Справа № 369/6201/15-ц Головуючий у І інстанції Ковальчук Л. М.
Провадження № 22-ц/780/583/17 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 4 26.01.2017
УХВАЛА

Іменем України

26 січня 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі:

головуючого - Мельника Я.С.,

суддів: Волохова Л.А., Матвієнко Ю.О.,

та секретаря Бобка О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 04 листопада 2016 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, Управління Держгеокадастру у Києво-Святошинському районі Київської області, Реєстраційної служби Києво-Святошинського районного управління юстиції Київської області, про визнання недійсним свідоцтва про право власності на земельну ділянку, скасування державної реєстрації земельної ділянки у державному земельному кадастрі, скасування державної реєстрації права власності земельної ділянки у державному реєстрі речових прав на нерухоме майно,-

ВСТАНОВИЛА:

У червні 2015 року ОСОБА_3 звернулась до суду із вищевказаним позовом, обґрунтовуючи його тим, що ОСОБА_3 є власником житлового будинку та земельної ділянки, що розташовані по вул. Шевченка, 11, с. Михайлівка-Рубежівка, Києво-Святошинського району, Київської області, придбаних на підставі договорів купівлі-продажу від 21 березня 2008 року.

Зазначає, що у квітні 2014 року вона звернулась до Управління Держземагентства у Києво-Святошинському районі Київської області з заявою про внесення відомостей про її земельну ділянку до Державного земельного кадастру України, однак їй було відмовлено у внесенні цих відомостей у звязку з знаходженням в межах земельної ділянки, яку передбачається зареєструвати, іншої земельної ділянки або її частини.

Вказує, що ОСОБА_2, у ході реалізації її права на одержання безоплатно у власність земельної ділянки, не погодила межі з нею як суміжним землевласником та оформила технічну документацію на землю з захопленням частини її ділянки без одержання такого погодження та без складення відповідного акту, через що вважає свої права порушеними та просить суд визнати недійсним свідоцтво про право власності на земельну ділянку відповідачки, скасувати державну реєстрацію права власності цієї земельної ділянки у державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та стягнути з відповідачки на її користь судові витрати.

Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 04 листопада 2016 року позов задоволено частково, визнано недійсним свідоцтво про право власності на нерухоме майно від 15 липня 2014 року, яке видане ОСОБА_2 та стягнуто судові витрати. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із цим рішенням, ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, неправильне застосування норм матеріального права та неповне зясування судом усіх обставин справи.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення сторін, що з'явилися, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, вважає необхідним апеляційну скаргу відхилити з наступних підстав.

Відповідно до ст. ст. 10, 11, 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд розглядає справу в межах заявлених вимог на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у цих сторін виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч. 1 ст. 303 ЦПК України, під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позову, суд першої інстанції виходив з того, що земельна ділянка ОСОБА_2, накладається на земельну ділянку ОСОБА_3 відповідно до каталогу координат поворотних точок меж, який міститься в технічній документації із землеустрою, і існує порушення меж (або накладання) земельних ділянок відповідно до правовстановлюючих документів та документації із землеустрою на ці земельні ділянки, а тому позовні вимоги у частині визнання недійсним свідоцтва про право власності на земельну ділянку відповідачки підлягають задоволенню.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, за договором купівлі-продажу земельної ділянки від 21 березня 2008 року ОСОБА_4 передав у власність, а ОСОБА_3 прийняла у власність земельну ділянку (для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд) площею 0,1500га, розташованої за адресою:Києво-Святошинський район, с.Михайлівка-Рубежівка, вул.Шевченка,11,(а. с. 9-10).

Відповідно до умов п. 1.2. вказаного Договору, земельна ділянка площею 0,1500 га, яка є предметом цього договору, належить продавцю на підставі Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ № 322252, виданого 27 лютого 2008 року Михайлівсько-Рубежівською сільською радою.

Відповідно до наявної в матеріалах справи копії Свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 15 липня 2014 року земельна ділянка за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Михайлівка-Рубежівка, вул. Шевченка, земельна ділянка 13, кадастровий номер :01:027:5021, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) площею 0,25 га, належить на праві приватної власності ОСОБА_2 (а. с. 17).

Відповідно до Висновку експерта за результатами проведення судової земельно-технічної експертизи ОСОБА_5 Київської незалежної судово-експертної установи від 10 серпня 2016 року № 1835 існує порушення меж (або накладання) земельних ділянок відповідно до правовстановлюючих документів та документації із землеустрою на ці земельні ділянки, зокрема, за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Михайлівка-Рубежівка, вул. Шевченка, 13, кадастровий номер :01:027:5021, та земельної ділянки за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Михайлівка-Рубежівка, вул. Шевченка, 11, кадастровий номер :027:0044. Судовим експертом ОСОБА_5 Київської незалежної судово-експертної установи встановлено, що земельна ділянка № 13 по вул. Шевченка у с. Михайлівка-Рубежівка, кадастровий номер :01:027:5021, яка згідно Свідоцтва на право власності належить ОСОБА_2, відповідно до каталогу координат поворотних точок меж, який міститься в проекті землеустрою, накладається на земельну ділянку № 22 по вул. Шевченка у с. Михайлівка-Рубежівка, яка згідно договору купівлі-продажу від 21 березня 2008 року належить ОСОБА_3, відповідно до каталогу координат поворотних точок меж, який міститься в технічній документації із землеустрою. Отже, існує порушення меж (або накладання) земельних ділянок відповідно до правовстановлюючих документів та документації із землеустрою на ці земельні ділянки, зокрема, за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Михайлівка-Рубежівка, вул. Шевченка, 13, кадастровий номер :01:027:5021 та земельної ділянки за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Михайлівка-Рубежівка, вул. Шевченка, 11, кадастровий номер 6027:0044. Площа накладання становить 0,0080 га (а. с.64-186).

Відповідно до вимог ст. 158 ЗК України виключно судом вирішуються земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, а також спори щодо розмежування територій, сіл, селищ, міст, районів та областей.

Таким чином, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, повно зясувавши обставини справи та давши належну оцінку зібраним доказам, та встановивши, що має місце накладення частини земельної ділянки відповідачки на земельну ділянку позивачки площею 0,0080 га, дійшов до обґрунтованого висновку про визнання недійсним свідоцтва про право власності на земельну ділянку відповідачки і ухвалив законне і обґрунтоване рішення про часткове задоволення позову.

Крім того, колегія суддів погоджується з висновками місцевого суду в частині відмови у задоволенні решти позовних вимог, оскільки вчинення дій з приводу скасування державної реєстрації прав на нерухоме майно не відноситься до повноважень суду і такі позовні вимоги не заявлялися до компетентних органів, до повноважень яких належать такі дії.

Доводи, наведені в апеляційній скарзі, фактично зводяться до переоцінки доказів та незгоди позивача з висновками суду першої інстанції та з їх оцінкою, а тому не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності оскаржуваного судового рішення.

Інших вагомих, достовірних та достатніх доводів, які б містили інформацію щодо предмета доказування і спростовували висновки суду першої інстанції та впливали на законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення, апеляційна скарга не містить.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу відхилити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308 ЦПК України, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 04 листопада 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Головуючий: Судді: