Справа № 527/2616/16-ц
провадження 2/527/141/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 лютого 2017 року м. Глобине

Глобинський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді - Олефір А.О.,

при секретарі - Волик Л.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Глобине цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Броварківської сільської ради Глобинського району Полтавської області, Глобинської районної державної адміністрації Полтавської області, треті особи без самостійних вимог щодо предмету спору: Градизька державна нотаріальна контора Полтавської області, Відділ Держгеокадастру у Глобинському районі Полтавської області, Сектор державної реєстрації Глобинської районної державної адміністрації Полтавської області про встановлення факту належності заповіту та визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за заповітом,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про встановлення факту належності заповіту та визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за заповітом.

В своєму позові, з урахуванням збільшених позовних вимог, позивач зазначив, що ІНФОРМАЦІЯ_2 року померла ОСОБА_2. Він є спадкоємцем майна за заповітом, інші спадкоємці відсутні. Після її смерті залишилося спадкове майно - право на земельну частку (пай), розміром 3,13 умовних кадастрових гектара, розташовану на території Броварківської сільської ради Глобинського району, яка належала її померлому чоловіку ОСОБА_3 на підставі списку громадян - членів колективного сільськогосподарського підприємства «Ленінець», який є додатком 1 до державного акта на право колективної власності на землю серія НОМЕР_3, зареєстрованого в книзі записів державних актів на право колективної власності на землю за НОМЕР_2 від 29.12.1995 року, яке вона фактично прийняла, оскільки проживала з померлим на момент його смерті. Державним нотаріусом Градизької державної нотаріальної контори Глобинського району Полтавської області йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, у зв'язку з тим, що відсутній правовстановлюючий документ на зазначену земельну ділянку. Крім того, через допущену у заповіті від 11.07.1996 року помилку у написанні прізвища спадкоємця «ОСОБА_1» замість «ОСОБА_1», він позбавлений можливості оформити право на зазначене спадкове майно.

Посилаючись на викладене, позивач просив суд, встановити факт, що заповіт, від імені ОСОБА_2 від 11 липня 1996 року, посвідчений секретарем Броварківської сільської ради Глобинського району Полтавської області, зареєстрований в реєстрі за №36, складений на ім'я ОСОБА_4 належить йому; визнати за ним в порядку спадкування за заповітом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_2 право на земельну частку (пай), площею 3,13 умовних кадастрових гектари, яка перебувала в колективній власності КСП «Ленінець», розташована на території Броварківської сільської ради Глобинського району Полтавської області та належала її померлому чоловіку ОСОБА_3 на підставі списку громадян - членів КСП «Ленінець», який є додатком 1 до державного акта на право колективної власності на землю серія НОМЕР_3, зареєстрованого в книзі записів державних актів на право колективної власності на землю за НОМЕР_2 від 29.12.1995 року.

У судове засідання позивач не з'явився, надав до суду заяву, в якій просив справу розглядати за його відсутності та вказав, що позовні вимоги підтримує.

Представники відповідачів - Броварківської сільської ради Глобинського району Полтавської області, Глобинської районної державної адміністрації Полтавської області та третіх осіб - Градизької державної нотаріальної контори Глобинсього району Полтавської області, Сектору державної реєстрації Глобинської районної державної адміністрації Полтавської області в судове засідання не з'явилися, подали до суду заяви, в яких просили справу розглядати у їх відсутність, проти задоволення позову не заперечували.

Представник третьої особи - Відділу Держгеокадастру у Глобинському районі Полтавської області, в судове засідання не з'явився, не повідомивши суд про причину своєї неявки, про час і місце судового розгляду були повідомлені належним чином.

Дослідивши матеріали справи, всебічно, повно, об'єктивно оцінивши надані докази та давши їм належну оцінку, суд встановив наступне.

ІНФОРМАЦІЯ_2 року померла ОСОБА_2, що підтверджується Свідоцтвом про смерть, серія НОМЕР_4, виданим виконкомом Броварківської сільської ради Глобинського району Полтавської області ІНФОРМАЦІЯ_2 року (а.с. 12).

За життя, 11.07.1996 року ОСОБА_2 склала заповіт, згідно якого, усе своє майно, де б воно не було, і з чого б не складалося, і взагалі все те, що буде належати їй на день смерті, заповіла ОСОБА_4. Заповіт посвідчено Броварківською сільською радою Глобинського району Полтавської області за номером 36, на час розгляду справи чинний (а.с.53,54).

Згідно паспорту громадянина України позивача серії НОМЕР_5, виданого Автозаводським РВ КМУ УМВС України в Полтавській області 29.11.1996 року, ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_4 року у с. Броварки Глобинського району Полтавської області, на 2 сторінці його прізвище зазначено російською мовою «ОСОБА_1» (а.с. 7).

Відповідно до дослідженої в судовому засіданні копії спадкової справи, витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі, після померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_2 в Градизькій державній нотаріальній конторі Глобинського району Полтавської області заведена спадкова справа № 141 від 03.06.2010 року на підставі заяви ОСОБА_1. Як вбачається з інформаційної довідки зі спадкового реєстру № 46378394 та 46378397 від 09.01.2017 року, остання склала заповіт, посвідчений 11.07.1996 року Броварківською сільською радою Глобинського району Полтавської області за номером 36, на час розгляду справи чинний. Спадкових договорів не померла не укладала (а.с.36-40, 51-57).

Державним нотаріусом Градизької державної нотаріальної контори Глобинського району Полтавської області 15.12.2010 року ОСОБА_1 було видано Свідоцтво про право на спадщину за заповітом після померлої ОСОБА_2 (а.с.19).

Таким чином, матеріалами справи підтверджено розбіжність у написанні прізвища позивача в заповіті, внаслідок помилкового перекладу з російської мови на українську.

Згідно ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, зокрема, про встановлення факту родинних відносин.

Згідно пункту 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати документ.

Встановлення факту належності заповіту необхідне позивачу для можливості прийняти спадщину за заповітом після померлої ОСОБА_2

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позов в частині встановлення факту належності документу є законним та обґрунтованим, а тому підлягає задоволенню.

Щодо позовної вимоги позивача в частині визнання за ним права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за заповітом суд встановив наступне.

ІНФОРМАЦІЯ_5 року помер ОСОБА_3, що підтверджується актовим записом про смерть № 21 від 17 березня 1997 року, виданим Глобинським райвідділом ДРАЦС 16.11.2016 року (а.с. 9).

За життя, ОСОБА_3 було включено до списку громадян-членів КСП «Ленінець», який є додатком 1 до державного акта на право колективної власності на землю серія НОМЕР_3, зареєстрованого в книзі записів державних актів на право колективної власності на землю за НОМЕР_2 від 29.12.1995 року. (а.с. 15-17).

Відповідно до довідки № 34-1609-99.3-1019/0/26-16, виданої 07 грудня 2016 року Відділом Держгеокадастру у Глобинському районі Полтавської області, ОСОБА_3 є в списку громадян-членів КСП «Ленінець», який є додатком № 1 до державного акта на право колективної власності на землю серія НОМЕР_3, зареєстрованого в книзі записів державних актів на право колективної власності на землю за НОМЕР_2 від 29.12.1995 року. Сертифікат на право на земельну частку (пай) померлий не отримував. Середній розмір земельної частки (паю) по КСП «Ленінець» на території Броварківської сільської ради становить 3,13 умовних кадастрових гектарів. Грошова оцінка земельної ділянки (паю) станом на 01.01.2016 року становить - 126385,59 грн. (з урахуванням коефіцієнта індексації 4,796 та 1,756) (а.с. 14).

Згідно довідки № 1315 від 28.11.2016 року, виданої Виконавчим комітетом Броварківської сільської ради Глобинського району Полтавської області, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 до дня його смерті - ІНФОРМАЦІЯ_5 року був зареєстрований та постійно проживав в селі Броварки Глобинського району разом із дружиною ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.10).

Шлюбні відносини ОСОБА_2 та ОСОБА_3 підтверджуються Записом акта про шлюб № 1 від 09 лютого 1948 року (а.с.11).

Як було встановлено судом, ОСОБА_2 заповідала належне їй майно позивачу.

Державним нотаріусом Градизької державної нотаріальної контори Глобинського району Полтавської області ОСОБА_1 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, у зв'язку з тим, що відсутній правовстановлюючий документ на земельну ділянку (а.с.18).

Як вбачається із повідомлення Градизької державної нотаріальної контори №79 від 24.01.2017 року та Інформаційної довідки із Спадкового реєстру №46518333 від 24.01.2017 року, спадкова справа після померлого ІНФОРМАЦІЯ_5 року ОСОБА_3 не заводилася (а.с.55,56).

Надаючи правову оцінку викладеним обставинам, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Правовідносини по спадкуванню у випадку спадкування ОСОБА_2 майна після чоловіка ОСОБА_3 виникли на час дії Цивільного кодексу Української РСР від 18.07.1963 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 524 Цивільного кодексу Української РСР від 18.07.1963 року, спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом.

Згідно ч.1 ст. 529 Цивільного кодексу Української РСР від 18.07.1963 року, при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого.

Згідно ч.1, 2 ст. 549 Цивільного кодексу Української РСР від 18.07.1963 року, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

Таким чином, ОСОБА_2, прийняла спадщину після померлого чоловіка ОСОБА_3, оскільки на час смерті проживала з ним однією сім'єю та фактично вступила у володіння спадковим майном, що підтверджується довідкою виконавчого комітету Броварківської сільської ради Глобинського району.

Згідно п.2 Указу Президента України від 08.08.1995 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в

тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються

членами зазначеного підприємства відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. При паюванні вартість і розміри в умовних кадастрових гектарах земельних часток (паїв) всіх членів підприємства, кооперативу є рівними.

У пункті 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», роз'яснено, що сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення земельної ділянки в натурі (на місцевості) та видачі державного акта на право власності на землю. Член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК України, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай).

У відповідності до ст. ст. 1217, 1218 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Як встановлено судом, за життя ОСОБА_2 у встановленому законом порядку прийняла спадщину після померлого чоловіка у вигляді права на земельну частку (пай) у землях КСП «Ленінець», членом якого він був. Отже, зазначена земельна ділянка є спадковим майном.

Позивач є спадкоємцем на майно ОСОБА_2 за заповітом, який прийняв спадщину. Спадщина відумерлою не визнана, інші спадкоємці, в тому числі які мають право на обов'язкову частку після померлої відсутні.

Приймаючи до уваги викладене, суд дійшов висновку, що позов є законним та обґрунтованим, а тому підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 524, 529, 549 Цивільного кодексу Української РСР від 18.07.1963 року, ст.ст. 15, 16,1217-1218 Цивільного Кодексу України, ст. 10,11, 60, 212-215, 256 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Встановити факт, що заповіт складений 11 липня 1996 року, посвідчений секретарем виконавчого комітету Броварківської сільської ради Глобинського району Полтавської області, зареєстрований в реєстрі за №36 від імені ОСОБА_2 на ім'я ОСОБА_4 належить ОСОБА_1.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1, в порядку спадкування за заповітом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_2, право на земельну частку (пай), розміром 3,13 умовних кадастрових гектари, яка розташована на території Броварківської сільської ради Глобинського району Полтавської області, яка належала її померлому ІНФОРМАЦІЯ_5 року чоловіку - ОСОБА_3 та перебувала у колективній власності колективного сільськогосподарського підприємства «Ленінець», на яку він мав право, як особа, яка включена до списку громадян - членів колективного сільськогосподарського підприємства «Ленінець», який є додатком 1 до державного акта на право колективної власності на землю серія НОМЕР_3, зареєстрованого в книзі записів державних актів на право колективної власності на землю за НОМЕР_2 від 29.12.1995 року.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Полтавської області через Глобинський районний суд Полтавської області протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя А.О. Олефір