Справа № 2-о-278/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 вересня 2017 року Солом"янський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді КІЗЮН Л.І.

при секретарі: Продан М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за спільною заявою ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

в с т а н о в и в :

Заявники ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до суду із спільною заявою про розірвання шлюбу, в якій просять розірвати між ними шлюб, що зареєстрований 10.04.2009 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві, посилаючись на те, що сімейні відносини між ними не склалися, вони не проживають разом, подружні стосунки між ними припинені, спільного господарства вони не ведуть.

Між ними досягнуто згоди стосовно участі у вихованні та утриманні спільних дітей, про що укладено договір, нотаріально посвідчений. Відповідно до умов вказаного договору діти будуть проживати з матір'ю, при цьому, батько буде надавати матеріальну допомогу для забезпечення умов їх життя.

Заявники підтримали позовні вимоги та просили розглядати справу за їх відсутності, про що надали відповідні заяви.

Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню з таких підстав.

Стаття 109 СК України встановлює, що подружжя, яке має дітей, має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу разом із письмовим договором про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дітей. Договір між подружжям про розмір аліментів на дитину має бути нотаріально посвідчений. У разі невиконання цього договору аліменти можуть стягуватися на підставі виконавчого напису нотаріуса. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей.

Так, судом встановлено, що 10 квітня 2009 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зареєстрували шлюб у Відділі реєстрації актів цивільного стану Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 474, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, серії НОМЕР_1.

Від даного шлюбу заявники мають малолітню доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження, серії НОМЕР_2, виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві 26 серпня 2009 року, та малолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується свідоцтвом про народження, серії НОМЕР_3, виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві 25 липня 2012 року.

Відповідно до договору між батьками про визначення місця проживання дітей та сплату аліментів на утримання дітей від 08 грудня 2016 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Нациною М.О. та зареєстровано в реєстрі за № 1507, заявники спільно визначили місце проживання дітей з матір'ю.

За змістом положень ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Частинами 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.

Відповідно до ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за спільною заявою подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 109 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 234 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про розірвання шлюбу за заявою подружжя, яке має дітей.

Враховуючи обставини, наведені вище, суд вважає встановленим, що спільна заява ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей, а тому шлюб між заявниками необхідно припинити шляхом його розірвання.

З урахуванням наведеного‚ на підставі ст.ст. 24, 56, 105, 109 Сімейного кодексу України та керуючись ст.ст. 10, 60, 208, 209, 212 -215, 223, 234, 235, 294 ЦПК України, суд,

в и р і ш и в :

Заяву ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Шлюб, укладений 10 квітня 2009 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, актовий запис № 474, зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві, розірвати.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду м. Києва через районний суд. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Л.І. Кізюн