АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 541/2911/15-ц Номер провадження 22-ц/786/165/17Головуючий у 1-й інстанції Куцин В. М. Доповідач ап. інст. Бондаревська С. М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 лютого 2017 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Полтавської області в складі:

головуючого судді: Бондаревської С.М.

суддів: Дорош А.І., Триголова В.М.

при секретарі: Радько О.М.

за участю позивача - ОСОБА_2

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на рішення Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 18 листопада 2016 року

по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання заповіту недійсним, треті особи: Приватний нотаріус Миргородського районного нотаріального округу Карбан Євгеній Олексійович, Приватний нотаріус Миргородського районного округу Смага Лариса Михайлівна.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, ??

В С Т А Н О В И Л А :

У листопаді 2015 року позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про визнання заповіту недійсним.

В обгрунтування своїх позовних вимог вказував, що 03 квітня 2009 року на його користь ОСОБА_6 - його тітка, рідна сестра матері, склала заповіт відповідно до якого все своє майно, де б воно не перебувало і з чого б не складалося і взагалі все те, що їй належатиме на час смерті, заповіла йому - позивачу.

ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_6 померла. Після смерті тітки йому стало відомо, що за два тижні до своєї смерті, вона склала новий заповіт, яким все своє майно заповіла ОСОБА_3 Зазначаний заповіт 31 березня 2015 року був посвідчений приватним нотаріусом Смагою Л.М.

Також вказував, що ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, за життя страждала рядом захворювань, зокрема на протязі останніх 14 років цукровим діабетом та з 2001 року перебувала на медичному диспансерному обліку з діагнозом гіпертонічна хвороба 2 ст., цукровий діабет 2 типу, ІХС, стабільна стенокардія напруги 2 ф кл., кардіосклероз атеросклеротичний, хронічна дисцир-куляторна енцефалопатія 2 ст., діабетична поліневралгія, діабетична ангіопатія судин нижніх кінцівок 2 ст., діабетична ангіопатія сітківки обох очей.

Мотивуючи тим, що дані захворювання потягли значні порушення функціонування організму, зокрема погіршення пам'яті, неуважність, швидке виснаження, психічні відхилен-ня, зменшення обсягу сприйнятої інформації, неадекватну оцінку власних можливостей, які особливо загострювалися після фізичних та психологічних перевантажень, позивач вважає

, що при складанні заповіту ОСОБА_6 не могла усвідомлювати значення своїх дій та не могла керувати ними.

Окрім того, посилався на те, що заповідач мала серйозні проблеми із зором та в силу свого віку, а також низки серйозних захворювань, втоми та виснаженості на фоні стресової ситуації, не могла самостійно прочитати та підписати заповіт.

З цих підстав просив визнати недійсним заповіт, складений ОСОБА_6. на користь ОСОБА_3, посвідчений приватним нотаріусом Смагою Л.М. 31 березня 2015 року.

Рішенням Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 18 листопада 2016 року у задоволенні вищевказаного позову ОСОБА_2 - відмовлено.

Не погодившись з даним рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_2 оскаржив його в апеляційному порядку. В апеляційній скарзі, посилаючись на порушення районним судом норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просив оскаржуване ним судове рішення - скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити його позов у повному обсязі.

На апеляційну скаргу ОСОБА_2 своє заперечення надала відповідач ОСОБА_3, в якому, спростовуючи доводи апелянта, просила його апеляційну скаргу відхилити, а рішення міськрайонного суду - залишити без змін.

Колегія суддів, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 307 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишення рішення без змін. Згідно ч. 1 ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено, підтверджується наявними у справі доказами, що 31 березня 2015 року о 13 годині 10 хвилин ОСОБА_6 склала та підписала на ім'я ОСОБА_3 заповіт, який посвідчений приватним нотаріусом Миргородського районного нотаріального округу Полтавської області Смагою Л.М. та зареєстрований в реєстрі за №189. ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_6 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть.

В установленому законом порядку ОСОБА_3 21 квітня 2015 року звернулася до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини.

12 листопада 2015 року позивач, який є племінником спадкодавця, бажаючи спадкувати після смерті ОСОБА_6 звернувся до суду з позовом про визнання вищевказаного заповіту недійсним. Відмовляючи у задоволенні позову, місцевий суд посилався на відсутніть доказів того, що волевиявлення спадкодавця ОСОБА_6, викладене нею в заповіті 31 березня 2015 року, не було вільним і не відповідало її волі.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Згідно зі ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 1257 ЦК України за позовом заінтересованої особи суд визнає заповіт недійсним, якщо буде встановлено, що волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідало його волі.

За нормами ч. 1 ст. 225 ЦК України, правочин, який дієздатна фізична особа вчинила у момент, коли вона не усвідомлювала значення своїх дій та (або) не могла керувати ними, може бути визнаний судом недійсним за позовом цієї особи, а в разі її смерті - за позовом інших осіб, чиї цивільні права або інтереси порушені.

У контексті викладеного слід розуміти, що підставою для визнання правочину недійсним на підставі, передбаченій ч. 1 ст. 225 ЦК України, має бути встановлена судом неспроможність особи в момент вчинення правочину розуміти значення своїх дій та (або) керувати ними.

За змістом ч. 2 ст. 1248 ЦК України якщо заповідач через фізичні вади не може сам прочитати заповіт, посвідчення заповіту має відбуватися при свідках (стаття 1253 цього Кодексу).

У відповідності з вимогами ч. ч. 1, 3, 4 ст. 60 ЦК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу; доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

В той же час, як вбачається з матеріалів справи та вірно встановлено судом першої інстанції, позивачем в ході вирішення даного спору не були надані належні та допустимі докази, які б свідчили як про те, що волевиявлення спадкодавця ОСОБА_6, викладене нею в заповіті 31 березня 2015 року не було вільним і не відповідало її волі, що є підставою для визнання заповіту недійсним відповідно до положень ч. 2 ст. 1257 ЦК України, так і про те, що спадкодавець в момент складання вказаного заповіту не усвідомлювала значення своїх дій та (або) не могла керувати ними.

Наявна у справі медична документація та свідчення свідків не дають підстав для висновку суду про перебування ОСОБА_6 на час укладення заповіту в стані, коли вона не усвідомлювала значення своїх дій та (або) не могла керувати ними.

З урахуванням встановленого, місцевий суд обґрунтовано відмовив ОСОБА_2 у задоволенні зазначеної частини його позовних вимог.

Не ґрунтуються також на належних доказах і твердження позивача про не дотримання нотаріусом вимог ч. 2 ст. 1248 ЦК України щодо необхідності посвідчення заповіту при свідках через неможливість спадкодавця без окулярів прочитати текст заповіту.

Окрім того, судом встановлено, що жоден свідок з числа допитаних в ході розгляду даної справи не підтвердив той факт, що ОСОБА_6 читала з допомогою окулярів. Звідси вірним є висновок суду про те, що похилий вік спадкодавця, гематома на обличчі та рекомендації лікаря про використання окулярів без особливостей, які містяться в амбулаторній карті останньої та її 85-річний вік, самі по собі не є достатнім та беззаперечним доказом того, що заповідач була позбавлена можливості читати без окулярів. До того ж підписуючи заповіт, ОСОБА_6 власноручно написала, що цей заповіт прочитаний нею вголос та особисто підписаний /а.с. 35/.

В суді апеляційної інстанції позивач не заперечував, що наведений текст написаний заповідачем.

Таким чином, відмовляючи ОСОБА_2 в задоволенні його позову, місцевий суд обґрунтовано виходив з того, що при посвідченні спірного заповіту нотаріусом не було порушено положення ст. 1248 ЦК України, а тому дійшов правильного висновку про недоведеність позивачем і тієї обставини, що заповіт не відповідає вимогам закону та в силу цього є недійсним.

Доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду першої інстанції, як і не підтверджують належними доказами їх неправомірність.

Рішення суду першої інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, тому підстави для його скасування не вбачається.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 18 листопада 2016 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий: /підпис/ Бондаревська С.М. Судді: /підписи/ Дорош А.І Триголов В.М.

З оригіналом згідно:

Суддя: Бондаревська С.М.