ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2-п/753/249/17
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" вересня 2017 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі судді Вовка Є.І., при секретарі Крамарчук А.О., в приміщенні Дарницького районного суду м. Києва, у судовому засіданні по розгляду заяви ОСОБА_2 про перегляд (скасування) заочного рішення Дарницького районного суду м. Києва від "15" травня 2017 року по цивільній справі №753/3316/17 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

Встановив:

З заяви ОСОБА_2 про перегляд вказаного заочного рішення вбачається, що вона обгрунтована зокрема тим, що відповідач не з»явилася на судовий розгляд вказаної справи "15" травня 2017 року, оскільки не була про нього повідомлена, а також, що це була перша неявка відповідача.

Згідно зі строками розгляду заяви про перегляд заочного рішення, передбаченими ч.2 ст.230 ЦПК України - вказана заява повинна бути розглянута протягом п'ятнадцяти днів з дня її надходження, при цьому, вказана заява про перегляд заочного рішення була передана судді Вовку Є.І. 06.09.2017 року.

Судом враховано, що в силу вимог п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру. Обов»язок швидкого здійснення правосуддя покладається в першу чергу на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням п.1 ст.6 даної Конвенції (параграф 66 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 р. у справі «Смірнова проти України»). Всі ці обставини слід враховувати при розгляді кожної справи, оскільки перевищення розумних строків розгляду справ становить порушення прав, гарантованих п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Крім того, дослідивши інші матеріали справи, судом встановлено наступне.

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва не було визнано явку відповідача обов»язковою (а.с.16) - всупереч твердженням заявника.

Оскаржуваним заочним рішенням Дарницького районного суду м. Києва від "15" травня 2017 року по цивільній справі №753/3316/17 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу було вирішено позов задовольнити (а.с.23, 24).

З довідки від 15 травня 2017 року (а.с.22) вбачається, що сторона відповідача не з"явилася на судовий розгляд вказаної справи 15 травня 2017 року, при цьому, про причини неявки суд не був повідомлений.

Відповідно до положень ст.77 ЦПК України: сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи, у разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо особа за цією адресою більше не проживає або не знаходиться; сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання; у разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з'явилися в судове засідання без поважних причин.

Крім того, судом встановлено, що з наявних поштових відправлень на адресу відповідача вбачається, що відповідач належним чином повідомлялася Дарницьким районним судом м. Києва про судовий розгляд цієї справи (призначений на 15 травня 2017 року) поштою - рекомендованим листом з повідомленням за адресою місця проживання відповідача, зареєстрованою у встановленому законом порядку - АДРЕСА_1 (згідно з даними, які містяться в довідці Адресно-довідкового підрозділу територіального органу ДМС України в м. Києві а.с.14), при цьому, вказане поштове відправлення було повернуто до суду "за закінченням встановленого терміну зберігання" (а.с.20, 21).

Відповідно до положень ч.3 ст.27 ЦПК України, особи, які беруть участь у справі, зобов'язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права.

Крім того, відповідно до положень ч.5 ст.74 ЦПК України: у разі ненадання фізичною особою, яка бере участь у справі інформації щодо її адреси, судова повістка надсилається цій особі за адресою її місця проживання чи перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку, при цьому, у разі відсутності особи, яка бере участь у справі за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином.

При цьому, судом фактично враховано, що відповідно до імперативних положень ч.1 ст.157 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи вказаної категорії протягом розумного строку, а відповідно до положень ст.1 ЦПК України - завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

З положень п.2) ч.1 ст.169 ЦПК України, вбачається, що суд відкладає розгляд справи у разі першої неявки в судове засідання сторони або будь-кого з інших осіб, які беруть участь у справі, оповіщених у встановленому законом порядку про час і місце судового розгляду, у випадку якщо вони повідомили про причини неявки, які судом визнано поважними.

При цьому, в спеціальній імперативній нормі ч.1 ст.224 ЦПК України, яка визначає умови, за яких можливе винесення заочного рішення зазначено, що у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Відповідно до положень ч.4 ст.169 ЦПК України - у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Тобто із системного аналізу саме сукупності вищевказаних норм вбачається, що цей закон (ч.4 ст.169 ЦПК України) є спеціальною нормою, яка визначає саме порядок судового розгляду, якому передувало відкладення розгляду справи внаслідок першої неявки сторони відповідача виключно з поважних причин - згідно з імперативними приписами щодо обов'язкової наявності таких причин, як єдиної передумови для відповідного відкладення у випадку першої неявки відповідача згідно з п.2) ч.1 ст.169 ЦПК України, тобто Закон саме додатково регламентує ще і такий випадок (повторної неявки), регламентуючи вже обов'язковий розгляд справи у випадку повторної неявки відповідача - незалежно від наявності повторних - будь-яких поважних причин у відповідача.

Від позивача надійшла заява від 27.02.2017 року щодо відсутності заперечень проти ухвалення заочного рішення та про розгляд справи у відсутність останнього (а.с.12).

Враховуючи вищевикладене, наявні вищевказані обставини, в тому числі ту обставину, що від сторони відповідача не надійшло заяви про розгляд справи за її відсутності, то судом (у судовому засіданні по розгляду цієї справи 15 травня 2017 року) було ухвалено рішення у заочному порядку, який єдиним порядком, в якому згідно з нормами ЦПК України (зокрема вищенаведеними) можливо розглянути вказану справу в порядку цивільного судочинства - з дотриманням імперативних норм, встановлених цим порядком, в тому числі щодо даного випадку.

Враховуючи, що відповідно до положень ч.1 ст.232 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню за умови наявності сукупності обставин - а) що відповідач не з"явився у судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин і б) докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи, а також, що відсутні вищевказані обставини, які викладені у пункті, умовно позначеному літерою а), суд вважає, що вказана заява про перегляд заочного рішення не може бути задоволена в силу вказаних імперативних приписів положень ч.1 ст.232 ЦПК України, при цьому, обгрунтування цієї заяви щодо висновків суду по суті вищевказаних позовних вимог не спростовують такого висновку суду.

Вивчивши всі наявні матеріали, враховуючи вищевикладене, вищенаведені норми ст.232 ЦПК України, суд вважає, що вказана заява про перегляд (скасування) заочного рішення не підлягає задоволенню.

Керуючись п.1) ч.3 ст.231 ЦПК України,

Ухвалив:

Залишити без задоволення заяву ОСОБА_2 про перегляд (скасування) заочного рішення Дарницького районного суду м. Києва від "15" травня 2017 року по цивільній справі №753/3316/17.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: