Справа № 266/4319/16-ц
Провадженя№ 2/266/234/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 вересня 2017 року м. Маріуполь

Приморський районний суд м. Маріуполя Донецької області в складі головуючого судді Пантелєєва Д.Г. за участю секретаря Циганкової М.М., позивача ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_2, представника відповідача ОСОБА_3, представник третьої особи ОСОБА_4, розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Орган опіки та піклування Приморської районної адміністрації Маріупольської міської ради, про стягнення аліментів, усунення перешкод у спілкуванні з дитиною, встановлення порядку спілкування з дитиною,

ВСТАНОВИВ:

В листопаді 2016 року позивач звернуся з вказаним позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, усунення перешкод у спілкуванні з дитиною, встановлення порядку спілкування з дитиною.

11 травня 2017 року уточнив позовні вимоги, обґрунтовуючи їх тим, що 16.09.2005 року він уклав шлюб з відповідачем, від якого мають двох неповнолітніх дітей ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, які після розірвання шлюбу рішенням Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 10.09.2013 року мешкають з відповідачем. Відповідач чинить перешкоди в спілкуванні з молодшою дитиною, ОСОБА_6, перешкоджаючи в реалізації позивачем батьківських прав. Просить суд усунути перешкоди в спілкуванні з донькою, ОСОБА_6, визначивши порядок спілкування з дитиною в відсутності відповідача ОСОБА_2 протягом 2 днів кожного тижня в суботу та неділю.

Позивач в судовому засіданні уточнені позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив суд задовольнити уточнені позовні вимоги з підстав, викладених в позовній заяві.

Відповідач в судовому засіданні уточнені позовні вимоги визнав повністю, не заперечував проти їх задоволення.

Представник відповідача, ОСОБА_3, в судовому засіданні проти задоволення уточнених позовних вимог не заперечувала.

Представник третьої особи, ОСОБА_4, в судовому засіданні не заперечувала проти уточнених позовних вимог.

Суд, заслухавши учасників справи, вивчивши письмові матеріали справи, приходить до наступного:

Сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 16.09.2005 року по 02.08.2013 року (а. с. 7).

Під час знаходження в зареєстрованому шлюбі в них народились діти ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, які після розірвання шлюбу між сторонами мешкають з відповідачем, ОСОБА_2, яка чинить перешкоди в спілкуванні з дитиною донькою ОСОБА_6, на власний розсуд надаючи або відмовляючи позивачу в наданні часу на спілкування з дитиною.

Згідно до ст. 141 СК України мати та батько мають рівні права та обов'язки по відношенню до дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини

У відповідності до ст. 153 Сімейного Кодексу України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою незалежно від проживання або перебування кожного із них. .

Відповідно до ст. 157 СК України, той з батьків, що проживає окремо від дитини, зобов'язаний приймати участь в її вихованні та має право на особисте спілкування з нею. Крім того, той з батьків, з ким проживає дитини, не має права чинити перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та приймати участь у її вихованні.

Відповідно до змісту ст. 159 СК України, якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. І тоді суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини шляхом встановлення періодичності чи систематичності побачень, можливості спільного відпочинку.

Також відповідно до ст.ст. 11, 15 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на проживання в сім'ї разом з батьками або в сім'ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов'язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини.

Оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що вимоги позивача щодо усунення перешкод у спілкуванні з дитиною є законні та обґрунтовані. Під час розгляду справу суду не доведено жодних обставин, які б свідчили про те, що спілкування позивача з дитиною буде перешкоджати її нормальному розвитку. Навпаки, суд вважає, що між тим з батьків, хто проживає окремо, і дитиною повинен існувати постійний, систематичний контакт. Таке спілкування буде сприяти повноцінному вихованню дитини, її розвитку, оскільки спілкування дитини з батьками, а батьків - з своїми дітьми - служить задоволенню життєво важливих потреб дитини. Крім того, дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона має, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю обох батьків, що забезпечить її виховання в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості.

Отже суд вважає, що безпосередня участь батька у вихованні доньки, регулярне спілкування між ними не лише забезпечить виконання батьківських прав позивача, а насамперед буде повністю відповідати інтересам дитини.

Таким чином, оскільки сторони мають рівні права щодо виховання та розвитку дитини, батько дитини має бажання приймати участь у вихованні дитини, а спілкування між позивачем та дитиною не перешкоджає нормальному розвитку дитини, але виникли непорозуміння щодо врегулювання питання з приводу побачень батька з дитиною, суд, з урахуванням, інтересів дитини, її віку, поведінки батьків, приходить до висновку, що позовні вимоги що підлягають задоволенню.

Суд вважає за можливе визначити, як спосіб участі позивача у вихованні малолітньої дитини, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, періодичні побачення з дитиною, а саме надати можливість спілкування батька з донькою щотижня, на протязі двох днів суботи та неділі.

Приймаючи рішення у справі, судом враховано, що позивач ОСОБА_1 намагається приймати активну участь у житті дитини, має усі умови для спілкування з дитиною, тому відсутні підстави для позбавлення його права на спілкування з дитиною

На підставі вище викладеного, та керуючись ст.ст. 88, 213, 214, 215 ЦПК України, ст. ст. 141, 153, 157, 159 СК України суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Орган опіки та піклування Приморської районної адміністрації Маріупольської міської ради, про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною, встановлення порядку спілкування з дитиною - задовольнити повністю.

Визначити спосіб участі ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, в вихованні неповнолітньої дитини ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, за яким надати можливість спілкування батька з донькою щотижня, на протязі двох днів суботи та неділі.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Донецької області через Приморський районний суд м. Маріуполя шляхом подання в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя: Пантелєєв Д. Г.