Справа № 426/1110/17
РІШЕННЯ

іменем України

31 січня 2017 року , м.Сватове

Сватівський районний суд Луганської області в складі:

головуючого - судді Реки А.С.,

за участю секретаря Бєлікова-Гребенюк І.В.,

прокурора Барабаш Ю.М.,

представника Сватівської обласної психіатричної лікарні ОСОБА_1,

лікаря-психіатра ОСОБА_2

представника особи який надає правову допомогу особі, щодо якої розглядається питання про примусову госпіталізацію ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Сватове заяву Сватівської обласної психіатричної лікарні про госпіталізацію ОСОБА_4 до психіатричного закладу в примусовому порядку,-

Встановив:

До Сватівського районного суду Луганської області надійшла заява Сватівської обласної психіатричної лікарні про госпіталізацію ОСОБА_4 до психіатричного закладу в примусовому порядку без її усвідомленої згоди. В обґрунтування заявлених вимог заявник зазначив, що ОСОБА_4 була госпіталізована за направленням лікаря-психіатра Новоастраханського психоневрологічного інтернату, та заявою опікуна в Сватівську обласну психіатричну лікарню черговим лікарем ОСОБА_5 у відділення №1 у звязку з необхідністю стаціонарного лікування, обстеження, проведення трудової експертизи. Як стало відомо із направлення та заяви опікуна ОСОБА_4 виказує маячні ідеї, гнівлива, роздратована. Під час госпіталізації поводила себе неадекватно: рухливо розгальмована, мова не по суті, настрій нестійкий. Згідно рішення Сватівського районного суду Луганської області від 26.10.2011 року ОСОБА_4 визнана недієздатною, опікуном призначена ОСОБА_6 Усвідомленої згоди на госпіталізацію не дала. Згідно свого психічного стану ОСОБА_4 не може самостійно забезпечувати свої життєві потреби, представляє реальну загрозу для себе, у звязку з чим була оглянута комісією лікарів-психіатрів, яка дійшла висновку, що лікування ОСОБА_4 можливе тільки в умовах стаціонару, тому що остання страждає на тяжкий психічний розлад та не може самостійно забезпечувати свої життєві потреби, представляє реальну загрозу для себе, потребує примусової госпіталізації.

Представник психіатричного закладу в судовому засіданні підтримав заяву з підстав, зазначених у ній.

Лікар-психіатр ОСОБА_2 суду пояснив, що на даний час лікування ОСОБА_4 можливе тільки в умовах стаціонару, тому що остання страждає на тяжкий психічний розлад, вона представляє загрозу для себе і потребує примусової госпіталізації. Просив задовольнити заяву.

ОСОБА_4 прийняти участь у судовому засіданні не має змоги за своїм психічним станом, що підтверджується висновком ЛКК №07 від 27.01.2017 року.

Представник ОСОБА_4 ОСОБА_3 підтримав заяву Сватівської обласної психіатричної лікарні про госпіталізацію ОСОБА_4 до психіатричного закладу в примусовому порядку.

Прокурор вважає за необхідне госпіталізувати ОСОБА_4 до Сватівської обласної психіатричної лікарні в примусовому порядку без її усвідомленої згоди.

У відповідності до положень Конституції України, Закону України «Про судоустрій і статус суддів» (у чинній редакції на час постановлення рішення суду), правосуддя в Україні здійснюється виключно судами та відповідно до визначених законом процедур судочинства. Народ бере участь у здійсненні правосуддя через присяжних.

Таким чином, чинна редакція Конституції України та Закону України «Про судоустрій і статус суддів» не передбачають складу суду за участю судді та двох народних засідателів, тобто чинні норми ст.ст.18, 234 ЦПК суперечать Конституції України. Відповідно до п.1 розд. XV «Перехідні положення» Конституції України, закони та інші нормативні акти, прийняті до набуття чинності цією Конституцією, є чинними в частині, що не суперечить Основному закону. Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне до приведення положень ЦПК України у відповідність до Конституції України застосовувати положення акту найвищої юридичної сили як норми прямої дії.

Суд, вислухавши учасників судового процесу, дослідивши в судовому засіданні надані докази, оцінивши їх у сукупності, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, всебічно з'ясувавши обставини, на які заявник посилається як на підставу своїх вимог, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, вважає, що заява обґрунтована та підлягає задоволенню.

Порядок надання психіатричної допомоги регламентується Законом України «Про психіатричну допомогу», який визначає правові та організаційні засади забезпечення громадян психіатричною допомогою виходячи із пріоритету прав і свобод людини і громадянина, встановлює обов'язки органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування з організації надання психіатричної допомоги та правового і соціального захисту осіб, які страждають на психічні розлади, регламентує права та обов'язки фахівців, інших працівників, які беруть участь у наданні психіатричної допомоги.

Відповідно до вимог ст. 2 Закону України «Про психіатричну допомогу», законодавство України про психіатричну допомогу базується на Конституції України і складається з Основ законодавства України про охорону здоров'я, цього Закону та інших нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до них. Дія цього Закону поширюється на громадян України, іноземців та осіб без громадянства, які перебувають в Україні.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 неодноразово проходила курси стаціонарного лікування в СОПЛ ( 5 разів), в ПНО м.Сєвєродонецька. З 2011 року визнана інвалідом 2 групи за психічним захворюванням. З 18.03.2013 року підопічна психоневрологічного інтернату. Остання госпіталізація в СОПЛ в звязку з необхідністю стаціонарного лікування, обстеження, проведення трудової експертизи (групи інвалідності до 01.03.2017 року). Згідно рішення Сватівського районного суду Луганської області від 26.10.2011 року ОСОБА_4 визнана недієздатною, опікуном призначена ОСОБА_6 Вказані обставини підтверджені анамнезом захворювання, що викладений у висновку лікарів-психіатрів № 07 від 27.01.2017 року про стан психічного здоров'я (а.с. 2).

Відповідно до висновку лікарів-психіатрів № 07 від 27.01.2017 року про стан психічного здоров'я ОСОБА_4, остання страждає на тяжкий психічний розлад у формі: шизофренія параноїдна, епізодичний тип перебігу з наростаючим дефектом рецидив. Ступінь виражених психічних порушень така, що ОСОБА_4 не може самостійно забезпечувати свої життєві потреби, представляє загрозу для себе та оточуючих, потребує примусової госпіталізації (а.с. 2).

Згідно положень ст. 13 Закону України «Про психіатричну допомогу», особа госпіталізується до психіатричного закладу добровільно - на її прохання або за її усвідомленою згодою. Згода на госпіталізацію фіксується у медичній документації за підписом особи або її законного представника та лікаря-психіатра. Госпіталізація особи у випадках, передбачених частиною першою цієї статті, здійснюється за рішенням лікаря-психіатра.

Згідно до ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні який забезпечує її життєдіяльність.

Відповідно до ч. 1 ст. 279 ЦПК України, за умов, визначених Законом України «Про психіатричну допомогу», заява лікаря-психіатра про проведення психіатричного огляду особи у примусовому порядку, про надання особі амбулаторної психіатричної допомоги та її продовження в примусовому порядку подається до суду за місцем проживання особи, а заява представника психіатричного закладу про госпіталізацію особи до психіатричного закладу у примусовому порядку та заява про продовження такої госпіталізації подається до суду за місцезнаходженням зазначеного закладу. Сватівська обласна психіатрична лікарня знаходиться в межах територіальної підсудності Сватівського районного суду Луганської області.

Згідно вимог ст. 282 ЦПК України залежно від встановлених обставин суд ухвалює рішення про задоволення заяви або про відмову в її задоволенні. Рішення про задоволення заяви лікаря-психіатра, представника психіатричного закладу є підставою для надання відповідної психіатричної допомоги у примусовому порядку.

В ході всебічного з'ясування обставин у справі, суд вважає за необхідне задовольнити заяву Сватівської обласної психіатричної лікарні про примусову госпіталізацію ОСОБА_4 в психіатричний заклад без її усвідомленої згоди, оскільки судом встановлено, що ОСОБА_4 на даний час, за своїм психічним станом здоровя позбавлена можливості надати усвідомлену згоду на лікування, не розуміє ступінь свого захворювання та комісією лікарів-психіатрів було встановлено, що ОСОБА_4 потребує примусової госпіталізації без її усвідомленої згоди, оскільки ступінь виражених психічних порушень така, що вона виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї, вона не може самостійно забезпечувати свої життєві потреби.

На підставі викладеного керуючись ст.ст. 2, 13, 14, 16, 18, 22 Закону України «Про психіатричну допомогу», ст.ст. 209, 279, 281, 282 ЦПК України, суд,-

Вирішив:

Заяву Сватівської обласної психіатричної лікарні про госпіталізацію ОСОБА_4 до психіатричного закладу в примусовому порядку задовольнити.

Госпіталізувати ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженку ІНФОРМАЦІЯ_2, мешкає за адресою: Кремінський район, с.Нова Астрахань, вул. Дзержинського, 27 до Сватівської обласної психіатричної лікарні в примусовому порядку.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Луганської області шляхом подання через Сватівський районний суд Луганської області у десятиденний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя А.С. Река