Категорія 39 Головуючий у 1 інстанції Ікорська Є.С.
Суддя-доповідач Кочегарова Л.М.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 січня 2017 року м. Маріуполь

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Донецької області в складі:

головуючого Кочегарової Л.М.,

суддів: Зайцевої С.А., Попової С.А,

з участю секретаря Герасимової Г.Є.,

розглянувши у судовому засіданні в місті Маріуполі справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про встановлення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 25 листопада 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2016 року ОСОБА_2 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_3 про визначення додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини. Посилався на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його мати ОСОБА_4 Після її смерті відкрилася спадщина на квартиру АДРЕСА_1. В установлений законодавством строк він не звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, оскільки мав регулярні контракти по працевлаштуванню за межами України у період з 26 травня 2014 року по 27 квітня 2015 року, а тому, просив визначити додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини протягом трьох місяців.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Маріуполя від 25 листопада 2016 року позов ОСОБА_2 задоволено. Визначено ОСОБА_2 додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1, терміном в три місяці від дня набрання рішенням суду законної сили.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, ставить питання про скасування рішення суду та ухвалення нового рішення, яким просить відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2

ОСОБА_3 була належним чином повідомлена про час і місце розгляду справи; в судове засідання апеляційного суду не з'явилася; про причини неявки суду не повідомила; заяви про відкладення справи не подала. Тому, з урахуванням вимог ст.ст. 157,305 ЦПК України, справа розглянута у відсутності відповідача ОСОБА_3

Заслухавши суддю-доповідача, заперечення проти скарги представника позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_5, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду, в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з наступних підстав.

Згідно ч.1 ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є рідними братом та сестрою.

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла їх матір ОСОБА_4, актовий запис про смерть №1877 (а.с.20).

Після смерті ОСОБА_4 відкрилася спадщина на квартиру АДРЕСА_1.

ОСОБА_3 своєчасно звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини і 27 квітня 2015 року отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на двокімнатну квартиру АДРЕСА_1.

Позивач ОСОБА_2 протягом шести місяців з дня відкриття спадщини заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини не подав.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_2 про надання додаткового строку для прийняття спадщини, суд першої інстанції виходив з того, що через поважні причини, а саме, знаходження позивача за межами України у зв'язку з роботою на морському судні, ОСОБА_2 пропустив строк для звернення до нотаріальної контори, а тому, цей строк підлягає подовженню на три місяці з дня набранням рішенням суду законної сили.

З висновками суду не можна не погодитися.

За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч.3 ст.1222, ч.1 ст.1220, ч.1 ст.1270 ЦК України).

Відповідно до ч.1 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Згідно з ч.1 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Тобто право на спадщину належить спадкоємцеві з моменту її відкриття й закон зобов*язує спадкоємця, який постійно не проживав із спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Враховуючи викладене, правила ч.3 ст.1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними.

Аналогічний правовий висновок викладений у Постанові Верховного Суду України від 26 вересня 2012 року (справа №6-85цс12) і в силу ст.214, 360-7 ЦПК Україну він має враховуватись іншими судами загальної юрисдикції при виборі та застосуванні правової норми до спірних правовідносин.

Отже, позов про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини підлягає задоволенню, якщо позивач надасть докази наявності поважних причин пропуску строку для прийняття спадщини. Законодавство при цьому не встановлює перелік поважних причин, тому вони визнаються поважними на думку суду. Поважними слід визнавати такі причини, які з огляду на моральні норми суспільства виправдовують поведінку спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини.

Пунктом 24 постанови Пленуму Верховного Суду України за №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» роз*яснено, що вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Зі справи вбачається, що обґрунтовуючи свої вимоги про надання додаткового строку для прийняття спадщини, ОСОБА_2 послався на те, що неподання ним заяви до нотаріальної контори було пов'язано з тим, що він є моряком і на час смерті матері працював за контрактом за межами України. Прибуття його до м.Маріуполя відбулося за збігом шестимісячного строку, передбаченого законом для прийняття спадщини.

Відповідно ст.ст. 10,60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі.

На підтвердження своїх вимог про наявність поважних причин, які позбавили його можливості своєчасно подати заяву про прийняття спадщини ОСОБА_2 надав копію закордонного паспорту серії НОМЕР_1, виданого на його ім*я, з якого вбачається, що позивач перебував за межами України у період з 26 травня 2014 року по 27 квітня 2015 року.

З довідки про стаж роботи на судні вбачається, що ОСОБА_2 прибув на судно 26 травня 2014 року, списався з судна 27 квітня 2015 року, район плавання та порти заходу зазначені: Філіппінське, Натунське, Яванське, Андаманське, Південно-Китайське, Жовте, Японське море; проливи Малака, Сінгапур; океани Індійське, Тихий; порти Субік Бей, Бунью, Бангка, Сінгапур, Бунати, Параділ, Халдія, Мап Та Пут, КоСиЧанг, Какінада, Кланг, Джингтанг, Тсукумі, Ньюкасл, Сендай. Також у паспорті моряка НОМЕР_2 від 12 вересня 2007 року, виданого на ім'я ОСОБА_2, мається відмітка про дату та місце прибуття на судно, дату та місце влаштування на судно, район плавання та порти заходження (а.с. 13).

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_3 про те, що позивач надав суду ксерокопії документів, які підтверджують його відсутність у м. Маріуполі станом на ІНФОРМАЦІЯ_1, є непереконливими, оскільки як вбачається зі справи, судом безпосередньо була оглянута довідка про стаж роботи позивача на судні та завірена її тотожність оригіналу.

Крім того, заперечуючи проти апеляційної скарги, позивач, в особі свого представника, надав апеляційному суду через канцелярію, нотаріально посвідчені документи що підтверджують поважність причин відсутності позивача в м.Маріуполя на час смерті матері (а.с.92-101).

В той же час, відповідач ОСОБА_3 ніяких доказів, як б спростовували ці обставини ні суду першої інстанції, ні апеляційному суду не надала.

Посилання ОСОБА_3 в апеляційній скарзі на те, що після закінчення рейсу у квітні 2015 року та в наступному ОСОБА_2 мав можливість звернутися до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини або до суду за захистом порушеного права є неспроможними, оскільки за положеннями матеріального закону наявність поважних причин для незвернення до нотаріальної контори повинна перевірятися протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини як юридично необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, незнання про існування заповіту, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини, невизначеність між спадкоємцями хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови.

Разом з тим, поважними причинами пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини можна вважати: тривалу хворобу, перебування спадкоємця тривалий час за межами України, відбування покарання в місцях позбавлення волі, перебування на строковій військовій службі в Збройних Силах України тощо.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що зазначена позивачем причина пропуску строку на звернення до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, а саме: знаходження за межами України у зв'язку з роботою за контрактом на морському судні протягом значного проміжку часу у період встановлений законом для прийняття спадщини, може вважатись поважною.

Згідно ст. 303 ЦПК України, під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції. Апеляційний суд досліджує докази, які судом першої інстанції були досліджені з порушенням встановленого порядку або в дослідженні яких було неправомірно відмовлено, а також нові докази, неподання яких до суду першої інстанції було зумовлено поважними причинами.

За вказаних обставин доводи відповідача про неправильну оцінку досліджених судом першої інстанції доказів є необґрунтованими. Нових доказів, які б давали підстави для відмови в задоволенні позовних вимог, у дослідженні яких судом першої інстанції було неправомірно відмовлено або їх неподання було зумовлено поважними причинами, відповідачем не надано.

Отже, суд першої інстанції обґрунтовано задовольнив позов.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду і не належать до тих підстав, із якими процесуальне законодавство пов'язує можливість прийняття рішення щодо скасування або зміни оскаржуваного рішення.

Також посилання в апеляційній скарзі на те, що позивачем не доведено існування у нього об*єктивних, непереборних, істотних труднощів, які перешкоджали йому направити поштою до нотаріальної контори, заяву про намір прийняти спадщину, не можуть бути взяті колегією суддів до уваги, оскільки перебування ОСОБА_2 протягом тривалого часу за межами України у зв'язку з роботою по контракту, на думку колегії суддів, дійсно можна вважати поважною причиною, що перешкоджала позивачу у будь-який спосіб встановлений законом реалізувати своє право на звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після померлої матері.

Отже, вирішуючи спір, суд першої інстанції в достатньо повному обсязі встановив права та обов'язки сторін, що беруть участь у справі, перевірив доводи і заперечення сторін, дав їм належну правову оцінку і ухвалив справедливе рішення, яке відповідає вимогам закону.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду постановлено з дотриманням норм матеріального і процесуального законодавства, у зв'язку із чим апеляційна скарга підлягає відхиленню.

Керуючись п.1 ч.1 ст.307, ст.308 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 25 листопада 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий Л.М. Кочегарова

Судді: С.А.Зайцева

С.А.Попова