печерський районний суд міста києва
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 серпня 2017 року Печерський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді - Підпалого В.В.,

при секретарях - Вишневській О.Р ., Пановик Ю.В.,

за участю представника позивача - ОСОБА_2,

відповідача - ОСОБА_3

представника відповідача - ОСОБА_4,

представника третьої особи - Авраменко О.А.

розглянувши у засіданні в приміщенні суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_3, третя особа: ПАТ "АК "Київводоканал" () про усунення перешкод у здійсненні права користування власністю, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_6 (надалі по тексту - Позивач) звернувся до суду з позовом, в якому просить зобов`ОСОБА_3 (надалі по тексту - Відповідач) надати доступ Позивачу до межі розподілу між співвласниками елементів водопостачання та водовідведення, для здійснення необхідного обслуговування та утримання трубопроводу водопостачання, не чинити перешкоди при укладенні Позивачем договору на постачання питної води та приймання стічних вод із взяттям на абонентський облік засобів обліку води, заборонити Відповідачу вчиняти будь-які дії по припиненню чи обмеженню водопостачання та водовідведення частини житлового будинку, яким користується Позивач як співвласник, стягнути з Відповідача на користь Позивача витрати на правову допомогу в розмірі 7 500,00 грн.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримала, просила задовольнити позов в повному обсязі.

Відповідач та представник відповідача в судовому засіданні заперечували проти задоволення позову.

Представник третьої особи в судовому засіданні поклався на розсуд суду, надав пояснення.

Суд, вислухавши думку сторін, дослідивши письмові докази у справі, дійшов до наступного висновку.

Відповідно до ст. ст. 10, 11, 60 ЦПК України суд розглядає справи на підставі наданих сторонами доказів. Кожна сторона зобов`язана довести обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Під час судового розгляду встановлено наступні обставини.

Як вбачається з позову у 1954 році ОСОБА_8 та ОСОБА_9 збудовано будинок за адресою: АДРЕСА_1, який перебував у їх спільній частковій власності. В подальшому право спільної часткової власності на жилий будинок загальною площею 138,7 кв.м. (надалі по тексту - Будинок) та земельну ділянку, загальною площею 0,05666 га (надалі по тексту - Земельна ділянка), набули ОСОБА_10 та Відповідач, на підставі свідоцтв про право власності на частини житлового будинку від 08.06.2005 року та державних актів на частини земельної ділянки від 03.07.2006 року. 26.12.2013 року ОСОБА_10 продала належну їй частку в розмірі 42/100 Будинку та Земельної ділянки Відповідачу. Відповідач, як власник інших 58/100 майна, надав свою згоду на таке відчуження. Договір про порядок володіння та користування спільним майном, як між колишніми, так і між теперішніми співвласниками, відсутній. В 2015 році Позивач звернувся до ПАТ «Київодоканал» (надалі по тексту - Третя особа) для переоформлення на себе, як власника. договору на водокористування та водовідведення. Третя особа повідомила, що для укладення такого Договору потрібна письмова згода співвласника, а саме Відповідача, з посиланням на те , що труби водопостачання спільного будинку прокладені через ту частину будинку, яку фактично використовує Відповідач. Позивач неодноразово звертався до Відповідача з проханням надати таку згоду. Однак, Відповідач відмовив у наданні згоди, натомість попередив, що відключить водопостачання б вважає, що воно є незаконним, система водопостачання та водовідведення є його приватною власністю. наполягає на тому, що Позивач облаштував окреме водопостачання та водовідведення. Більше того, Відповідач неодноразово перекивав водопостачання до частки майна Позивача. при цьому, Позивач користується будинком разом із своєю сім`єю до складу якої входять троє малолітніх дітей. Позивач вважає, що такі протиправні дії та постійні погрози відключити воду та каналізацію перешкоджають Позивачу користуватися власністю, завдають шкоду його родині, тому він вимушений робити запаси води на той випадок коли Відповідач у черговий раз самовільно вимкне воду, звертатися за захистом прав до різних органів влади, нести витрати на правову допомогу. Таким чином, спірне майно було створено як спільна часткова власність та залишається таким і по сьогоднішній день. Існуюча мережа водопостачання та водовідведення обслуговує повністю весь Будинок, водопровідний колодязь спільно використовувався та утримався всіма попередніми співвласниками. Колишня співвласниця частки ОСОБА_10 мала оформлений на соє ім.`я Договір водопостачання, безперешкодно користувалася всіма комунальними мережами. Зміна співвласника не може бути підставою для зміни умов користування майна, що є у спільній частковій власності. Відповідач своїми діями створює перешкоди Позивачу в користуванні спільними комунікаціями, укладенні Договору водопостачання та водовідведення, періодично відключає Позивача від мережі водокористування..

Відповідно до ст. 110 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Відповідно до ч. 1 ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою.

Згідно ч.1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Частина 1 ст. 360 ЦК України передбачає, що співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов'язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов'язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов'язаннями, пов'язаними із спільним майном.

Відповідно до ч.ч. 2,3,5 ст. 319 ЦК України власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов'язків власник зобов'язаний додержуватися моральних засад суспільства. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі.

Згідно ч. 2 ст. 382 ЦК України усі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку. Спільним майном багатоквартирного будинку є приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб усіх співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташований багатоквартирний будинок та його прибудинкова територія, у разі державної реєстрації таких прав.

Відповідно до ч.1 ст. 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Відповідно до ч. 3 ст. 16 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» комунальні послуги надаються споживачам безперебійно.

Споживач зобов`язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг відповідно до ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги».

Держава гарантує захист прав споживачів у сфері питної води та питного водопостачання шляхом забезпечення кожної людини питною водою нормативної якості в межах науково обґрунтованих нормативів питного водопостачання залежно від району та умов проживання, відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про питну воду».За стан водопровідних мереж, які проходять у технічних підвалах і до яких приєднані внутрішньо будинкові мережі, є відповідальними підприємства та організації, у яких вони перебувають на балансі, відповідно до п. 1.6 Правил користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України, затверджені наказом Мінжитлокомунгоспу України від 27.06.2008 року за №190.

Відповідно до ст. 16 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» та ст. 23 закону України «Про питну воду» та питне водопостачання» припинення постачання комунальних послуг належить виключно до компетенції виробників та постачальників комунальних послуг.

Згідно ч. 2 ст. 386 ЦК України власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

В свою чергу, в своїх запереченнях представник відповідача зазначає. що будинок по провулку Козятинському в місті Києві зведено протягом 1951-1957 років й здано в експлуатацію відповідно Акту 10.08.1957 року, затверджено рішенням Виконкому Печерської районної ради м. Києва № 500 пар 2 від 29.08.1957 року, поверховий план (із відсутністю санвузла) з інвентаризаційної справи від 28.11.1958 року. При цьому рішення щодо виділення землі під будівництво датоване 27.07.1951 року і стосується виключно ОСОБА_9 (батька Відповідача) (а.с.а.с.91-111в).

Відповідно до ч.ч.1,2 ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою. Право на частку у праві спільної часткової власності у співвласника, який отримав таку компенсацію, припиняється з дня її отримання.

За рішенням народного суду 2-ї дільниці Печерського району м. Києва від 28.01.1960 року домоволодіння за адресою АДРЕСА_1 було поділено між ОСОБА_9 та ОСОБА_8 і визнано за кожним право приватної власності за конкретно визначеною частиною будинку (площа, кімнати, надвірні споруди, тощо) (а.с.7).

Джерелом водопостачання на момент винесення рішення суду була вулична колонка, а каналізацією - вигрібна яма ( 2 окремі дерев`яні вбиральні), які проіснували до 1994 року (а.с.106). Каналізація в будинку збудована у 1986 році для потреб квартири № 2 та введена експлуатацію відповідно до технічної документації за проектом на ім`я ОСОБА_9 (а.с.а.с.97-104).

В матеріалах справи міститься лист ПАТ «Київводоканал» від 24.06.1016 року, в якому зазначено, що для укладення договору потрібна згода власника квартири № 2 або розробити проектну та технічну документацію та побудувати відповідні мережі (а.с.23).

Окрім того, Відповідач самостійно звертався до Позивача та Третьої особи для вирішення питання підключення Позивача до водопостачання та водовідведення з обов`язковим виконанням Позивачем норм діючого законодавства (а.с.а.с.26, 119, 120).

В свою чергу ПАТ «Київводоканал» повідомив, що у Позивача відсутні відповідні дозволи, комунікації та технічні умови, що унеможливлює укладання з ним Договору водопостачання та водовідведення (а.с. 121).

Разом з тим, у засіданні представник третьої особи ПАТ «Київводоканал» повідомив суду, що існує технічна можливість підключити квартиру № 1, власником якої є Позивач окремо від квартири № 2, власником якої є Відповідач.

Проте, представник позивача зазначив, що Позивач бажає користуватися існуючою системою водопостачання та каналізації, мотивуючи зазначене тим, що брав участь у будівництві каналізації та системи водопостачання.

Разом з тим, Відповідач категорично заперечував проти таких обставин, зазначивши, що сторона Позивача не брала участі у зазначеному будівництві.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ст. 61 цього Кодексу.

Так, сторона Позивача не надала суду докази того, що Позивач приймав участь у будівництві системи водопостачання та каналізації у домоволодінні за адресою: АДРЕСА_1.

Вимоги Позивача про зобов`язання відповідача не чинити перешкод при укладенні договору на постачання питної води та приймання стічних вод, заборону Відповідача вчиняти будь-які дії по припиненню чи обмеженню водопостачання та водовідведення частини житлового будинку, якою користується Позивач задоволенню не підлягає, оскільки під час розгляду справи, позивач не надав жодного доказу на підтвердження того, що відповідачем порушені його права чи охоронювані законом інтереси, а його вимоги є вимогами на майбутнє.

Тому, суд вважає позов ОСОБА_6 є необґрунтованим, тому в його задоволенні слід відмовити.

На підставі викладеного та керуючись Законом України «Про житлово-комунальні послуги», Законом України «Про питну воду та питне водопостачання» , ст. ст. 1, 15, 16, 202, 203, 205 ,206, 317,319, 321, 355, 356, 358, 360, 364, 386, 391 ЦК України, ст.ст. 3, 8, 10, 60,88, 110, 208, 212, 213, 214 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову ОСОБА_6 до ОСОБА_3, третя особа: ПАТ "АК "Київводоканал" () про усунення перешкод у здійсненні права користування власністю, - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Апеляційного суду м. Києва через Печерський районний суд м. Києва. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя В.В. Підпалий