Справа № 524/174/17
Провадження № 2/524/888/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.01.2017 року Автозаводський районний суд м Кременчука в складі: головуючого-судді Кривич Ж.О., секретаря судового засідання Коваль Т.М.,

розглянувши заяву Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» про забезпечення позову, -

В С Т А Н О В И В:

До суду звернулося ПАТ КБ «ПриватБанк» із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Одночасно із позовною заявою Банк подав до суду заяву про забезпечення позову, в якій просить суд забезпечити вищевказаний позов шляхом накладення арешту на ? частини квартири загальною площею 24.03 кв.м. житловою площею 15,34 кв.м., яка знаходиться за адресою: м. Кременчук, вул. Карнаухова Трохима (нова назва ОСОБА_2) АДРЕСА_1, шляхом заборони будь-яким особам укладати угоди стосовно цього майна проводити його реєстрацію та перереєстрацію, здійснювати його відчуження.

В обґрунтування заяви зазначає, що невжиття заходів забезпечення позову по вищевказаній справі може призвести до невиконання можливого рішення про задоволення позову.

Суд, вивчивши матеріали заяви, приходить до наступних висновків.

Згідно з ч. ч. 1, 3 ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

За змістом ч. 2 ст. 151 ЦПК України у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов; вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Відповідно до ст. 152 ЦПК України позов може бути забезпечений, зокрема, шляхом накладення арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб.

У відповідності до розяснень, наведених в п. п. 1, 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від №9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», єдиною підставою для забезпечення позову є відповідне клопотання у формі мотивованої заяви будь-якої з осіб, котрі беруть участь у справі. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Однак, позивачем не наведено достатніх підстав для забезпечення позову, не представлено відомостей про те, що невжиття заходів забезпечення позову може в подальшому може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, чи призведе до порушення прав позивача.

Крім того, позивач не надав доказів на підтвердження наміру відповідача навмисно ухилитися від виконання рішення суду, у зв'язку з чим не навів достатніх підстав для необхідності застосування забезпечення позову.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає дану заяву безпідставною та необґрунтованою та приходить до висновку про відсутність підстав для забезпечення позову

Керуючись ст. ст. 151 153, 168, 208-210 ЦПК України,

У Х В АЛ И В

Заяву Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Полтавської області через Автозаводський районний суд м. Кременчука шляхом подання апеляційної скарги на ухвалу судді протягом пяти діб з дня проголошення, а для осіб, які не приймали участь у справі протягом пяти діб з дня отримання .

Суддя: