Справа № 524/1963/17
Провадження №2/524/1430/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.09.2017 року Автозаводський районний суд м. Кременчука в складі: головуючого - судді - Нестеренка С.Г.,при секретарі - Бельченко Н.Л., за участі представника позивача Кременчуцького об'єднаного управління Пенсійного Фонду України Полтавської області - Семчук Л.В., відповідача ОСОБА_3 та його представника ОСОБА_4, представника третьої особи ПАТ « Кременчуцький колісний завод » - Осадчого А.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кременчуці Полтавської області цивільну справу за цивільним позовом Кременчуцького об'єднаного управління Пенсійного Фонду України Полтавської області до ОСОБА_3 про стягнення переплати пенсії, -

В С Т А Н О В И В:

У березні 2017 року до суду звернулося Кременчуцьке об'єднане управління Пенсійного Фонду України Полтавської області з позовом до ОСОБА_3, в якому позивач просив стягнути з відповідача як пенсіонера переплату пенсії за віком у розмірі23634,49 грн., котра є рахунковою помилкою внаслідок помилки внесення даних до програмного забезпечення для обчислення розмірів пенсії і виникла з часу призначення пенсії у січні 2011 року, та була виявлена у лютому 2016 року.

У судовому засіданні представник позивача Кременчуцького об'єднаного управління Пенсійного Фонду України Полтавської області - Семчук Л.В. позов підтримала, просила задовольнити, посилаючись на обставини і підстави, викладені у позовній заяві. Пояснила, що вина відповідача та/або третьої особи щодо неправильного внесення даних до програмного забезпечення для обчислення розмірів пенсії відсутня.

Відповідач ОСОБА_3 та його представник ОСОБА_4, представник третьої особи - ПАТ « Кременчуцький колісний завод » - Осадчий А.В. з позовом не погодилися, пояснивши, що відповідач і третя особа не фальсифікували відомості про доходи відповідача, з яких визначався розмір пенсії.

Суд, вислухавши пояснення представника позивача, відповідача та його представника, представника третьої особи, вивчивши матеріали справи, встановив наступне.

Позивач перебуває на обліку у відповідача як пенсіонер за віком та отримує пенсію за віком з 22 січня 2011 року відповідно до Закону України « Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування ».

Розмір пенсії обчислювався з розмірів заробітної плати відповідача під час його роботи у ПАТ «Кременчуцький колісний завод » відповідно до відомостей, яке надало підприємство позивачеві.

У лютому 2016 року позивачем було виявлено, що для визначення розміру пенсії відповідачеві заробітну плату останнього за період з липня 2000 року по грудень 2002 року було враховано у завищеному розмірі. Тому, позивач здійснив перерахунок розмірів пенсії відповідача з часу її призначення, тобто з січня 2011 року з визначенням нового розміру пенсії, котрий відповідач не оспорював. Переплата розмірів пенсії, яка була обчислена та виплачена позивачем відповідачеві, з січня 2011 року по грудень 2015 року склала 23634,49 грн.

На вимогу позивача відповідач погодився щодо здійснення відрахування з його щомісячної пенсії коштів у розмірі 0,5% для погашення переплати, однак пізніше відповідач відмовився від повернення коштів. Утримання з пенсії відповідача будь-яких коштів у повернення переплати розмірів пенсії не здійснювалося.

Відповідно до ст.101 Закону України « Про пенсійне забезпечення » органи, що призначають пенсії, мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі.

Як постає з пояснень представників позивача та третьої особи, позивач здійснив перевірку третьої особи щодо розмірів доходів відповідача, достовірності відомостей про розміри доходів відповідача, які були надані ПАТ «Кременчуцький колісний завод» позивачеві. У ході перевірки не було виявлено будь-які дані, які вказували б про те, що ПАТ «Кременчуцький колісний завод» сфальсифікував розміри доходів відповідача для обчислення більшого розміру пенсії.

Крім того, у позивача відсутні докази щодо фальсифікації розмірів доходу і зі сторони відповідача.

Як вбачається з пояснень представника позивача, позовної заяви, доданих до неї матеріалів, а також пенсійної справи відповідача, копія якої наявна у матеріалах справи, переплата розмірів пенсії, яка була обчислена та виплачена позивачем відповідачеві у проміжок часу з січня 2011 року по грудень 2015 року на суму 23634,49 грн., виникла внаслідок не рахункової помилки, а внаслідок неправильного ( невірного ) внесення відповідних даних по заробітній платі відповідача за період з липня 2000 року по грудень 2002 до програмного забезпечення для обчислення розмірів пенсії. Суд констатує, що така помилка виникла внаслідок дій працівників позивача, які вносили відповідні дані до програмного забезпечення для обчислення розмірів пенсії відповідача та відсутності належного контролю зі сторони певних службових осіб позивача за роботою програмного забезпечення.

Згідно ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені

Конституцією та законами України.

У відповідності зі ст. 1215 ЦК не підлягає поверненню безпідставно набуті:

1) заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача;

2) інше майно, якщо це встановлено законом.

Отже, закон встановлює два виключення із цього правила: по-перше, якщо виплата вказаних платежів є результатом рахункової помилки з боку особи, яка проводила цю виплату; по-друге, у разі недобросовісності з боку набувача.

Правильність виконаних розрахунків, за якими була проведена виплата, а також добросовісність набувача презюмуються, отже, зазначене у статті 1215 ЦК України майно підлягає поверненню у разі наявності цих фактів.

Згідно ст. 49 Закону України « Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування » передбачено, що виплата пенсії за рішенням територіальних органів Пенсійного Фонду припиняється, якщо пенсія призначена на підставі документів, що містять недостовірні відомості.

Відповідно ст. 50 цього Закону України передбачено, що суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку.

Позивач не надав суду належні і допустимі докази на підтвердження позову, спростування встановлених судом обставин, на підтвердження наявності факту зловживань зі сторони відповідача та третьої особи щодо надання позивачеві недостовірних даних про розміри доходів відповідача при призначенні та виплаті надмірних розмірів трудової пенсії за віком, їх недобросовісності.

Суд, враховуючи наведені обставини, а також правову позицію Верховного Суду України, викладених у постанові від 22 січня 2014 року у справі за № 6-151цс13 та від 02 липня 2014 року у справі за № 6-91цс14, виходить з того, що відповідно до ст. 1215 ЦК України не підлягають поверненню безпідставно набуті заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно і відсутності недобросовісності з боку набувача. Поняття « рахункова помилка » в чинному законодавстві не визначено.

У п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 грудня 1999 року за № 13 « Про практику застосування судами законодавства про оплату праці » надається роз'яснення поняття лічильної ( рахункової )помилки, як помилки, яка була допущена під час проведення арифметичних підрахунків. До лічильних помилок належать неправильності в обчисленнях, дворазове нарахування заробітної плати за один і той самий період.

Натомість, як раніше зазначалося, позивач посилається на помилкове задвоєння суми страхових внесків, які були враховані для визначення зарплати для призначення пенсії.

Також, суд враховує і роз'яснення Європейського суду з прав людини, даних у п. 71 рішення від 20 жовтня 2011 року ( остаточне 20 січня 2012 року ) у справі « Рисовський проти України » (заява № 29979/04), якими передбачено, що ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються.

Отже, суд вважає, що позов є необґрунтованим та недоведеним, і таким, що не підлягає задоволенню.

Вирішуючи питання про судові витрати, суд враховує, що позов не підлягає задоволенню та, що відповідно ст. 5 Закону України « Про судовий збір » Пенсійний Фонд України та його органи звільнені взагалі від сплати судового збору. Тому, судовий збір у даній справі не підлягає стягненню ні з позивача, ні з відповідача.

Керуючись ст. ст. 19, 22, 55 Конституції України, ст. 1215 ЦК України ст. 50 Закону України « Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування », ст. ст. 14, 57 - 59, 208, 209, 212-215, 218, 223 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В:

Відмовити Кременчуцькому об'єднаному управлінню Пенсійного Фонду України Полтавської області у задоволенні позову до ОСОБА_3 про стягнення переплати пенсії.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного Суду Полтавської області через Автозаводський районний суд м. Кременчука упродовж десяти днів з дня проголошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строків подання апеляційної скарги або розгляду справи Апеляційним судом, якщо рішення не скасовано.

Повне рішення виготовлено 25 вересня 2017 року.

Суддя: