Справа №: 343/120/17
Провадження №: 2/0343/188/17
Р І Ш Е Н Н Я

I М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 лютого 2017 року м. Долина

Долинський районний суд Iвано-Франкiвської областi в складi:

головуючої судді Монташевич С. М.,

секретаря Шикор Г. В.,

розглянувши у вiдкритому судовому засiданнi в залі Долинського районного суду Івано-Франківської області справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі,-

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів, у якому просила постановити рішення, яким стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, у твердій грошовій сумі в розмірі по 1000,00 грн. в місяць на кожну дитину з дати подачі заяви до суду та до досягнення дітьми повноліття. Свої вимоги мотивує тим, що вона 01 жовтня 2011 року зареєструвала шлюб з ОСОБА_5 Від даного шлюбу у них народилися двоє дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 Спільне життя з відповідачем не склалося, між ними припинилися подружні відносини, вони проживають окремо, спільне господарство не ведуть. ОСОБА_5 фізично здоровий, на даний час він працює на тимчасових роботах, будь-яких інших матеріальних обтяжень не має.

У судовому засіданні позивачка позов підтримала, просила його задовольнити та стягнути з відповідача на її користь на утримання неповнолітніх дочок по 1000,00 гривень щомісяця на кожну дитину. Відповідач добровільно не надає матеріальної допомоги на утримання неповнолітніх дітей, хоча має таку можливість.

Відповідач у судовому засіданні позов визнав, не заперечив проти його задоволення, вказав, що є фізично здоровим, інших утриманців не має.

Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши докази по справі, вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов"язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Копія свідоцтва про шлюб серії І-НМ № 097822 від 01 жовтня 2011 року свідчить про те, що сторони зареєстрували шлюб 01 жовтня 2011 року, актовий запис 41. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу ОСОБА_5 (а.с. 3).

Згідно копій свідоцтв про народження серії І-НМ № 205004 від 03 квітня 2012 року, серії І-НМ № 258328 від 16 травня 2014 року відповідно ОСОБА_3 народилася 29 березня 2012 року, актовий запис № 33, ОСОБА_4 народилася 15 травня 2014 року, актовий запис № 56. Їхніми батьками записані ОСОБА_5 та ОСОБА_1 (а.с. 4, 5).

В судовому засіданні встановлено, що сторони проживають окремо. Неповнолітні діти проживають з мамою ОСОБА_1 Відповідач участі в утриманні дочок не бере, хоча зобов'язаний це робити на рівні з позивачкою, на що він погодився, визнавши позов, а тому суд приходить до переконання, що, оскільки утримання неповнолітніх дітей є обов'язком батьків, тому з відповідача слід стягнути аліменти на утримання неповнолітніх дітей.

Статтею 181 СК України визначено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

В силу ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Таким чином, враховуючи матеріальне становище та стан здоров'я дітей, матеріальне становище платника аліментів та інші обставини, що мають істотне значення, прийнявши визнання позову відповідачем, суд приходить до переконання, що з ОСОБА_5 на користь позивачки слід стягнути аліменти на утримання неповнолітніх ОСОБА_4 та ОСОБА_3 в розмірі по 1000,00 грн. щомісячно на кожну дитину, а позовні вимоги задовольнити.

Питання судових витрат слід вирішити у відповідності до вимог ст. 88 ЦПК України.

На підставі ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року, яка набула чинності для України 27 вересня 1991 року, ст.ст. 180-182, 184, 191 Сімейного кодексу України, керуючись ст.ст. 208, 209, 215, 218, 367 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

ВИРIШИВ:

Позов задовольнити.

Проводити стягнення аліментів з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, в розмірі по 1000,00 (одній тисячі) гривень щомісячно на кожну дитину.

Стягнення аліментів розпочати з 20 січня 2017 року і проводити до повноліття дітей.

Рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає обов'язковому негайному виконанню.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави 640,00 (шістсот сорок) гривень судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подачі апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Івано-Франківської області через Долинський районний суд.

Суддя: