У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2017 року м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Попович О.В., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 05 липня 2016 року, рішення апеляційного суду Тернопільської області від 25 жовтня 2016 року у справі за позовом публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

в с т а н о в и л а:

У квітні 2015 року публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «ПриватБанк» (далі - ПАТ КБ «ПриватБанк») звернувся до суду з указаним позовом, обґрунтовуючи його тим, що 03 серпня 2007 року між Банком і ОСОБА_2 укладено кредитний договір № ТЕАWGK00520050 за яким ОСОБА_2 отримав - 13 000 доларів США до 02 серпня 2027 року із сплатою за користування кредитом - 0,84% на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом.

Посилаючись на вказані обставини ПАТ КБ «ПриватБанк» просив стягнути з ОСОБА_2 заборгованість в сумі - 43 217,76 доларів США, що в гривневому еквіваленті становить 961 163 грн 08 коп.

Рішенням Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 05 липня 2016 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 в користь ПАТ КБ «Приватбанк»заборгованість за кредитним договором № TEAWGК 00520050 від 03 серпня 2007 року, у розмірі 26 661,31 доларів США з яких: 12 940,73 доларів США - заборгованість за кредитом, 9 987,89 доларів США- заборгованість по процентам за користування кредитом, 1 664 доларів США заборгованість за комісією за користуванням кредиту, 11,24 доларів США - штраф, 2 057, 45 доларів США - штраф, що в гривневому еквіваленті становить 592 947 грн 53 коп.

У решті позову відмовлено у зв'язку з безпідставністю позовних вимог.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішенням апеляційного суду Тернопільської області від 25 жовтня 2016 року рішення Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 05 липня 2016 року в частині відмови в стягненні 16 556,45 доларів США пені за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором скасовано і ухвалено в цій частині нове рішення, яким стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» - 16 556,45 доларів США пені за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором, що в гривневому еквіваленті складає - 368 215 грн 45 коп.

В решті рішення залишено без змін.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі, посилаючись на порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, ОСОБА_2 просить скасувати оскаржувані рішення та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» ВССУ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним судом.

У зв'язку з цим скарга підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Відповідно до частини 2 статті 324 ЦПК України підставами для касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Ознайомившись із змістом касаційної скарги та судовими рішеннями, у відкритті касаційного провадження слід відмовити, оскільки касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Задовольняючи позов частково суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_2, не виконав взяті на себе зобов'язання за договором і розмір заборгованості підтверджується матеріалами справи. Відмовляючи в стягненні пені суд виходив з того, що розрахунок банку проведений в іноземній валюті, а за умовами договору сплата пені здійснюється в гривні.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції в частині відмови в стягненні 16 556,45 доларів США пені за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором та ухвалюючи нове рішення в цій частині суд апеляційної інстанції, виходив з того, що розрахунок пені проведений банком в іноземній валюті, оскільки кредитний договір не містить заборони проведення розрахунку пені в іноземній валюті. В п. 4.1. договору вказано, що у випадку надання кредиту в іноземній валюті пеня сплачується в гривневому еквіваленті по курсу НБУ на дату сплати. Позивачем при поданні позову зазначалися як курс долара США згідно якого проведений розрахунок так і гривневий еквівалент заборгованості суму якого банк просив стягнути.

Згідно із ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до статей 526, 530, 610, ч. 1 ст. 612 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Статтею 599 ЦК Українивстановлено, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

За положеннями статті 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Відповідно до п. 17 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, від 30 березня 2012 року, № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» - наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносин сторін кредитного договору, не звільняє останнього від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених частиною другою статті 625 ЦК, оскільки зобов'язання залишається невиконаним належним чином відповідно до вимог статей 526, 599 ЦК.

Згідно ч. 2 ст. 533 ЦК України якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу.

Відповідно до ч. 2 ст. 258 ЦК України стягнення неустойки (пені, штрафу) обмежується останніми 12 місяцями перед зверненням кредитора до суду, а починається з дня (місяця), з якого вона нараховується, у межах строку позовної давності за основною вимогою.

Такий висновок узгоджуються з позицією Верховного Суду України висловленою у постанові № 6-116цс13 від 06 листопада 2013 року, яка у силу ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для усіх судів України.

Суд апеляційної інстанції, правильно встановив характер спірних правовідносин сторін у справі та застосував норми матеріального права, які регулюють ці правовідносини, та дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову ПАТ КБ «ПрватБанк».

Доводи касаційної скарги не спростовують висновків суду апеляційної інстанції, а фактично зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду з їх оцінки.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 просив зупинити виконання рішення Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 05 липня 2016 року, рішення апеляційного суду Тернопільської області від 25 жовтня 2016 року.

Клопотання підлягає залишенню без розгляду оскільки відсутні підстави для відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 05 липня 2016 року, рішення апеляційного суду Тернопільської області від 25 жовтня 2016 року.

Відповідно до пункту 5 частини 4 статті 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Керуючись ст. п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и л а:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 05 липня 2016 року, рішення апеляційного суду Тернопільської області від 25 жовтня 2016 року у справі за позовом публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, відмовити.

Клопотання ОСОБА_2 про зупинення виконання рішення Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 05 липня 2016 року, рішення апеляційного суду Тернопільської області від 25 жовтня 2016 року, залишити без розгляду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О.В. Попович