Ухвала

іменем україни

25 січня 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

головуючого Дьоміної О.О.,
суддів: Дем'яносова М.В., Леванчука А.О., Ситнік О.М., Ступак О.В.,
розглянувши у судовому засіданні справу за скаргою ОСОБА_5 на дії державного виконавця Київського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції, зацікавлені особи: державний виконавець Київського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції Манерко Дмитро Дмитрович, ОСОБА_7, ОСОБА_8, за касаційною скаргою ОСОБА_5 на ухвалу Фрунзенського районного суду м. Харкова від 26 квітня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Харківської області від 14 червня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У березні 2016 року ОСОБА_5 звернулася до суду зіскаргою на дії державного виконавця Київського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції, посилаючись на те, що рішенням апеляційного суду Харківської області від 2 липня 2015 року у справі № 645/11237/14-ц за її позовом до ОСОБА_8, треті особи: ОСОБА_7, Служба у справах дітей Фунзенського району Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради, про встановлення часу спілкування з дитиною, та за позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_8, третя особа - Служба у справах дітей Фунзенського району Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради, про встановлення часу спілкування з дитиною, встановлено порядок участі її та ОСОБА_7 у вихованні малолітнього онука ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_1. На виконання цього судового рішення було видано виконавчий лист, який нею було пред'явлено до виконання Київському відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції. Однак 14 березня 2016 року державним виконавцем цієї виконавчої служби Манерком Д.Д. була винесена постанова № 50487426 про відмову у відкритті виконавчого провадження, з якою заявник не погоджується і просить визнати її незаконною в судовому порядку.

Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 26 квітня 2016 року, залишеною без змін ухвалою апеляційного суду Харківської області від 14 червня 2016 року, у задоволенні скарги ОСОБА_5 відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_5 просить скасувати постановлені у справі ухвали, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, і задовольнити її вимоги за скаргою.

Відповідно до п. 6 розд. XII«Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, заслухавши доповідача, обговоривши доводи скарги та вивчивши обставини справи, вважає, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Судами попередніх інстанцій було встановлено, що рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова від 21 квітня 2015 року у справі № 645/11237/14-ц за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_8, треті особи: ОСОБА_7, Служба у справах дітей Фунзенського району Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради, про встановлення часу спілкування з дитиною та за позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_8, третя особа - Служба у справах дітей Фунзенського району Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради, про встановлення часу спілкування з дитиною, позовні вимоги ОСОБА_5 та ОСОБА_7 задоволено частково. Встановлено порядок участі ОСОБА_5 та ОСОБА_7 у вихованні малолітнього онука ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_1, визначено час спілкування: кожна субота місяця з 10 год. 00 хв. до 12 год. 00 хв., у присутності матері ОСОБА_8

Рішенням апеляційного суду Харківської області від 2 липня 2015 року рішення суду першої інстанції змінено, виключено із його резолютивної частини посилання на визначення часу спілкування малолітнього ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_1, з бабою ОСОБА_5 та дідом ОСОБА_7 в присутності матері ОСОБА_8

Постановою державного виконавця Київського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції Манерко Д.Д. від 14 березня 2016 року № 50487426 відмовлено у прийнятті до провадження виконавчого документа та у відкритті виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа № 645/11237/14-ц, виданого 10 березня 2016 року Фрунзенським районним судом м. Харкова на виконання вищезазначеного судового рішення (а. с. 103, т. 4).

В оскаржуваній постанові міститься посилання на п. 8 ч. 1 ст. 26, ст. 32 Закону України «Про виконавче провадження» та те, що виконавчий документ не містить заходів примусового виконання, оскільки рішенням суду цивільний позов вирішено по суті та стосується лише прав позивача, а саме: встановлений порядок участі ОСОБА_5 та ОСОБА_7 у вихованні малолітнього онука ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_1, визначивши спілкування: кожна субота місяця. Жодного обов'язку ОСОБА_8 вчинити дії або утриматись від їх вчинення рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова не передбачено, отже відсутні підстави для примусового виконання вказаного виконавчого документа.

Встановивши вищезазначені обставини у справі, суди дійшли висновку про відмову в задоволенні скарги ОСОБА_5 з огляду на те, що державний виконавець обґрунтовано на підставі ст. 32 і глави 7 Закону України «Про виконавче провадження» виніс постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження, оскільки виконавчий документ не містив заходів примусового виконання рішення суду.

Однак з таким висновком судів погодитися не можна.

Відповідно до ч. 5 ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

Основними засадами судочинства є обов'язковість судового рішення (п. 9 ст. 129 Конституції України).

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 17 Закону України «Про виконавче провадження» на виконавчу службу покладається виконання виконавчих документів, що видаються судами.

Відповідно до ст. 32 Закону України «Про виконавче провадження» заходами примусового виконання судового рішення є: звернення стягнення на кошти та інше майно (майнові права боржника, у тому числі якщо вони перебувають) в інших осіб або належать боржникові від інших осіб; звернення стягнення на заробітну плату, (заробіток), доходи, пенсії, стипендію боржника; вилучення боржника і передача стягувачу певних предметів, зазначених у рішенні; інші заходи, передбачені рішенням.

Постановляючи оскаржувані ухвали, суди не звернули уваги на те, що згідно із Законом України «Про виконавче провадження» саме на виконавчу службу покладається обов'язок з виконання виконавчих документів, що видаються судами. При цьому суди залишили поза увагою доводи заявника про те, що відповідач відмовляється добровільно виконувати рішення суду та те, що винесеною постановою державний виконавець фактично порушує її права та позбавляє права спілкування з онуком.

Отже, оскільки неповнота з'ясування обставин у справі та порушення зазначених норм процесуального права унеможливили встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення спору, і ці порушення були допущені як місцевим, так і апеляційним судами, то ухвала місцевого суду та ухвала апеляційного суду підлягають скасуванню з передачею справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись статтями 336, 342, 344, 345 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_5 задовольнити частково.

Ухвалу Фрунзенського районного суду м. Харкова від 26 квітня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Харківської області від 14 червня 2016 року скасувати, справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

О.О. Дьоміна М.В. Демяносов А.О. Леванчук О.М. Ситнік О.В. Ступак Головуючий Судді: