Справа № 282/1036/16
Провадження № 2/282/4/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 лютого 2017 року смт.Любар

Любарський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого - судді: Вальчук В. В.

при секретарі судових засідань: Демчук В. І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Любар цивільну справу за позовом ОСОБА_2, інтереси якого представляє ОСОБА_3 до СФГ "Оксана" в особі голови фермерського господарства "Оксана" ОСОБА_18, третя особа: Любарський районний відділ Житомирської регіональної філії Центру Державного земельного кадастру про визнання недійсним договору оренди землі,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач вказує, що 01 січня 2007 року між (уповноважена особа ОСОБА_5 власник земельної ділянки), ОСОБА_6 та СФГ «Оксана» був укладений договір оренди земельної ділянки загальним розміром 3,2997 га. кадастровий номер НОМЕР_1 терміном на п'ять років, який 12.12.2007 року зареєстрований Любарському районному відділ Житомирської регіональної філії Центру ДЗК.

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_5, однак 10 грудня 2010 року посадові особи під керівництвом голови СФГ «Оксана» ОСОБА_18 з метою незаконно продовжити термін користування цією ділянкою, шахрайським шляхом склали без відома правонаступника за заповітом ОСОБА_2 додаткову угоду щодо терміну оренди земельної ділянки, яка належала його матері ОСОБА_5 внесення змін до договору оренди земельної ділянки від 01.01.2007 року за взаємною згодою сторін ще на п'ятнадцять років з 01.12.2010 року по 01.12.2025 року, яка також зареєстрована у Любарському районному відділ Житомирської регіональної філії Центру ДЗК.

Позивач ОСОБА_7 помітив у додатковій угоді про продовження терміну оренди на 15 років підпис, який не відповідав підпису його покійної матері ОСОБА_5 На підставі поданої заяви про вищезазначену підробку підпису позивачем ОСОБА_7 на даний час у Любарському ВП Бердичівського Відділу поліції перебувають матеріали кримінального провадження, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №000034 від 10.02.2016 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.358 КК України. Також у кримінальному провадженні є заключення почеркознавчої експертизи, з якої видно, що підпис ОСОБА_5 підроблено невідомою посадовою особою селянського фермерського господарствам «Оксана». Досудове слідство по цьому кримінальному провадженню триває. Справа розслідується слідчим відділенням Любарського ВП Бердичівського ВП Житомирської області, слідчий Котик В.В..

Відповідач - селянське фермерське господарством «Оксана», в особі голови фермерського господарства «Оксана» ОСОБА_18, на запит про розірвання додаткової угоди оренди земельної ділянки мирним шляхом не реагує, відмовляє в розірванні договору, продовжує використовувати незаконно земельну ділянку ОСОБА_7, а тому позивач вимушений звернутися до суду з даним позовом.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_2 позовні вимоги підтримав в повному об'ємі та просив їх задовольнити. Пояснив, що оспорюваний договір (додаткова угода) підписана не його матір'ю, що підтверджується висновком експерта в рамках кримінального провадження в якому він визнаний потерпілим на підставі документів в яких є підпис матері. Вироку по даному кримінальному провадженню не винесено. Земельна ділянка належала ОСОБА_6, який помер. Він приїжджав за дорученням матері та отримував орендну плату за 2013-2015 роки. За життя покійна мати не казала йому, що земельна ділянка оброблялась не законно. Він приїжджав в СФГ «Оксана» і з ОСОБА_18 в нормальних стосунках. Взнав про підроблений підпис в кінці 2015 року і звернувся в поліцію. ОСОБА_18 надав копію договору на 2-й чи 3-й раз після його звернення до нього.

Представник позивача ОСОБА_3 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив суд їх задовольнити, вважаючи що висновок експерта належний, але ще не оцінений судом по кримінальному провадженню.

Представник відповідача ОСОБА_18 в судовому засіданні позовні вимоги не визнав та пояснив, що в грудні 2010 року вони на підприємстві проводили переукладання договорів оренди і всіх людей в тому числі ОСОБА_5 повідомляли і остання особисто приносила документи (паспорт, ідентифікаційний код та інші). На той час вона підписувала додаткову угоду. Він всі договори залишив ОСОБА_8, яка була на місці і займалась оформленням. Позивач на протязі 5 років приїжджав та отримував орендну плату за свою матір. До моменту її смерті не було ніяких питань, а в кінці січня 2016 року прийшов ОСОБА_2 із договором про припинення дії договору. Знаючи його він пообіцяв віддати пай восени, а він за цей час оформить спадщину, але він не захотів , та забажав отримати землю в іншому місці. Сказав йому що той багато хоче і після збору урожаю був налаштований вирішити це питання, однак він казав, що ви не зберете пшеницю. Потім позивач звернувся в поліцію. Експертиза йому не зрозуміла. Всі знають, що у нього на полі підпалили пшеницю і позивач підговорив ОСОБА_17. Після висновку експерта він поцікавився у касира ОСОБА_9 чи вона щось пам'ятає і та розповіла, що ОСОБА_5 принесла документи, але оскільки не було головного бухгалтера, вона попросила, щоб головний бухгалтер підписала цю угоду і їй передзвонить. Розуміє, що це була воля ОСОБА_5 Він робив копії документів у 4 екземплярах. В селі люди всіх знають і знали, що ОСОБА_2 є сином ОСОБА_5. Він з ОСОБА_5 жив по сусідству. Позивач приходив до нього в кінці січня 2016 року і давав угоду про розірвання договору і показував якусь бумажку. Документи брались особисто у ОСОБА_5, бо без них ніхто б не зареєстрував договір. Він особисто повідомляв ОСОБА_5 про збори громадян, які були в листопаді 2010 року.

Представник відповідача ОСОБА_10 в судовому засіданні пояснив, що сторонами не оспорюється що земельна ділянка належала ОСОБА_6, а ОСОБА_5 прийняла її у спадщину в 2010 році і в цьому ж році уклала додаткову угоду з СФГ «Оксана» і після з 2010 року отримувала орендну плату за якою приїжджав її син ОСОБА_2 і йому видавали її в якості зерна, цукру та грошей. ОСОБА_5 не оспорювала додаткову угоду і отримувала орендну плату, чим своїми діями погодила її та визнала. Відтак, ОСОБА_2 не може оспорювати цю додаткову угоду, і з огляду на це позовні вимоги не обґрунтовані. Висновок експерта заявлений в кримінальному провадженні, а не в даній справі і вироку по кримінальному проваджені не має, тому цей висновок не можна брати за основний доказ. Де господарство могло взяти державний акт, паспорт, ідентифікаційний код тільки у людини, яка виявляє своє волевиявлення. Вважає, що угода була укладена, бо закон допускає, щоб в документах розписалась інша особа і якби в 2011 році оспорила то це було б інше питання.

Представник відповідача ОСОБА_11 в судовому засіданні пояснила, що в грудні 2010 року переоформляли договори оренди і ОСОБА_5 переоформивши спадщину після сина ОСОБА_6 уклала угоду з СФГ «Оксана» та в січні приходила забирала документи, отримувала орендну плату, яку отримував її син ОСОБА_2. З претензіями ОСОБА_5 не зверталась і не мала їх. Син ОСОБА_2 також не мав претензій протягом 6 років і їх все влаштовувало. Додала, що позивач не є стороною по оспорюваній угоді, а відтак не може її оспорювати.

Представник третьої особи в судове засідання на розгляд справи не з'явився, та не повідомив суд про причини неявки.

Свідок ОСОБА_9 суду пояснила, що працює касиром в СФГ «Оксана». В 2010 році всі переоформляли договори оренди і ОСОБА_5, також принесла документи на переоформлення ОСОБА_8, але останньої не було і попросила її щоб вона їх передала. Потім ОСОБА_5 забрала в бухгалтерії документи на переоформлення договору. Вона не бачила чи ОСОБА_5 десь розписувалась. Були всі необхідні документи - паспорт, код, державний акт. Вона являється рідною сестрою жінки представника відповідача.

Суд вислухавши учасників судового засідання, свідка, розглянувши та дослідивши матеріали справи приходить до наступного.

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 28.07.2010 року ОСОБА_5 прийняла у спадщину після смерті ОСОБА_6 земельну ділянку загальним розміром 3,2997 га з кадастровим номером НОМЕР_1 (а.с.7).

01 січня 2007 року між ОСОБА_6 та СФГ «Оксана» в особі голови ОСОБА_18 укладено договір оренди земельної ділянки загальним розміром 3,2997 га. терміном на п'ять років (а.с. 9-13).

Копія Акту прийому-передачі земельної ділянки від 10.02.2007 року ОСОБА_6 передав СФГ «Оксана» земельну ділянку, що розташована на території Бичівської сільської ради загальною площею 3,2997 гектарів (а.с.14).

10 грудня 2010 року між ОСОБА_5 та СФГ «Оксана» в особі голови ОСОБА_18 укладено додаткову угоду про продовження та внесення змін до договору оренди земельної ділянки від 01.01.2007 року та продовжили термін дії договору до 01.12.2025 року(а.с.15-16).

Згідно копії висновку експерта №1/911 від 12.09.2016 року, який був даний експертом ОСОБА_13 в рамках кримінального провадження №000034 від 10.02.2016 року підпис на бланках рядка додаткової угоди про продовження та внесення змін до договору оренди земельної ділянки від 01.01.2007 року в графі: «Орендодавець» виконаний не ОСОБА_5, а іншою особою, однак в Обставинах справи вказано ОСОБА_14, а не ОСОБА_5 (а.с.17-23).

ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Семенівка Любарського району Житомирської області у віці 76 років померла ОСОБА_5, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.24).

Копія заповіту від 16.08.2010 року вказує, що ОСОБА_5 заповіла ОСОБА_2 належну їй земельну ділянку (пай) площею 3,2997 га, кадастровий номер НОМЕР_1 (а.с.25).

Із копії свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 26.10.2016 року судом встановлено, що ОСОБА_2 отримав у спадщину від своєї матері ОСОБА_5 земельну ділянку (пай) площею 3,2997 га, кадастровий номер НОМЕР_1 (а.с.41).

Згідно витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі та інформаційної довідки з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру іпотек, єдиного реєстру заборон відчужень об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна, на підставі свідоцтва про право на спадщину, за заповітом виданого приватним нотаріусом ОСОБА_15 ОСОБА_2 з 26.10.2016 року є власником земельної ділянки (паю) загальним розміром 3,2997 га з кадастровим номером НОМЕР_1 (а.с. 42-45).

Копія державного акту на право власності на земельну ділянку вказує, що ОСОБА_6 був власником земельної ділянки (паю) загальним розміром 3,2997 га з кадастровим номером НОМЕР_1 (а.с.46-47).

Із копій відомостей на видачу натуральної оплати та на видачу грошових коштів за оренду земельних паїв орендодавцям СФГ «Оксана» за 2013-2015 роки встановлено, що ОСОБА_5 отримувала орендну плату за належну їй земельну ділянку (а.с.76-79).

Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ст.57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

Відповідно до ст.212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Результати оцінки доказів суд відображає в рішенні, в якому наводяться мотиви їх прийняття чи відмови у прийнятті.

Отже, з аналізу вказаних норм Закону слідує, що експертний висновок, зокрема, не є беззаперечним фактом, а одним із доказів, який повинен оцінюватись у сукупності з іншими доказами по справі.

Крім цього, як видно, між сторонами виникли правовідносини, пов'язані з орендою землі, які регулюються Земельним кодексом України, Законом України «Про оренду землі» (далі - Закон), ЦК України, іншими законами України, постановами, виданими Кабінетом Міністрів України, у випадках, передбачених цим Законом, а також договором оренди землі.

Відповідно до ст.3 ЗУ «Про оренду землі» оренда землі - це засноване на договорі строкове, платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для здійснення підприємницької та іншої діяльності.

Згідно з ст. 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння, користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Згідно з ч.1 ст.14 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі укладається у письмовій формі.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами) (ч.2 ст.207 ЦК України).

Договір оренди землі набуває чинності після його державної реєстрації (ст.18 Закону України «Про оренду землі»).

Частина перша статті 638 ЦК України передбачає, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Договір оренди землі може бути визнано у судовому порядку недійсним з підстав, передбачених ст.215 ЦК України, ч.2 ст.15 Закону України «Про оренду землі».

Відповідно до ч.1 ст.215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання стороною (сторонами) вимог, які встановлені статтею 203 ЦК на момент вчинення правочину.

Згідно з ч.3 ст.203 ЦК України волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Згідно ч.1 ст. 179 ЦПК України предметом доказування під час судового розгляду є факти, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

У правовій позиції, яка висловлена Верховним Судом України в постанові від 25 грудня 2013 року у справі № 6-94цс13 та у постанові у справі № 6-84цс14, зазначено, що виходячи з того, що відповідно до статті 15 Цивільного кодексу України та статті 3 Цивільного процесуального кодексу України у порядку цивільного судочинства підлягає захисту саме порушене право, суд повинен встановити чи дійсно порушуються права орендодавців у зв'язку з відсутністю в договорах оренди умов, передбачених статтею 15 Закону України від 6 жовтня 1998 року № 161-ХІУ «Про оренду землі», визначити істотність цих умов, також з'ясувати у чому саме полягає порушення їхніх законних прав.

Позивачем у позовній заяві та поясненнях суду не зазначено в чому саме полягає порушення його прав як спадкоємця орендодавця за оспорюванню додатковою угодою про продовження та внесення змін до договору оренди земельної ділянки і які зміни мали б бути внесені до тексту договору для забезпечення його прав з моменту вступу ним спадкові права.

Статтею 627 ЦК України закріплено принцип свободи договору.

Із наданих суду відповідачем документів (відомостей на видачу натуральної оплати та на видачу грошових коштів за оренду земельних паїв орендодавцям СФГ «Оксана»), судом встановлено, що протягом часу 2013 -2015 років, ОСОБА_5 отримувала у відповідача відповідну плату за оренду земельної ділянки (а.с.76-79), чим фактично підтверджується існування між ОСОБА_5 та відповідачем СФГ «Оксана» договірних правовідносин щодо оренди земельної ділянки, які виконувались та ніким із сторін договору не оспорювались. Крім того суд звертає увагу на те, що сам позивач ОСОБА_2 в судовому засіданні визнав, що він їздив отримувати в СФГ «Оксана» орендну плату за свою матір ОСОБА_5, тим самим знаючи про існування договірних відносин.

Крім того суд також звертає увагу на те, що згідно ч.1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, однак позивач не являється стороною оспорюваного правочину, а відтак його права як сторони в договорі оренди (додаткової угоди) на думку суду не порушені.

Згідно ч.6 ст.147 ЦПК України висновок експерта для суду не є обов'язковим і оцінюється судом за правилами, встановленими статтею 212 цього Кодексу.

Відповідно до ч.7 ст.147 ЦПК України незгода суду з висновком експерта повинна бути мотивована в рішенні або ухвалі.

Суд не погоджується з висновком експерта №1/911 від 12.09.2016 року виходячи з наступного.

Стаття 66 ЦПК України визначає, що висновок експерта - докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, задані судом.

Пленум Верховного Суду України, у своїй Постанові від 12.06.2009 р. № 5 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства, що регулюють провадження у справі до судового розгляду» роз'яснив, що висновок експертизи може бути доказом у справі лише в тому разі, коли експертиза була проведена на підставі ухвали суду відповідними судово-експертними установами. Як експерт може залучатися особа, яка відповідає вимогам, установленим Законом України «Про судову експертизу», і внесена до Державного реєстру атестованих судових експертів.

У разі коли висновок експертизи наданий стороною як додаток до позовної заяви, тобто проведений відповідною експертною установою за її клопотанням чи клопотанням її представника, то такий висновок може розцінюватися лише як письмовий доказ, який підлягає дослідженню в судовому засіданні та відповідній оцінці. Якщо стосовно цього письмового доказу в судовому засіданні виникнуть сумніви, то, виходячи з характеру матеріально-правового спору та залежно від того, яке значення має наявність у справі такої експертизи, суд повинен роз'яснити особам, які беруть участь у справі, про їх право заявити клопотання про її призначення.

Судом було роз'яснено сторонам їх право заявити клопотання про призначення експертизи, оскільки виникли сумніви щодо наданого стороною позивача висновку експерта №1/911 від 12.09.2016 року, однак сторони цим правом не скористались та не заявили клопотання про призначення експертизи в рамках розгляду даної цивільної справи.

Відповідно до ч.1 ст.360-7 ЦПК України, висновок Верховного суду України щодо застосування норм права, викладений у Постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

Враховуючи вищенаведене суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_2 задоволенню не підлягають.

Керуючись ст. ст. 3, 57, 60, 66, 147, 212-215, 179, 294, 360-7 ЦПК України, ст.ст. 203, 207, 215, 627, 638 ЦК України, ст.ст. 3, 13, 14, 15 ЗУ "Про оренду землі", суд,-

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову ОСОБА_2, інтереси якого представляє ОСОБА_3 до СФГ "Оксана" в особі голови фермерського господарства "Оксана" ОСОБА_18, третя особа: Любарський районний відділ Житомирської регіональної філії Центру Державного земельного кадастру про визнання недійсним договору оренди землі - відмовити.

Повний текст судового рішення виготовлено 09.02.2017 року.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Житомирської області через Любарський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення - протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя: В. В. Вальчук