Справа № 203/6010/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2017 року Кіровський районний суд м.Дніпропетровська в складі:

Головуючого-судді - Казака С.Ю.

при секретарі - Булеці А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпропетровську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду з вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого посилалась на те, що 20.10.2012 року зареєструвала шлюб з відповідачем. Від шлюбу мають малолітню дитину - доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 Посилаючись на те, що спільне життя з відповідачем не склалось через несумісність характерів, різні погляди на життя та сімейні стосунки, неможливість подальшого примирення та збереження шлюбу, позивач просила суд розірвати шлюб з відповідачем.

В наданій заяві позивач просила провести розгляд справи за її відсутності, зазначивши про підтримання заявленого позову.

Відповідач в наданому клопотанні не заперечував проти заявленого позову та просив провести розгляд справи без його участі.

З урахуванням зазначеного та положень ст.ст.158,197 ЦПК України, суд вважає за можливе провести розгляд справи у відсутності сторін та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Перевіривши викладені в позовній заяві доводи, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 20 жовтня 2012 року Красногвардійським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис №1451.

Від шлюбу мають малолітню дитину - доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1

Відповідно до ч.2 ст.3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки.

Відповідно до ч.3 ст.56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини.

Відповідно до ст.112 СК України шлюб може бути розірвано, якщо подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу є неможливим та протирічить інтересам одного з них, або інтересам їхніх дітей.

З урахуванням зазначених вище положень закону, враховуючи, що відповідач згідно його клопотання визнав позов та не заперечував проти розірвання шлюбу з позивачкою, визнавши факт припинення шлюбних відносин, ведення спільного господарства та спільного проживання з січня 2016 року, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу між сторонами є неможливим, протирічить їх інтересам, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню та слід розірвати шлюб між останніми.

Згідно заяви позивачки та положень ст.113 СК України після розірвання шлюбу прізвище останньої слід залишити ОСОБА_3.

Відповідно до ст.4 Закону України «Про судовий збір», ст.88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивачки судовий збір в сумі 551 грн. 20 коп.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.3,56,112,113 СК України, ст.ст.10,11,31,58-61,88,158,197,212-215 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити повністю.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований 20 жовтня 2012 року Красногвардійським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис №1451 - розірвати.

Після розірвання шлюбу прізвище відповідачки ОСОБА_1 залишити - ОСОБА_1.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 551 грн. 20 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги.

Рішення суду може бути оскаржено до апеляційного суду Дніпропетровської області через Кіровський районний суд м.Дніпропетровська шляхом подачі протягом десяти днів з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя С.Ю.Казак