АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/790/1570/17 Головуючий 1-ї ін-ї. - Боговський Д.Є.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 лютого 2017 року судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого - Сащенко І.С.

суддів: - Бездітко В.М., Овсяннікової А.І.,

за участю секретаря - Бойко А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу Комінтернівського районного суду м. Харкова від 26 грудня 2016 року по справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, третя особа - Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради, про позбавлення батьківських прав та зміну розміру аліментів,-

в с т а н о в и л а:

У грудні 2016 року ОСОБА_4 звернулася до суду із вказаним позовом.

Ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 26 грудня 2016 року позовну заяву ОСОБА_4 повернуто позивачеві на підставі п.4 ч.3 ст.121 ЦПК України та роз'яснено, що для вирішення цього спору потрібно звернутися до відповідного суду за зареєстрованим місцем проживання відповідача.

В апеляційній скарзі ОСОБА_4 просить ухвалу суду першої інстанції скасувати, посилаючись на порушення судом норм процесуального права. Зазначає, що позовні вимоги про позбавлення батьківських прав та зміну розміру аліментів є взаємопов'язаними, а тому звернення із позовною заяво за зареєстрованим місцем її проживання разом із неповнолітнім сином відповідає вимогам ч.ч. 1,4 ст.110 ЦПК України.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення осіб, що з'явилися, дослідивши матеріали справи, знаходить апеляційну скаргу такою, що підлягає задоволенню. З наступних підстав.

Повертаючи позовну заяву позивачу для подачі до належного суду, суд першої інстанції виходив із положень ч.1 ст.109 ЦПК України, відповідно до якої позови до фізичної особи пред'являються у суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її перебування. Вважав, що підстави для застосування положень ст.110 ЦПК України відсутні.

Проте погодитися з таким висновком суду першої інстанції не можна, оскільки суд дійшов його з порушенням норм процесуального права.

Відповідно до ч.1 ст.109 ЦПК України позови до фізичної особи пред'являються за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її перебування.

Згідно ч. 1 ст. 110 ЦПК України позови про стягнення аліментів, про визнання батьківства відповідача, позови, що виникають з трудових правовідносин, можуть пред'являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача.

За приписами ч.14 ст.110 ЦПК України позивач має право на вибір між кількома судами, яким згідно з цією статтею підсудна справа, за винятком виключної підсудності, встановленої статтею 114 цього Кодексу.

Із матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_4, яка зареєстрована за адресою : АДРЕСА_1, що у Комінтернівському районі міста Харкова звернулася з позовом до ОСОБА_5 про позбавлення батьківський прав та збільшення розміру аліментів на дитину.

При цьому керувалась вимогами ч. 1 ст. 110 ЦПК України.

Даною статтею встановлено випадки альтернативної підсудності, за якої позов за вибором позивача може бути пред'явлений в одному з двох і більше судів. Суд не має права обмежувати вибір позивача для розгляду справи у конкретному суді. Крім того, даною нормою права передбачено, що позови про стягнення аліментів (всі вимоги, пов'язані з невиконанням обов'язку по утриманню ст. 75-89, 91, 180-201, 202-206, 265-274 СК України), можуть пред'являтись також за зареєстрованим місцем проживання позивача.

Таким чином ОСОБА_4 скористалася своїм правом вибору між кількома судами, яким підсудна справа, та подала позов до Комінтернівського районного суду міста Харкова, за своїм зареєстрованим місцем проживання.

Відповідно до роз'яснень, що містяться у п.37 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України №3 від 01 березня 2013 року "Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» право вибору між судами, яким згідно із правилом загальної підсудності (стаття 109 ЦПК) і правилом альтернативної підсудності (стаття 110 ЦПК) підсудна справа, належить виключно позивачеві (частина чотирнадцята статті 110 ЦПК).

Якщо позивач при пред'явленні позову дотримався правил територіальної чи альтернативної підсудності, суд не має права повернути позивачеві позовну заяву з мотивів непідсудності справи цьому суду.

На вказані роз'яснення суд першої інстанції уваги не звернув та повернув позовну заяву на підставі п.4 ч.3 ст.121 ЦПК України, чим допустив порушення норм процесуального права.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.311 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

Керуючись ст.ст. 303, 304, п.4 ч.2 ст.307, п.4 ч.1 ст.311, ст.313, п.2 ч.1 ст.314, ст.ст. 315, 317, 319 ЦПК України, судова колегія, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 - задовольнити.

Ухвалу Комінтернівського районного суду м. Харкова від 26 грудня 2016 року - скасувати.

Позовну заяву ОСОБА_4 повернути до Комінтернівського районного суду міста Харкова для вирішення питання про відкриття провадження.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає, як така, що не перешкоджає подальшому провадженню у справі.

Головуючий

Судді