Справа № 715/1227/17
Провадження № 2/715/580/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 вересня 2017 року смт. Глибока

Глибоцький районний суд Чернівецької області в складі:

Судді Цуркана В.В.

при секретарі судового засідання Майщук С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк», Глибоцького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Чернівецької області, третя особа без самостійних вимог - приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу Боднар Ірини Михайлівни, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 20 грудня 2005 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ним було укладено кредитний договір № DNH4KP20830958, згідно умов якого він отримав строковий кредит у сумі 2 750,80 грн. на придбання мобільного телефону Samsung D 600, з кінцевим терміном повернення кредитних коштів - 20.12.2006 року. 19 листопада 2016 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар Ірині Михайлівни та отримав виконавчий напис, яким запропоновано стягнути з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» грошові кошти у розмірі 70 798,72 грн. Вказаний виконавчий напис знаходиться на виконанні Глибоцького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області. Вважає, що вчинений виконавчий напис приватним нотаріусом Бондар І.М. є таким, що не підлягає виконанню, оскільки нотаріусу для вчинення виконавчого напису не було надано оригінал кредитного договору. Крім того, виконавчий напис було вчинено після закінчення трирічного строку з дня виникнення у відповідача права вимоги її стягнення, оскільки строк договору закінчився 20.12.2006 року, а виконавчий напис вчинено 19.11.2016 року. На підставі викладеного просить визнати виконавчий напис приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу Боднар І.М. від 19 листопада 2016 року, зареєстрованого в реєстрі за № 10002, про стягнення з ОСОБА_1, заборгованості за кредитним договором №DNH4KP20830958 від 20.12.2005 року на користь ПАТ КБ «Приватбанк» та витрат, пов'язані із вчиненням виконавчого напису у загальному розмірі 70798 (сімдесят тисяч сімсот дев'яносто всім) гривень 72 копійки, таким, що не підлягає виконанню.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з'явився, однак від його представника ОСОБА_5 до суду надійшла заява, згідно якої позовні вимоги підтримує в повному обсязі та справу просить розглядати у її відсутності.

Представник відповідача ПАТ КБ «Приватбанк» в судове засідання не з'явився, однак подав до суду заперечення, згідно якого просить відмовити в задоволені позову.

Відповідач представник ВДВС Глибоцького районного управління юстиції Панчук Л.В. в судове засідання не з'явилася, однак подала до суду заяву, згідно якої просила справу розглянути у її відсутності.

Третя особа приватний нотаріус Дніпропетровського нотаріального округу Боднар І.М. в судове засідання не з'явилась, проте від неї на адресу суду надійшла заява про розгляд справи у її відсутності.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що згідно виконавчого напису зареєстрованого в реєстрі № 10002 від 19 листопада 2016 року, приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_4 пропонує стягнути грошові кошти у сумі 70798,72 грн. з ОСОБА_1, які є його боргом за кредитним договором №DNH4KP20830958 від 20.12.2005 року, укладеним між ним та ПАТ «КБ»ПриватБанк».

Стаття 18 ЦК України встановлює, що вчинення виконавчого напису на борговому документі це здійснення нотаріусом захисту цивільних прав.

Нотаріус має право вчиняти виконавчий напис тільки тоді, коли справа безспірна, тобто коли боржник погоджується із заборгованістю.

Вчинення виконавчого напису нотаріусом регулюється ст. ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат», постановою Кабінету Міністрів України «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» від 29 червня 1999 року за №1172, а також Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року за №296/5, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595 (далі Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України).

За змістом п.3.2 гл.16 вказаного Порядку та ст.87 Закону України «Про нотаріат» заборгованість або інша відповідальність боржника визнається безспірною і не потребує додаткового доказування у випадках, якщо подані для вчинення виконавчого напису документи передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, а дії нотаріуса при вчиненні виконавчого напису мають бути спрямовані на перевірку безспірності заборгованості.

Відповідно до п. 1 Переліку документів за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету міністрів України від 29 червня 1999 року №1172. для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченої угоди, що передбачає сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно; б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов'язання.

Таким чином, з системного аналізу вказаних вище норм законодавства вбачається, що безспірність документу, відповідно до якого вчиняється виконавчий напис, перевіряється наступним чином: боржник повинен бути повідомлений не менш, ніж за 30 днів до вчинення виконавчого напису про порушення кредитних зобов'язань та ліквідувати допущені порушення чи оскаржити виставлену вимогу у судовому порядку або виставити заперечення кредитору. Якщо жодна із цих дій не виконана, заборгованість вважається безспірною.

Заборгованість або інша відповідальність боржника визнається безспірною і не потребує додаткового доказування у випадках, якщо подані для вчинення виконавчого напису документи передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України, а також вимогами ст. 88 Закону України «Про нотаріат» відповідно до яких нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Це означає, що нотаріуси обмежені у своїх можливостях і повинні бути впевнені, що наявна заборгованість є доведеним фактом і щодо неї не може виникати спір.

Крім цього, відповідно до п.п. 3.1, 3.3 та 3.4 пункту 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, нотаріус вчиняє виконавчий напис за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року, а строк, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюється з дня, коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу.

Слід значити, що строком договору, є час, протягом якого сторони мають здійснити свої обов'язки відповідно до договору (ст.631 ЦК України).

Судом достовірно встановлено, що між позивачем та ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №DNH4KP20830958 від 20.12.2005 року, згідно умов якого ОСОБА_1 отримав строковий кредит у сумі 2750,80 гривень на строк 12 місяців по 20.12.2006 року виключно з умовами сплати відсотків за його користування у розмірі 2.09% у місяць на суму залишку заборгованості.

З вищевказаних умов кредитного договору вбачається, що у стягувача ПАТ КБ «Приватбанк» право вимоги виникло після закінчення строку дії договору тобто з 20.12.2016 року.

Разом з тим, ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся з завою про видачу виконавчого напису фактично через десять років після виникнення права вимоги, а саме 16.11.2016 року.

При цьому, нотаріус в порушення п.п. 3.1, 3.3 та 3.4 пункту 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України п.1.ч.1 ст. 49 Закону України «Про нотаріат» видала виконавчий напис, не перевіривши в тому числі безспірність заборгованості.

Таким чином заявлені позивачем вимоги являються обґрунтованими і підлягають задоволенню в повному обсязі.

Разом з тим, суд вважає безпідставними вимоги позивача до відповідача Глибоцького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області, оскільки його діями права позивач не були порушені

З огляду на вищенаведене, керуючись ст.ст. 10, 11, 15, 31, 60, 61, 212- 215 ЦПК України, суд -

В И Р I Ш И В:

Позовні вимоги - задовольнити.

Визнати виконавчий напис приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу Боднар І.М. від 19 листопада 2016 року, зареєстрованого в реєстрі за № 10002, про стягнення з ОСОБА_1, заборгованості за кредитним договором №DNH4KP20830958 від 20.12.2005 року на користь ПАТ КБ «Приватбанк» та витрат, пов'язані із вчиненням виконавчого напису у загальному розмірі 70798 (сімдесят тисяч сімсот дев'яносто всім) гривень 72 копійки, таким, що не підлягає виконанню.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до апеляційного суду Чернівецької області через Глибоцький районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення, а у разі проголошення вступної та резолютивної частини в той же строк, з моменту отримання копії рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

СУДДЯ: