УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" лютого 2017 р. м. Київ

Дніпровський районний суд міста Києва у складі:

Головуючого - судді САВЛУК Т.В.

за участі секретаря Зимницької М.Е.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщені Дніпровського районного суду міста Києва заяву відповідача ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 30 липня 2015 року по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и в :

30 липня 2015 року Дніпровським районним судом м. Києва ухвалено заочне рішення про задоволення позову Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Судом присуджено стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором б/н від 04 лютого 2010 року в розмірі 21079,95 грн., судові витрати по сплаті судового збору в сумі 243,60 грн., а всього на загальну суму 21323,55 грн. (а.с.41-44)

05 січня 2017 року відповідач ОСОБА_1, через уповноваженого представника ОСОБА_2, звернулось до суду із заявою про перегляд заочного рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 30 липня 2015 року, яке постановлено в межах розгляду цивільної справи №755/10946/15-ц, обґрунтовуючи підстави для скасування заочного рішення суду відповідач посилається на те, що рішення суду прийняте у відсутності відповідача, яка не була повідомлена належним чином про день та час розгляду справи, що позбавило можливості подати письмові заперечення на позов та надати докази на спростування заявлених позовних вимог, тому, на думку відповідача, наявні підстави для скасування заочного рішення суду.

Представник відповідача ОСОБА_2 в судовому засіданні просив скасувати заочне рішення суду та відмовити у задоволенні позову, мотивуючи тим, що ухвалюючи заочне рішення судом порушено норми матеріального та процесуального права, оскільки відповідач належним чином не був повідомлений про день та час розгляду справи, що позбавило відповідача висловити свою правову позицію щодо предмету спору та надати докази, які безпосередньо впливали на розгляд спору по суті, у зв'язку з чим в основу рішення суду покладено лише докази надані позивачем, які є суперечливими та, на думку представника відповідача, взагалі не можуть вважатись належними та допустимими доказами у розумінні положень ст.57 та 64 ЦПК України, тому виходячи із сукупності наведених обставин є підстави скасувати заочне рішення.

Представники позивача - Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «ПриватБанк», в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином.

Оцінивши наведені представником відповідача підстави для скасування заочного рішення суду, дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд приходить до наступного.

На підставі ухвали Дніпровського районного суду міста Києва від 19 червня 2015 року відкрите провадження по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором. (а.с.28)

Виходячи зі змісту позовної заяви та долучених до матеріалів справи доказів, відповідач ОСОБА_1 зареєстрована за адресою - АДРЕСА_1, дані щодо місця реєстрації відповідача підтверджується довідкою Адресного бюро міста Києва. (а.с. 27)

Відповідно до положень ч.2 ст.77 Цивільного процесуального кодексу України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з'явились в судове засідання без поважних причин.

Виходячи з обсягу наявних в матеріалах цивільної справи доказів, суд вважає, що в межах розгляду даної справи судом було дотримано процедуру виклику відповідача в судові засідання, вжито відповідних заходів для повідомлення відповідача про час та місце слухання справи відповідно до положень ч.8 ст.74, 76, 77 Цивільного процесуального кодексу України, що підтверджується наявними у справі доказами про направлення викликів відповідачу за його місцем реєстрації та зворотним поштовим повідомленням про отримання відповідачем виклику до суду до дати ухвалення судом заочного рішення. (а.с.35)

Відповідно до положень ч.4 ст.169 Цивільного процесуального кодексу України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів ( постановляє заочне рішення).

У відповідності до п.2 ч.3 ст. 231 Цивільного процесуального кодексу України суд може своєю ухвалою за результатами розгляду заяви про перегляд заочного рішення скасувати заочне рішення і призначити справу до розгляду в загальному порядку. Відповідно до ст.232 Цивільного процесуального кодексу України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з'явився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин і докази, на які він посилається мають істотне значення для правильного вирішення справи.

В той же час, посилання відповідача на те, що суд при ухвалені заочного рішення обмежився лише доказами позивача, який не надав належних та допустимих доказів на підтвердження заявлених позовних вимог, а відповідач був позбавлений можливості реалізувати свої процесуальні права та взяти участь у судовому засіданні, є безпідставними.

Відповідач, будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, мав можливість реалізувати свої процесуальні права та навести доводи та заперечення щодо предмету спору на стадії судового розгляду справи, в тому числі шляхом надання письмових пояснень (заперечень) по суті предмету спору.

Небажання відповідача надавати докази в обґрунтування своїх заперечень проти позову, зокрема з причини ухилення від участі в судових засіданнях, давало право суду при заочному розгляді справи обмежитись доказами, наданими позивачем, що повністю відповідає положенням ч.1 ст.224 Цивільного процесуального кодексу України.

Крім того, при зверненні до суду з заявою про перегляд заочного рішення суду відповідач не надав докази, які б мали істотне значення для правильного вирішення справи, долучивши до заяви про перегляд заочного рішення лише копії медичних документів на підтвердження стану здоров'я відповідача за період, який не відноситься до часу перебування цивільної справи в провадженні суду, в той же час відповідно до положень ч.4 ст.60 Цивільного процесуального кодексу України, доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

У відповідності до п.1 ч.3 ст. 231 Цивільного процесуального кодексу України суд може своєю ухвалою за результатами розгляду заяви про перегляд заочного рішення залишити заяву без задоволення.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що заява відповідача ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 30 липня 2015 року не підлягає задоволенню, оскільки відповідач мав можливість реалізувати свої процесуальні права безпосередньо в судовому засіданні, однак небажання відповідача надавати докази в обґрунтування своїх заперечень проти позову, зокрема, з причини ухилення від участі в судових засіданнях, давало суду право при заочному розгляді справи обмежитися доказами, наданими позивачем, що повністю відповідає положенням ч.1 ст. 224 Цивільного процесуального кодексу України.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 209-210, 231, 232 Цивільного процесуального кодексу України, суд

у х в а л и в :

Заяву відповідача ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 30 липня 2015 року по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором залишити без задоволення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржено в загальному порядку, встановлено цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватись з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

С у д д я