Справа №468/455/17-ц 21.09.2017 21.09.2017 21.09.2017
Справа № 468/455/17 Суддя першої інстанції Янчук С.В.
Провадження № 22-ц/784/2048/17 Суддя-доповідач апеляційного суду Царюк Л.М.
Ухвала

Іменем України

21 вересня 2017 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Миколаївської області в складі:

головуючого - Царюк Л.М.,

суддів: Козаченка В.І., Крамаренко Т.В.,

із секретарем судового засідання - Лептугою С.С.,

за участю: представника позивача - ОСОБА_2,

представника відповідача - Олійника В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробнича компанія «Прометей» на ухвалу Баштанського районного суду Миколаївської області від 4 серпня 2017 року про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_4 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Зерноторгівельна компанія «Прометей», Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробнича компанія «Прометей» та відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Миколаївській області, третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - приватного підприємства аграрна фірма «Хлібодар» про визнання недійсними свідоцтв про право власності та договору дарування,

ВСТАНОВИЛА:

У квітні 2017 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Зерноторгівельна компанія «Прометей» (далі - ТОВ «Зерноторгівельна компанія «Прометей»), Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробнича компанія «Прометей» (далі - ТОВ «Виробнича компанія «Прометей») та відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Миколаївській області, третя особа - приватне підприємство аграрна фірма «Хлібодар» про визнання недійсним свідоцтв про право власності на нежитлові будівлі, що розташовані в с. Піски Баштанського району Миколаївської області, а саме: магазин «ІНФОРМАЦІЯ_1» - АДРЕСА_1; автогараж - АДРЕСА_2; 36/100 часток нежитлового об'єкту механізованого току - АДРЕСА_3; 78/100 часток об'єкту (їдальня з магазином «ІНФОРМАЦІЯ_2» та підвал) АДРЕСА_4; нежитлову будівлю - магазин «ІНФОРМАЦІЯ_3» - АДРЕСА_5; нежитлову будівлю - магазин «ІНФОРМАЦІЯ_4» - АДРЕСА_6, а також визнати недійсним договір дарування 84/100 часток нежитлового об'єкта - молочнотоварної ферми, що розташована в АДРЕСА_7 .

Ухвалою Баштанського районного суду Миколаївської області від 18 квітня 2017 року відкрито провадження за даним позовом.

3 серпня 2017 року позивач подав до суду заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на:

магазин «ІНФОРМАЦІЯ_1», що розташована за адресою: АДРЕСА_1;

автогораж, що розташований за адресою: АДРЕСА_2;

телятник, що розташований за адресою: АДРЕСА_8;

пункт технічного обслуговування, що розташований за адресою: АДРЕСА_9;

36/100 частки нежитлового об'єкту механізованого току, що розташований за адресою: АДРЕСА_3;

84/100 частки нежитлового об'єкта - молочнотоварної ферми, що розташований за адресою: АДРЕСА_10;

78/100 частки об'єкту (їдальня з магазином «ІНФОРМАЦІЯ_2» та підвал) що розташований за адресою: АДРЕСА_4;

магазин «ІНФОРМАЦІЯ_3», що розташована за адресою: АДРЕСА_5;

магазин «ІНФОРМАЦІЯ_4», що розташована за адресою: АДРЕСА_6.

Крім того, просив заборонити будь-яким особам у будь-який спосіб вчиняти дії щодо зазначеного майна.

В обґрунтування заяви позивач посилався на те, що існує ймовірність відчуження відповідачем ТОВ «Виробнича компанія «Прометей» вказаного майна іншим особам, а тому невжиття заходів забезпечення позову може утруднити або взагалі зробити неможливим виконання рішення суду в разі задоволення позову.

Ухвалою Баштанського районного суду Миколаївської області від 4 серпня 2017 року заяву ОСОБА_4 задоволено частково.

Накладено арешт на:

магазин «ІНФОРМАЦІЯ_1», що розташована за адресою: АДРЕСА_1;

автогораж, що розташований за адресою: АДРЕСА_2;

телятник, що розташований за адресою: АДРЕСА_8;

пункт технічного обслуговування, що розташований за адресою: АДРЕСА_9;

36/100 частки нежитлового об'єкту механізованого току, що розташований за адресою: АДРЕСА_3;

84/100 частки нежитлового об'єкта - молочнотоварної ферми, що розташований за адресою: АДРЕСА_10;

78/100 частки об'єкту (їдальня з магазином «ІНФОРМАЦІЯ_2» та підвал) що розташований за адресою: АДРЕСА_4;

магазин «ІНФОРМАЦІЯ_3», що розташована за адресою: АДРЕСА_5;

магазин «ІНФОРМАЦІЯ_4», що розташована за адресою: АДРЕСА_6.

У задоволенні інших вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі ТОВ «Виробнича компанія «Прометей» просило скасувати ухвалу суду та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволені заяви, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, зокрема: суд не звернув уваги на різні підписи позивача в заяві про забезпечення позову та у позові, а також суд не врахував, що позивач не підтвердив факт наявності та належності майна, на яке накладено арешт.

Перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, дослідивши матеріали справи та, заслухавши пояснення осіб, які приймали участь у розгляді справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню із наступних підстав.

Відповідно до ст.ст.151,152 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду. Види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Забезпечення позову слід розуміти як вжиття судом заходів для охорони матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують реальне виконання прийнятого за його позовом позитивного рішення.

Згідно з роз'ясненнями п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитись, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Згідно з ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Частиною 7 ст. 319 ЦК України встановлено, що діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобов'язано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Із матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_4 було подано до суду позов про визнання недійсним договору дарування нерухомого майна та свідоцтв про право власності на нерухоме майне, відповідно до яких спірне майно належить відповідачу ТОВ «Виробнича компанія «Прометей».

Вказане свідчить, що існує спір про право власності на нерухоме майно.

Постановляючи ухвалу про забезпечення позову, суд першої інстанції вважав, що співмірними із заявленими позовними вимогами є такий спосіб забезпечення позову, як арешт нерухомого майна, що належить на праві власності відповідачу.

Колегія суддів вважає даний висновок правильним, оскільки районним судом було у повній мірі враховано як інтереси позивача, який убезпечував себе від можливого невиконання рішення суду, так і інтереси відповідача, який є власником нерухомого майна і не може бути тривалий час обмежений у праві володіння та користування земельною ділянкою.

Відповідач не позбавлений можливості здійснювати право користування спірним нерухомим майном, але не може його реалізувати. Тобто, до моменту закінчення розгляду справи спірне нерухоме майно не змінить свого власника.

Це в повній мірі відповідає меті забезпечення позову - гарантуванню виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог.

Головною небезпекою незабезпечення позовів про оспорювання права власності є можливість недобросовісного відповідача реалізувати спірне майно під час розгляду справи, що призводить до її затягування, оскільки виникає необхідність притягувати до участі у справі нових власників.

Забезпечивши позов у спосіб, що вказаний в оскаржуваній ухвалі, суд вказаного уникнув.

Між тим, суд першої інстанції помилково забезпечив позов накладенням арешту на пункт технічного обслуговування, що розташований за адресою: АДРЕСА_9, оскільки це майно не є предметом розгляду позовних вимог та дані щодо власника цього майна, в наданих позивачем документах, зазначаються станом тільки на 2004 рік.

За такого, колегія суддів вважає, що відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 312 ЦПК України ухвала районного суду в частині забезпечення позову накладенням арешту на нежитлове приміщення пункт технічного обслуговування, що розташований за адресою: АДРЕСА_9 підлягає зміні, а зазначене приміщення звільненню з- під арешту.

Твердження апеляційної скарги в частині того, що на документах різні підписи позивача не заслуговують на увагу, оскільки є припущенням заявника.

В частині відмови забезпечення позову шляхом заборони будь-кому в будь-який спосіб вчиняти будь-які дії щодо спірного нерухомого майна ухвала не оскаржувалась, а тому апеляційним судом не перевірялась.

Керуючись ст. ст. 303, 312 - 315 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробнича компанія «Прометей» задовольнити частково.

Ухвалу Баштанського районного суду Миколаївської області від 4 серпня 2017 року в частині забезпечення позову накладенням арешту на нежитлове приміщення пункт технічного обслуговування, що розташований за адресою: АДРЕСА_9, змінити, звільнивши це нежитлове приміщення з- під арешту.

В іншій частині зазначену ухвалу районного суду залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 20 днів.

Головуючий Л.М. Царюк

Судді: В.І. Козаченко

Т.В. Крамаренко