Категорія Доповідач Марчук В. С.
Апеляційного суду Вінницької області
від 30 січня 2017 року
колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Вінницької області в складі:
Головуючої судді: Марчук В.С.,
Суддів: Голоти Л.О., Шемети Т.М.
При секретарі: Агеєвій Г.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до виконавчого комітету Вінницької міської ради, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: КБМП «БМУ-2», ПП «АРТ.-В.К.», ТОВ «В.К.В.», ТОВ фірма «Сіріус», ФОП ОСОБА_2, ФОП ОСОБА_3, ПП «Опал», ТОВ «Еліт», МПП «Раїса», МКП «ЖЕК №7», про усунення перешкод в користуванні майном шляхом примусового звільнення незаконно займаного приміщення, -
В с т а н о в и л а :
В липні 2014 року ОСОБА_1 звернувся у Вінницький міський суд Вінницької області з даним позовом та просив суд усунути йому перешкоди в користуванні майном, шляхом зобовязання виконавчого комітету ВМР звільнити незаконно займане приміщення по вул. 600-річчя, 17, загальною площею 70,1 кв. м. від перебування в ньому трансформаторної підстанції (КТП-6), трансформатору ТМЗ-1000, трансформатору ТМЗ-1000/10, пристрою конденсаторного (2шт.), ЛЕП-10 (2шт.).
Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 29.09.2016 року в задоволенні позову ОСОБА_1 було відмовлено.

Дане рішення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 скасоване рішенням апеляційного суду Вінницької області від 26.12.2016 року з ухваленням нового рішення про задоволення заявленого позову. Зазначеним рішенням апеляційного суду Вінницької області стягнуто з виконавчого комітету Вінницької міської ради на користь ОСОБА_1 551,21 грн. судового збору за подання апеляційної скарги та 243,60 грн. за подання позовної заяви.

29.12.2016 року на адресу апеляційного суду Вінницької області надійшла заява ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення, у якій заявник просить стягнути з виконавчого комітету Вінницької міської ради на його користь судові витрати в сумі 7229 грн. 13 коп. з яких:

- судового збору при поданні позовної заяви до Вінницького міського суду Вінницької області в сумі 243 грн. 60 коп. згідно квитанції №20;

- судового збору при поданні апеляційної скарги до апеляційного суду Вінницької області в сумі 121 грн. 80 коп. згідно квитанції №71;

- судового збору при поданні касаційної скарги до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в сумі 119 грн. 80 коп. згідно квитанції №1 від 18.03.2015 року та 48 грн. 72 коп. згідно квитанції №5;

- сплати за виконання судової будівельно-технічної експертизи Вінницьким відділенням КНДІСЕ в сумі 6144 грн. згідно квитанції №40 від 26.01.2016 року;

- судового збору при поданні апеляційної скарги до апеляційного суду Вінницької області в сумі 551 грн. 21 коп. згідно квитанції №0.0.630325436 від 09.10.2016 року. А всього 7229 грн. 13 коп.

Колегія суддів, вивчивши подану заяву та матеріали цивільної справи, вважає, що заява підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст. 220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Як видно з рішення апеляційного суду Вінницької області від 26 грудня 2016 року на а/с 212 т.3, з виконавчого комітету Вінницької міської ради на користь ОСОБА_1 стягнуто 551,21 грн. судового збору за подання апеляційної скарги та 243,60 грн. за подання позовної заяви. Ці витрати підтверджуються заявою на переказ готівки №20 від 07.07.2014 року на а/с1 т.1 та квитанцією від 09.10.2016 року на а/с 241 т.2. і стосовно них апеляційним судом прийняте рішення, тому в цій частині заява ОСОБА_1 до задоволення не підлягає

Проте, на а/с 138 т.1 міститься квитанція №71 від 27.01.2015 року про сплату ОСОБА_1 судового збору у розмірі 121,80 грн. за подання апеляційної скарги 28.01.2015 року на заочне рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 12.01.2015 року ( а/с 131 т.1); на а/с 12 т.2 квитанція №1 від 18 березня 2015 року про сплату ОСОБА_1 судового збору у розмірі 124,80 грн. та на а/с 17 т.2 квитанція № 5 від 15.04.2015 року про сплату тим же ОСОБА_1 судового збору у розмірі 48,72 грн. за подання касаційної скарги на ухвалу апеляційного суду Вінницької області від 27.02.2015 року, які були залишені поза увагою при ухваленні апеляційним судом Вінницької області рішення від 26 грудня 2016 року ( а/с 212 т.3).

Згідно ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони, понесені нею і документально підтверджені, судові витрати.

З огляду на вказані обставини та правову норму, витрати, понесені ОСОБА_1 при поданні вказаних апеляційної та касаційної скарг слід присудити з відповідача у справі, тобто частково задовольнити заяву позивача про ухвалення додаткового рішення, в силу ст. 220 ЦПК України.

Щодо вимоги про стягнення витрат на проведення судової будівельно-технічної експертизи Вінницьким відділенням КНДІСЕ у розмірі 6144 грн., то вона не знайшла свого підтвердження, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Як видно з матеріалів справи, на а/с 134-151 т. 2 дійсно міститься висновок експерта за результатами проведеної судової будівельно-технічної експертизи з додатками; на а/с 126 т.2 рахунок № 6736 від 15 грудня 2015 року у якому вказано, що за проведення експертизи слід сплатити 6 144 грн., проте у справі відсутні докази сплати вказаної суми коштів, в тому числі і квитанція №40 від 26 січня 2016 року, на яку посилається заявник у своїй заяві від 29.12.2016 року.

У абзаці 2 п.41 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №10 від 17 жовтня 2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», вказано, що якщо під час розгляду справи докази на підтвердження понесених судових витрат суду не надавалися, то додаткове рішення щодо розподілу цих витрат ухвалюватися не може і в задоволенні такої заяви має бути відмовлено.

Отже, у задоволенні вимоги про стягнення витрат на проведення судової будівельно-технічної експертизи слід відмовити.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 88, 220 ЦПК України, колегія суддів, -

В и р і ш и л а :

Заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення задовольнити частково. Стягнути з виконавчого комітету Вінницької міської ради на користь ОСОБА_1121,80 грн. судового збору за подання апеляційної скарги 28.01.2015 року на заочне рішення та 173,52 грн. судового збору за подання касаційної скарги на ухвалу апеляційного суду Вінницької області від 27.02.2015 року, а всього 295,32 грн. судових витрат.

Додаткове рішення набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржене в касаційному порядку на протязі двадцяти з дня його проголошення до вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Судді/підписи/

З оригіналом вірно

суддя: В.С. Марчук