№ 207/532/17
№ 2/207/693/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 вересня 2017 року Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Тюлюнової В.Г.

при секретарі Куцевол Л.В.

за участю: позивача ОСОБА_1

представника позивача адвоката Чубенка Л.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Кам'янське цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства "Проектний інститут "Дніпродзержинськцивільпроект" про стягнення заборгованості з заробітної плати.

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася в суд з зазначеним позовом до відповідача ДП «Проектний інститут «Дніпродзержинськцивільпроект», в якому зазначила, що вона працювала в проектному інституті «Дніпродзержинськцивільпроект» з 1992 року.

З 01.06.2004 року вона наказом директора державного підприємства Степаненко А.П. за № 35 була призначена на посаду начальника відділу комплексного проектування № 2 з посадовим окладом в розмірі 530,00 грн. в місяць. З27.06.2016 року вона переведена архітектором 2 категорії, де працювала до звільнення у травні 2017 року. Після призначення її на цю посаду, вона фактично поєднувала виконання роботи за двома напрямками, а саме перший - виконання функцій та завдань, покладених посадовою інструкцією, на керівника Відділу комплексного проектування №2; другий - вимушено продовжувала виконувати роботу проектанта і кресляра як досвідчений, кваліфікований та сертифікований архітектор.

З моменту призначення її на посаду начальника вказаного відділу і до звільнення у травні 2017 року адміністрацією підприємства, в порушення вимог Кодексу законів про працю України та Закону України «Про оплату праці», їй не нараховувалася і не виплачувалася заробітна плата як начальнику Відділу, виходячи з встановленого штатним розкладом, введеним в дію наказом директора підприємства, посадового окладу начальника відділу комплексного проектування №2, а фактично виплачувалася винагорода за виконану роботу проектанта і кресляра, тобто за проведену архітектурну діяльність. На її неодноразові звернення до адміністрації підприємства щодо надання довідки про розмір нарахованої їй, як начальнику Відділу комплексного проектування №2 згідно штатного розкладу та одержаної за цією посадою заробітної плати, а також про розмір заборгованості підприємства з виплати заробітної плати, їй була надана лише довідка про доходи №ДПІ00000013 від 25.02.2016 року, яка не відповідає суті її звернень і містить лише дані про розмір нарахованої їй, як архітектору, винагороди за виконання проектних робіт (креслень) та особисту участь у проектуванні.

В зв'язку з порушенням її трудових прав вона вимушена була звернутися до Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області з проханням перевірити викладені нею факти порушення законодавства України. За фактами порушень, викладених нею у зверненні фахівцями Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області була проведена відповідна перевірка та встановлено порушення Закону України «Про оплату праці», ст. 265 КЗпП України та їй роз'яснено право на звернення до суду за захистом її порушених прав та інтересів відповідно до ст. 233 КЗпП України, оскільки до компетенції органів Держпраці не входить нарахування та зобов'язання посадових осіб вчинити певні дії.

Позивач просила суд стягнути з Державного підприємства «Проектний інститут «Дніпродзержинськцивільпроект» на її користь заборгованість із заробітної плати в сумі 322 225 (триста двадцять дві тисячі двісті двадцять п'ять) 92 коп. а також завдану їй моральну шкоду в сумі 50 000 (п'ятдесят тисяч) грн.

В судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити в повному обсязі з підстав, викладених в позові.

Представник відповідача Державного підприємства «Проектний інститут «Дніпродзержинськцивільпроект» в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, таким чином суд вважає можливим розглянути справу у відсутності представника відповідача згідно до вимог ст. 169 ЦПК України. До цього представник відповідача надав суду письмові заперечення у справі, в яких вказав, що правовідносини між працівниками та адміністрацією підприємства регулювалися також колективними угодами, які укладалися весь час роботи позивачки, про що вона повідомлялася під розпис. За даними підприємства перед позивачкою відсутня заборгованість по заробітній платні, позивач під час роботи на підприємстві отримувала дохід з інших джерел, тому вважала позов таким, що не підлягає задоволенню в повному обсязі.

Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази у справі, приходить до наступного.

В судовому засіданні встановлено, що позивач ОСОБА_1 працювала в проектному інституті «Дніпродзержинськцивільпроект» (на даний час - Державне підприємство «Проектний інститут «Дніпродзержинськцивільпроект») з 1992 року.

З 01.06.2004 року, позивач ОСОБА_1 наказом директора державного підприємства Степаненко А.П. за № 35 була призначена на посаду начальника відділу комплексного проектування № 2 з посадовим окладом в розмірі 530, 0 грн. в місяць.

З27.06.2016 року позивачка ОСОБА_1 переведена архітектором 2 категорії (наказ №29 від 07.07.2016 року), де і працювала по день її звільнення за скороченням штату по 11 травня 2017 року, що підтверджується копією трудової книги позивачки.

Після призначення позивачки на цю посаду вона фактично поєднувала виконання роботи за двома напрямками, а саме: перший - виконання функцій та завдань, покладених посадовою інструкцією на керівника Відділу комплексного проектування №2; другий - продовжувала виконувати роботу проектанта і кресляра, тобто виконувала роботу за договорами.

Як вбачається з матеріалів справи, з моменту призначення позивача на посаду начальника вказаного відділу і по день звільнення, адміністрацією підприємства, в порушення вимог Кодексу законів про працю України та Закону України «Про оплату праці», їй не нараховувалася і не виплачувалася заробітна плата як начальнику Відділу, виходячи з встановленого штатним розкладом, введеним в дію наказом директора підприємства, посадового окладу начальника Відділу комплексного проектування №2, а фактично виплачувалася винагорода за виконану роботу проектанта і кресляра, тобто за проведену архітектурну діяльність.

На її неодноразові звернення до адміністрації підприємства щодо надання довідки про розмір нарахованої їй як начальнику Відділу комплексного проектування №2 згідно штатного розкладу та одержаної за цією посадою заробітної плати, а також про розмір заборгованості підприємства з виплати заробітної плати, їй була надана лише довідка про доходи №ДПІ00000013 від 25.02.2016 року, яка не відповідає суті її звернень і містить лише дані про розмір нарахованої їй як архітектору, винагороди за виконання проектних робіт (креслень) та особисту участь у проектуванні.

При цьому, як вбачається з наданих на її звернення адміністрацією підприємства копій документів, наказами директора підприємства нарахування і виплата заробітної плати керівникам основних виробничих підрозділів встановлювалися в залежності від суми і коштів фонду оплати праці та пропорційно фактичному виконанню планового обсягу реалізації продукції, що не відповідає вимогам Кодексу законів про працю України, Закону України «Про оплату праці» та умовам укладеної з нею під час призначення на посаду начальника Відділу, трудової угоди.

Позивач зверталася до Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області з проханням перевірити викладені нею факти порушення законодавства України що стосується отримання нею виплат посадового окладу.

За фактами порушень, викладених нею у зверненні фахівцями Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області була проведена відповідна перевірка та встановлено порушення Закону України «Про оплату праці», ст. 265 КЗпП України та позивачу роз'яснено право на звернення до суду за захистом її порушених прав та інтересів відповідно до ст. 233 КЗпП України, оскільки до компетенції органів Держпраці не входить нарахування та зобов'язання посадових осіб вчинити певні дії.

Також фахівцями Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області було встановлено у результаті перевірки що згідно до штатних розписів відділ комплексного проектування №2, як і посада начальника відділу відноситься до основного виробничого персоналу. Наказами по підприємству, відповідно до яких йде розстановка кадрів та встановлюють посадові оклади працівників, наказано проводити нарахування і виплату заробітної плати від вартості реалізованої продукції та наданих послуг, в тому числі виробничому персоналу у встановлених наказами відсотках (%).

Також в результаті перевірки було встановлені також наступні факти.

Відповідно до штатних розписів начальнику відділу комплексного проектування №2 встановлено наступні посадові оклади: з 01.08.2004 - 530 грн.; з 01.01.2005 - 690,00 грн.; з 01.07.2007 - 1800,00 грн.; з 01.01.2008 - 2105,00 грн., з 01.07.2009 - 2570,00 грн., з 01.10.2010 - 2650,00 грн., з 01.10.2011-3225,00 грн.; з 01.01.2013 - 3673,00 грн.; з 01.01.2014 - 3673.0 грн., 3 01.05.2016 - 3893,00 грн.

Колективним договором між роботодавцем та представником трудового колективу на 2008-2009 роки, зареєстрованим виконавчим комітетом Дніпровської районної ради у м. Дніпродзержинськ №07/05-12 визначене наступне: пунктом 5 розділу V передбачено

нараховувати заробітну плату працівникам в прямій залежності від об'єму реалізованої проектної продукції, відпрацьованого часу і конкретної участі кожного члена колективу.

Колективним договором між роботодавцем та трудовим колективом на 2011-2013 роки, зареєстрованим виконавчим комітетом Дніпровської районної ради у м. Дніпродзержинськ №19/04-08 від 12.04.2011 визначене наступне: пунктом 5.3 - основна заробітна плата в частині оплати то тарифним ставкам посадовим окладам виплачується відповідно до результатів роботи підрозділів і підприємства, в цілому становить 49,5 % від фактичної (отриманої) вартості проектних робіт без обліку ПДВ. Пунктом 5.4 - оплата праці керівників і спеціалістів виробничих відділів проводиться на підставі розподілу фонду оплати праці - 25,5 % від фактичної вартості проектних робіт, без обліку ПДВ. Пунктом 5.7 - Нарахування заробітної плати працівникам проводиться на підставі досягнутих результатів роботи і встановленої системи оплати праці.

Колективним договором між роботодавцем та представником трудового колективу на 2015-2016 роки, зареєстрованим виконавчим комітетом Баглійської районної ради у м.Дніпродзержинськ №8 від 29.04.2015 визначене наступне: пункт 3.1 - Основна заробітна плата встановлюється у вигляді посадових окладів, закріплених у штатному розписі. Пунктом 3.7 Роботодавець і РТК домовились, що основна заробітна платав частині оплати у відповідності з посадою, кваліфікацією, складністю та умовами виконано роботи виплачується відповідно до результатів роботи Інституту і в цілому складає 50 % від фактично отриманої вартості робіт. Пункт 3.8 - Оплата праці спеціалістів виробничих відділів - 30 % від фактично отриманої вартості робіт.

Щомісячно начальником відділу подається План-звіт, де відображена виконана працівниками відділу робота, в тому числі і робота, яка була виконана позивачкою З вартості робіт береться визначений в наказах відсоток, що і становив її заробітну плату.

Згідно до ст.2 Закону України «Про оплату праці» встановлено, що основна заробітна плата - це винагорода за виконану роботу відповідно до встановлених норм праці (норми часу, виробітку, обслуговування, посадові обов'язки). Вона встановлюється у вигляді тарифних ставок (окладів) і відрядних розцінок для робітників та посадових окладів для службовців. Додаткова заробітна плата - це винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці. Вона включає доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії, пов'язані з виконанням виробничих завдань і функцій.

Згідно до наданих документів, з 01.02.2010 року на підприємстві встановлений неповний робочий тиждень, без визначення режиму роботи, виходом працівників по виробничій необхідності, з оплатою пропорційно відпрацьованому часу (Наказ №04 від 27.01.2010). Дію наказу подовжували наказами по підприємству. З 12.05.2014 начальникам відділів встановлено неповний робочий час з роботою 3 (три) години (з 9.00 до 12.00) у чотири робочі дні: понеділок, вівторок, середа, четвер (наказ «Про зміну режиму роботи» від 04.03.2014 №14).

Згідно до розрахункових листків за 2006-2016 р.р., які надано позивачкою, визначено оклад та відпрацьовані години, зазначається сума встановлена від виконаних проектних робіт. Нарахована основна заробітна плата (оклад) повинна становити 2116,23 грн. (3673/151*87) фактично нарахована заробітна плата (оклад по дням) -2592,00 грн., в лютому 2016 відпрацьовано 123 годин оклад 3673,00 грн. нарахована заробітна плата (оклад) повинна становити 2692,44 грн. (3673/168*123.15) фактично нарахована заробітна плата (оклад по дням) - 1000 грн., у січні 2015 відпрацьовано 87 годин оклад 3673,00 грн. нарахована заробітна плата (оклад) повинна становити 2116,23 грн. (3673/151*87) фактично нарахована заробітна плата (оклад по дням) -1800,00 грн., в лютому 2015 відпрацьовано 116 годин оклад 3673,00 грн. нарахована заробітна плата (оклад) повинна становити 2536,12 грн. (3673/168*116) фактично нарахована заробітна плата (оклад по дням) - 5 204,00 грн., що привело тривалого порушення вимог ч.2 ст.30 Закону України «Про оплату праці», а саме не забезпечено достовірний облік виконуваної працівником роботи і бухгалтерський облік витрат на оплату праці у встановленому порядку.

За результатами перевірки складено акт, внесено припис на усунення встановлених порушень, також до підприємства за результатами перевірки будуть застосовані фінансові санкції за порушення вимог законодавства про працю відповідно до вимог ст. 265 КЗпП Україні (копія відповіді надається).

Згідно до ч. 1 ст. 233 КЗпП України працівник може звернутися з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, а у справах про звільнення - в місячний строк з дня вручення копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки.

Частиною 2 ст. 233 КЗпП України передбачено, що у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком.

Статтею 3 ЦПК України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Суд, враховуючи викладене, приходить до висновку про порушення трудових прав позивачки ОСОБА_1, оскільки вона дійсно не отримувала виплати щодо посадового окладу, що встановлено й актом перевірки органу Держпраці.

Цей факт знайшов також підтвердження розрахунком зробленим позивачкою за виписками з розрахункових листів як начальника відділу за 2004-2016 роки, з яких вбачається що посадовий оклад їй не сплачувався та не нараховувався, що співпадає з саме виписками, які нею надані суду до матеріалів позову.

Також викладене позивачкою знайшло своє підтвердження й копіями наказів по підприємству про встановлення їй щорічно посадового окладу та іншими доказами в сукупності.

На підставі наявних документів розрахунок недоплаченої позивачці заробітної плати, а саме посадового окладу за виконання функцій начальника відділу за 2004-2016 роки склав суму 322 225 (триста двадцять дві тисячі двісті двадцять п'ять) грн. 92 коп.

Відповідно ч. 1 ст. 367 ЦПК України рішення в частині стягнення зарплати допустити до негайного виконання в межах суми платежу за один місяць.

Що стосується письмових заперечень представника позивача, суд оцінює їх критично, оскільки вони жодним чином не спростовують доказів, які надані позивачкою та її представником.

Статтею 237-1 КЗпП України встановлено, що відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Порядок відшкодування моральної шкоди визначається законодавством.

Враховуючи викладене вище, суд вважає, що позивачці завдано моральну шкоду, оскільки вона тривалий час була вимушена нервувати, доводити керівництву свою правоту, докладати додаткові значні зусилля для нормального життя, оскільки відповідач не сплачував частину коштів, було порушено мій нормальний життєвий уклад, вона переживала як людина, якій недоплатили зароблені нею грошові кошти.

Враховуючи тривалість правопорушення, допущеного відповідачем, суд вважає, що достатнім відшкодуванням завданої моральної шкоди буде відповідати сума в 2000 грн., тому в цій частині позов необхідно задовольнити частково, в іншій частині вимог про стягнення моральної шкоди відмовити.

Статтею 88 ЦПК України встановлено, що якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Таким чином з відповідачів в доход держави необхідно стягнути судовий збір в сумі 3222.25 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 3, 4, 9-12, 27, 31, 57, 60, 209, 215 ЦПК України, ст.ст. 233, 237-1 КЗпП України, Законом України «Про оплату праці», -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Державного підприємства "Проектний інститут "Дніпродзержинськцивільпроект" про стягнення заборгованості з заробітної плати задовольнити частково.

Стягнути з Державного підприємства «Проектний інститут «Дніпродзержинськцивільпроект» на користь ОСОБА_1 заборгованість із заробітної плати в сумі 322 225 (триста двадцять дві тисячі двісті двадцять п'ять) грн. 92 коп.

Стягнути з Державного підприємства «Проектний інститут Дніпродзержинськцивільпроект» на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в сумі 2000 (дві тисячі) грн., в іншій частині вимог про стягнення моральної шкоди відмовити.

Стягнути з Державного підприємства «Проектний інститут Дніпродзержинськцивільпроект» на користь держави судовий збір в сумі 3222 (три тисячі двісті двадцять дві) грн. 25 коп.

Відповідно ч. 1 ст. 367 ЦПК України рішення в частині стягнення зарплати допустити до негайного виконання в межах суми платежу за один місяць.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана апеляційному суду Дніпропетровської області через Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя В.Г. Тюлюнова