Провадження № 2/127/4619/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

18.09.2017 року Вінницький міський суд Вінницької області

в складі головуючого судді Короля О.П.,

секретаря Бондарчук А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 за участю третьої особи Органу опіки і піклування Виконавчого комітету Вінницької міської ради про надання дозволу на виїзд за кордон неповнолітньої дитини без згоди батька,

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 за участю третьої особи Органу опіки і піклування Виконавчого комітету Вінницької міської ради про надання дозволу на виїзд за кордон неповнолітньої дитини без згоди батька.

Позов мотивований тим, що ОСОБА_1 перебувала в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 з 17.08.2001 року по 02.12.2005 року. Шлюб було розірвано, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу, виданим 05.09.2006 року, серія 1-АМ №015703.

Від шлюбу мають малолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Дитина проживає разом з матірю, позивачем в справі, за адресою: АДРЕСА_1.

Позивач матеріально утримує та належним чином піклується про здоровя сина, його фізичний, духовний та моральний розвиток.

Дитина часто хворіє застудними захворюваннями, для лікування за рекомендаціями лікарів необхідне періодичне перебування на морі. Крім того, виїзд дитини за кордон сприятиме розширенню її світогляду та добре позначиться на духовному та інтелектуальному розвитку особистості.

Для виїзду неповнолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, за кордон потрібна згода батька. Проте, відповідача ОСОБА_1 з сином тривалий час не бачили, місце його перебування невідоме, тому отримати нотаріально посвідчену довіреність від нього не має можливості.

Тимчасове перебування сина за кордоном буде виключно в інтересах самої дитини.

Відповідно до ч.2 ст. 4 Закону України «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України» за відсутності згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволений на підставі рішення суду.

Зважаючи на необхідність періодичних виїздів дитини за кордон для відпочинку та оздоровлення, неможливість батька надати згоду на виїзд дитини за кордон виникла необхідність звернення позивача до суду з позовом.

В судовому засіданні представник позивача подала заяву про уточнення позовних вимог, в якій просила надати дозвіл ОСОБА_1 на тимчасовий виїзд її сина ОСОБА_3 за кордон до його повноліття, а саме до 27.10.2019 року.

Відповідач в судове засідання не зявився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином через оголошення в газеті «Вінниччина».

Представник третьої особи Органу опіки і піклування Виконавчого комітету Вінницької міської ради надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, просила при винесенні рішення захистити права та інтереси дитини, а також врахувати вимоги чинного законодавства щодо порядку виїзду дітей за кордон.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_4 дала показання суду про те, що відповідач ОСОБА_2 є її сином, який зник безвісти у 2006 році. Був оголошений у розшук, його знайшли у 2009 році у м. Одесі. Проте, в тому ж 2009 році він виїхав із м. Одеси. Місце перебування ОСОБА_2 на даний час невідомо.

Заслухавши пояснення представника позивача, показання свідка, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

ОСОБА_1 перебувала в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 з 17.08.2001 року по 02.12.2005 року. Шлюб було розірвано, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу, виданим 05.09.2006 року, серія 1-АМ №015703.

Від шлюбу мають малолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Дитина проживає разом з матірю, позивачем в справі, за адресою: АДРЕСА_1.

Позивач матеріально утримує та належним чином піклується про здоровя сина, його фізичний, духовний та моральний розвиток.

Дитина часто хворіє застудними захворюваннями, для лікування за рекомендаціями лікарів необхідне періодичне перебування на морі. Крім того, виїзд дитини за кордон сприятиме розширенню її світогляду та добре позначиться на духовному та інтелектуальному розвитку особистості.

Для виїзду неповнолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, за кордон потрібна згода батька. Проте, відповідача ОСОБА_1 з сином тривалий час не бачили, місце його перебування невідоме, тому отримати нотаріально посвідчену довіреність від нього не має можливості.

Згідно з ч. 1 ст. 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» оформлення проїзного документа дитини проводиться на підставі нотаріально засвідченого клопотання батьків або законних представників батьків чи дітей у разі потреби самостійного виїзду неповнолітнього за кордон. У клопотанні зазначаються відомості про дитину, а також про відсутність обставин, що обмежують відповідно до цього Закону право на виїзд за кордон (для дітей віком від 14 до 18 років).

За відсутності згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду.

Згідно з п.18 Правил оформлення і видачі паспортів громадянам України для виїзду за кордон і проїзних документів дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №231 від 31 березня 1995 року за відсутності згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього за кордон може бути дозволений за рішенням суду.

Положеннями ст. 35 Конституції України передбачено для громадян України вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, а ст. 1 Закону України «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України» визначено, що громадянин України має право виїхати з України і не може бути обмежений у цьому праві.

На підставі викладеного, керуючись ст. 33 Конституції України, ст.ст. 1, 4 Закону України "Про порядок виїзду з України та в'їзду в Україну громадян України", п.18 Правил оформлення і видачі паспортів громадянам України для виїзду за кордон і проїзних документів дитини, їх тимчасового затримання та вилучення», затверджених постановою Кабінету Міністрів України №231 від 31 березня 1995 року, ст. ст. 154, 155 СК України, ст. ст. 4, 10, 57-60, 88, 212-215, 224-226 ЦПК України,

ВИРІШИВ :

Позов задовольнити.

Надати ОСОБА_1 дозвіл на тимчасові неодноразові виїзди за межі України та на отримання проїзних документів для тимчасового виїзду за межі України її сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, на період до його повноліття, тобто до 27.10.2019 року без дозволу батька ОСОБА_2 в такі країни : Республіка Туреччина, Єгипет, Республіка Польща, Чеська Республіка, Федеративна республіка Німеччина, Болгарія, Італія, Мальта, Іспанія, Португалія, Франція, ОАЄ, Греція, Румунія.

Позивач може подати апеляційну скаргу на рішення суду протягом десяти днів з дня проголошення.

Відповідач може подати апеляційну скаргу на рішення суду протягом десяти днів з дня постановлення ухвали про залишення без задоволення заяви про перегляд заочного рішення суду.

Суддя