Справа № 186/1499/16-ц
Провадження номер № 2/0186/41/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 січня 2017 року Першотравенський міський суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді - Демиденко С.М.

секретар судового засідання - Фадєєва Т.Б.

з участю:

позивача - ОСОБА_1

відповідача - ОСОБА_2

представника третьої особи - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Першотравенську цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1, що діє в інтересах малолітнього ОСОБА_2 до ОСОБА_4 та ОСОБА_5, третя особа - орган опіки та піклування виконавчого комітету Першотравенської міської ради Дніпропетровської області про позбавлення батьківських прав, стягнення аліментів,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1, що діє в інтересах малолітнього ОСОБА_2 звернулась до Першотравенського міського суду Дніпропетровської області з позовною заявою до ОСОБА_4 та ОСОБА_5, третя особа - орган опіки та піклування виконавчого комітету Першотравенської міської ради Дніпропетровської області про позбавлення батьківських прав, стягнення аліментів.

В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначив, що вона є рідною сестрою відповідача ОСОБА_5 та тіткою неповнолітнього ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відповідач ОСОБА_4 є батьком неповнолітньої дитини.

Батьки ОСОБА_2, ОСОБА_5 та ОСОБА_4 у зареєстрованому шлюбі не перебували.

На теперішній час неповнолітній ОСОБА_2 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_6

З серпня 2013 року ОСОБА_2 проживає разом зі своєю тіткою позивачем ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 та знаходиться на повному її утримані.

Захищаючи інтереси малолітнього ОСОБА_2 вважає за необхідне, просити суд позбавити батьківських прав відповідачів ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_10 року народженим, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, по відношенню до малолітнього ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 через наступне.

Протягом тривалого часу батьки ОСОБА_6 не виконують свої батьківські обов'язки.

Відповідач ОСОБА_5 належним чином не виконує свої обв'язки з догляду, виховання та забезпечення свого сина ОСОБА_6. Мати неповнолітнього ОСОБА_2 - ОСОБА_5 тривалий час зловживає алкогольними напоями, веде аморальний спосіб життя, не бажає працевлаштовуватися і не має власних засобів до забезпечення нормального існування, фактично ніколи не виконувала своїх батьківських обов'язків по вихованню і утриманню сина, до теперішнього часу не проявляє материнських почуттів до сина, не приймає участі у його вихованні та утриманні. Неодноразово відповідач ОСОБА_5 забувала неповнолітнього сина у своїх «друзів» під час розпиття алкогольних напоїв. Пияцтво ОСОБА_5 поєднане з розпустою, що обумовлює відсутність турботи про дитину, свідоме ухилення від виконання обов'язків по вихованню.

Внаслідок такої поведінки у серпні 2013 року позивач ОСОБА_1 вимушена була забрати ОСОБА_2 до себе, де дитина проживає по теперішній час. Позивач ОСОБА_1 неодноразово намагалась вирішити питання належного виконання батьківських обов'язків відповідачем ОСОБА_5 (проводила профілактичні та роз'яснювальні бесіди щодо виховання та утримання дитини, роз'яснювала зміст прав та обов'язків відповідно до вимог Сімейного кодексу України, попереджала про відповідальність за ухилення від виконання батьківських обов'язків), але це не призвело до жодних результатів.

Саме через такі намагання позивача цей позов подано лише у 2016 році, не дивлячись на те, що свої обов'язки мати дитини перестала виконувати ще до 2013 року.

Позивач ОСОБА_1 звернулась до служби у справах дітей виконавчого комітету Першотравенської міської ради міста Першотравенська. Як зазначається у висновку від 30 вересня 2016 року «мати дитини - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4, не працює, вживає спиртні напої, не піклується та не дбає про здоров'я належний фізичний, духовний та моральний розвиток сина, не займається його вихованням не цікавиться його успіхами та досягненнями у навчальному закладі, матеріально дитину не забезпечує».

ОСОБА_4 перебуває у шлюбі з ОСОБА_7 та має з нею спільну дитину і проживає в місті Першотравенську. Життям свого сина не цікавиться взагалі. З пояснень ОСОБА_4 в нього нема ні часу ні грошей на утримання сина ОСОБА_6. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків виражається у тому, що він не спілкується з дитиною та не проявляє ініціативи до такого спілкуванні, не виявляє зацікавленості у навчанні дитини. Батько ОСОБА_6 не відвідує школу де навчається його син, не допомагає у підготовці дитини до школи, не відвідує шкільні заходи за участю дитини, не бере участі у позашкільному розвитку дитини. Не зважаючи на те, що ОСОБА_2 постійно виявляє бажання та потяг до позашкільних заходів батько взагалі не пропонував дитині відвідувати гуртки, та додаткові заняття. Батько не виявляє турботи про стан здоров'я дитини - під час хвороби не відвідують дитину, не цікавляться його самопочуттям, не оплачують рахунки з медичних закладів. Відповідачі не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, його навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини; що негативно впливає на фізичний розвиток дитини як складову виховання, не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для його нормального самоусвідомлення; не виявляють інтересу до його внутрішнього світу; не створюють умов для отримання ним освіти, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяють засвоєнню ним загальновизнаних норм моралі.

Позивач ОСОБА_1 неодноразово зверталась до батька дитини з проханням взяти на оздоровчий відпочинок сина ОСОБА_6, але кожного разу отримувала безпідставні відмови у грубій формі. Останнього разу таке звернення було від позивача у липні 2016 року. Після цього відповідач ОСОБА_4 виїхав на відпочинок до моря разом із своєю сім'єю, позбавивши сина ОСОБА_6 оздоровлення. Саме в цей час позивач ОСОБА_1 мала відбути до м.Харків у власних справах. В разі відпочинку ОСОБА_2 з батьком та його сім'єю позивачу вдалось би уникнути незручностей та труднощів з побутом дитини під час важкої поїздки до м.Харків. Аби позивач не дошкуляла відповідачу і його сім'ї проханнями про догляд за дитиною під час поїздки, ОСОБА_7 перерахувала позивачу вартість проїзду дитини у сумі 400,00 гривень 13 липня 2016 року. Відповідач своїх батьківських обов'язків, зокрема обов'язку виховувати та утримувати дитину до досягнення повноліття, не виконує протягом тривалого часу та не переймається їх виконанням.

Систематично на протязі трьох років позивач ОСОБА_1 зверталась до батька дитини ОСОБА_4 з роз'яснювальними бесідами щодо виховання та утримання дитини, роз'яснювала зміст прав та обов'язків відповідно до вимог Сімейного кодексу України, попереджала про відповідальність за свідоме ухилення від виконання батьківських обов'язків. Роз'яснювальні бесіди не мали жодних позитивних наслідків, а викликали відповідача негативні емоції, що виливалось у хамовиті вислови, нецензурну лайку в бік позивача та постійне виправдовування відсутністю вільного часу та брак коштів на утримання сина ОСОБА_6.

Таким чином, відповідачі свідомо нехтують своїми батьківськими обов'язками. Тимчасові зрушення у питані матеріальної допомоги на забезпечення ОСОБА_2 відбулися після звернення позивача ОСОБА_1 до служби у справах дітей виконавчого комітету Першотравенської міської ради міста Першотравенська у липні 2016 року. Перші перерахування грошей жінка відповідача ОСОБА_4, ОСОБА_7 здійснила на рахунок позивача ОСОБА_1 на наступний день після звернення позивача до служби у справах дітей. За період з липня по листопад 2016 року на утримання неповнолітнього ОСОБА_2 були перераховані наступні суми: 200,00 гривень 02 липня 2016 року; 457,70 гривень 17 серпня 2016 року; 30,00 гривень 04 вересня 2016 року; 459,30 гривень 25 вересня 2016 року; 54,72 гривень 16 жовтня 2016 року; 460,00 гривень 31 жовтня 2016 року. Усього ОСОБА_7 перераховано 1661,72 гривня.

Саме через таке ставлення відповідач ОСОБА_4 не піклувався про ОСОБА_2 і не має такого наміру у майбутньому.

З серпня 2013 року ОСОБА_2 фактично проживає та виховується виключно тіткою позивачем ОСОБА_1 Увесь цей час, вже більш трьох років тітка виховує дитину самостійно, створює йому належні умови виховання, утримує його, купляє одяг, взуття та інші речі, необхідні для нормального розвитку дитини, забезпечує його навчання, піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, підготовку до самостійного життя, зокрема: забезпечує необхідне харчування, медичний догляд, лікування дитини; виявляє інтерес до його внутрішнього світу; створює умови для отримання ним освіти. ОСОБА_2 за власним бажанням проживає з тіткою ОСОБА_1, яка приділяє належну увагу вихованню племінника.

Неповнолітній ОСОБА_2 зараз навчається у 3 - А класі Першотравенської загальноосвітньої школі № 1. За місцем навчання ОСОБА_2 характеризується позитивно. Як вбачається з характеристики вихованням ОСОБА_2 займається тітка ОСОБА_1, житлово - побутові умови задовільні. ОСОБА_2 систематично відвідує школу, пропусків без поважної причини не має, шкільною формою забезпечений, зовнішній вигляд гарний, дитина завжди чиста, охайна, забезпечена шкільним приладдям, необхідними речами. ОСОБА_6 навчається на достатньому рівні. У той же час, з характеристики вбачається, що батьки ОСОБА_6 в школі не бувають, у вихованні дитини участі не беруть, не виявляють ініціатив: в спілкуванні, не приймають участі в навчанні дитини - не відвідують школу, не допомагають в підготовці дитини до школи, не відвідують шкільні заходи, не приймають участі у позашкільному розвитку дитини, не водять дитину на гуртки, не піклуються про здоров'я дитини - під час хвороби не відвідують та не цікавляться його здоров'ям, не сплачують рахунки від медичних закладів, батьки свідомо перешкоджають здійсненню можливості відвідування дитиною культурних і оздоровчих заходів для його фізичного, духовного, внутрішнього розвитку та розширення кругозору.

Позивач належним чином самостійно виконує обов'язки по вихованню племінника, забезпечує його усім необхідним: одягом, їжею, шкільним приладдям, іграшками та іншим.

Батьки не виплачують кошти на утримання дитини, чим фактично ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню та забезпеченню дитини належним харчуванням, одягом і тому подібне. Нехтування батьківськими обов'язками з боку батьків, на думку позивача, принижує гідність дитини, а наявність людей, які юридично мають права батьків але фактично залишаються чужими людьми, може в подальшому привести до негатив наслідків у житті дитини як з моральної, так і правової точки зору. На сьогоднішній день, ОСОБА_1 забезпечує гідні умови проживання та гармонійну атмосферу оточення. Між позивачем та дитиною склалися усталені доброзичливі стосунки, які сприяють належному вихованню ОСОБА_2, його повноцінному світосприйняттю життя та оточуючих людей. Дитині вчасно проведенні профілактичні щеплення, проводились регулярні амбулаторні огляди, стан здоров'я задовільний. ОСОБА_2 знаходиться на обліку в дитячій обласній стоматологічній лікарні м. Дніпропетровська, що викликано ортодонтичними порушеннями. Нагляд за станом здоров'я дитини з серпня 2013 року і по сьогоднішній день здійснює ОСОБА_1 Батьки дитини участі в житті дитини не приймають.

За місцем проживання позивач ОСОБА_1 зареєстрована одноособово.

Виходячи з вищевикладеного, доведено, що відповідачі не забезпечують належного харчування, медичного догляду та лікування малолітнього сина ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, свідомо ухиляються від спілкування з дитиною, причому роблять це без поважних причин, а тому вважає, що є всі підстави для позбавлення батьківських прав ОСОБА_4 та ОСОБА_5 відносно неповнолітнього сина ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1. Відповідно до висновку органу опіки та піклування виконавчого комітету Першотравенської міської ради від 30 вересня 2016 року № 3093/05.17 «Про доцільність позбавлення батьківських прав громадян ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4, по відношенню до малолітнього ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1» - служба у справах Першотравенської міської ради робить висновок про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4, по відношенню до малолітнього ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Просить суд позбавити громадян ОСОБА_4 та ОСОБА_5 батьківських прав відносно неповнолітнього сина ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, стягнути з громадянина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, аліменти в розмірі визначеного законодавством України для дитини відповідного віку на утримання ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, до повноліття, починаючи з моменту надходження позовної заяви до суду та стягнути з громадянки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4, аліменти в розмірі визначеного законодавством України для дитини відповідного віку на утримання ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, до повноліття, починаючи з моменту надходження позовної заяви до суду.

Відповідач ОСОБА_4 надав суду заперечення, в яких зазначив що він, є батьком неповнолітнього ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Позивач стверджує, що він, протягом тривалого часу не виконує своїх батьківських обов'язків. Життям сина не цікавиться взагалі, що в нього немає ні часу ні грошей на утримання сина. Ухилення від виконання своїх обов'язків виражається в тому, що він не спілкується з дитиною та не проявляє ініціативи до такого спілкування, не виявляє зацікавленості у навчанні дитини, не відвідує школу де навчається його син, не допомагає у підготовці до школи, не відвідує шкільні заходи за участю дитини, не бере участі у позашкільному розвитку дитини, не виявляє турботи про стан здоров'я дитини - під час хвороби не відвідує його, не цікавиться його самопочуттям, не оплачує рахунки з медичних закладів, не піклується про його фізичний і духовний розвиток, навчання, підготовку до самостійного життя, не забезпечує необхідного харчування, медичного огляду; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для його нормального усвідомлення; не виявляє інтересу до його внутрішнього світу, не створює умов для отримання ним освіти, не надає доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяє засвоєнню ним загальновизнаних норм моралі. Позивач стверджує, що лише з липня 2016 року він перераховує грошові кошти на утримання сина.

Вважає данні твердження необ'єктивними, необґрунтованими та такими, що не відповідають дійсності з наступних підстав.

Від виконання своїх батьківських обов'язків він не ухиляється та не ухиляється оскільки неодноразово висловлював турботу про сина, бажання спілкуватись з ним та брати участь в його вихованні; виконує свої обов'язки щодо утримання сина: протягом всього часу зі своєю законною дружиною збирав свого сина до школи: купував одяг (шкільний та спортивний, білизну, верхній одяг та ін.), взуття, шкільне канцелярське приладдя, іграшки, що також можуть підтвердити його знайомі та знайомі його дружини, зокрема ОСОБА_10. Щороку він поздоровляв сина зі святами та днем народження. Його син ОСОБА_6 багато часу проводить біля відповідача та місця його роботи на спортивного майданчику, що також можуть підтвердити особи з якими він працює; щодня вони з ним спілкуються в телефонному режимі, де він цікавиться його проблемами, успіхами, невдачами та перемогами. Протягом місяця, його син проживав разом з ним та його новою сім'єю, але у зв'язку з тим, що в його родині існують досить чіткі правила І певні устої, до яких він не звик, ОСОБА_2 виявив бажання повернутися до тітки. І систематично відвідував шкільні батьківські збори, він сплачував грошові кошти до всіх шкільних фондів, він допомагав фізично в облаштуванні класу, що можуть підтвердити батьки учнів, які навчаються разом з його сином та були присутні на батьківські зборах. Він дуже переживає за здоров'ям свого сина і саме тому під час їхнього сумісного проживання, кожного ранку він повинен був робити ранкову зарядку (що йому дуже подобалося), він наполягав на тому щоб він відвідував секцію з рукопашного бою завдяки якій зміг би поліпшити свій фізичний стан та набути навички, які стали би в нагоді йому в дорослому житті, в свою чергу він би сплачував за секцію. Але до теперішнього часу ні жодного разу там не з'явився. Фактично він утримував свою дитину самостійно, але не збирав чеки з придбаних ним речей, подарунків, продуктів, а з моменту звернення позивачки до органів опіки та піклування, з метою уникнення в подальшому непорозуміння, він з дружиною почав перераховувати грошові кошти на картковий рахунок позивачки, що вона не заперечує.

Він ніколи не відмовлявся від свого сина ОСОБА_6 та не має нічого проти того, щоб він проживав разом з ним та його новою сім'єю, але він сам не виявляє такого бажання. З моменту народження та до теперішнього часу він зареєстрований разом з відповідачем. Десь його можна зрозуміти, оскільки проживати з «мачухою» та іншими дітьми, виконувати встановлені правила та підкорятися порядку до якого не звик досить важко. Місце проживання його сина разом з тіткою - це вибір сина. На даний час він вимушений багато часу проводити на роботі для того щоб мати змогу забезпечити свого сина та свою нову родину, в зв'язку з чим виникає брак часу для більш тісного спілкування з ОСОБА_2, але він вважає, що це не привід для позбавлення його батьківських прав, оскільки в сьогоденні практична більшість родин живуть у подібному ритмі.

Оцінюючи в сукупності обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та докази, якими вони підтверджуються, враховуючи вищенаведений позов ОСОБА_1 є незаконним, безпідставним та необґрунтованим.

Просить суд в задоволенні позову в частині позбавлення його батьківських прав - відмовити.

Позивач в судовому засіданні, позивні вимоги підтримала в повному обсязі з підстав зазначених в позові та пояснила суду, що її племінник малолітній ОСОБА_2 постійно мешкає разом з нею в її квартирі з серпня 2013 року, після того як в літку 2013 року /батьки ОСОБА_6/ її сестра відповідачка ОСОБА_5, та відповідач ОСОБА_4, розійшлися дитиною ніхто окрім неї не займається. Мати дитини відповідачка ОСОБА_5, тривалий час зловживає алкогольними напоями, веде аморальний спосіб життя, не бажає працевлаштовуватися і не має власних засобів до забезпечення нормального існування, фактично ніколи не виконувала своїх батьківських обов'язків по вихованню і утриманню сина, до теперішнього часу не проявляє материнських почуттів до сина, не приймає участі у його вихованні та утриманні. Неодноразово відповідач ОСОБА_5 забувала неповнолітнього сина у своїх «друзів» під час розпиття алкогольних напоїв. Пияцтво ОСОБА_5 поєднане з розпустою, що обумовлює відсутність турботи про дитину, свідоме ухилення від виконання обов'язків по вихованню. Батько дитини ОСОБА_4 перебуває у шлюбі з ОСОБА_7 та має з нею спільну дитину і проживає в місті Першотравенську. Життям свого сина не цікавиться взагалі, не приймає участі в його виховані та утримані, з дитиною не спілкується. Просить суд позов задовольнити в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_4 в судовому засіданні проти позову заперечував та пояснив суду, що дійсно в літку 2013 року він розійшовся з ОСОБА_5, після чого їхній син ОСОБА_6, залишився з нею, а пізніше почав жити з позивачкою - сестрою ОСОБА_5, вони разом з його другою дружиною ОСОБА_7, пробували забрати жити ОСОБА_2 до себе в серпні 2014 року, він прожив з ними півтора місяця та сам захотів повернутися жити до позивачки. Він зараз мешкає разом з ОСОБА_7, та її дитиною від першого шлюбу та їхньою спільною з ОСОБА_7, дитиною. А його син ОСОБА_6 разом з позивачкою, він готовий його забрати до себе, якщо ОСОБА_2 цього захоче. Йому здається, що син не хоче жити з ним, тому що в його сім'ї є певні правила до який ОСОБА_2 не звик, а позивачка не вимагає від ОСОБА_2 дисципліни та ні в чому його не обмежує та усьому потакає, що негативно впливає на виховання дитини. Він не відмовляється від необхідності утримувати ОСОБА_2 та по можливості це робить. Просить суд в задоволені позову відмовити в частині позбавлення його батьківських прав в іншій частині позовні вимоги визнає.

Відповідачка ОСОБА_5 надала суду, заяву про розгляд справи в її відсутності, позовні вимоги визнає в повному обсязі, просить суд задовольнити позов.

Представник третьої особи в судовому засіданні пояснив суду, що на засіданні комісії з питань захисту прав дитини розглядалася заява позивачки, щодо надання висновку про доцільність позбавлення батьківських прав відповідачів, комісія дослідивши наявні матеріали, вислухавши пояснення в тому числі з'ясувавши думку дитини - ОСОБА_2, прийняла рішення про доцільність позбавлення батьківських прав відповідачів. Представник вважає, що батьки ухиляються від виконання обов'язків, щодо виховання та утримання ОСОБА_2, який з серпня 2013 року мешкає постійно з позивачкою, просить суд позов задовольнити.

Свідок ОСОБА_11 пояснила суду, що вона є подругою позивача, може підтвердити суду, що з літку 2013 разом з позивачкою в неї вдома мешкає її племінник ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_6, вона доглядає за ним як за власним сином, утримує його за власний рахунок, доглядає, виховує. Батьків ОСОБА_6 вона ні разу поруч з дитиною не бачила.

Свідок ОСОБА_12 пояснила суду, що вона знайома з позивачкою по роботі, може підтвердити суду, що з літку 2013 разом з позивачкою мешкає її племінник ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_6, вона доглядає за ним як за власним сином, утримує його за власний рахунок, доглядає, виховує, займається його лікуванням, оздоровленням. Відповідачі дитиною не займаються, вона лише декілька раз бачила батька ОСОБА_6, який до того як позивачка не написала на нього заяву в органи опіки та піклування не давав на утримання свого сина позивачці жодної копійки, лише після звернення до органів опіки відповідач ОСОБА_4, почав трохи платити. Був випадок коли ОСОБА_1, необхідно було виїхати до м. Харкова на 3-4 дні, у зв'язку з чим вона просила батька ОСОБА_6 забрати на цей час дитину до себе, він відмовився.

Свідок ОСОБА_7 пояснила суду, що вона дружина відповідача ОСОБА_4, в них з ним є спільна дитина донька ОСОБА_16, ІНФОРМАЦІЯ_7, також з ними мешкає її дитина від іншого шлюбу. Син її чоловіка ОСОБА_2 намагався жити з ними, вони його забирали до себе в липні 2014 року, але ОСОБА_2 ні до чого не пристосований, неслухняний у зв'язку з чим в них постійно були конфлікти, вона привчала його до дисципліни спочатку це були присідання, коли він не реагував вона могла дати йому по сідницях та поставити в кут, бо він був не контрольований та балуваний. ОСОБА_6 сам просився жити до позивачки, після чого ОСОБА_4, сам попросив ОСОБА_1, забрати дитину до себе жити. Не зважаючи на те, що ОСОБА_2 мешкає окремо вони збирали за свої кошти ОСОБА_2 в перший - другий клас, по можливості виділяють кошти на його утримання, та ОСОБА_4, бачиться та спілкується з ОСОБА_2.

Свідок ОСОБА_10 пояснила суду, що вона є подругою відповідача ОСОБА_4, що їй відомо, що його син ОСОБА_6 мешкає разом з позивачкою бо сам про це просив. Вона бачила як ОСОБА_4, збирав сина до школи, гуляв з ним та пропонував сину влаштувати його на секцію з рукопашного бою, але ОСОБА_2 відмовився. Чи давав ОСОБА_4, гроші ОСОБА_1, на утримання сина вона не знає, але одного разу бачила як він покупав сину кросівки.

Суд, вислухавши пояснення сторін, покази свідків, дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи, встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 виданого 15 травня 2010 року відділом реєстрації актів цивільного стану Першотравенського міського управління юстиції Дніпропетровської області підтверджується факт того, що батьками ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, є ОСОБА_4 та ОСОБА_5.

Відповідно до акту №244 від 04 липня 2016 року виданого ПП «Комунальщик - 2» встановлено, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживає без реєстрації АДРЕСА_2, з 2014 року по теперішній час разом з позивачкою -ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_8.

Відповідно до акту №366 від 01 серпня 2016 року виданого ПП «Комунальщик - 3» встановлено, що мати ОСОБА_6 - ОСОБА_5 проживає без реєстрації за адресою: АДРЕСА_3.

Характеристикою від 01 серпня 2016 року виданою ПП «Комунальщик -3» вбачається, що ОСОБА_5 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_7 але не проживає. За час проживання за даною адресою в ПП «Комунальщик - 3» неодноразово надходили на неї скарги від сусідів, веде неблагополучний спосіб життя.

Згідно актів обстеження умов проживання від 26 липня 2016 року та 13 вересня 2016 року встановлено, що в квартирі АДРЕСА_8 електропостачання, газопостачання, водопостачання підключено, мається необхідна мебель та техніка, мати ОСОБА_2 ніде не зареєстрована, не працює, зі слів матері ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_6, проживає з тіткою ОСОБА_1, та знаходиться на її утриманні.

Відповідно до характеристики від 01 серпня 2016 року виданої ПП «Комунальщик - 1» встановлено, що на ОСОБА_4, який мешкає за адресою: АДРЕСА_4, скарг від сусідів в ПП «Комунальщик - 1» не надходило.

Згідно акту обстеження умов проживання від 26 липня 2016 року встановлено, що в квартирі АДРЕСА_5 електропостачання, газопостачання, водопостачання підключено, мається необхідна мебель та техніка, для проживання та навчання облаштовано окрему кімнату, всі необхідні речі в наявності за віком.

Відповідно до характеристики №468 від 16 червня 2016 року виданої Першотравенською загальноосвітньою школою І-ІІІ ступенів №1 підтверджується факт того, що ОСОБА_2 навчається у школі з першого класу. Вихованням хлопця переважну більшість часу займається тітка, по материнській лінії, ОСОБА_1. Житло-побутові умови в яких сьогодні проживає ОСОБА_2, задовільні. Він забезпечений необхідним для навчання приладдям. ОСОБА_6 навчається на достатньому рівні, є активним учасником всіх навчальних та виховних заходів, на уроках активний, володіє навичками вільного читання, переказування. Словниковий запас багатий, пише грамотно, без помилок. Ці успіхи в навчанні ОСОБА_2 має завдяки ОСОБА_13. Тітка підтримує тісний контакт з класним керівником, та відвідує батьківські збори. До порад вчителя ОСОБА_13 прислухається та на зауваження реагує. Між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 дружні, теплі стосунки. Батьки розлучені. Мати - ОСОБА_14, вихованням сина не займається, влаштовує своє власне життя. Зловживає алкоголем. Батько - ОСОБА_15, одружений, має дитину. Частково приймає участь у вихованні сина (інколи виділяє кошти на утримання).

Згідно наявних в матеріалах справи квитанцій, вбачається, що ОСОБА_1 утримує та забезпечує усім необхідним племінника - ОСОБА_2.

Згідно висновку органу опіки та піклування виконавчого комітету Першотравенської міської ради від 30 вересня 2016 року № 3093/05.17 «Про доцільність позбавлення батьківських прав громадян ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4, по відношенню до малолітнього ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1» - комісія вважає доцільним позбавлення батьківських прав відповідачів, по відношенню до малолітнього ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Вирішуючи позовні вимоги суд виходить з наступного.

Згідно ч. 2, 5 ст.150 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє їх від обов'язку батьківського піклування щодо неї.

Статтею 164 Сімейного кодексу України передбачений вичерпний перелік підстав для позбавлення батьківських прав. Батько або мати можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо він, вона: 1) не забрали дитину з пологового будинку або іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини.

В абзаці 2 п. 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року №3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" роз'яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

Пунктом 15 указаної постанови Пленуму Верховного Суду України судам роз'яснено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Для встановлення таких обставин суду потрібно ретельно перевіряти докази, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, обов'язково здійснювати необхідні дії для залучення відповідача у справі та з'ясування його позиції й обґрунтувань.

Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і, в усякому випадку, в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір'ю.

Виходячи з викладеного та інтересів дитини, надавши належної оцінки представленим у справі доказам у їх сукупності; приймаючи до уваги, що доказів перебування відповідачка ОСОБА_4, на обліку як такого, що має ознаки залежності від алкоголю чи зловживає наркотичними засобами, або психотропними речовинами, суду не надано; приймаючи до уваги, що законодавством передбачений вичерпний перелік підстав для позбавлення батьківських прав; враховуючи доводи ОСОБА_4, про те, що він періодично бачиться з сином, не робить цього частіше через необхідність працювати, суд дійшов висновку про недоведеність факту винної поведінки ОСОБА_4, та відсутність підстав для застосування крайнього заходу - позбавлення ОСОБА_4, батьківських прав стосовно сина ОСОБА_6. Суд враховує заперечення відповідача проте, що ОСОБА_4, не проти щоб син мешкав разом з ним, через нестабільну роботу та заробіток має матеріальні проблеми, але намагається допомагати сину та приймати участь в його житті.

Враховуючи наведене, позовні вимоги в частині позбавлення батьківських прав ОСОБА_4, та стягнення з нього аліментів на користь позивачки задоволенню не підлягають.

В той же час суд наголошує, що згідно заяви відповідача ОСОБА_5, вона визнає обставини на які посилається позивач в позові, як на підставу позбавлення її батьківських прав та просить суд позовні вимоги задовольнити. Враховуючи встановлені судом обставини та позицію ОСОБА_5, про визнання нею позову, суд вважає що ОСОБА_5, дійсно ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню сина ОСОБА_6 та байдуже ставиться до його подальшої долі, а тому позивні вимоги в цій частині є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

В частині позивних вимог про стягнення з ОСОБА_5, аліментів за позовом тітки ОСОБА_2 на його утримання слід відмовити. Відповідно до ст. 181 СК України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними, за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. Отже враховуючи, що ОСОБА_2 має батька ОСОБА_4, позивачка не має статусу опікуна цієї дитини позивні вимоги в цій частині є безпідставними.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ст. 212 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Розподіл судових витрат слід здійснити відповідно до ст. 88 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 10, 11,88, 209, 212, 214-215 ЦПК України, - суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1, що діє в інтересах малолітнього ОСОБА_2 до ОСОБА_4 та ОСОБА_5, третя особа - орган опіки та піклування виконавчого комітету Першотравенської міської ради Дніпропетровської області про позбавлення батьківських прав, стягнення аліментів - задовольнити частково.

Позбавити ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_4, батьківських прав у відношенні дитини - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м.Першотравенська Дніпропетровської області.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_1 витрати на сплату судового збору в сумі 551 (п'ятсот п'ятдесят одна) гривня 20 копійок.

В решті позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Першотравенський міський суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

СУДДЯ: С.М.ДЕМИДЕНКО