Справа № 305/1484/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

20 вересня 2017 року м. Ужгород

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Закарпатської області

у складі : головуючого судді Мацунича М.В.

суддів : Куштана Б.П., Джуга С.Д.

з участю секретаря : Волощук В.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ужгород цивільну справу за апеляційною скаргою фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на рішення Рахівського районного суду від 23 лютого 2017 року за позовною заявою ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, Товариства з обмеженою відповідальністю Мережа агенцій Гарячі тури про стягнення коштів, -

в с т а н о в и л а :

30.08.2016р. ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 звернулись у суд з вищезазначеним позовом, який мотивували тим, що 25.12.2014 р. між ТзОВ «Мережа агенцій «Гарячі тури» та ОСОБА_1С, укладено субагентський договір, щодо надання послуг з укладення договорів на туристичне обслуговування. Позивачами було замовлено у Субагента комплекс туристичних послуг, які включали у себе подорож до Єгипту в період з 20.07. по 31.07.2015 року, та сплачено субагенту кошти, зокрема ОСОБА_2 34847 грн., ОСОБА_4 34847 грн., ОСОБА_3 34847 грн., та ОСОБА_5 57839 грн. Однак, замовлені та оплачені позивачами туристичні послуги їм не були надані. У звязку з не наданням туристичних послуг ОСОБА_1 частково повернуто кошти в сумі 28260 грн. Виходячи з наведених обставин, після уточнення позовних вимог просили суд стягнути солідарно з ТзОВ «Мережа Агенцій «Гарячі тури» та ФОП ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 - 6587 грн., ОСОБА_4 34847 грн., ОСОБА_3 34847 грн., та ОСОБА_5 57839 грн.

Рішенням Рахівського районного суду від 23 лютого 2017 року, позов задоволено.

Заперечуючи законність й обґрунтованість рішення суду - ФОП ОСОБА_1 подала апеляційну скарги, у якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог до неї. Мотивує свої вимоги тим, що дане рішення суду не відповідає обставинам справи, та ухвалено в порушення норм процесуального права та неправильного застосування норм матеріального права. В обґрунтування скарги вказує, що нею повністю виконано умови договору, а ненадання туристичних послуг сталося внаслідок несплати грошових коштів турагентом, туроператору.

Колегія суддів, приймаючи до уваги межі перегляду справи в апеляційній інстанції, заслухавши пояснення сторін та обговоривши доводи апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування норм матеріального й процесуального права при винесенні оспорюваного судового рішення, знаходить апеляційну скаргу такою, що підлягає задоволенню, виходячи з наступних мотивів.

Відповідно до вимог статей 212 -214 ЦПК України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним рішення є тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного процесуального законодавства й, всебічно перевіривши обставини, вирішив справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, а за їх відсутності на підставі закону, що регулює подібні відносини або виходячи із загальних засад і змісту законодавства України.

Обґрунтованим визнається, рішення в якому повно відображені обставини, що мають значення для даної справи, а висновки суду про встановлені обставини й правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності й підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні.

Проте, таким вимогам, рішення суду не відповідає у цілому, та через це підлягає зміні, шляхом викладення його резолютивної частини в новій редакції.

За правилами ч. 1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Позивачі звертаючись у суд із позовом, також і до ФОП ОСОБА_1 вважали, що дана особа повинні наряду із ТзОВ Мережа агенцій Гарячі тури нести солідарну відповідальність перед ними за порушення договору про надання туристичних послуг.

Проте така вимога не є правомірною, виходячи з наступних доводів.

Так, ч. 1 п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України передбачено, що цивільні права та обовязки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно із частинами 1 - 3 ст. 20 ЗУ Про туризм (надалі Закон N 324/95-ВР) - за договором на туристичне обслуговування одна сторона (туроператор, який укладає договір безпосередньо або через турагента) зобовязується надати за замовленням іншої сторони (туриста) комплекс туристичних послуг (туристичний продукт), а турист зобовязується оплатити його. До договору на туристичне обслуговування застосовуються загальні положення договору про надання послуг, якщо інше не передбачено законом. Договір на туристичне обслуговування укладається в письмовій чи електронній формі відповідно до закону.

Частиною першою статті 901 ЦК України визначено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобовязується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобовязується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

За змістом статті 611 ЦК України в разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобовязання внаслідок односторонньої відмови від зобовязання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; відшкодування збитків та моральної шкоди.

Відповідно до ч. 2 ст. 30 Закон N 324/95-ВР порушеннями законодавства в галузі туризму є порушення умов договору між туристом і субєктом туристичної діяльності з надання туристичних послуг.

Також ч. 1 ст. 33 Закон N 324/95-ВР установлено, що субєкт туристичної діяльності, який порушив, законодавство в галузі туристичної діяльності при наданні туристичної послуги, що завдало шкоду, зобовязаний відшкодувати туристу збитки у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Згідно із частинами першою та другою статті 32 Закон N 324/95-ВР за неналежне виконання своїх зобов'язань туроператор, турагент, інші суб'єкти туристичної діяльності несуть майнову та іншу відповідальність, визначену в договорі відповідно до чинного законодавства. Розмір майнової відповідальності туроператора, турагента чи іншого суб'єкта туристичної діяльності не може перевищувати фактично завданих замовнику збитків з їх вини.

Отже, майнову відповідальність несе суб'єкт туристичної діяльності, який порушив, законодавство в галузі туристичної діяльності при наданні туристичної послуги, тобто порушив умови договору між туристом і субєктом туристичної діяльності з надання туристичних послуг, та за вини якого замовнику завдано збитків.

Відповідно до статті 902 ЦК України виконавець повинен надати послугу особисто. У випадках, встановлених договором, виконавець має право покласти виконання договору про надання послуг на іншу особу, залишаючись відповідальним в повному обсязі перед замовником за порушення договору.

Згідно із ч. 14 ст. 20 Закон N 324/95-ВР права і обовязки, відповідальність сторін та інші умови договору між туроператором, і турагентом визначаються відповідно до загальних положень про агентський договір, якщо інше не передбачено договором, укладеним між ними, а також цим Законом.

Агентські відносини регулюються главою 31 Господарського кодексу України, відповідно до частин 1, 2 ст. 297 якого за агентським договором одна сторона (комерційний агент) зобовязується надати послуги другій стороні (субєкту, якого представляє агент) в укладенні угод чи сприяти їх укладенню (надання фактичних послуг) від імені цього субєкта і за його рахунок. Агентський договір повинен визначати сферу, характер і порядок виконання комерційним агентом посередницьких послуг, права та обовязки сторін, умови, і розмір винагороди комерційному агентові, строк дії договору, санкції у разі порушення сторонами умов договору, інші необхідні умови, визначені сторонами.

Як слідує із Субагентського договору № 372 від 25.12.2014 року (а.с.6-8), такий укладено між ТзОВ Мережа агенцій Гарячі тури (що надалі Агент), та ФОП ОСОБА_1 (надалі Субагент). Та на підставі п.2.1. цього Договору, Субагент приймає на себе, за винагороду, права і обовязки з реалізації Турпродукту в інтересах та від імені Туроператора (-ів) на умовах даного договору. Субагент у відносинах з Туристами представляє Туроператора і укладає з ним договори на туристичне обслуговування.

Як вбачається з матеріалів справи позивачі на підставах даного субагентського договору замовили в ТзОВ «Мережа агенцій «Гарячі тури» туристичні послуги на подорож до Єгипту (Хургада) на період з 20.07. по 31.07.2015 року. 19.06.2015 р. виставлено наступні рахунки-фактури: №11308 на імя ОСОБА_2 на суму 34847 грн., який нею оплачено (а.с.9), №11311 на імя ОСОБА_4 на суму 33376 грн., який нею оплачено (а.с.10), №11312 на імя ОСОБА_3 на суму 33376 грн., який нею оплачено (а.с.11), №11310 на імя ОСОБА_5 на суму 57839 грн., який ним оплачено (а.с.12).

Відповідно до п.п. 4.1., 4.6 Субагентського договору № 372 від 25.12.2014 року, Субагент здійснює повну оплату замовленого Турпродукту відповідно до виставленого Турагентом рахунку-фактури в розмірі ціни Турпродукту, встановленої в прайсах Туроператора (-ів), за відрахуванням винагороди Субагента, протягом двох днів з моменту отримання рахунку. Кошти, отримані від реалізації Турпродукту, не є власністю ні Турагента, ні Субагента, а є транзитними коштами і ввірені на тимчасове зберігання до здійснення розрахунків з Туроператором за винятком агентської винагороди Турагента, яка є власністю Турагента, а також агентської винагороди Субагента, яка є власністю Субагента.

Згідно з п.3.2.2. Субагентського договору № 372 від 25.12.2014 року Субагент проводить бронювання тільки після повної оплати Турпродукту Туристом.

Тобто, Субагент не уповноважений на перерахування коштів безпосередньо Туроператору згідно з Субагентським договором № 372 від 25.12.2014 року.

На виконання цих вимог, ФОП ОСОБА_1 як Субагент здійснила замовлення та бронювання туру, що підтверджується заявками про бронювання туру №№302068, 302060, 302049, 302059 від 19.06.2015 року (а.с.74, 75). При цьому, кошти вказані в рахунках-фактурах №№11308, 11310, 11311, 11312 були сплачені на користь ТзОВ «Мережа агенцій «Гарячі тури».

Пунктом 5.1. Субагентського договору № 327 від 25.12.2014 року передбачено, що у випадку порушення (невиконання чи неналежного виконання) своїх зобовязань за Договором однією зі Сторін, Сторона, що порушила зобовязання, несе відповідальність відповідно до чинного законодавства України. Проте, матеріали справи не містять доказів того, що Субагент порушив (не виконав чи неналежно виконав) своїх зобовязань за цим Договором (п.5.2.1.).

У матеріалах справи міститься електронний лист від 26.06.2015 року о 18:00 з якого слідує, що ТзОВ Мережа агенцій Гарячі тури не може виконувати свої зобовязання по оплаті Заявок. Вирішується питання про дофінансування компанії (а.с.76). А з 06.07.2015 року ТзОВ Мережа агенцій Гарячі тури призупинила свою роботу в звязку з неможливістю виконання своїх зобовязань перед Туроператорами і Франчайзі (а.с.76 на звороті).

Виходячи з даних обставин, ФОП ОСОБА_1 дізнавшись, що ТзОВ Мережа агенцій Гарячі тури має фінансові труднощі надіслала останньому вимогу від 27.06.2015 року за № 56/3 про повернення грошових коштів згідно рахунків №№ 11308, 11310, 11311, 113012 від 19.06.2015 року, як такі, що не неоплачені заявки Туроператора (а.с.77). Більше того, ОСОБА_1 повернула ОСОБА_2 авансову винагороду за вказаними рахунками в розмірі 28260 гривень (а.с.14).

Таким чином, виходячи з наведених доводів, колегія суддів дійшла до думки, що в діях ФОП ОСОБА_1 відсутні порушення, які б вплинули на права позивачів при отриманні Туристичних послуг.

Аналізуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції не можна визнати законним й обґрунтованим у частині позовних вимог до ФОП ОСОБА_1 а це у відповідності до вимог ч. 1 ст. 309 ЦПК України є підставою для його зміни, шляхом викладення резолютивної частини рішення суду в іншій редакції.

Понесені ФОП ОСОБА_1 судові витрати, підлягають стягненню із ТзОВ Мережа агенцій Гарячі тури згідно вимог ст. 88 ЦПК України.

Виходячи з наведеного та керуючись вимогами статей 307, 309, 314, 316 і 319 ЦПК України, апеляційний суд, -

р і ш и в :

апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, задоволити.

Рішення Рахівського районного суду від 23 лютого 2017 року змінити, виклавши його резолютивну частину в наступній редакції.

Позов задоволити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Мережа агенцій "Гарячі тури" (01032 м. Київ, бульвар Тараса Шевченка, 35 БЦ "Європа-плаза, корпус 2, п/р №2738 у Філії "КИЇВСІТІ" ПАТ КБ "Приватбанк" МФО 380775, ) на користь ОСОБА_2 (ІПН: НОМЕР_1, мешканки ІНФОРМАЦІЯ_1), 6587 (шість тисяч пятсот вісімдесят сім) гривень.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Мережа агенцій "Гарячі тури" (01032 м. Київ, бульвар Тараса Шевченка, 35 БЦ "Європа-плаза, корпус 2, п/р №2738 у Філії "КИЇВСІТІ" ПАТ КБ "Приватбанк" МФО 380775, ) на користь ОСОБА_3 (ІПН: НОМЕР_2, мешканки ІНФОРМАЦІЯ_2), 34847 (тридцять чотири тисячі вісімсот сорок сім) гривень.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Мережа агенцій "Гарячі тури" (01032 м. Київ, бульвар Тараса Шевченка, 35 БЦ "Європа-плаза, корпус 2, п/р №2738 у Філії "КИЇВСІТІ" ПАТ КБ "Приватбанк" МФО 380775, ) на користь ОСОБА_4 (ІПН: НОМЕР_3, мешканки ІНФОРМАЦІЯ_3), 34847 (тридцять чотири тисячі вісімсот сорок сім) гривень.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Мережа агенцій "Гарячі тури" (01032 м. Київ, бульвар Тараса Шевченка, 35 БЦ "Європа-плаза, корпус 2, п/р №2738 у Філії "КИЇВСІТІ" ПАТ КБ "Приватбанк" МФО 380775, ) на користь ОСОБА_5 (мешканця ІНФОРМАЦІЯ_4), 57839 (пятдесят сім тисяч вісімсот тридцять девять) гривень.

У позові ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення коштів, відмовити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Мережа агенцій Гарячі тури на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 1475,32 гривні у відшкодування судового збору.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржено в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів із дня набрання ним законної сили.

Головуючий : __________________ Судді : _________________

_________________