Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
Єдиний унікальний номер 331/7787/14 Головуючий у 1 інстанції Антоненко М.В.
Провадження № 22-ц/778/353/17 Суддя-доповідач Дзярук М.П.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 січня 2017 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Запорізької області у складі:

Головуючого Дзярука М.П.,

Суддів: Крилової О.В.

Трофимової Д.А.,

за участі секретаря: Путій Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Олександрівського відділу державної виконавчої служби м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області на ухвалу Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 11 жовтня 2016 року у справі за скаргою Комунального підприємства «Запорізький обласний центр охорони праці» Запорізької обласної ради на дії Олександрівського відділу державної виконавчої служби м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області щодо неправомірного стягнення виконавчого збору та витрат, пов»язаних з організацією і проведенням виконавчих дій, -

В С Т А Н О В И Л А:

У травні 2016 року КП «Запорізький обласний центр охорони праці» Запорізької обласної ради звернулося до суду зі скаргою на дії Олександрівського відділу державної виконавчої служби м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області про визнання дій неправомірними щодо стягнення виконавчого збору та витрат, пов»язаних з організацією і проведенням виконавчих дій.

У скарзі зазначало, що державний виконавець Жовтневого відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції не повідомив його у строк, встановлений ч. 5 ст. 25 ЗУ «Про виконавче провадження», про відкриття виконавчого провадження № 50684870 та не надіслав їм копію постанови про відкриття виконавчого провадження від 05.04.2016 року. Внаслідок вказаного скаржник був позбавлений можливості вчасно добровільно виконати рішення суду про стягнення з КП «ЗОЦОП» ЗОР коштів на користь ОСОБА_3 середній заробіток за час затримки виплати заробітної плати в сумі 43 523,75 грн. та виконавчий збір у розмірі 10% на користь ВДВС за несвоєчасне виконання рішення суду.

11.05.2016 року КП «ЗОЦОП» ЗОР отримало по пошті постанову про відкриття виконавчого провадження від 05.04.2016 року по справі ВП№50684870, де було зазначено строк для добровільного виконання постанови до 12.04.2016 року.

Враховуючи несвоєчасне отримання постанови про виконавче провадження 12.05.2016 року КП «ЗОЦОП» ЗОР була подана до ВДВС заява про відкладення провадження виконавчих дій, з метою добровільного виконання рішення суду, однак постанова про відкладення виконавчих дій не була винесена, або в крайньому випадку не була їм надіслана.

Поросило суд визнати неправомірним дії Жовтневого відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції щодо стягнення з Комунального підприємства «Запорізький обласний центр охорони праці» Запорізької обласної ради на користь Жовтневого відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції виконавчого збору у розмірі 10% від примусово-стягнутої суми в ході виконання рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 12.06.2015 року по справі №331/7787/14-ц та зобов'язати Жовтневий відділ державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції повернути Комунальному підприємству «Запорізький обласний центр охорони праці» Запорізької обласної ради незаконно-утриману суму штрафної санкції в розмірі 4 987,13 грн.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 11 жовтня 2016 року скаргу задоволено.

Визнано неправомірним дії Жовтневого відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції щодо стягнення з Комунального підприємства «Запорізький обласний центр охорони праці» Запорізької обласної ради на користь Жовтневого відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції виконавчого збору у розмірі 10% від примусово-стягнутої суми в ході виконання рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 12.06.2015 по справі №331/7787/14-ц.

Зобов'язано Жовтневий відділ державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції повернути Комунальному підприємству «Запорізький обласний центр охорони праці» Запорізької обласної ради незаконно отриману суму штрафної санкції в розмірі 4 987,13 грн.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду Олександрівський ВДВС у м. Запоріжжі Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на незаконність, порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить ухвалу суду скасувати та постановити нову ухвалу, якою дії Олександрівського ВДВС у м. Запоріжжі Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області визнати правомірними.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю - доповідача, пояснення учасників апеляційного розгляду, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції.

З матеріалів справи вбачається, що рішенням Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 12.06.2015р. стягнуто з Комунального підприємства «Запорізький обласний центр охорони праці» на користь ОСОБА_3 середній заробіток за час затримки виплати заробітної плати за період з 24.10.2013р. по 24.06.2014р. в сумі 49 871,25 грн. та судовий збір в розмірі 498,71 грн. Зазначене рішення, після проходження стадій апеляційного та касаційного оскаржень, набрало законної сили.

01.04.2016р. ОСОБА_3 звернулася до Жовтневого ВДВС ЗМУЮ з заявою про відкриття виконавчого провадження з приводу виконання вказаного вище рішення суду.

Постановою державного виконавця від 05.04.2016р. відкрите виконавче провадження з виконання зазначеного вище рішення суду. Боржнику КП «ЗОЦОП» ЗОР запропоновано у строк до 12.04.2016р. добровільно виконати рішення суду. Копія постанови надіслана на адресу боржника, однак достовірних відомостей про дату отримання зазначеної постанови боржником, суду не надано жодною із сторін справи. З пояснень КП «ЗОЦОП» ЗОР постанова про відкриття була отримана ним лише 11.05.2016р. З матеріалів справи та пояснень КП «ЗОЦОП» ЗОР вбачається, що останньому 26.04.2016р. стало відомо про існування відритого виконавчого провадження, та лише 12.05.2016р. ним до виконавчої служби було надано заяву про відкладення виконавчих дій з метою добровільного погашення заборгованості.

У зв»язку з невиконанням боржником вимоги про добровільне виконання рішення суду постановами державного виконавця від 13.04.2016р. було накладено арешт на кошти боржника, а також накладено арешт на майно боржника та оголошено заборону на його відчуження (а.с. 106-110). Зазначені постанови були направлені у відповідні установи для їх виконання.

13.04.2016р. державним виконавцем також була винесена постанова про стягнення з боржника виконавчого збору у розмірі 4 352,37 грн. (а.с. 102).

18.05.2016р. з банку боржника на депозитний рахунок виконавчої служби надійшли кошти при примусовому виконанні виконавчого листа у розмірі 48 476,12 грн., які розпорядженням від 23.05.2016р. були розподілені наступним чином: 43 523,75 грн. як борг на користь ОСОБА_3; 4 352,37 грн. - виконавчий збір; 600 грн. - витрати на проведення виконавчих дій (а.с. 114). 23.05.2016р. державним виконавцем була винесена постанова про закінчення виконавчого провадження у зв»язку з його виконанням (а.с. 115).

Задовольняючи скаргу, суд першої інстанції виходив з того, що боржник отримав постанову державного виконавця про відкриття виконавчого провадження після закінчення строку для добровільного виконання рішення суду, а тому був позбавлений можливості добровільно виконати рішення суду у передбачений строк, а також з того, що державний виконавець не надав відомостей про примусове виконання виконавчого листа. З такими висновками суду першої інстанції колегія суддів не погоджується виходячи з такого.

У постанові ВСУ №6-785цс15 від 06 липня 2015 року сформульована правова позиція, згідно якої сплив строку, наданого для добровільного виконання рішення суду, сам по собі не є тією достатньою підставою, з якою законодавець пов»язує стягнення виконавчого збору з боржника. Виконавчий збір стягується на підставі постанови державного виконавця, якщо боржником в установлений для цього строк рішення добровільно не виконано, а державним виконавцем вчинено дії, спрямовані на примусове виконання.

Таким чином, для правильного вирішення цього спору суду необхідно встановити наявність чи відсутність двох обставин одночасно: невиконання боржником у добровільному порядку рішення суду у строк, встановлений державним виконавцем, і вчинення державним виконавцем дій з примусового виконання рішення суду.

Згідно ч.2,5 ст.25 ЗУ «Про виконавче провадження» (у редакції, що діяла за станом на квітень-травень 2016 року) державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження. У постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом. Копії постанови про відкриття виконавчого провадження надсилаються не пізніше наступного робочого дня стягувачу та боржникові.

Примусове виконання рішення суду починається після закінчення строку, встановленого державним виконавцем для добровільного виконання рішення суду (ст.27 ЗУ «Про виконавче провадження»).

Порядок та умови стягнення виконавчого збору визначені ч.3 ст.27, ст.28 ЗУ «Про виконавче провадження», згідно яких, зокрема, у разі неотримання документального підтвердження про повне виконання рішення майнового характеру боржником до початку його примусового виконання з боржника стягується виконавчий збір у розмірі десять відсотків суми, що підлягає стягненню чи поверненню.

Частиною першою ст.31 ЗУ «Про виконавче провадження» встановлено, що копії постанов про відкриття виконавчого провадження надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Боржник вважається повідомленим про відкриття виконавчого провадження, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

У цій справі достовірно встановлено, що боржник отримав відомості про відкрите виконавче провадження 26.04.2016р. та мав достатньо часу до 18.05.2016р. для добровільного виконання рішення суду. В той же час, боржник, подаючи заяву 12.05.2016р. до виконавчої служби про можливість добровільного виконання рішення суду, жодних дій в цьому напрямку не виконав, проте вчиняв дії, які не можуть свідчити про добру волю виконати рішення суду, як то оскарження дій державного виконавця та його постанов.

Приписами ч.6, ч.7 ст.12 ЗУ «Про виконавче провадження» (у редакції, що діяла за станом на квітень-травень 2016 року), а також ч.3 ст.27 ЦПК України встановлений принцип добросовісності і сумлінності сторони виконавчого провадження, як невід»ємної частини судового розгляду справи.

Виходячи з наведеного, КП «ЗОЦОП» ЗОР, як боржник у виконавчому провадженні мав достатньо часу для вжиття заходів з добровільного виконання рішення суду. Невчасне отримання боржником копії постанови про відкриття виконавчого провадження не позбавило КП «ЗОЦОП» ЗОР реальної можливості вчинити дії з добровільного виконання рішення суду до його примусового виконання.

Крім цього, неповідомлення або несвоєчасне повідомлення боржника про відкриття виконавчого провадження могло б мати значення при розгляді питання про оскарження цієї постанови та самого її виконання, наслідком чого і стало стягнення виконавчого збору. Однак, таких вимог заявник не висував. На теперішній час, як постанова про відкриття виконавчого провадження, так і послідуючі постанови про примусове виконання є дійсними.

Підсумовуючи зазначене, колегія суддів приходить до висновку про те, що належними і допустимими доказами доведено існування одночасно двох обставин, а саме невиконання КП «ЗОЦОП» ЗОР у добровільному порядку рішення суду і вжиття державним виконавцем передбачених законом заходів з примусового виконання рішення суду, що дає підстави обґрунтовано стверджувати про законність стягнення виконавчого збору.

Таким чином, ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню з постановленням нової про відмову КП «ЗОЦОП» ЗОР у задоволенні його скарги на дії державного виконавця.

Керуючись ст. ст.303,307,313-315,317,319 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Олександрівського відділу державної виконавчої служби м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області - задовольнити.

Ухвалу Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 11 жовтня 2016 року у цій справі скасувати та ухвалити нову наступного змісту.

В задоволенні скарги Комунального підприємства «Запорізький обласний центр охорони праці» Запорізької обласної ради на дії Олександрівського відділу державної виконавчої служби м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області щодо неправомірного стягнення виконавчого збору та витрат, пов»язаних з організацією і проведенням виконавчих дій - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, проте може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий:

Судді: