Справа №487/4874/16-ц 21.09.2017 21.09.2017 21.09.2017
Провадження №22-ц/784/1934/17
Єдиний унікальний номер 487/4874/16-ц
Номер провадження 22-ц/784/1934/17
Головуючий суду першої інстанції - Щербина С.В.
Категорія 54 Доповідач апеляційного суду - Прокопчук Л.М.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 вересня 2017 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Миколаївської області у складі:

Головуючого - Прокопчук Л.М.,

Суддів: Козаченка В.І., Царюк Л.М.,

Із секретарем судового засідання - Лептугою С.С.,

за участю: позивача - ОСОБА_3,

представника відповідача - Апполонова В.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Служби автомобільних доріг у Миколаївській області на ухвалу Заводського районного суду м. Миколаєва від 19 червня 2017 року про виправлення описки у справі за позовом ОСОБА_3 до Державного агентства автомобільних доріг України та Служби автомобільних доріг у Миколаївській області про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, внесення запису до трудової книжки, стягнення середнього заробітку та моральної шкоди,

В С Т А Н О В И Л А:

У вересні 2016 року позивач пред'явив зазначений позов, який в подальшому уточнював та обґрунтовував наступним.

15 лютого 2016 року ОСОБА_3 прийнятий на роботу до Служби автомобільних доріг у Миколаївській області на посаду заступника начальника з ремонту автомобільних доріг.

15 серпня 2016 року ним подано заяву про звільнення за згодою сторін з 18 серпня 2016 року.

Позивач зазначав, що з 16 серпня 2016 року по 29 серпня 2016 року він проходив амбулаторне лікування.

ОСОБА_3 вказував, що 30 серпня 2016 року він вийшов на роботу, де його було повідомлено про звільнення з 23 серпня 2016 року на підставі наказу Укравтодору від 22 серпня 2016 року №450-К відповідно до п.1 ст.36 КЗпП України та проведено повний розрахунок.

Позивач зазначав, що його звільнення за угодою сторін проведено з порушенням Кодексу законів про працю України, оскільки угоди між сторонами про звільнення його за згодою сторін 23.08.2016 року досягнуто не було.

Крім того, ОСОБА_3 вказував, що звільнення його під час перебування на лікарняному порушує положення ч.3 ст. 40 КЗпП України.

Посилаючись на вказані обставини, ОСОБА_3 просив скасувати наказ про його звільнення та поновити на посаді, стягнути з Служби автомобільних доріг Миколаївської області на його користь середній заробіток за час вимушеного прогулу в сумі 48 870,80 грн. Крім того, вказуючи на значні душевні страждання, в наслідок незаконного звільнення та порушення звичайного ритму життя ОСОБА_3 просив стягнути з відповідачів на його користь моральну шкоду в сумі 10 000 грн. (а.с. 1-4).

Рішенням Заводського районного суду м.Миколаєва від 02 червня 2017 року з урахуванням ухвали того ж суду від 19.06.2017 року про виправлення описок в судовому рішенні позов ОСОБА_3 задоволено частково.

Позивача поновлено на посаді заступника начальника з ремонту та експлуатаційного утримання автомобільних доріг Служби автомобільних доріг у Миколаївській області Державного агентства автомобільних доріг України з 23 серпня 2016 року.

З Служби автомобільних доріг у Миколаївській області на користь ОСОБА_3 стягнуто середній заробіток за час вимушеного прогулу в сумі 103 597,65 грн., з відрахуванням із цієї суми під час її виплати належних до сплати податків та обов'язкових платежів.

З Служби автомобільних доріг у Миколаївській області стягнуто в дохід держави 1 675,98 грн. судового збору (а.с. 36-38, 52 т.2)

Допущено негайне виконання рішення суду в частині поновлення позивача на роботі.

Додатковим рішенням того ж суду від 19 червня 2017 року у задоволенні іншої частини позовних вимог ОСОБА_3 відмовлено (а.с.51 т.2)

Не погодившись з ухвалою суду про виправлення описки, Служба автомобільних доріг у Миколаївській області подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права просила її скасувати (а.с. 87-89 т.2).

В судовому засіданні апеляційного суду представник відповідача підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити.

Позивач просив ухвалити рішення на розсуд суду.

Представник Державного агентства автомобільних доріг України, яке належним чином повідомлено про розгляд справи, в судове засідання не з'явився.

Заслухавши доповідача, пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів прийшла висновку про її задоволення з таких підстав.

Виносячи ухвалу про усунення описки в судовому рішенні від 02.06.2017 року, суд першої інстанції виходив з того, що зазначений в резолютивній частині рішення розмір середнього заробітку за час вимушеного прогулу, а також розмір судового збору, що підлягають стягненню з відповідача, не відповідають мотивувальній частині вказаного рішення, що є опискою (а.с. 52 т.2).

Рішенням апеляційного суду Миколаївської області від 21.09.2017 року рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 02.06.2017 року змінено в частині визначення судом розміру середнього заробітку, що підлягає стягненню за час вимушеного прогулу, та судового збору, що підлягає стягненню з відповідача.

Таким чином, підстави для виправлення описки, допущеної в резолютивній частині рішення суду, відпали.

Керуючись ст.ст.303, 312, 315 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Служби автомобільних доріг у Миколаївській області задовольнити, а ухвалу Заводського районного суду м.Миколаєва від 19 червня 2017 року скасувати.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий: Судді: