Справа № 524/8961/16-ц
Провадження №2/524/556/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.02.2017 року Автозаводський районний суд м. Кременчука, Полтавської області в складі:

головуючого - судді Кривич Ж.О.,

секретаря судового засідання - Коваль Т.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кременчуці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2016 року до суду звернувся ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Зазначав, що з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 30.09.2006 року, від шлюбу сторони мають малолітніх дітей сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, доньку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.

З січня 2014 року шлюбні відносини припинені.

Позивач ОСОБА_1 надав суду заяву, в якій позов підтримав у повному обсязі, просив суд шлюб між сторонами розірвати.

Відповідач ОСОБА_2 надала суду заяву, в якій позовні вимоги визнала, проти задоволення позову не заперечувала.

Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя, збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Судом встановлено, що сторони по справі зареєстрували шлюб 30.09.2006 року в Центральному відділі реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції Полтавської області, актовий запис - № 929.

Від шлюбу сторони мають малолітніх дітей сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, доньку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Сімейно-шлюбні відносини сторони припинили з січня 2014 року по причині втрати почуття поваги та любові один до одного, внаслідок наявності різних характерів, неприязних стосунків, які виникли в результаті різних поглядів на життя. Сторони проживають окремо, спільне господарство не ведеться.

Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з'ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя.

На підставі встановлених фактів, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки подальше спільне життя сторін по справі і збереження їх шлюбу суперечило б інтересам позивача.

Згідно ст. 113 СК України прізвище ОСОБА_1 необхідно залишити - ОСОБА_1.

Судові витрати розподілити відповідно до статті 88 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 14, 57 - 59, 88, 208, 209, 212 - 215, 218, 223 Цивільно-процесуального Кодексу України,-

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 - задовольнити.

Шлюб, між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_1 (дошлюбне прізвище Бульбаха) ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4, зареєстрований 30.09.2006 року в Центральному відділі реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції Полтавської області, актовий запис - № 929 - розірвати.

Прізвище ОСОБА_2 залишити - ОСОБА_2.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Полтавської області через Автозаводський районний суд м. Кременчука протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: