсутні посилання на докази щодо дійсної вартості земельної ділянки.

02.02.2017р. до суду найшла заява ОСОБА_1 в якій вона на виправлення недоліків просить суд зменшити розмір судового збору до суми 640 грн., яка нею вже сплачена. В обґрунтування клопотання вказує, що вона є пенсіонеркою та страждає на гіпертонічну хворобу.

Відповідно до п.3 ОСОБА_2 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №10 від 17 жовтня 2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», порядок звернення до суду за судовим захистом урегульовано ЦПК. Подання заяви до суду має відбуватись із дотриманням певних умов. Зокрема, частиною пятою статті 119 ЦПКпередбачено, що до позовної заяви додається документ, що підтверджує сплату судового збору. Отже, якщо сплата судового збору згідно з вимогами закону є обовязковою, то наслідком недотримання цієї умови є залишення позовної заяви без руху, а у разі, якщо документ, що підтверджує сплату судового збору (частина пята статті 119 ЦПК), не буде поданий у строк, установлений судом, визнання заяви неподаною та її повернення позивачеві (стаття 121 ЦПК) або залишення заяви без розгляду. Разом із тим, якщо позивачем (заявником) заявлено клопотання про відстрочення або розстрочення судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його оплати відповідно до статті 82 ЦПК, то наслідки, передбачені статтею 121 ЦПК, застосовуються лише за умови відмови в задоволенні такого клопотання, про що постановляється відповідна ухвала.

Вважаю, що клопотання позивача про зменшення розміру судового збору не підлягає задоволенню, а позовна заява має бути залишена без руху, виходячи з наступного.

Частиною 1 та 2 статті 8 Закону України «Про судовий збір» та ст. 82 ЦПК України встановлено, що, враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше, ніж до ухвалення судового рішення у справі, зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати.

З п. 29 ОСОБА_2 Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 10 від 17 жовтня 2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» вбачається, що відповідно до статті 8 Закону № 3674-VI та статті 82 ЦПК єдиною підставою для відстрочення, розстрочення або звільнення від сплати судового збору є врахування судом майнового стану сторони, тобто фізичної або юридичної особи.

Вважаю, що підстави, визначені частиною 2 статті 8 Закону України «Про судовий збір», для зменшення розміру судового збору відсутні, оскільки надана позивачем копія довідки про перебування на обліку в пенсійному фонді та розмір пенсії не є підставою для зменшення від сплати судового збору.

Будь-яких інших доказів на підтвердження свого скрутного майнового стану позивач суду не надала. Отже, враховуючи те, що суд не наділений повноваженнями зменшувати розмір судового збору без правових підстав та зважаючи, що зменшення розміру судового збору є правом, а не обов»язком суду, приходжу до висновку про відмову у зменшенні позивачу розміру судового збору.

У зв»язку з цим вважаю, що позовна заява не відповідає вимогам ч.5 ст. 119 ЦПК України, оскільки до позовної заяви додано документ, що підтверджує сплату судового збору і судом відмовлено в задоволенні заяви про звільнення від сплати судового збору та зменшення розміру судового збору.

Як вбачається із позову ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом, який містить 3 позовні вимоги (визнання права власності на нерухоме майно, повернення неправомірно стягнутої орендної плати майнового характеру та відшкодування моральної шкоди немайнового характеру).

Згідно квитанції від 18.01.2017р. позивач ОСОБА_1 сплатила 640 грн. судового збору, який зарахований на відповідний рахунок.

Відповідно до п. 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

Пунктом 2 частини першої статті 80 ЦПК України передбачено визначення ціни позову у позовах про визнання права власності на майно або витребування майна вартістю майна.

ОСОБА_2 Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» №10 від 17.10.2014 року п. 16 вбачається, що розмір судового збору за подання позовної заяви про визнання права власності на майно або його витребування визначається з урахуванням вартості спірного майна, тобто як зі спору майнового характеру. При цьому суд не повинен визначати вартість майна за відповідними вимогами, оскільки такий обовязок покладається на позивача.

Із позовної заяви вбачається, що позивачем не надано посилання на докази дійсної вартості земельної ділянки.

Отже, ознайомившись із позовною заявою судом встановлено наступні недоліки:

1) не в повному обсязі сплачено судовий збір за кожну вимогу майнового та немайнового характеру;

2) відсутні посилання на докази щодо дійсної вартості земельної ділянки, на яку позивач просить визнати за нею право власності, що позбавляє суд визначити дійсний розмір судового збору за вказану позовну вимогу.

Враховуючи вищевикладене вважаю, що позовна заява подана без дотримання вимог передбачених ст. 119 ЦПК України, тому позов повинен бути залишений без руху, на підставі ст.121 ч.1 ЦПК України, а позивачу наданий строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків.

Керуючись ст.ст.119, 121 ЦПК України, Законом України «Про судовий збір», ОСОБА_2 пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17.10.2014р., -

У Х В А Л И В :

Залишити без руху позовну заяву ОСОБА_1 до Біловодської селищної ради про визнання права власності на земельну ділянку, повернення неправомірно стягнутої орендної плати, відшкодування моральної шкоди.

Повідомити позивача про необхідність виправити вказані недоліки протягом 5 днів з дня отримання копії ухвали.

Роз'яснити, що інакше позовна заява буде вважатися неподаною та їм повернута.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Кускова Т.В.