Справа № 603/613/17
Провадження №2-о/603/29/2017
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" вересня 2017 р. м.Монастириська

Монастириський районний суд Тернопільської області у складі:

головуючого судді: Іванчука В. М.

при секретарі: Сандалюку О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Монастириська справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа: Монастириський районний відділ ДРАЦС Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області про встановлення факту смерті, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся в суд із заявою, в якій просить суд ухвалити рішення, яким встановити факт смерті ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка народилась в с.Лазарівка Монастириського району Тернопільської області, громадянки України, в місті Макіївка Донецької області ІНФОРМАЦІЯ_2, з метою подальшої реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану та отримання відповідного свідоцтва про смерть, а також прийняття спадщини.

В обґрунтування заявлених вимог ОСОБА_1 зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла його мати ОСОБА_2 Причиною смерті є хронічний серцево-судинний атеросклероз, серцево-судинна недостатність. 18 липня 201 7року заявник звернувся до Монастириського відділу ДРАЦС Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області з заявою про видачу свідоцтва про смерть його матері - ОСОБА_2, однак у видачі свідоцтва про смерть йому було відмовлено у зв'язку з тим, що для підтвердження смерті заявником надано документ, який не відповідає вимогам, зазначеним в Наказі Міністерства охорони здоров'я України №545 від 08.08.2006 року «Про впорядкування ведення медичної документації, яка засвідчує випадки народження і смерті», зареєстрований у Міністерстві юстиції 25.10.2006 року за №11.

Встановлення даного факту необхідно заявнику для подальшої реєстрації зазначеного факту в органах державної реєстрації актів цивільного стану та для отримання свідоцтва про смерть, а також, для прийняття спадщини.

Заявник ОСОБА_1 в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, заявлені вимоги підтримує.

Представник Монастирського районного відділу ДРАЦС Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області в судове засідання не з'явився. Згідно повідомлення представника Монастирського районного відділу ДРАЦС Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області, останній просить здійснювати розгляд заяви у його відсутності, проти заявлених вимог не заперечує.

Дослідивши матеріали справи, надані заявником документи, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно п.7 ч.1 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження.

Відповідно до ч.1,2 ст.257-1 ЦПК України, заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника. Справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду.

Як вбачається із свідоцтва про народження заявника ОСОБА_1 серії НОМЕР_1 від 07 січня 1954 року, його матір'ю зазначено ОСОБА_2.

Згідно паспорта громадянина України серії НОМЕР_2 виданого Червоногвардійським РВ Макіївського РВ УМВС України в Донецькій області від 13 лютого 2001 року, ОСОБА_2 народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 у с.Лазарівка Монастириського району Тернопільської області.

Правилами державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затвердженими наказом МУЮ від 18 жовтня 2000 року №52/5, встановлено, що підставою для державної реєстрації смерті є лікарське свідоцтво про смерть (форма №106/о), фельдшерської довідки про смерть (форма №106-1/о), форма яких затверджена наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006р. №545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024. Також реєстрація смерті особи проводиться на підставі рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час.

Монастирський районний відділ ДРАЦС Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області у проведенні державної реєстрації смерті ОСОБА_2 відмовлено, оскільки заявником подано документ, форма якого не відповідає вимогам, зазначеним в Наказі Міністерства охорони здоров'я України №545 від 08.08.2006 року «Про впорядкування ведення медичної документації, яка засвідчує випадки народження і смерті», зареєстрований у Міністерстві юстиції 25.10.2006 року за №11.

Згідно розпорядження Кабінету Міністрів України № 1085 від 07 листопада 2014 року, місто Макіївка Донецької області є населеним пунктом, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження.

Також, місто Макіївка Донецької області, згідно Розпорядження Кабінету Міністрів України від 02.12.2015року №1275-р входить до переліку населених пунктів, на території яких здійснювалась антитерористична операція.

Як вбачається з копії лікарського свідоцтва про смерть № 427 від 03 липня 2017 року, виданого ЦПМСП №5 м.Макіївка - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, померла ІНФОРМАЦІЯ_2 вдома за адресою: АДРЕСА_1, причина смерті: хронічний серцево-судинний атеросклероз, серцево-судинна недостатність.

Дана обставина підтверджується копією свідоцтва про смерть, виданого 11 липня 2017 року Червоногвардійським відділом записів актів цивільного стану м.Макіївка.

Даючи оцінку допустимості наданих суду доказів, а саме документів, що видані органами та установами на тимчасово окупованій території України, суд керується положенням ч. 2 ст. 19 Конституції України, якою передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правових режимів на тимчасово окупованих територіях України», будь-який акт виданий органами, передбаченими частиною 2 вказаної статті, є недійсним та не створює правових наслідків.

Разом із тим, виходячи з практики Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ), яка відповідно до українського законодавства має застосовуватись судами як джерело права, необхідно враховувати висновки суду у справах проти Туреччини (Cyprus v. Turkey, 10.05.2001), Молдови та Росії (Mozer v. the Republic of Moldova and Russia, 23.02.2016), де наголошено, що першочерговим завданням щодо прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони [тобто є окупованою]. Цей висновок в контексті сформульованого у Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії так званого «намібійського винятку», який є винятком із загального принципу щодо недійсності актів, у тому числі нормативних, які видані владою не визнаного на міжнародному рівні державного утворення. Зазначений виняток полягає в тому, що не можуть визнаватись недійсними всі документи, видані на окупованій території, оскільки це може зашкодити правам мешканців такої території. Зокрема, недійсність не може бути застосована до таких дій, як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів, невизнання яких може завдати лише шкоди особам, які проживають на такій території.

Тобто, документи видані органами чи установами (зокрема лікарняними закладами), що знаходяться на тимчасово окупованій території України, як виняток можуть братися до уваги судом та оцінюватись разом з іншими доказами в їх сукупності та взаємозв'язку під час розгляду справ у порядку ст. 257-1 ЦПК України.

Аналогічна позиція викладена в інформаційному листі Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 15 квітня 2016 року №9-1130/0/4-16.

Враховуючи наведену практику ЄСПЛ, а також ключове значення, яке має встановлення факту смерті для реалізації майнових та особистих немайнових прав заявника, суд вважає можливим, як виняток, взяти до уваги відомості, зазначені у довідці та свідоцтві про смерть особи, які видані органом, що знаходиться на тимчасово окупованій території м.Макіївка Донецької області.

Таким чином, дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази, вважає, що заява ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення підлягає до задоволення, шляхом встановлення факту смерті ОСОБА_2, яка настала ІНФОРМАЦІЯ_2 в м.Макіївка, Донецької області.

Керуючись ст. 10, 11, 60, 209, 212-215, 218, 234-235, 256-259 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ :

Заяву задоволити. Встановити факт смерті ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка народилась в с.Лазарівка Монастириського району Тернопільської області, громадянки України, в місті Макіївка Донецької області ІНФОРМАЦІЯ_2.

Відповідно до ст. 367 ЦПК України допустити негайне виконання рішення.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Тернопільської області через Монастириський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: В. М. Іванчук