Справа № 226/1513/17
Провадження № 2-о/226/162/2017
РІШЕННЯ

Іменем України

21.09.2017 Димитровський міський суд Донецької області в складі:

головуючого - судді Салькової В.С.,

за участю секретаря судового засідання Трифонової І.О.,

заявника ОСОБА_1, її представника ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Мирнограді Донецької області цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа ОСОБА_4, про встановлення факту проживання однією сім'єю,

встановив:

Заявник звернулась до суду із вказаною заявою, обґрунтувавши свої вимоги тим, що ІНФОРМАЦІЯ_4 померла ОСОБА_5, яка була зареєстрована і мешкала за адресою: АДРЕСА_1. З квітня 2011 року і подень смерті ОСОБА_5 вони мешкали однією сім'єю за зазначеною адресою, були пов'язані спільним побутом, вели спільне господарство та мали спільний бюджет. Внаслідок стану здоров'я ОСОБА_5 не могла доглядати себе сама. Вона повністю доглядала ОСОБА_5, отримувала її пенсію, придбавала харчі та ліки, опікувалася нею. Коли ОСОБА_5 померла, вона займалася похованням. Після смерті ОСОБА_5 відкрилася спадщина, яка складається із належної останній квартири за вказаною вище адресою. Заповіту померла не складала. В неї є дочка - ОСОБА_4, яка є громадянкою Російської Федерації і відмовилася від спадщини. Зараз у неї виникла необхідність в отриманні свідоцтва про право на спадщину, однак вона не змогла документально підтвердити нотаріусові сумісне проживання із померлою, оскільки зареєстрована вона за іншою адресою. Це змушує її звернутися до суду із заявою про встановлення факту проживання однією сім'єю, яку вона просить суд задовольнити.

В судовому засіданні заявник підтримала свої вимоги, обґрунтувавши їх викладеними у заяві обставинами, та просила їх задовольнити. Також пояснила, що померла ОСОБА_5 була їй як мати, вона знала її з дитинства, її батьки дружили з нею. В 2011 році ОСОБА_5 зламала руки та стала зовсім безпорадна. І вона, і її чоловік постійно опікувалися ОСОБА_5, чоловік лише ходив ночувати додому, а вона взагалі жила з нею - доглядала, опікувалася, вела побут. Просить задовольнити її вимоги.

Представник заявника адвокат ОСОБА_2 також підтримала вимогу заяви та просила суд встановити зазначений факт.

Заінтересована особа ОСОБА_4 до суду не з'явилася, спрямувала судові заяву про розгляд справи у її відсутність, де вказала про те, що проти вимог ОСОБА_1 не заперечує.

Дослідивши докази у справі окремо та в їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення вимог заяви, виходячи з такого.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_4 в м. Мирнограді (а.с.6,24).

За свідоцтвом на право власності на житло №1/18-418 від 01.11.2001, їй на праві приватної власності належала квартира АДРЕСА_1 (а.с.12-14).

Згідно з довідкою №4890 від 06.06.2017, у вказаній квартирі ОСОБА_5 була зареєстрована одна (а.с.10).

ОСОБА_4 є дочкою ОСОБА_5, що підтверджується свідоцтвами про народження та про шлюб, наразі є громадянкою Російської Федерації та відмовилася від спадкування після смерті матері на користь ОСОБА_1 (а.с.15-18).

За відомостями приватного нотаріуса Мирноградського міського нотаріального округу Воробей О.В. від 06.09.2017, спадкова справа на майно, що залишилося після смерті ОСОБА_5, не відкривалася, заповіти від її імені не посвідчувалися (а.с.36-38).

Заявник ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_5, однак фактично мешкала з ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_3, про що вказано у довідці №131 від 29.08.2017, виданій ОСББ «Мухамадєєва, 16» (а.с.11).

Крім вказаних відомостей, факт постійного проживання заявника з ОСОБА_5 за адресою мешкання останньої з квітня 2011 року по день смерті ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_4 підтверджують пояснення свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_9, опитаних судом під час судового засідання, які, будучі мешканками того ж самого будинку, підтвердили, що саме у квітні 2011 року ОСОБА_1 переїхала зі своєї квартири до квартири ОСОБА_5, яка внаслідок перелому рук, віку та загального стану здоров'я потребувала постійного безперервного догляду, рідних, крім дочки у РФ, не мала. Дочка не могла доглядати її , приїжджала дуже рідко, навіть на поховання матері не встигла, приїхала вже після. ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_4 і до її смерті заявник жила з нею однією сім'єю, всі сусіди бачили, як вона опікувалася померлою, наче дочка.

Статтею 3 СК України визначено, що сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки.

Сім'я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Як вбачається з тексту заяви ОСОБА_1, встановлення вказаного факту необхідно їй для подання документів нотаріусу з метою реалізації права на спадкування як спадкоємець четвертої черги.

Враховуючи положення ст.3 СК України та п.21 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування», сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. При цьому до таких спадкоємців слід віднести тих осіб, які не пов'язані із спадкодавцем кровним спорідненням, не були його родичами, не знаходилися у шлюбі та інших осіб, які з певних причин проживали однією сім'єю.

Відповідно до ст.1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали із спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини.

Для застосування ст.1264 ЦК України доказуванню підлягає факт проживання із спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом шестимісячного строку з часу відкриття спадщини, він не заявив відмову від неї.

Відповідно до вимог ст.256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

На підставі викладеного суд вважає, що вимоги заявника підлягають задоволенню, оскільки факт постійного проживання заявника зі спадкодавцем на час відкриття спадщини знайшов своє підтвердження в судовому засіданні, встановлення даного факту обумовлене необхідністю вступу заявника у права спадкування.

На пiдставi викладеного і керуючись ст.ст. 212, 213-215, 234, 256, 259 ЦПК України, суд

вирішив:

Вимоги заяви - задовольнити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, з ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, за адресою: АДРЕСА_1, з квітня 2011 року по день смерті останньої ІНФОРМАЦІЯ_4.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до апеляційного суду Донецької області через Димитровський міський суд Донецької області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: В.С. Салькова