№ 336/4846/17
пр.№2/336/2440/2017
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 вересня 2017 року м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя в складі

головуючого - судді Суркової В.П.,

при секретарі Прохоровій А.О.,

за участю представника

позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3. про стягнення боргу за договором позики.

В обґрунтування позову зазначив, що 02 грудня 2016 року між ним та ОСОБА_3 був укладений договір позики, за умовами якого він передав ОСОБА_3 грошові кошти у сумі 1 000 000 грн., а остання зобов'язалася повернути їх до 02 травня 2017 року, а також сплатити відсотки за користування грошовими коштами у розмірі 3 % за календарний місяць. Свої зобов'язання відповідач не виконала, гроші не повернула.

Просив стягнути з відповідача на свою користь борг в сумі 1 000 000 грн., відсотки за користування грошовими коштами в сумі 268064,51 грн., а також понесені судові витрати.

У судовому засіданні представник позивача підтримала вимоги позову з підстав, викладених у позові. При цьому додатково пояснила, що відповідач позичила гроші для оплати навчання онуків.

Відповідач у судове засідання не з'явилася, від неї надійшла заява, яка містить прохання про розгляд справи за її відсутності, позов визнає повністю, не заперечує проти ухвалення рішення про задоволення позову.

У відповідності до ч. 1 ст. 158 ЦПК України суд вважає м за можливе розглянути справу за відсутності відповідача.

Вислухавши пояснення представників позивача, з'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку про задоволення позову.

За положеннями ст. ст. 526, 536, 629, 1048, 1049 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. За користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами.

Договір є обов'язковим для виконання сторонами. Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та порядку, що встановлені договором.

Судом встановлено, що 02 грудня 2016 року між позивачем ОСОБА_2 (позикодавець) та відповідачем ОСОБА_3 (позичальник) був укладений договір позики, за умовами якого ОСОБА_2 передав, а ОСОБА_3 прийняла грошові кошти в сумі 1 000 000 грн. та зобов'язалася повернути вказану суму та проценти за користування грошовими коштами у строк до 02 травня 2017 року ( а.с. 4).

Свої зобов'язання за договором відповідач ОСОБА_3 не виконала, грошові кошти позикодавцеві не повернула, що підтверджується її заявою про визнання позову.

Станом на 01.09.2017 року заборгованість за договором позики складає 1 268064, 51 грн., з яких: основний борг - 1 000 000 грн., 3 % за користування грошовими коштами - 268 064, 51 грн.

Суд погоджується з розрахунком 3 % за користування грошовими коштами, зробленим позивачем: 3 % від суми позики становить 30 000 грн. За неповний грудень 2016 року з 02.12.2016 року складає: (30 000 : 31 день х 29 днів = 28 064,51 грн.).

Період з січня 2017 р. по 01 вересня 2017 року становить 8 місяців:

(30 000 грн. х 8 = 240 000 грн.)

Загальна сума 3 % за користування грошовими коштами становить:

(28 064,51 грн. + 240 000 грн. = 268 064, 51 грн.)

Згідно роз'ясненню, яке міститься у п. 11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі», за змістом частини четвертої статті 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняти його судом.

Враховуючи те, що визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому суд дійшов висновку про його прийняття.

З огляду на викладене, суд вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 борг у сумі 1 000 000 грн., 3 % за користування грошовими коштами в сумі 268 064, 51 грн., всього 1 268064,51 грн.

У відповідності з ч. 1 ст. 88 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача понесені ним і документально підтверджені судові витрати у розмірі 8 000 грн.

Керуючись ст. ст. 509, 525, 526, 536, 615, 1046-1049 ЦК України, ст.. ст.. 3, 10, 11, 57-61, 88, ч. 4 ст. 174, ст. ст. 208, 209, 2212-215, 294 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 на користь ОСОБА_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_2 борг за договором позики від 02 грудня 2016 року в сумі 1 268 064,51 (один мільйон двісті шістдесят вісім тисяч шістдесят чотири) гривні 51 коп., з яких: основний борг - 1 000 000 (один мільйон) грн..; 3% за користування грошовими коштами - 268 064, 51 (двісті шістдесят вісім тисяч шістдесят чотири) гривні 51 копійка

Стягнути з ОСОБА_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 на користь ОСОБА_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_2 судовий збір у розмірі 8 000 (вісім тисяч) гривень.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Запорізької області шляхом подання в суд першої інстанції апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення рішення, а особами, які брали участь у справи, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, - в той же строк з дня отримання копії цього рішення.

Суддя В.П. Суркова