Справа № 668/4536/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 лютого 2017 року Херсонський міський суд Херсонської області в складі:

головуючого - судді: Прохоренко В.В.,

при секретарі: Башинській Н.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою,

встановив:

Позивач звернулась до суду з вказаним вище позовом, посилаючись на те, що вона перебувала у шлюбі з ОСОБА_3 За час шлюбу на земельній ділянці площею 395 кв.м., розташованої по вул. Кольцова, 17 у м. Херсоні, вони збудували жилий будинок та надвірні нежилі будівлі. За рішенням Суворовського районного суду м. Херсона від 30.09.1969 року шлюб був розірваний, а домоволодіння поділено між ними. Їй було виділено 48/100 домобудівлі, в які входила частина будинку літ. «А», сарай літ. «Б» та ? частина воріт. Рішенням Суворовського районного суду м. Херсона від 11.12.1989 року був визначений порядок користування земельною ділянкою, за яким їй в користування виділено 130 кв.м., ОСОБА_3 140 кв. м., а 125 кв. м. залишено в загальному користуванні. В 2005 році ОСОБА_3 помер, спадщину прийняв їхній син ОСОБА_2 відповідач по справі, який, крім земельної ділянки, яка була виділена у користування батькові, зайняв ще й ділянку, яка була виділена їй у користування, та ту, що була у загальному користуванні, в тому числі і вхідні в подвіря ворота ? частина яких належить їй. Для проходу з вулиці до входу в свою частину будинку вона вимушена була зробити хвіртку за будинком між ним та межею із сусідом, ширина цього проходу всього 1 м. Перед будинком відповідач також зайняв виділену їй частину ділянки, залишивши в її користуванні тільки 1 м. впродовж будинку та прохід до належного їй сараю. Вважає, що відповідач неправомірно захопив майже всю частину земельної ділянки, виділеної їй в користування та земельну ділянку, залишену в загальному користуванні. Просить суд усунути перешкоди у користуванні земельною ділянкою по вул. Кольцова, 17 в м. Херсоні площею 130 кв. м., виділених рішенням Суворовського районного суду м. Херсона від 11.12.1989 року у користування ОСОБА_1, земельною ділянкою площею 125 кв. м., виділених цим же рішенням у загальне користування ОСОБА_1 та співвласнику домобудівлі по вул. Кольцова, 17 в м. Херсоні ОСОБА_3, та власністю ? частини воріт на цю земельну ділянку шляхом зобовязання ОСОБА_2 звільнити зазначені земельні ділянки, повернути ? частину воріт та не чинити ОСОБА_1 перешкоди в їх користуванні; стягнути з ОСОБА_2 судові витрати.

У судовому засіданні позивач та її представник підтримали позовні вимоги, просили суд позов задовольнити з підстав, зазначених в позові.

Відповідач и в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, вважав їх необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню, оскільки позивачем не надано жодного доказу на підтвердження обставин викладених в позові .

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Рішенням народного суду Суворовського району м. Херсона від 30.09.1969 року ОСОБА_1 з домоволодіння, розташованого в м. Херсоні, по вул. Кольцова, 17 у власність виділено реально частина ІІ з літ. «А», частина приміщення 1-1, розміром 1,6х2,13, приміщення 1-2, 1-3, 1-4, ? частина сараю літ. «Б», без сантехніки, ? частина воріт, що складає 48/100 частини від загального домоволодіння.

Інші 52/100 частини вказаного домоволодіння передано у власність ОСОБА_3.

Рішенням Суворовського районного народного суду м. Херсона від 11.12.1989 року визначено порядок користування земельною ділянкою по вул. Кольцова, 17 в м. Херсоні, в користування ОСОБА_3 виділено земельну ділянку площею 140 кв. м., в користування ОСОБА_1 виділено земельну ділянку площею 130 кв. м., в загальному користуванні сторін залишено земельну ділянку площею 125 кв. м.

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 26.01. 1996 року ОСОБА_2 отримав спадщину, яка складається з вищезазначеної частки у домоволодінні , після померлого ОСОБА_3 .

Відповідно до положень частини 1ст. 356ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Отже, право спільної часткової власності це право двох або більше осіб за своїм розсудом володіти, користуватися і розпоряджатися належним їм у певних частках майном, яке складає єдине ціле.

Згідно ст.358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю.

Згідно з ч. 2ст. 152 ЗК України, власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не повязані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Згідно із ч. 3 ст. 152 ЗК України захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: визнання прав; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбачених законом, способів.

Відповідно до ч.1 ст.3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Тобто захисту в судовому порядку підлягають саме невизнані, порушені або оспорювані права, свободи чи інтереси.

Відповідно до положень ст. ст. 10, 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом розяснювалось позивачці про необхідність надання доказів, на підтвердження фактів, якими обґрунтовуються заявлені вимоги та наслідки не вчинення зазначених процесуальних дій, відповідно до ч. 4 ст.10 ЦПК України і права що їх регулюють

Оскільки позивач не надала належних доказів на підтвердження порушення відповідачем її прав, що відповідно до ст.60 ЦПК України є її обовязком, а тому враховуючи положення ч.1 ст. 11ЦПК України відповідно до якої суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог.

На підставі ст. ст. 356, 358 ЦК України, 152 ЗК України, керуючись ст. ст. 5-11, 60, 208, 209, 213, 214, 215, 294 ЦПК України, суд,

вирішив:

В задоволення прозову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою відмовити за необґрунтованістю.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Херсонської області через Херсонський міський суд Херсонської області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з моменту проголошення рішення.

Суддя В.В. Прохоренко