Справа № 495/9096/16-ц
рішення

ІМЕНЕМ УКрАЇНи

24 січня 2017 року м. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області

у складі: головуючого - судді Заверюха В.О.,

при секретарі - Червинській І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Білгород-Дністровському Одеської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Руськоіванівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області про визнання права власності на земельну частку (пай) в порядку спадкування за заповітом, -

В С Т А Н О В И В:

17.11.2016 року ОСОБА_1 звернулась до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області з позовом, в якому просить встановити факт прийняття спадщини та визнати за нею право власності в порядку спадкування за заповітом після смерті бабусі ОСОБА_2, померлої 21 жовтня 2001 року на земельну частку (пай) розміром 4,2 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), яка перебувала у колективній власності колективного сільськогосподарського підприємства «Дружба народів», с. Руськоіванівка Білгород-Дністровський район Одеська область.

В обґрунтування позову позивач зазначає, що 21 жовтня 2001 року померла її бабуся ОСОБА_2, після смерті якої відкрилася спадщина у вигляді права на земельну частку (пай) розміром 4,2 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), яка перебувала у колективній власності колективного сільськогосподарського підприємства «Дружба народів», с. Руськоіванівка Білгород-Дністровський район Одеська область, яка належала згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ОД № 0201371, виданого 16.01.1997 року Білгород-Дністровською районною державною адміністрацією Одеської області, зареєстрованого в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 359. Позивач звернулась до Білгород-Дністровської районної державної нотаріальної контори Одеської області з заявою про прийняття спадщини, однак нотаріусом було відмовлено їй у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом у зв'язку з відсутністю у спадкодавця правовстановлюючих документів на спадкове майно. У зв'язку з чим ОСОБА_1 просить позов задовольнити.

Позивач в судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась. До суду надійшла заява позивача, у якій вона просить справу розглядати за її відсутності, зазначила, що позов підтримує.

Відповідач в судове засівання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав заяву, в якій просить справу розглядати за відсутності представника сільської ради.

Перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що позивач є онучкою спадкодавця ОСОБА_2.

21 жовтня 2001 року ОСОБА_2 померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть, серії І-ЖД № 275846. (а.с. 9)

Як вбачається з копії заповіту посвідченого 15.02.2001 року, ОСОБА_2 заповіла ОСОБА_1 належне їй право на земельну частку (пай), на підставі сертифікату серії ОД № 0201371. (а.с. 12)

Відповідно до копії Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ОД № 0201371, виданого 16.01.1997 року на підставі рішення Білгород-Дністровської районної державної адміністрації від 30.12.1996 року № 698/96, ОСОБА_2 належить право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСГП «Дружба народів» розміром 4,2 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості).

Як вбачається з листа завідувача Білгород-Дністровської міської державної нотаріальної контори за вих. № 2003/01-16 від 13.12.2016 року, Білгород-Дністровською міською державною нотаріальною конторою не заводилась спадкова справа до майна померлої 21.10.2001 року ОСОБА_2.

Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про практику у справах про спадкування», відносини спадкування регулюються правилами ЦК, якщо спадщина відкрилась не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема відповідні правила Цивільного Кодексу Української РСР.

Відповідно до ст. 524 ЦК України в редакції закону 1963 року, що був чинний на час відкриття спадщини, спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом.

Відповідно до ст. 534 ЦК України в редакції закону 1963 року, що був чинний на час відкриття спадщини, кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його (не виключаючи предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку) одній або кільком особам як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом, а також державі або окремим державним, кооперативним та іншим громадським організаціям.

Відповідно до ст. 549 ЦК України в редакції закону 1963 року визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він протягом шести місяців з дня відкриття спадщини фактично вступив в управління або володіння спадковим майном, або якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

Таким чином, судом встановлено, що позивач, який є спадкоємцем за заповітом, спадщину прийняв фактично, оскільки на день смерті спадкодавця та на час відкриття спадщини, користувалася спадковим майном, здійснювала всі необхідні платежі та внески, але у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом нотаріусом йому відмовлено.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 209, 214-215, 218 ЦПК України, ст. 549 ЦК України в редакції закону 1963 року, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Руськоіванівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області про визнання права власності на земельну частку (пай) в порядку спадкування за заповітом - задовольнити.

Встановити факт прийняття ОСОБА_1 спадщини, яка відкрилась після смерті ОСОБА_2, померлої 21 жовтня 2001 року.

Визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2, померлої 21 жовтня 2001 року, на земельну частку (пай) розміром 4,2 в умовних кадастрових гектарів без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), яка перебувала у колективній власності колективного сільськогосподарського підприємства «Дружба народів», с. Руськоіванівка Білгород-Дністровський район Одеська область.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Одеської області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя