Справа №717/1062/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 вересня 2017 року Кельменецький районний суд Чернівецької області в складі:

головуючого судді: Туржанського В.В.

за участі секретаря: Тихоненко І.В.

за участі позивачки: ОСОБА_1

представника позивачки: ОСОБА_2

та відповідача: ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Кельменці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

Представник позивачки ОСОБА_2 подав до Кельменецького районного суду Чернівецької області позовну заяву, у якій, з врахуванням уточнених вимог, просить ухвалити рішення яким стягнути з ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний код: НОМЕР_1 вул. Іуліци буд. 7 м. Чернівці Чернівецької області, аліменти на користь ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 проживаючої ІНФОРМАЦІЯ_3 на утримання дітей сина, ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_4, проживаючого ІНФОРМАЦІЯ_3, сина ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_5, проживаючого ІНФОРМАЦІЯ_3 та доньки ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_6, проживаючої ІНФОРМАЦІЯ_3, у розмірі 5/8 частин з усіх видів заробітку, але не менше 50% мінімального прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання заяви до суду і до їх повноліття. Стягнути з відповідача понесені нею витрати на отримання правової допомоги у розмірі 2500 грн. Допустити негайне виконання рішення суду в межах суми платежу за один місяць.

Відповідач ОСОБА_3 в судовому засіданні визнав позов частково та пояснив, що згідний сплачувати аліменти на утримання дітей в сумі 2500 гривень на місяць. ОСОБА_3 просить врахувати, що він має на утриманні бабусю ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_7, яка лікується в туберкульозному диспансері та батька ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_8. ОСОБА_3 визнав, що з січня 2017 року на утримання дітей надав допомогу в сумі приблизно 3000 гривень, а саме давав позивачці одяг, гроші та солодощі.

Позивачка ОСОБА_1 у судовому засіданні підтримала позов та пояснила, що сторони спільно не живуть з січня 2017 року. За цей час відповідач дав на утримання дітей біля 1500 гривень. Цих грошей не вистачає на утримання дітей. Позивачка звільнилася з роботи. В даний час діти сторін живуть із позивачкою. Мати відповідача передавала дітям одяг та солодощі. Допитана в якості свідка ОСОБА_1 дала суду показання про те, що живе з дітьми в с. Росошани та утримує дітей самостійно.

Представник позивачки ОСОБА_2 в судовому засіданні підтримав позов.

Судом досліджені наступні докази: договір про надання правової допомоги № 12-17 укладений між адвокатом ОСОБА_2 та ОСОБА_1 29 червня 2017 року, додаток № 1 від 19 серпня 2017 року до договору № 12/17 від 29 червня 2017 року, додаток № 2 від 19 серпня 2017 року до договору № 12/17 від 29 червня 2017 року, квитанцію від 20 лютого 2017 року, копію свідоцтва про шлюб ОСОБА_3 та ОСОБА_9 виданого 04 грудня 2007 року на бланку серії 1-МИ № 033783, копію трудової книжки ОСОБА_1Б на бланку АО № 795910 заповненої 09 вересня 2016 року, копію свідоцтва про народження ОСОБА_4 виданого 22 квітня 2008 року на бланку серії 1-МИ № 069958, копію свідоцтва про народження ОСОБА_6 виданого 21 січня 2015 року на бланку серії І-МИ № 214716, копію свідоцтва про народження ОСОБА_10 виданого 03 жовтня 2013 року на бланку серії І-МИ № 191420. довідки видані Росонанівською амбулаторією загальної практики сімейної медицини 25 липня 2017 року, довідку про доходи № 01/07 видану товариством з додатковою відповідальністю „СКБЕЛЕКТРОНМАШ 24 липня 2017 року, лист №67 товариства з додатковою відповідальністю „СКБЕЛЕКТРОНМАШ від 24 липня 2017 року, довідку видану КЖРЕП №5 м.Чернівці №1070 від 06.03.2017 року, копію пенсійного посвідчення ОСОБА_8 виданого 02.02.2014 року серії ААЗ №380327, копію пенсійного посвідчення №161866 виданого ОСОБА_7 у 1996 році, лист комунальної медичної установи Обласний клінічний протитуберкульозний диспансер від 12 вересня 2017 року.

Суд відхиляє як докази довідки видані Росонанівською амбулаторією загальної практики сімейної медицини 25 липня 2017 року та лист комунальної медичної установи Обласний клінічний протитуберкульозний диспансер від 12 вересня 2017 року з тих підстав, що такі довідки та лист не можуть бути визнані документами. Зокрема в таких довідках та листі відсутні обовязкові реквізити документів, а саме реєстраційний індекс документа. Обовязкові реквізити документів передбачені Вимогами до оформлювання документів ДСТУ 4163-2003 затверджених наказом Держспоживстандарту України від 7 квітня 2003 року №55.

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_3 є батьком неповнолітніх дітей ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_9, ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_10, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_11, які в даний час перебувають на утриманні позивачки ОСОБА_1 Відповідно до ст. 180 СК України відповідач ОСОБА_3 зобов'язаний утримувати своїх неповнолітніх дітей.

Вказані обставини стверджуються дослідженими судом доказами.

Отже, між позивачкою та відповідачем склалися правовідносини з приводу утримання дітей. Відповідач не надає позивачці належної матеріальної допомоги на утримання дітей сторін. Згідно вимог ст. 181 СК України ОСОБА_1 має право на отримання аліментів від відповідача ОСОБА_3 у частці від доходу відповідача, або у твердій грошовій сумі за рішенням суду. Дане право ОСОБА_1 порушується відповідачем, оскільки останній не утримує матеріально своїх дітей.

Відповідно до ст. 7 Закону України „Про державний бюджет України на 2017 рік прожитковий мінімум на дітей віком до 6 років з 1 травня складає 1426 гривень, прожитковий мінімум на дітей віком від 6 до 18 років з 1 травня складає 1777 гривень.

Відповідно до ст. 141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обовязки щодо дитини. Відповідно до ч. 2, 3 ст. 150 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Таким чином, суд вважає, що відповідач нарівні зі позивачкою зобов'язаний нести витрати на утримання дітей.

В порушення ст. 60 ЦПК України відповідач не надав суду жодного доказу, який би підтверджував ту обставину, що він на належному рівні матеріально утримує дітей та забезпечує їх відповідно до частки своїх батьківських обов'язків, передбачених ст.ст. 141, 150 Сімейного кодексу України.

Також в порушення ст. 60 ЦПК України відповідач не надав суду належних та допустимих доказів, що він має незадовільний стан здоров'я.

Враховуючи викладене вище, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 в частині стягнення аліментів на утримання дітей слід задовольнити частково та стягнути з відповідача аліменти у розмірі 1/2 частини всіх видів його заробітку.

При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дітей, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів непрацездатних батька та бабусі.

Суд також вважає, що слід допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.

Враховуючи, що у матеріалах справи відсутні докази, які б стверджували розмір заробітної плати відповідача за останні два місяці до моменту розгляду справи, суд вважає, що слід допустити негайне виконання рішення суду в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму на кожну дитину.

Суд вважає, що вимоги позивачки про стягнення на її користь коштв в рахунок відшкодування витрат понесених на правову допомоги в сумі 2500 гривень слід задовольнити частково, виходячи з наступного.

Згідно ч. 2 ст. 84 ЦПК України та Закону України „Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - субєктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року, за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні..

У зв'язку із відсутністю законодавства, що регулює норми витрат часу адвокатів на підготовку позовів та матеріалів для подачі позову до суду суд вважає, що даних правовідносин слід застосувати відповідно до ст. 8 ЦК України та ч.7 ст.8 ЦПК України аналогію права. Зокрема, згідно розділу 1 „Міжгалузевих норм чисельності працівників юридичної служби , затверджених наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 11.05.2004 року № 108, який встановлює норми часу на виконання робіт працівниками юридичних служб, для підготовки, складання та візування позовної заяви необхідно біля 8 годин. Згідно ст. 28 Правил адвокатської етики затверджених Установчим З'їздом адвокатів України від 17.11.2012 року гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час на виконання доручення.

З матеріалів справи вбачається, що адвокат ОСОБА_2 надавав позивачці правову допомогу повязану із складанням позовної заяви, яка складається з трьох аркушів. Суд вважає, що даний вид позовів не є новим у правовому плані і його складання, підготовка та збір необхідних матеріалів вимагала у адвоката не більше однієї години. Суд також враховує, що адвокат ОСОБА_2 приймав участі в судовому засіданні за протязі біля двох годин. Таким чином, загальна тривалість часу надання правової допомоги не перевищує три години.

Розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб в Україні згідно ст.7 Закону України „Про Державний бюджет України на 2017 рік на 1 січня 2017 року становив 1600 гривень. 40 % від 1600 гривень складає, відповідно, 640 гривень. Загальна сума витрат на правову допомогу яка полягала у складанні позовної заяви, підготовці запитів та участі у судовому засіданні, за згодою позивачки і адвоката була визначена в сумі 2500 гривень, що перевищує граничного розміру таких витрат. Тому суд, вважає за необхідне вимогу позивачки в частині компенсації витрат на отримання правової допомоги задовольнити частково, враховуючи визначений законом максимальний розмір компенсації витрат на правову допомогу та пропорційно до задоволених позовних вимог.

Згідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Згідно до ст. 191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову.

При визначенні часу з якого слід стягувати аліменти суд враховує, що заява надійшла до суду 23 серпня 2017 року.

На підставі ст. ст. 179 - 183, 186, 191 СК України, керуючись ст. ст. 2, 3, 8, 10, 11, 15, 60, 79, 213, 214, 215, 224-226, 367 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_9, ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_10 та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_11, в розмірі 1/2 частки його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця на кожну дитину, починаючи з 23 серпня 2017 року і до досягнення ОСОБА_4 повноліття.

Якщо після досягнення ОСОБА_4 повноліття ніхто з батьків не звернеться до суду з позовом про визначення розміру аліментів на утримання інших дітей, стягувати аліменти за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на ОСОБА_4 до повноліття ОСОБА_10.

Якщо після досягнення ОСОБА_10 повноліття ніхто з батьків не звернеться до суду з позовом про визначення розміру аліментів на утримання ОСОБА_6, стягувати аліменти за вирахуванням тих рівних часток, що припадали на ОСОБА_4 та ОСОБА_10 до повноліття ОСОБА_6.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 витрати на отримання правової допомоги у розмірі 1536 (одна тисяча пятсот тридцять шість) гривень.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави 512 (пятсот дванадцять) гривень судового збору.

Допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць в розмірі 2380 (дві тисячі триста вісімдесят) гривень 50 (пятдесят) копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду до Апеляційного суду Чернівецької області подається протягом десяти днів з дня його проголошення через Кельменецький районний суд. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: