Справа №345/4547/16-ц
Провадження № 2/345/211/2017
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10.02.2017 року м.Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано - Франківської області

в складі: головуючого - судді Миговича О.М.

секретаря - Шмігель І.О.

розглянувши у відкритому заочному судовому засіданні в залі суду в місті Калуші справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа без самостійних вимог на стороні позивача - Служба у справах дітей Калуської районної державної адміністрації, про надання дозволу на тимчасовий виїзд за кордон неповнолітньої дитини та виготовлення проїзних документів без згоди батька,

в с т а н о в и в:

що ОСОБА_1 звернулася до суду із зазначеним позовом. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що з відповідачем перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано 07.12.2011 року. Від даного шлюбу народився син - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. З часу розірвання шлюбу відповідач матеріально її не підтримує, не утримує, життям сина не цікавиться. В період з червня по серпень 2017 року під час шкільних канікул вона має намір поїхати з сином в Республіку Польща. Для виготовлення проїзних документів та для виїзду за кордон неповнолітньої дитини потрібен дозвіл батька. Вона зверталася з листом до відповідача із проханням дати їй дозвіл на виготовлення проїзних документів та виїзд за кордон сина, однак він на її заяви не відповідає.

У зв'язку з цим вона звернулася до суду із зазначеним позовом. Просить надати їй дозвіл на виготовлення проїзних документів для виїзду за кордон сина без згоди батька та дати дозвіл на тимчасовий виїзд за кордон із сином в Республіку Польща з 01.06.2017 року по 30.06.2017 року.

ОСОБА_1 подала суду заяву про підтримання позову та розгляд справи у її відсутності. Згідна на заочний розгляд справи.

Відповідач у судове засідання не з'явився, хоча завчасно і належним чином повідомлявся про час і місце розгляду справи судовими повістками.

Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Судом встановлено такі факти, які мають значення для справи та відповідні їм правовідносини.

Представник зацікавленої особи подала суду заяву, в якій не заперечує проти надання дозволу на виїзд дитини без згоди батька. Просить справу розглядати у її відсутності.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи із наступних підстав.

У судовому засіданні встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу народився син - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 5).

Шлюб між сторонами розірвано 07.12.2011 року (а.с. 6), що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу.

Рішенням Калуського міськрайонного суду Івано - Франківської області від 24.07.2013 року (а.с. 7) відповідача визнано таким, що втратив право на користування житлом в АДРЕСА_1.

У судовому засіданні встановлено, що за кордон позивач бажає повезти дитину на відпочинок з метою розширення її кругозору, ознайомлення з культурою інших народів, стимулювання вивчення іноземних мов та підготовкою до самостійного життя, однак не може отримати згоди на таку поїздку у відповідача.

Також позивачем доведено, що вона має бажання та можливість забезпечити виїзд дитини за кордон у Республіку Польща на час шкільних канікул, тобто з 01.06.2017 року по 30.08.2017 року.

Відповідно до ст. 313 ч. 4 ЦК України, фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними.

Згідно п. 4 Правил перетинання державного кордону громадянами України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 27 січня 1995 р. № 57 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 25 серпня 2010 р. № 724), передбачено, що виїзд з України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків без нотаріально посвідченої згоди другого з батьків, в тому числі у разі пред'явлення рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16 - річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків.

За вимогами п.2 ст.4 Закону України «Про порядок виїзду та в'їзду в Україну громадян України» оформлення проїзного документа дитини провадиться на підставі нотаріально засвідченого клопотання батьків або законних представників батьків чи дітей у разі потреби самостійного виїзду неповнолітнього за кордон. За відсутності згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду.

Відповідно до ст.ст. 1, 2 Закону України «Про охорону дитинства» батьки зобов'язані забезпечити дітям умови для достатнього фізичного, духовного та культурного розвитку.

Згідно частини 1 статті 18 Конвенції про права дитини, батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Судом встановлено, що бажання позивача отримати дозвіл на виїзд дитини за кордон повністю узгоджується з її правами та обов'язками, покладеними на неї Сімейним кодексом України, і що відсутні обставини, які обмежують згідно із законодавством право виїзду дитини за кордон, відповідно, надання дозволу на виготовлення проїзного документа дитині для виїзду за кордон без згоди другого з батьків відповідає інтересам дитини та вимогам законодавства.

Частиною 3 ст. 10 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів в їх сукупності.

Таким чином, оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов слід задоволити та надати дозвіл позивачу на виготовлення проїзних документів для виїзду за кордон дитини та дати дозвіл на виїзд за кордон без згоди батька.

На підставі вищенаведеного, ст.ст. 3, 18 Конвенції про права дитини, ст. 53 Конституції України, ст.ст. 1, 2 Закону України «Про охорону дитинства», ст. 4 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України», ст.ст. 3, 151, 153, ч. 2 ст. 155, ч. 3 ст. 157 Сімейного кодексу України, ст. ст. 213 - 215, 224 - 226 ЦПК України, суд, -

р і ш и в :

Позову задоволити.

Надати дозвіл ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, жительці с. Мислів Калуського району Івано - Франківської області, на виготовлення проїзних документів для виїзду за кордон малолітньої дитини - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 без згоди батька ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженця с. Замостя Вижницького району Чернівецької області.

Надати дозвіл ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, жительці с. Мислів Калуського району Івано - Франківської області на вивіз сина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в Республіку Польща на час літніх канікул, а саме з 01.06.2017 року по 30.06.2017 року.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Івано - Франківської області через Калуський міськрайонний суд Івано - Франківської області шляхом подачі в 10 - денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної інстанції.

Заочне рішення може бути переглянуте Калуським міськрайонним судом Івано - Франківської області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 10 днів з часу одержання копії рішення.

Головуючий: