Справа № 266/2829/17
Провадження№ 2/266/896/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

21 вересня 2017 року м. Маріуполь Приморський районний суд у складі головуючого судді Д'яченко Д.О., при секретарі Сологуб Т.В. розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Маріуполі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Орган опіки та піклування Центральної районної адміністрації Маріупольської міської ради про позбавлення батьківських прав,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду із вказаним позовом, просили позбавити батьківських прав ОСОБА_2, посилаючись на те, що 11.06.2005 року позивач із відповідачем зареєстрували шлюб у міському відділі реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис №296. Від даного шлюбу мають неповнолітню доньку - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка мешкає разом із позивачем. Рішенням Жовтневого районного суду м. Маріуполя від 19.08.2013 року шлюб з відповідачем розірвано. З дитиною відповідач спілкується по телефону, як батько не приймає участі у житті дитини і не опікується її станом здоров'я. З грудня 2015 року відповідач зустрічався з дитиною лише один раз у жовтні 2015 року. Відповідач працює бригадиром у будівельній компанії по контракту строком на 4-5 місяців у місті Феодосія, Крим. Донька часто хворіє застудними захворюваннями, для лікування та профілактики яких, за рекомендаціям лікарів, необхідне періодичне перебування дитини на чорному морі або зміні кліматичних умов з більш чистою екологічною зоною. Дитина знаходиться на «Д» обліку у ендокринолога з діагнозом: «Хронічний аутоімунний тіреоідіт». Дитині необхідне оздоровлення 2 рази на протязі року у містах з більш чистою екологічною зоною. Відповідач не бажав виїжджати за межі міста Феодосія з метою належного оформлення дозволу на виїзд доньки за межі України і відповідач вимушена була з цього приводу звертатись з позовною заявою до суду. Рішенням Приморського районного суду м. Маріуполя від 22.05.2015 року задоволений позов позивача до відповідача про надання дозволу на виїзд дитини за межі України без згоди батька. Оскільки дитині потрібне оздоровлення, а дозволу на виїзд дитини за межі України відповідач не надав позивач вимушена була знову звертатись до суду. Рішенням Приморського районного суду м. Маріуполя від 23.09.2016 року надано дозвіл на виїзд дитини ОСОБА_3 за межі України без згоди батька ОСОБА_2 до країни Шрі-Ланка у період з 15.11.2016р. до 15.12.2016р. та країн Білорусь. Литва, Фінляндія - у період з 02.01.2017р. до 30.01.2017р. Дитина проживає у повній сім'ї, разом з чоловіком позивача ОСОБА_4 опікуємося її станом здоров'я. У дитини є все необхідне згідно її віку. Позивочем створені всі необхідні умови для нормального розвитку дитини, життя та навчання. Всі питання щодо виховання дитини вирішуються позивачем самостійно без участі та підтримки з боку відповідача. Допомогу у вихованні дитини позивачу надають: її мати та її чоловік. Чоловік позивача з дитинства піклується про дитину і забезпечує її всім необхідним. У зв'язку з чим позивач вимушена звернутися до суду з позовом про позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 у відношенні ОСОБА_3.

Позивач надала заяву про розгляд справи за її відсутності, просила позов задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечувала.

Відповідач до відкритого судового засідання не з'явився, відомостей про причини неявки суду не надав, про дату та час судового засідання був повідомлений належним чином, у зв'язку з чим суд, керуючись ч. 4 статтею 169 Цивільного процесуального кодексу України, розглядає справу без його участі та на підставі статті 224 ЦПК України, постановляє заочне рішення.

Представник третьої особи Орган опіки та піклування Центральної районної адміністрації належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи до суду не з'явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, підтримав позовні вимоги про позбавлення батьківських прав.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Статтею 150 Сімейного кодексу України передбачені обов'язки батьків по вихованню та розвитку дітей.

Згідно ч.1., ч. 2 ст.164 СК України однією із підстав для позбавлення батьківських прав батьків або одного з них є ухилення від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

Пленум Верховного Суду України в пунктах 15, 16 постанови від 30 березня 2007 р. N 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" роз'яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2 є батьком малолітньої дитини - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується свідоцтвом про її народження, серії НОМЕР_1, виданим 13 березня 2007 року, Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області, під актовим записом № 300 (а.с. 5).

Згідно з рішенням Жовтневого районного суду м. Маріуполя № 263/7438/13-ц від 19.08.2013 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано (а.с. 7).

25.05.2015 року рішенням Приморського районного суду м. Маріуполя задоволено позов ОСОБА_1 про дозвіл на виїзд ОСОБА_3 до Туреччини для оздоровлення без згоди батька.

23.09.2016 року рішенням Приморського районного суду м. Маріуполя задоволено позов ОСОБА_1 про дозвіл на виїзд ОСОБА_3 за межі України до Шрі-Ланка у період з 15.11.2016р. до 15.12.2016р. та країн Білорусь. Литва, Фінляндія - у період з 02.01.2017р. до 30.01.2017р. без згоди батька.

Відповідач вихованням дитини ОСОБА_3 не займається, дитина зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1, проживає разом із матір'ю ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_2.

Як вбачається з довідки виданої ЗОШ № 66 вихованням ОСОБА_3 займається мати ОСОБА_1 та бабуся ОСОБА_5 (а.с. 10).

Отже, з наведених обставин, суд приходить до висновку, що відповідач ухиляється від виконання покладених на нього, як на батька дитини, обов'язків, участь у вихованні і утриманні дитини не приймає, а тому, наявні всі правові підстави для позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 у відношенні своєї доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Крім того згідно ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивачів витрати по сплаті судового збору в розмірі 640,00 грн., що були сплачені останніми при зверненні до суду.

Керуючись ст. 10, 11, 60, 88, 212-215, 218, 224-227 ЦПК України, ст. ст. 164, 165 СК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав - задовольнити.

Позбавити батьківських прав ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4 у відношенні своєї доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_6, судовий збір в розмірі 640,00 грн.

Заява про скасування заочного рішення може бути подана відповідачем до суду, що його ухвалив, протягом 10 днів з отримання його копії.

На рішення може бути подано апеляцію до Апеляційного суду Донецької області в місті Маріуполі протягом 10 днів з дня його проголошення, а у разі проголошення рішення за відсутності сторони - в той же строк з моменту отримання його копії.

Суддя: Д`яченко Д. О.