УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 січня 2017 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

Мазур Л.М., ЗавгородньоїІ.М., Коротуна В.М.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом прокурора Тисменицького району до Загвіздянської сільської ради, ОСОБА_4, третя особа - відділ Держгеокадастру в Тисменицькому районі, про скасування рішення, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 16 серпня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Івано-Франківської області від 20 вересня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У липні 2014 року прокурор Тисменицького району звернувся до суду з указаним позовом, у якому просив скасувати рішення 14 сесії 6 демократичного скликання (ІІ засідання) Загвіздянської сільської ради від 27 червня 2013 року «Про надання дозволу на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення садівництва гр. ОСОБА_4.».

На обґрунтування позовних вимог прокурор посилався на те, що рішенням Загвіздянської сільської ради від 27 червня 2013 року без погодження, встановлення і зміни меж с. Загвіздя та землевпорядних документів, надано дозвіл ОСОБА_4 на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення садівництва площею 0,08 га в урочищі «Нивки»

с. Загвіздя із земель комунальної власності.

Посилаючись на те, що вказана земельна ділянка не належить до населеного пункту с. Загвіздя, прокурор Тисменицького району просив позов задовольнити.

Рішенням Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 16 серпня 2016 року позов задоволено.

Скасовано рішення 14 сесії 6 демократичного скликання (ІІ засідання) Загвіздянської сільської ради від 27 червня 2013 року «Про надання дозволу на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення садівництва гр. ОСОБА_4.».

Ухвалою апеляційного суду Івано-Франківської області від 20 вересня

2016 року апеляційну скаргу ОСОБА_4 відхилено, рішення Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 16 серпня 2016 року залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_4, посилаючись на неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Відповідно до п. 6 розд. ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Вивчивши матеріали цивільної справи, перевіривши доводи касаційної скарги колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Згідно із ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Статтею 173 Земельного кодексу України (далі - ЗК України) визначено, що межа району, села, селища, міста, району у місті - це умовна замкнена лінія на поверхні землі, що відокремлює територію району, села, селища, міста, району у місті від інших територій.

Відповідно до п. «б» ч. 1 ст. 12 ЗК України до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу.

Згідно із ч. ч. 1, 2 ст. 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Як передбачено ч. 1 ст. 122 ЗК України, сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

Відповідно до ч. 2 ст. 174 ЗК України рішення про встановлення і зміну меж сіл, селищ, які входять до складу відповідного району, приймаються районною радою за поданням відповідних сільських, селищних рад.

Згідно з ч. 1 ст. 176 ЗК України (чинного на момент виникнення спірних правовідносин) межі адміністративно-територіальних одиниць посвідчуються державним актом України.

Суди попередніх інстанцій, задовольняючи позов, на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами (ст.ст. 57, 212 ЦПК України), правильно встановили характер правовідносин сторін у справі, застосувавши норми матеріального права, які їх регулюють, та вмотивовано виходили з того, щомежі Загвіздянської сільської ради і села Загвіздя площею 1759,2 га були установлені відповідно до проекту формування території та встановлення меж, розробленого Івано-Франківською філією інституту землеустрою УААН у 1997 році, затвердженого рішенням Івано-Франківської обласної ради від 27 серпня 1999 № 188-9/99 «Про проект формування територій та встановлення меж сільських, селищних та міських рад» (зі змінами, внесеними рішенням Івано-Франківської обласної ради від 20 липня 2000 року № 319-15/2000) (а. с. 14-15, 20-47, т. 2), і земельна ділянка в урочищі «Нивки» не була включена в територію земель Загвіздянської сільської ради та в територію Тисменицького району, а тому врахувавши, що розроблений у 2014 році ДП «Івано-Франківським НДПІ землеустрою» проект землеустрою щодо зміни межі формування території Загвіздянської сільської ради не затверджений у встановленому законом порядку, суди дійшли обґрунтованого висновку про прийняття Загвіздянською сільською радою оскаржуваного рішення з порушенням вимог земельного законодавства та перевищенням наданих їй повноважень, у зв'язку із відсутністю затвердженого проекту землеустрою щодо зміни меж населеного пункту із включенням у межі с. Загвіздя земельної ділянки в урочищі «Нивки».

Докази та обставини, на які посилається заявник у касаційній скарзі, були предметом дослідження судами першої та апеляційної інстанцій та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судами попередніх інстанцій були дотримані норми матеріального та процесуального права.

Доводи касаційної скарги є аналогічними доводам, викладеним в апеляційній скарзі, та не спростовують висновків судів першої та апеляційної інстанцій, обґрунтовано викладених у мотивувальній частині рішень, та зводяться до переоцінки доказів та незгоди заявника з висновками судів попередніх інстанцій щодо їх оцінки.

З огляду на вищевикладене та керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Тисменицького районного суду Івано-Франківської області

від 16 серпня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Івано-Франківської області від 20 вересня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів: Л.М. Мазур

І.М.Завгородня

В.М. Коротун