Справа № 242/487/17
Провадження № 2/242/467/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2017 року м. Селидове

Селидівський міський суд Донецької області

у складі: головуючого - судді Коліщук З.М.,

з участю секретаря Яцканич А.В.,

розглянувши у порядку ч.2 ст.197 ЦПК України цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, визначення місця проживання дитини,

встановив:

ОСОБА_1 07.02.2017 року предявила позов до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, зареєстрованого 05.09.2015 року та визначення місця проживання дитини.

У обґрунтування своїх позовних вимог ОСОБА_1 посилалася на те, що від шлюбу мають малолітню доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Шлюбні відносини між ними припинені, спільне життя не склалося у зв`язку з різними поглядами на життя, сім`ю та побут, спільне господарство не ведуть, збереження сімї неможливе, суперечить їхнім інтересам. Просила розірвати шлюб між ОСОБА_2 та нею; після розірвання шлюбу змінити її прізвище ОСОБА_2 на Степаненко; місце проживання дитини ОСОБА_3 визначити з нею; судові витрати покласти на відповідача.

Сторони в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Надали заяви, про розгляд справи в їх відсутність. Позивач підтримала позовні вимоги, відповідач визнав.

Суд вважає можливим розглянути справу у відсутності осіб, які беруть участь у справі, на підставі наявних доказів.

Зясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов до висновку про часткове задоволення позову з таких підстав.

Із свідоцтв про шлюб та про народження відомо, що сторони зареєстрували шлюб 05 вересня 2015 року (арк. справи 8), мають малолітню доньку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 (арк.справи.7).

Згідно ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.

Статтею 112 Сімейного кодексу України встановлено, що під час розгляду справи про розірвання шлюбу суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, інші обставини життя подружжя.

Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Сторони припинили подружні відносини, разом не проживають та спільного господарства не ведуть.

При таких обставинах суд дійшов до висновку, що примирення між сторонами не можливе, їх сімя розпалася остаточно, а шлюб існує формально.

Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача.

Відповідно до ч.8 ст.235 ЦПК України у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час реєстрації, що розривається.

Як вбачається із свідоцтва про одруження дошлюбне прізвище позивачки «Степаненко», а тому за наведених обставин, суд дійшов висновку, що в цій частині позовні вимоги слід задовольнити, присвоївши позивачці дошлюбне прізвище «Степаненко».

Щодо позовних вимог в частині визначення місця проживання дитини, суд дійшов висновку, що в цій частині позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Права та обов'язки матері, батька і дитини врегульовані розділом Ш СК України, зокрема, главою13 визначені особисті немайнові права і обов'язки батьків та дітей, в тому числі й право батьків на визначення місця проживання дитини (ст.160 СК України).

Отже, при розірванні шлюбу вирішуються права та обов'язки подружжя, а місце проживання дитини є немайновим правом дитини.

Місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків (ч.1 ст.160 СК України). Якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом (ч.1 ст.161 СК України).

Відповідач ОСОБА_2 пояснень, заперечень суду не надав, в письмовій заяві погодився на розірвання шлюбу, однак не зазначив, чи згодний він з позовною вимогою в частині визначення місця проживання дитини.

Крім того, позивачем не надано належних доказів, а саме: довідка про проживання дитини з матір'ю, домовленість між батьками щодо місця проживання дитини відсутня.

Зазначення в рішенні суду при вирішенні спору про розірвання шлюбу між подружжям про залишення дитини (дітей) проживати з матір'ю чи з батьком допустиме тоді, коли наявна згода обох батьків на те, з ким проживатимуть діти після розірвання шлюбу між батьками. Наявні в справі матеріали підтверджують те, що така взаємна згода відсутня. Між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 має місце спір про визначення місця проживання дитини малолітньої дочки ОСОБА_3, який у разі не досягнення згоди між батьками щодо місця проживання дитини підлягає вирішенню органом опіки та піклування або судом на підставі статей 160, 161 СК України.

Понесені судові витрати позивача необхідно стягнути з відповідача в розмірі 640,00 грн., так як вони документально підтверджені.

Керуючись статтями 209, 212, 213, 215 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Розірвати шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1, зареєстрований 05 вересня 2015 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Красноармійську реєстраційної служби Красноармійського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області(актовий запис № 367).

ОСОБА_1 після розірвання шлюбу присвоїти дошлюбне прізвище - «Степаненко».

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, ІПН НОМЕР_1 судові витрати в розмірі 640(шістсот сорок) грн. 00 коп.

В задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не буде подано, та може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Донецької області шляхом подання апеляційної скарги через суд першої інстанції, який ухвалив рішення, протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя