Категорія 43Доповідач Медяний В. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

25 вересня 2017 рокум. Вінниця

Суддя судової палати з цивільних справ Апеляційного суду Вінницької області ОСОБА_2, вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 до міського комунального підприємства «Житлова Експлуатаційна контора № 12», ОСОБА_4, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Вінницька міська рада, ОСОБА_5 про виконання обовязку в натурі, усунення перешкод в користуванні майном,

за апеляційною скаргою фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 22 серпня 2017 року,

в с т а н о в и в:

Позивач ФОП ОСОБА_3 звернувся до суду із даним позовом.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 22 серпня 2017 року провадження у справі в частині вимог позовної заяви ФОП ОСОБА_3 до міського комунального підприємства «Житлова Експлуатаційна контора № 12» про виконання обовязку в натурі закрито.

Не погодившись із даною ухвалою суду першої інстанції, позивач ФОП ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу.

Ухвалою Апеляційного суду Вінницької області від 14 вересня 2017 року апеляційну скаргу залишено без руху оскільки заявником не сплачено судовий збір, а апеляційна скарга не відповідає вимогам п. 3 ч. 2 ст. 295 ЦПК України.

На виконання вимог ухвали апеляційного суду заявник подав до суду заяву про усунення недоліків апеляційної скарги, нову редакцію апеляційної скарги та заяву про відстрочення сплати судового збору, посилаючись на майновий стан позивача.

Так, статтею 79 ЦПК України визначено, що розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюється законом.

Правові засади справляння судового збору, платників, об'єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначено Законом України "Про судовий збір" від 08 липня 2011 року зі змінами.

Положенням статті 8 Закону України "Про судовий збір" визначено, що враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі (ч.1). Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті (ч.2).

Як вбачається, даною статтею передбачено право суду, а не обов'язок щодо відстрочки, розстрочки або звільнення від сплати судового збору.

Разом з тим, пунктом 23 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року "Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах" роз`яснено, що відповідно до статті 8 Закону №3674-VI та статті 82 ЦПК єдиною підставою для відстрочення або розстрочення сплати судового збору є врахування судом майнового стану сторони, тобто фізичної або юридичної особи (наприклад, довідка про доходи, про склад сім'ї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сім'ї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків тощо). Клопотання про відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно зі статтею 10 ЦПК повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

У статті 129 Конституції України однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

З урахуванням вимог статті 11 ЦПК суд не вправі вчиняти дії, про які йдеться у статті 8 Закону № 3674-VI, з власної ініціативи.

Проте, при зверненні з даною заявою представником позивача ФОП ОСОБА_3 ОСОБА_6 не було надано доказів які б підтверджували неможливість сплати судового збору у встановленому законодавством порядку та розмірі.

Водночас, Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод (РИМ, 4.XI.1950), Рекомендація щодо заходів, які полегшують доступ до правосуддя № R (81)7, прийнята Комітетом міністрів Ради Європи 14 травня 1981 року, та практика Європейського суду з прав людини під час застосування цієї Конвенції не визнають необхідність сплати судових витрат обмеженням права доступу до суду.

Посилання заявника на значне перевищення розміру судового збору, що підлягає сплаті за подання апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції про закриття провадження суми, судового збору за подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції не можуть бути взяті до уваги, оскільки об'єкти та розміри ставок судового збору визначено Законом України «Про судовий збір».

За таких обставин, слід відмовити ФОП ОСОБА_3 у відстроченні сплати судового збору за подання апеляційної скарги.

Оскільки, заявником частково усунуто недоліки апеляційної скарги, тому відповідно до ст. 297 ЦПК України до неї слід застосувати правила ст. 121 ЦПК України, повторно залишивши її без руху.

На підставі викладеного та керуючись ст. 82 ЦПК України, ЗУ "Про судовий збір" ст. ст. 121, 297 ЦПК України,

у х в а л и в :

У задоволенні заяви представника фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_6 про відстрочення від сплати судового збору за подання апеляційної скарги відмовити.

Апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 повторно залишити без руху.

Надати фізичній особі-підприємцю ОСОБА_3 строк для усунення недоліків апеляційної скарги протягом трьох днів з дня отримання копії ухвали.

В іншому випадку апеляційна скарга буде вважатися неподаною та повернута скаржнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: /підпис/ ОСОБА_2

Згідно з оригіналом: