АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 вересня2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі: головуючого: Соколової В.В.,

суддів: Немировської О.В., Лапчевської О.Ф.

секретарі: Крічфалуши С.С., Казанник М.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Деснянського районного суду міста Києва від 30.05.2017 у справі за позовом Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Маяк-6» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Маяк-6» про захист прав споживача,-

В С Т А Н О В И Л А

У листопаді 2016 року представник ОСББ «Маяк 6» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожиті житлово-комунальні послуги.

Свої вимоги обгрунтовував тим, що відповідач проживає в АДРЕСА_1. Обслуговування та утримання мешканців у вказаному будинку здійснює ОСББ «Маяк 6». Свої обов'язки, визначені нормативно-правовими актами, позивач виконує належним чином, проте відповідач, всупереч діючому законодавству України, протягом тривалого часу ухиляється від виконання своїх обов'язків по сплаті за комунальні послуги, в зв'язку з чим у нього утворилась заборгованість за період з 01.10.2013 по 31.10.2016 у розмірі 15755,00 грн.

Беручи до уваги вищевикладене, позивач просив суд стягнути з відповідача суму заборгованості за комунальні послуги в розмірі 15755, 00 грн. та судовий збір.

Справа № 754/14098/16-ц
№ апеляційного провадження:№ 22-ц/796/7749/2017
Головуючий у суді першої інстанції: Панченко О.М.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Соколова В.В.
В свою чергу відповідач ОСОБА_1 також звернувся до суду із зустрічним позовом про захист прав споживача, в якому просив суд визнати відсутність договірних відносин між ним та ОСББ «Маяк 6» у сфері надання житлово-комунальних послуг, що є порушенням з боку ОСББ ст.ст. 19, 29 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»; визнати незаконним застосування з боку ОСББ «Маяк 6» тарифів, затверджених розпорядженням Київською міською державною адміністрацією від 15.12.2011 № 2380 з перевищенням повноважень, при нарахуванні йому плати за житлово-комунальні послуги; визнати безпідставними нарахування йому заборгованості за житлово-комунальні послуги за період з 01.10.2013 по 30.09.2016 на суму 15755,00 грн. здійснені ОСББ «Маяк 6» незаконно з використанням «тарифу» 2,98 грн. та 3,60 грн. у відсутність прав і обов'язків ОСББ «Маяк 6» як учасника правовідносин у сфері надання житлово-комунальних послуг. Свої вимоги обґрунтовував тим, що ОСББ «Маяк 6» не є суб'єктом господарювання і не може бути виробником або виконавцем житлово-комунальних послуг відповідно до Закону України «Про житлово-комунальні послуги», та не надає будь-яких послуг мешканцям багатоквартирного будинку, а здійснює господарче забезпечення не господарюючого суб'єкта, крім того незаконно застосовує тарифи на житлово-комунальні послуги по утриманню будинків і споруд та прибудинкових територій.

Рішенням Деснянського районного суду міста Києва від 30.05.2017 позовну заяву Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Маяк-6» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги - задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Маяк 6» заборгованість за житлово-комунальні послуги за період з 01.10.2013 по 31.10.2016 в сумі 15755,00 грн., а також судовий збір в розмірі 689,00 грн.

Зустрічні позовні вимоги ОСОБА_1 до Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Маяк-6» про захист прав споживача - залишено без задоволення.

Не погодився з вищезазначеним судовим рішенням ОСОБА_1, ним подана апеляційна скарга, в якій зазначається про незаконність рішення, як такого, що ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, а висновки суду не відповідають обставинам справи. Відповідач вказує на те, що суд першої інстанції не встановив ті обставини, на які він посилався у своїй позовній заяві та не дослідив їх належним чином, що призвело до ухвалення незаконного рішення. Також вказує на те, що суд першої інстанції відкрив провадження за позовною заявою ОСББ «Маяк-6» неправомірно, оскільки позовна заява не відповідає вимогам процесуального закону та за її подання позивачем не сплачено судовий збір. Зазначає, що суд першої інстанції не взяв до уваги положення ст. 205 ЦПК України та ст. 15 ЦК України, відповідно до яких позовна заява ОСББ «Маяк-6» не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства а провадження підлягає закриттю. Також звертає увагу суду на те, що позовна заява ОСББ «Маяк-6» та інші процесуальні документи підписані особою, яка не мала на те належних повноважень.

Враховуючи вищевикладене вважає, що рішення суду першої інстанції ухвалено без з'ясування всіх фактичних обставин та без належної оцінки наданих доказів, у зв'язку з чим просить його скасувати та ухвалити нове, яким зустрічні позовні вимоги задовольнити повністю.

В судовому засіданні відповідач та його представник ОСОБА_4 підтримали апеляційну скаргу з підстав викладених у ній, просили про задоволення заявлених ними вимог.

Представник позивача ОСОБА_5 заперечував проти доводів апеляційної скарги, вважає рішення суду законним і обґрунтованим, просив залишити її без змін.

Заслухавши доповідь судді, пояснення сторін у справі, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає виходячи з наступного.

Судом встановлено, що відповідач є власником квартири АДРЕСА_1, проживає та зареєстрований за вказаною адресою. Вказані обставини ним визнані в ході розгляду справи. Також матеріали справи місять копію реєстраційного посвідчення Київського міського бюро технічної інвентаризації від 05.01.1994 з якого вбачається, що кооперативна квартира №109 в будинку 3 15-б по вулиці Каштановій в м. Києві зареєстрована за ОСОБА_1 (а.с.50).

Обслуговування та утримання мешканців у вказаному будинку здійснює ОСББ «Маяк 6», що вбачається з Статуту та підтверджується договорами із виконавцями та постачальниками житлово-комунальних послуг (а.с.5-26; 107-111).

Разом з тим відповідач вказує на пред'явлення позову неналежним позивачем.

З матеріалів справи вбачається, що власниками приміщень багатоквартирних будинків №15, 15-а та 15-б по вул. Каштановій у м. Києві було створено Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Маяк-6». Згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ОСББ «Маяк-6» зареєстровано з 07.03.2004 (а.с.76-85).

Відповідно до ч. 4 ст.91 ЦК України цивільна правоздатність юридичної особи виникає з моменту її створення і припиняється з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення.

З рішення Деснянського районного суду м. Києва від 17.01.2017 в справі № 754/9447/16-ц вбачається і судом було встановлено, що установчими документами організаційно-правова форма була визначена як «Об'єднання співвласників багатоквартирних будинків «Маяк-6», при цьому до Єдиного державного реєстру найменування юридичної особи внесено як «Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку». Вказані обставини мали місце з 22.05.2008 (дата реєстрації статуту 2008 року) і до 03.07.2016 (дата реєстрації статуту 2016 року). У зв'язку з цим судом були визнані неправомірними дії ОСББ, вчинені на підставі Статуту Об'єднання співвласників багатоквартирних будинків «Маяк-6», затвердженого протоколом Загальних зборів співвласників багатоквартирних будинківпо вул. Каштановій, 15,15А,15Б в м. Києві №1 від 17.04.2008, починаючи з моменту внесення змін до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо організаційно-правової форми ОСББ «Маяк-6» - об'єднання співвласників багатоквартирного будинку (а.с.112-116).

Відповідно до Статуту ОСББ «Маяк-6» (2016 року) метою створення об'єднання є забезпечення та захист прав співвласників, дотримання ними своїх обов'язків, належне утримання та використання спільного майна будинку, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та цим Статутом. Завданням та предметом діяльності ОСББ є забезпечення реалізації прав співвласників будинку на володіння та користування спільним майном співвласників; забезпечення належного утримання будинку та прибудинкової території; сприяння співвласникам будинку в отриманні житлово-комунальних та інших послуг належної якості; забезпечення виконання співвласниками квартир, жилих і нежилих приміщень будинків вимог «Правил користування приміщеннями житлових будинків та прибудинковими територіями».

Позов у даній справі поданий до суду 15.11.2016 Об'єднанням співвласників багатоквартирного будинку «Маяк-6», яке діє на підставі Статуту затвердженого 03.07.2016. Таким чином, на час звернення до суду з даним позовом відсутня невідповідність назв ОСББ, тобто позов поданий уповноваженою особою і уповноваженим представником цієї особи. Та обставина, що ухвалами суду від 02.09.2016 у справі № 754/7251/16-ц та від 16.02.2016 у справі № 754/4515/15-ц позови ОСББ «Маяк-6» до ОСОБА_1 залишались без розгляду (а.с.65-70), не позбавляє позивача права на звернення до суду з позовом після усунення обставин, що були підставою для залишення позову без розгляду (ч.2 ст. 207 ЦПК України).

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що за період з 01.10.2013 по 31.10.2016 включно відповідачу позивачем надавалися житлово-комунальні послуги, відповідач вказаними послугами користувався, проте не сплачував їх вартість у повному обсязі.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 509 ЦК зобов'язання виникають з підстав встановлених ст.. 11 цього Кодексу.

Згідно ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки.

Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є:

1) договори та інші правочини;

2) створення літературних, художніх творів, винаходів та інших результатів інтелектуальної, творчої діяльності;

3) завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі;

4) інші юридичні факти.

Цивільні права та обов'язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства.

У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов'язки виникають безпосередньо з актів органів державної влади, органів влади Автономної Республіки Крим або органів місцевого самоврядування.

У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов'язки можуть виникати з рішення суду.

У випадках, встановлених актами цивільного законодавства або договором, підставою виникнення цивільних прав та обов'язків може бути настання або ненастання певної події.

Обов'язок споживача сплачувати за використані житлово-комунальні послуги передбачений положеннями ст.ст. 151, 162 Житлового кодексу Української РСР, Закону України «Про житлово-комунальні послуги», Законом України «Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку», Правилами користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 08.10.1992 № 572 (в редакції чинній на мамонт виникнення правовідносин).

Так, положеннями ст.ст. 151, 162 Житлового кодексу Української РСР встановлено, що громадяни, які мають у приватній власності жилий будинок (квартиру), зобов'язані забезпечувати його схоронність, провадити за свій рахунок поточний і капітальний ремонт, утримувати в порядку придомову територію. Оплата за користування жилим приміщенням в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, встановлюється угодою сторін. Плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Строки внесення квартирної плати і плати за комунальні послуги визначаються угодою сторін. Наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги.

В силу ст. 15 Закону України «Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку» співвласник зобов'язаний, зокрема, виконувати обов'язки, передбачені статутом об'єднання; виконувати рішення статутних органів, прийняті у межах їхніх повноважень; своєчасно і в повному обсязі сплачувати належні внески і платежі.

У відповідності до положень п. 5. ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Згідно п. 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 08.10.1992 № 572, з наступними змінами, власник та наймач (орендар) квартири, житлового приміщення у гуртожитку зобов'язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Таким чином, обов'язок по оплаті спожитих комунальних послуг покладається на споживача Законом, а тому відсутність укладеного між сторонами договору не звільняє відповідача від цих обов'язків. Даних, які вказували б про відсутність надання відповідачу послуг та/або їх надання іншою особою ніж ОСББ «Маяк-6» суду представлено не було. А тому факт надання комунальних послуг позивачем відповідачеві слід вважати доведеним. При цьому слід звернути увагу, що характер правовідносин, що виникли між сторонами у справі носить приватноправовий характер і відсутність договору на визначення характеру цих правовідносин також не впливає, а тому доводи апеляційної скарги про те, що справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства є безпідставними.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

З наявного в матеріалах справи розрахунку вбачається, що заборгованість відповідача перед позивачем за період з 01.10.2013 по 31.10.2016 складає 15755,00 грн. з урахуванням інфляційних витрат та трьох відсотків річних, нарахованих в порядку ст. 625 ЦК України. Судом першої інстанції в рамках розгляду зустрічного позову перевірені застосовані позивачем тарифи, невідповідність їх нормативно-правовим актам України судом не встановлена. Доводами апеляційної скарги вказані висновку суду не спростовуються. Відповідач наголошує на неправильності встановлення тарифів, проте тарифи, що застосовані позивачем визначені нормативно-правовими актами органів державної влади та місцевого самоврядування.

Оскільки факт невиконання відповідачем покладених на нього законодавством зобов'язань по сплаті за спожиті житлово-комунальні послуги достовірно встановлений, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про наявність правових підстав для стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за надані йому позивачем комунальні послуги.

Разом з тим, судом першої інстанції не була здійснена перевірка розрахунку заборгованості наданого стороною позивача. На стадії апеляційного розгляду стороною відповідача були надані докази на підтвердження здійснення часткової оплати наданих комунальних послуг. А саме за січень 2016 року сплачено 72,62 грн., за лютий 2016 року - 72,62 грн., за березень 2016 року - 72,62 грн., за квітень 2016 року - 252,23 грн., за травень 2016 року - 285,21 грн., за червень 2016 року - 153,89 грн., за серпень 2016 року - 317,57 грн., за жовтень 2016 року - 161,24 грн.. Тобто відповідачем здійснена оплата наданих у спірний період послуг на загальну суму 1388,00 грн.

Так, процесуальний закон вказує на те, що сторони зобов'язані подати всі докази у справі до початку розгляду справи по суті (ст. 131, 303 ЦПК України). Проте, положення ст. 213 ЦПК України зобов'язують суд при ухваленні рішення повно і всебічно з'ясувати обставини справи.

Стороною позивача в судовому засіданні визнаний факт здійснення відповідачем оплати комунальних послуг на суму 1388,00 грн., що вбачається з наданого ними розрахунку заборгованості.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Розмір інфляційних витрат та трьох відсотків річних наведений позивачем у таблиці, перевірений судом і відповідачем не спростований.

А отже сума заборгованості відповідача перед позивачем становить 14267,6 грн., з урахуванням інфляційних витрат та трьох відсотків річних, яка і підлягає до стягнення.

На стадії апеляційного розгляду стороною позивача була подана заява про зменшення позовних вимог.

В порядку ч. 1 ст. 303 ЦПК України апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах вимог, заявлених у суді першої інстанції. Положення ст. 306 ЦПК України передбачають лише право позивача на відмову від позову.

Враховуючи, що позивачем не було заявлено про відмову від позовних вимог, заява про зменшення позовних вимог не підлягає розгляду апеляційним судом.

В порядку ст. 88 ЦПК України суд має право вирішити питання судових витрат суд під час ухвалення судового рішення у справі. А згідно з ч. 2 ст. 99 ЦПК України у разі пред'явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу зараховується до суми судового збору, встановленої за позовну заяву.

Таким чином, врахування судом першої інстанції квитанції про сплату судового збору за видачу судового наказу при ухваленні рішення у справі не суперечить вимогам процесуального закону.

Додатковим рішенням від 30.05.2017 стягнуто з ОСББ «Маяк-6» на користь держави судовий збір в розмірі 689,00 грн., які не були сплачені при зверненні до суду. Вказане рішення сторонами не оскаржується, а отже перегляду апеляційним судом не підлягає. Отже питання судових витрат вирішено судом у відповідності до вимог ЦПК України, а залишення позову без розгляду, як на тому наполягає в апеляційній скарзі відповідач, на стадії апеляційного провадження є недоцільним та суперечливим, так як спір розглянутий і на даній стадії здійснюється перевірка рішення суду.

Разом з тим, в порядку ч. 5 ст. 88 ЦПК України якщо суд апеляційної або касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Оскільки задоволенню підлягає 90,5 % заявлених вимог, то сума судових витрат понесених позивачем, яка підлягає компенсації за рахунок відповідача становить 623,55 грн.

Враховуючи вищевикладене, колегія судді приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню лише в частині визначення розміру заборгованості відповідача перед позивачем та у зв'язку з цим підлягає зміні і визначена сума судових витрат. В решту рішення суду відповідає вимогам закону, зібраним доказам, обставинам справи і підстав для його скасування з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, не вбачається.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 309, 313-315, 319 ЦПК України, судова колегія, -

В И Р І Ш И Л А

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Рішення Деснянського районного суду міста Києва від 30.05.2017 скасувати в частині повного задоволення позовних вимог Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Маяк-6» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги та ухвалити в цій частині нове рішення:

Позовні вимоги Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Маяк-6» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1; місце проживання: АДРЕСА_1) на користь Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Маяк 6» заборгованість за житлово-комунальні послуги за період з 01.10.2013 по 31.10.2016 в сумі 14267,60 грн., а також судовий збір в розмірі 623,55 грн.

В задоволенні іншої частини вимог первісного позову - відмовити.

В решті рішення суду залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, може бути оскаржено в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: