Справа № 743/1144/17
Провадження № 2/743/396/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 вересня 2017 року Ріпкинський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого-судді СТАШКІВА В.Б.,

при секретарі НЕРУС Н.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Ріпки в залі суду, без фіксування її технічними засобами, справу

за позовом ОСОБА_1,

ОСОБА_2

до Сиберізької сільської ради Ріпкинського району Чернігівської

області

про визнання права власності на земельні ділянки, в порядку

спадкування,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до суду з позовом до Сиберізької сільської ради Ріпкинського району Чернігівської області, в якому просили визнати за кожним право власності на ? частини земельної ділянки, в порядку спадкування після смерті матері - ОСОБА_4, яка сталась ІНФОРМАЦІЯ_1 року, що розташована на АДРЕСА_2, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 4,3567 га (кадастровий номер НОМЕР_1) та визнати за кожним право власності на ? частини земельної ділянки, в порядку спадкування після смерті матері - ОСОБА_4, яка сталась ІНФОРМАЦІЯ_1 року, що розташована на АДРЕСА_2, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 0,0960 га (кадастровий номер НОМЕР_2).

В обгрунтування позову вказують, що:

- вони є спадкоємцями за заповітом після смерті матері ОСОБА_4, яка сталась ІНФОРМАЦІЯ_1 року;

- спадкова маса складається з земельних ділянок, що розташовані на АДРЕСА_2, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею: 4,3567 га (кадастровий номер НОМЕР_2) та площею: 0,0960 га (кадастровий номер НОМЕР_2);

- вказані земельні ділянки вони не можуть оформити у нотаріуса у зв'язку з наявністю виправлення у даті видачі державного акта, про що державним нотаріусом винесена постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії.

В судове засідання:

- позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2, їх представник ОСОБА_5 не з'явилися, надали заяви про розгляд справи у їх відсутність;

- представник відповідача Сиберізької сільської ради Ріпкинського району не з'явився, надавши при цьому заяву про розгляд справи у його відсутність та про визнання позову.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

По справі встановлено, що:

- ОСОБА_4 являлася матір'ю позивачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2, що вбачається з свідоцтв про народження позивачів (серії НОМЕР_4, Серія НОМЕР_3) та свідоцтва про одруження останньої (серія НОМЕР_5);

- 1 жовтня 2001 р. Сиберізькою сільською радою Ріпкинського району Чернігівської області на ім'я ОСОБА_4, на підставі рішення Сиберізької сільської ради Ріпкинського району від 25 вересня 2001 р. (16 сесія 23 скликання), був виданий Державний акт на право приватної власності на землю серії НОМЕР_6, який посвідчував належність останній право власності на земельні ділянки загальною площею 4,456 га в межах згідно з планом, що розташовані на АДРЕСА_2, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, який зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 220. При цьому, у даті видачі Державного акту міститься виправлення, закреслено «серпня» та зазначено «жовтень»;

- ОСОБА_4, згідно заповіту від 16 січня 2001 р., який посвідчений секретарем Сиберізької сільської ради Ріпкинського району Чернігівської області, заповіла все майно, де б воно не находилось і з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що їй буде належати і на, що вона по Закону матиме право в рівних долях своєму сину ОСОБА_1 та своїй дочці ОСОБА_6;

- ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року, що вбачається зі свідоцтва про смерть останньої (серії НОМЕР_7);

- 24.04.2013 р. Ріпкинською районною державною нотаріальною конторою була заведена спадкова справа № 138/2013 після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_4 за заявами про прийняття спадщини за заповітом від 22 квітня 2013 р., які подані ОСОБА_1 та ОСОБА_2, тотбто спадкоємцями за заповітом, після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_4 являються, в рівних частинах, син померлої ОСОБА_1 та донька померлої ОСОБА_2;

- у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу на будинок за адресою: АДРЕСА_1, та у зв'язку з тим, що право власності на нього не зареєстроване, у зв'язку з тим, що встановлена невідповідність по батькові ОСОБА_2 по паспорту (ОСОБА_2) і в заповіті (Віталіївна), у зв'язку з тим, що Державний акт на право приватної власності на землю (серії НОМЕР_6) містить виправлення у даті його видачі, було відмовлено ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у видачі на їх ім'я, після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_4 свідоцтва про право на спадщину за заповітом на частини житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та свідоцтва про право на спадщину на частини земельних ділянок площею 4,3567 га (кадастровий номер НОМЕР_1), площею 0,0960 га (кадастровий номер НОМЕР_2), що розташовані на АДРЕСА_2, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що відображено в постанові про відмову у вчиненні нотаріальних дій державного нотаріуса Першої Чернігівської державної нотаріальної контори Богдановської О.М. № 3899/02-31 від 24.02.2017 р..

Оскільки жоден нормативний акт не надає нотаріусам права переоцінювати дії попередніх нотаріусів щодо прийняття заяв про прийняття спадщини, а в даному випадку сукупністю доказів доводиться, що ОСОБА_2 та ОСОБА_6 являється однією особою, то судом встановлюється така обставина в судовому порядку.

Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється згідно ч. 3 ст. 152 ЗК України шляхом: визнання прав; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбачених законом способів захисту (стаття 16 ЦК України).

Положеннями ст. ст. 55, 124 Конституції України та ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних, передбачено, що кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом, зокрема таким, що відповідає змісту порушеного права, характеру його порушення та наслідкам, спричиненим цим порушенням.

Вказане узгоджується з правовою позицією Європейського суду з прав людини в п. 45 рішення від 10 квітня 2008 року в справі «Вассерман проти Росії» (N 2), згідно якої засіб юридичного захисту, якого вимагає стаття 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, має бути "ефективним" як з практичної, так і з правової точки зору, тобто таким, що або запобігає стверджуваному порушенню чи його повторенню в подальшому, або забезпечує адекватне відшкодування за те чи інше порушення, яке вже відбулося.

Підставою звернення позивачів до суду з даним позовом є неможливість оформлення спадкових прав після смерті ОСОБА_4, яка сталась ІНФОРМАЦІЯ_2 у Першій чернігівській державній нотаріальній конторі, у зв'язку з наявністю виправлень у даті видачі Державного акту на право приватної власності на землю.

На думку суду, наявністю вказаної постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії державного нотаріуса Першої Чернігівської державної нотаріальної контори доведено неможливість позасудового оформлення права власності на вказані земельні ділянки та пасивне заперечення наявності у позивачів суб'єктивного цивільного права на спадкування даних об'єктів нерухомого майна за заповітом, яке безпосередньо не спричиняє шкоди суб'єктивному праву, але створює невпевненість у правовому статусі носія суб'єктивного права.

Враховуючи наведене, суд вважає за необхідне захистити права ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в спосіб, передбачений ст. 152 ЗК України та ст. 16 ЦК України, який відповідає змісту порушеного права, характеру його порушення та наслідкам, спричиненим цим порушенням, а саме шляхом визнання за ОСОБА_8 та за ОСОБА_2, в порядку спадкування за заповітом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_4, право власності за кожним на:

- 1/2 частини земельної ділянки площею 4,3567 га, що розташована на АДРЕСА_2, з цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, з кадастровим номером НОМЕР_1;

- 1/2 частини земельної ділянки площею 0,0960 га, що розташована на АДРЕСА_2, з цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, з кадастровим номером НОМЕР_2.

Керуючись ст.ст. 3, 10, 13, 14, 60, 174, 208, 209, 212, 215, 218 ЦПК України, ст. 152 ЗК України, ст.ст. 15, 16, 328, 392 ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 та ОСОБА_2 - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_8, в порядку спадкування за заповітом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_4, право власності на:

- 1/2 частини земельної ділянки площею 4,3567 га, що розташована на АДРЕСА_2, з цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, з кадастровим номером НОМЕР_1;

- 1/2 частини земельної ділянки площею 0,0960 га, що розташована на АДРЕСА_2, з цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, з кадастровим номером НОМЕР_2.

Визнати за ОСОБА_2, в порядку спадкування за заповітом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_4, право власності на:

- 1/2 частини земельної ділянки площею 4,3567 га, що розташована на АДРЕСА_2, з цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, з кадастровим номером НОМЕР_1;

- 1/2 частини земельної ділянки площею 0,0960 га, що розташована на АДРЕСА_2, з цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, з кадастровим номером НОМЕР_2.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Чернігівської області через Ріпкинський районний суд Чернігівської області шляхом подання в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги - особами, які брали участь, і були присутніми в судовому засіданні під час проголошення рішення, або протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення - особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення.

Головуючий В.Б.Сташків