Справа № 336/4619/17
Провадження № 4-с/336/156/2017
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 вересня 2017 року м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді Дмитрюк О.В.,

при секретарі Петрові С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_1 на дії головного державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби міста Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області ОСОБА_2 (зацікавлена особа ОСОБА_3), -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_4 08.08.2017 р. звернувся до суду зі скаргою на дії державного виконавця Шевченківського ВДВС м. Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області, в якій зазначає, що рішенням Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 17.05.2017 р. визначено спосіб участі батька, ОСОБА_1, у вихованні доньки, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, та спілкування з нею шляхом встановлення систематичних зустрічей батька з донькою за наступним графіком:

кожний перший та третій тиждень місяця - понеділок, середа з 7-30 години до 20-00 години, п`ятниця з 7-30 години до 20-00 години суботи без присутності матері (тобто з п`ятниці на суботу донька залишається з батьком за місцем його проживання у денний та нічний час); у вказані робочі дні батько відвозить доньку до дитячого навчального закладу та забирає доньку з дитячого навчального закладу; у всі дні батько проводить час з донькою без присутності матері за місцем його проживання та/або у спортивних, розвиваючих, навчальних, виховних, розважальних, культурних закладах, гуртках, секціях, місцях відпочинку, з урахуванням режиму дня, стану здоров`я доньки та її бажання;

кожен другий та четвертий тиждень місяця вівторок, четвер з 7-30 до 20-00 години, субота з 8-00 години до 16-00 години неділі без присутності матері (тобто з суботи на неділю донька залишається з батьком за місцем його проживання у денний та нічний час); у вказані робочі дні батько відвозить доньку до дитячого навчального закладу та забирає доньку з дитячого навчального закладу; у всі дні батько проводить час з донькою без присутності матері за місцем його проживання та/або у спортивних, розвиваючих, навчальних, виховних, розважальних, культурних закладах, гуртках, секціях, місцях відпочинку з урахуванням режиму дня, стану здоров`я доньки та її бажання;

щорічно взимку та влітку - спільний відпочинок батька разом з донькою, на час його відпустки, без присутності матері дитини, не менше чотирнадцяти днів поспіль, в тому числі, за межами міста, за умови завчасного повідомлення матері про наміри проведення такого відпочинку та про подальше місце перебування дитини.

31.05.2017 р. Шевченківським районним судом м.Запоріжжя був виданий виконавчий лист № 336/6180/16-ц.

26.07.2017 р. даний виконавчий лист був ним поданий до Шевченківського відділу ДВС м.Запоріжжя Головного територіального управління юстиції Запорізької області для виконання.

Повідомленням головного державного виконавця Шевченківського відділу ДВС ОСОБА_2 від 28.07.2017 р. зазначений виконавчий лист був йому повернутий без прийняття його до виконання на підставі п.8 ч.4 ст.4 Закону України «Про виконавче провадження».

Старший державний виконавець Мітіна Т.В. у повідомленні від 28.07.2017 р. зазначає, що резолютивна частина поданого на примусове виконання виконавчого листа не передбачає заходи примусового виконання рішення.

Скаржник вважає, що рішення головного державного виконавця Мітіної Т.В. є незаконним та таким що порушує його право на своєчасне виконання судового рішення.

Посилаючись на ст.ст.129, 129-1 Конституції України, ст.ст.14, 368 ЦПК України, Закон України «Про виконавче провадження» ОСОБА_1 просить визнати рішення головного державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби міста Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області ОСОБА_2 від 28.07.2017 р. про відмову у прийнятті виконавчого листа № 336/6180/16-ц, виданого 31.05.2017 р. Шевченківським районним судом м.Запоріжжя про визначення способу участі батька ОСОБА_1 у вихованні доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, та спілкуванні з нею шляхом встановлення систематичних зустрічей батька з донькою за відповідним графіком неправомірними, зобов»язавши державного виконавця Мітіну Т.В. прийняти до примусового виконання зазначений виконавчий лист.

В судовому засіданні ОСОБА_1 та його представники підтримали скаргу, просили її задовольнити.

Головний державний виконавець Мітіна Т.В. в судове засідання не з»явилась, про день, час та місце розгляду справи була повідомлена у встановленому законом порядку, причини неявки суду не повідомила, в процесі розгляду скарги надала письмові заперечення проти скарги (а.с.19-21). Враховуючи процесуальні строки розгляду скарг на дії державного виконавця та наявність позиції державного виконавця, викладеної в запереченнях, судом постановлено ухвалу про розгляд скарги без участі державного виконавця.

Зацікавлена особа ОСОБА_3 в судове засідання не з»явилась, про день, час та місце розгляду справи повідомлялась у встановленому законом порядку, причини неявки суду не повідомила, заперечень не надала.

Перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його представників, приймаючи до уваги позицію головного державного виконавця Мітіної Т.В., суд вважає, що скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що рішенням Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 17.05.2017 р. визначено спосіб участі батька ОСОБА_1, у вихованні доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, та спілкування з нею шляхом встановлення систематичних зустрічей батька з донькою за визначеним судом графіком.

31.05.2017 р. Шевченківським районним судом м.Запоріжжя був виданий виконавчий лист № 336/6180/16-ц (а.с.4).

26.07.2017 р. ОСОБА_1 подав виконавчий лист до Шевченківського відділу ДВС м.Запоріжжя Головного територіального управління юстиції Запорізької області для виконання.

Повідомленням головного державного виконавця Шевченківського відділу ДВС ОСОБА_2 від 28.07.2017 р. зазначений виконавчий лист був скаржнику повернутий без прийняття його до виконання на підставі п.8 ч.4 ст.4 Закону України «Про виконавче провадження» (а.с.5).

Про винесене державним виконавцем рішення скаржник дізнався 07.08.2017 р. (а.с.18).

Відповідно до ст.383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Згідно із ст.1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Ст.2 згаданого Закону визначено засади виконавчого провадження, серед яких обовязковості виконання рішень.

Як передбачено п.2 ч.1 ст.3 Закону України «Про виконавче провадження», відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі ухвал, постанов судів у цивільних, господарських, адміністративних справах, справах про адміністративні правопорушення, кримінальних провадженнях у випадках, передбачених законом.

Примусове виконання судових рішень здійснюється органами і особами, визначеними ЗУ «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень інших органів», зокрема, органами виконавчої служби, які входять до системи органів примусового виконання рішень Міністерства юстиції України.

Порядок примусового виконання судових рішень регламентовано спеціальним законом Законом України «Про виконавче провадження».

За п.5 ч.1 ст.10 Закону заходами примусового виконання рішень є інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

За приписами ч.1 та ч.2 ст.63 Закону «Про виконавче провадження» за рішеннями, за якими боржник зобовязаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження. У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

Згаданим рішенням суду визначений спосіб участі у вихованні дитини батька шляхом систематичних зустрічей батька з донькою за графіком, визначеним судом, отже таке рішення має зобов»язальний характер. Висновки, зазначені державним виконавцем в оскаржуваному повідомленні про те, що виконавчий документ не підлягає примусовому виконанню, є необґрунтованими.

Таким чином, державний виконавець порушив вимоги ст.3 ЗУ «Про виконавче провадження» та дійшов передчасного висновку щодо повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання.

З огляду на наведене, суд дійшов висновку про задоволення скарги в частині визнання оскаржуваного рішення державного виконавця неправомірним та його скасування.

Разом з тим, не підлягають задоволенню вимоги про зобов»язання державного виконавця вчинити певні дії, а саме прийняти до примусового виконання виконавчий лист, оскільки відповідно до положень ЗУ «Про виконавче провадження» вирішення даного питання віднесено виключно до компетенції виконавчої служби, а не суду.

Така позиція суду узгоджується з п. 18 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України від 07.02.2014 р. № 6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служи під час виконання судових рішень у цивільних справах» у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобовязує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути допущені порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи. При цьому суд не має права зобовязувати зазначених осіб до вчинення тих дій, які згідно із законом про виконавче провадження можуть здійснюватися лише державним виконавцем або відповідною посадовою особою державної виконавчої служби.

Керуючись ст.ст.386, 387 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_1 на дії головного державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби міста Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області ОСОБА_2 (зацікавлена особа ОСОБА_3) задовольнити частково.

Визнати неправомірними дії головного державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби міста Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області ОСОБА_2 про відмову у прийнятті виконавчого листа № 336/6180/16-ц, виданого 31.05.2017 р. Шевченківським районним судом м.Запоріжжя, про визначення способу участі батька ОСОБА_1 у вихованні доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1

Скасувати повідомлення головного державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби міста Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області ОСОБА_2 про повернення виконавчого документу - виконавчого листа № 336/6180/16-ц, виданого 31.05.2017 р. Шевченківським районним судом м.Запоріжжя, стягувачу без прийняття до виконання від 28.07.2017 р.

В задоволенні скарги в частині зобов»язання державного виконавця Мітіної Т.В. прийняти до примусового виконання виконавчий документ відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду Запорізької області через суд першої інстанції протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя О.В. Дмитрюк