Справа № 638/7829/17
Провадження № 2/638/3492/17
02 листопада 2017 року Дзержинський районний суд м. Харкова в складі:
головуючого: судді Грищенко І.О.
за участю секретаря Самогньозд О.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Харківської обласної громадської організації «МІСЬКА ВАРТА», фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 про захист гідності, честі і ділової репутації, визнання інформації недостовірною та її спростування,
Позивач ОСОБА_1 звернувся до Дзержинського районного суду м. Харкова з позовною заявою до ОСОБА_2 , Харківської обласної громадської організації «МІСЬКА ВАРТА», фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 про захист честі, гідності та ділової репутації, визнання інформації недостовірною та її спростування.
- «…у жовтні 2014-го, нагадаємо, ОСОБА_1 очолив уже обласне управління Міністерства юстиції. Як говорили тоді, юриста просто «сховали» в Облюст - після випадку з хабарем. А ОСОБА_4 , мовляв, варто було титанічних зусиль його зам`яти - до речі, не без допомоги «старшого товариша», міністра МВС ОСОБА_5, який курирував цей регіон»;
- «це був уже не перший прокол ОСОБА_1. 9 липня, поспішаючи на день народження ОСОБА_4 , віце-губернатор на новому мерседесі збив на дорозі велосипедиста. Той отримав травми середньої тяжкості (які потім були перекваліфіковані в легкі). Однак питання відшкодування потерпілому процесу реабілітації, як кажуть, було залагоджено лише після того, як батько хлопця прийшов на прийом до керівника ХОДА»;
- «правоохоронці, які зафіксували факт хабара, на умовах анонімності розповіли, що до заступника голови ХОДА звернувся один з головних лікарів за узгодженням його кандидатури на колишній посаді. Той, не довго думаючи, попросив за свої послуги 50.000 $. Однак, коли прохач боязко натякнув, що сума для нього зовсім непідйомна, чиновник, "нічтоже сумняшеся", сказав: «Що ж, завтра буде на 20 тисяч дорожче»;
- «…чиновник займався не тільки корупцією, а й шахрайством»;
- «горе-лікар звернувся до компетентних органів, і ті видали йому «кредит» - ляльку з купюрами, разом з відеокамерою, яка зафіксувала факт передачі хабара. Після цього, як кажуть, всю ніч йшли переговори Служби, що затримала чиновника, з ОСОБА_4. Підсумком стало зниження віце-губернатора на посаді - до керівника територіального підрозділу Мін`юсту. Відеозапис, втім, залишився у правоохоронців».
Вказану інформацію позивач вважає недостовірною.
-«ОСОБА_1, насчет фейка. Я , хотя и не состоль желтым заголовком, сегодня его с чистой душой перепечатал, ибо знаю людей, которые когут подтвердить, что случай омел место - я сейчас не о тех, кто процитирован в материале. Я правильно понимаю, что Вы, положив руку на сердце, готовы заявить под. присягой, что Вас не задерживали в сентябре 2014 года по описанному в матери але эпизоду? ІНФОРМАЦІЯ_3».
-« Поехали , ОСОБА_1. Только, надеюсь, Вы понимаете, что если я рассержусь, то видеозапись, на скрины с которой нам тут любезно намекнули, мне найти не состави большого труда? Равно как и ТОГО САМОГО глав врача. И да, подумайте в каное положение Вы ставите представите лей Службы, которая положила результаты операции под сукно ? Ведь им придерся объясняться, почему вещдоки операции (которая была безупречно реализована) легли под сукно, и служебным расследованием все не закончится...».
Позивач в позовній заяві наполягає на тому, що опублікування (розміщення) вище зазначеної інформації в статті «ІНФОРМАЦІЯ_4» та вказаного коментаря ОСОБА_2 . призвело до поширення відповідачами недостовірної інформації, яка стосується позивача та порочить його честь, гідність і ділову репутацію.
Так, позивач зазначає, що в публікації «ІНФОРМАЦІЯ_4» Харківською обласною громадською організацією «МІСЬКА ВАРТА», фізичною особою - підприємцем ОСОБА_3 було повідомлено про такі події, які насправді не відповідають дійсності та повинні бути спростовані:
1) заступник голови Харківської обласної державної адміністрації ОСОБА_1 вимагав від одного із головних лікарів за узгодження його кандидатури на посаді хабар в розмірі 50 000 доларів США;
2) співробітники Служби безпеки України зафіксували засобами аудіо-, відеофіксації факт отримання хабару ОСОБА_1 ;
3) заступника голови Харківської обласної державної адміністрації ОСОБА_1 було затримано під час отримання хабара;
4) звільнення з ХОДА та призначення ОСОБА_1 на посаду начальника Головного управління юстиції у Харківській області обумовлене вчиненням ним злочину;
5) ОСОБА_1 був винним у дорожно-транспортній пригоді, яка сталася за його участю 09 липня 2014 року, та відшкодував велосипедисту шкоду, завдану ушкодженням його здоров`я.
ОСОБА_1 вважає, що поширена ХОГО «МІСЬКА ВАРТА» та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3 та ОСОБА_2 інформація порушує його права, свободи, ганьбить честь, гідність та ділову репутацію, оскільки створює враження його причетності до протиправної діяльності. Також позивач наголошує, що ОСОБА_2 не лише передрукував недостовірну інформацію, а й намагався переконати інтернет-читачів в її достовірності, а відповідно також повинен спростувати її від власного імені.
В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити в повному обсязі з підстав , наведених в його обгрунтування. Просив вирішити справу при заочному розгляді , оцінивши надані стороною позивача письмові докази..
Відповідачі - ОСОБА_2 , представник відповідача Харківської обласної громадської організації «МІСЬКА ВАРТА», фізична особа-підприємець ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилися, неодноразово викликалися в судове засідання, про час та дату судового засідання повідомлені своєчасно та належним чином, причину неявки суду не повідомили.
Враховуючи, що сторони повідомлені належним чином про час та місце розгляду справи судом, що підтверджено документально даними зворотних рекомендованих повідомлень, суд, керуючись вимогами ст. 224 ЦПК України, зі згоди представника позивача, вважає за можливе розглянути справу у відсутності осіб, що не з`явились, на підставі наявних в матеріалах справи доказів, та ухвалити заочне рішення.
Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові докази, що містяться в матеріалах справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ст.ст. 10, 60 ЦПК України , кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ч. 1 ст. 277 Цивільного кодексу України фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сім`ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації.
Відповідно до п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 лютого 2009 року № 1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи», при розгляді справ про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи суди повинні мати на увазі, що юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову, є сукупність таких обставин: а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; б) поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право. Під поширенням інформації слід розуміти, зокрема, поширення інформації в мережі Інтернет чи з використанням інших засобів телекомунікаційного зв`язку.
В результаті вивчення матеріалів справи судом встановлено, що в інтернет мережі на сайті ІНФОРМАЦІЯ_6ІНФОРМАЦІЯ_1 о 14 годині 35 хвилин була оприлюднена. В зазначеній публікації дійсно є вислови, які позивач вважає недостовірною інформацією, а саме:
- «…у жовтні 2014-го, нагадаємо, ОСОБА_1 очолив уже обласне управління Міністерства юстиції. Як говорили тоді, юриста просто «сховали» в Облюст - після випадку з хабарем. А ОСОБА_4 , мовляв, варто було титанічних зусиль його зам`яти - до речі, не без допомоги «старшого товариша», міністра МВС ОСОБА_5, який курирував цей регіон»;
- «Це був уже не перший прокол ОСОБА_1. 9 липня, поспішаючи на день народження ОСОБА_4 , віце-губернатор на новому мерседесі збив на дорозі велосипедиста. Той отримав травми середньої тяжкості (які потім були перекваліфіковані в легкі). Однак питання відшкодування потерпілому процесу реабілітації, як кажуть, було залагоджено лише після того, як батько хлопця прийшов на прийом до керівника ХОДА»;
- «правоохоронці, які зафіксували факт хабара, на умовах анонімності розповіли, що до заступника голови ХОДА звернувся один з головних лікарів за узгодженням його кандидатури на колишній посаді. Той, не довго думаючи, попросив за свої послуги 50.000 $. Однак, коли прохач боязко натякнув, що сума для нього зовсім непідйомна, чиновник, "нічтоже сумняшеся", сказав: «Що ж, завтра буде на 20 тисяч дорожче»;
- «…чиновник займався не тільки корупцією, а й шахрайством»;
- « Горе -лікар звернувся до компетентних органів, і ті видали йому «кредит» - ляльку з купюрами, разом з відеокамерою, яка зафіксувала факт передачі хабара. Після цього, як кажуть, всю ніч йшли переговори Служби, що затримала чиновника, з ОСОБА_4. Підсумком стало зниження віце-губернатора на посаді - до керівника територіального підрозділу Мін`юсту. Відеозапис, втім, залишився у правоохоронців».
Статтею 201 ЦК України встановлено, що честь, гідність і ділова репутація є особистими немайновими благами, які охороняються цивільним законодавством.
Відповідно до ст.ст.94, 277 ЦК України, ч. 4ст. 32 Конституції України, ст. 10 Конвенції про захист прав людини і основних свобод кожному гарантується право на захист ділову репутацію та спростування недостовірної інформації особою, яка поширила таку інформацію.
За змістом вказаних норм законодавства кожному гарантується право на свободу висловлення поглядів, у тому числі, право поширювати інформацію без втручання органів державної влади, за умови, що особи, які поширюють інформацію, діють добросовісно і надають правильну і достовірну інформацію, не завдаючи при цьому шкоди репутації окремих осіб і не порушуючи їх прав.
Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п. 15 Постанови від 27.02.2009 №1 «Про судову практику у справах про захист гідності, честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи», недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені). Негативною слід вважати інформацію, в якій стверджується про порушення особою, зокрема норм чинного законодавства, вчинення будь-яких інших дій(наприклад, порушення принципів моралі, загальновизнаних правил співжиття, неетична поведінка в особистому, суспільному чи політичному житті тощо) і яка, на думку позивача, порушує його право на повагу до гідності, честі та ділової репутації.
Частина третя ст. 62 Конституції України проголошує, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду Отже, єдиним доказом того, що позивач вчинив кримінально каране діяння, а саме отримав хабар чи порушив правила дорожнього руху, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження, може бути лише вирок суду. Проте, такого процесуального рішення до суду не надано, в оскаржуваній статті про наявність такого рішення не зазначено.
Судом встановлено, що Розпорядженням Голови Харківської обласної адміністрації №82-к від 07.03.2014 ОСОБА_1 було призначено виконуючим обов`язки заступника голови обласної державної адміністрації з 07.03.2014 року . Розпорядженням Голови Харківської обласної адміністрації №286-к від 24.04.2014 року позивача призначено на посаду заступника голови обласної державної адміністрації з 24.04.2014 року . Розпорядженням Голови Харківської обласної адміністрації №724-к від 01.10.2014 року ОСОБА_1 звільнено з посади заступника голови обласної державної адміністрації 01.10.2014 у зв`язку з переведенням до Головного управління юстиції у Харківській області.
З метою спростування інформації щодо отримання позивачем хабара та дійсності відомостей про здійснення правоохоронними органами відео фіксації відповідного факту представником позивача до суду надано лист Управління Служби безпеки України в Харківській області №70/14-Г-32-П від 09.10.2014, лист Управління Служби безпеки України в Харківській області №70/6-А-268/7 від 25.04.2017, лист Слідчого управління Головного управління Національної поліції України в Харківській області №8241/119-24/03-2017 від 25.04.2017, лист Прокуратури Харківської області №04/2/4-381-17 від 24.04.2017, відповідно до змісту яких правоохоронними органами оперативно-розшукові заходи відносно ОСОБА_1 не здійснювались, відомості, що можуть свідчити про вчинення кримінальних правопорушень позивачем, до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань не вносились.
Відповідно до ч. 3 ст. 302 ЦК України достовірною вважається лише та інформація, яка подається посадовою особою, службовою особою при виконанні нею службових обов`язків, а також, інформація, яка міститься в офіційних джерелах.
Таким чином, суд вважає доведеним позивачем факт недостовірності інформації про вчинення ОСОБА_1 кримінальних правопорушень, про які йде мова в публікації «ІНФОРМАЦІЯ_4». Суд погоджується з доводами позивача з приводу того, що вищезазначена інформація може створити враження неправомірного використання позивачем державної посади з метою, що суперечить чинному законодавству України.
Згідно зі ст. 3 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканість і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.
Частиною 4 ст. 32 Конституції України визначено, що кожному гарантується судовий захист права спростувати недостовірну інформацію про себе.
Відповідно до ст. 297 Цивільного кодексу України кожен має право на повагу до його гідності та честі. Гідність та честь фізичної особи є недоторканними. Фізична особа має право звернутися до суду з позовом про захист її гідності та честі.
Згідно з п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» №1 від 27.02.2009 відповідачами у справі про захист гідності, честі чи ділової репутації є фізична або юридична особа, яка поширила недостовірну інформацію, а також автор цієї інформації. При цьому, якщо автор поширеної інформації невідомий або його особу та/чи місце проживання (місцезнаходження) неможливо встановити, а також коли інформація є анонімною і доступ до сайта - вільним, належним відповідачем є власник веб-сайта, на якому розміщено зазначений інформаційний матеріал, оскільки саме він створив технологічну можливість та умови для поширення недостовірної інформації. Дані про власника веб-сайта можуть бути витребувані відповідно до положень Цивільного процесуального кодексу України в адміністратора системи реєстрації та обліку доменних назв та адреси українського сегмента мережі Інтернет.
Відповідно до законодавчого визначення, яке закріплене у 1.3. Порядку інформаційного наповнення та технічного забезпечення Єдиного веб-порталу органів виконавчої влади, затвердженого Наказом Державного комітету інформаційної політики, телебачення і радіомовлення України, Державного комітету зв`язку та інформатизації України від 25.11.2002 № 327/225, веб-сайт - це сукупність програмних та апаратних засобів з унікальною адресою у мережі Інтернет разом з інформаційними ресурсами, що перебувають у розпорядженні певного суб`єкта і забезпечують доступ юридичних та фізичних осіб до цих інформаційних ресурсів та інші інформаційні послуги через мережу Інтернет.
Згідно з абз. 12 ч. 1ст. 1 Закону України «Про телекомунікації» домен - частина ієрархічного адресного простору мережі Інтернет, яка має унікальну назву, що її ідентифікує, обслуговується групою серверів доменних імен та централізовано адмініструється.
Відповідно до абз. 9 п. 2 Порядку підключення до глобальних мереж передачі даних, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 12.04.2002 № 522, доменне ім`я - буквенно-цифровий вираз, що ідентифікує будь-який комп`ютер абонента у мережі Інтернет.
Таким чином, виникають правовідносини з реєстрації доменного імені, суб`єктами яких є: реєстрант, реєстратор та адміністратор адресного простору українського сегмента мережі Інтернет у відповідному домені:
реєстрант - особа, що бажає користуватися та розпоряджатися певним доменним іменем в публічному домені. Це і є особа, якій належить доменне ім`я, а отже і сайт, для позначення якого воно використовується;
реєстратор - суб`єкт господарювання, який надає реєстранту послуги, необхідні для технічного забезпечення делегування і функціонування доменного імені;
адміністратор - адміністратор публічного домену, в якому відбувається делегування.
Під час реєстрації доменного імені реєстрант надає контактну інформацію про себе реєстратору, а отже, ці дані є в розпорядженні реєстратора та адміністратора. Факт реєстрації доменного імені означає делегування прав на нього реєстранту, який використовує відповідне доменне ім`я для позначення сайту, тобто є власником цього сайту з відповідним доменним ім`ям.
З урахуванням приписів п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.02.2009 № 1 належним підтвердженням того, що певна особа є власником сайту, можуть бути дані, отримані від адміністратора адресного простору українського сегмента мережі Інтернет у відповідному домені, а також дані, отримані від реєстратора, який на підставі цивільно-правового договору, укладеного з реєстрантом, здійснював реєстрацію відповідного доменного імені.
У матеріалах справи міститься лист Товариства з обмеженою відповідальністю «ЧП КООРДИНАТОР» №12072017 від 12.07.2017 згідно з яким ТОВ «ЧП КООРДИНАТОР» займається виключно технічною підтримкою частини обладнання реєстру доменів і за родом діяльності не має жодних стосунків з реєстрантами доменів; питаннями реєстрації доменів третього рівня в публічному домені другого рівня (ІНФОРМАЦІЯ_11) займаються виключно реєстратори доменів. Зокрема, домен третього рівня «ІНФОРМАЦІЯ_6» станом на 11.07.2017 обслуговується реєстратором DATACENTR-REG-EUNIC, ФОП ОСОБА_3 , ЄДРЮО, ФОП та ГФ НОМЕР_2 , про що свідчить запис у міжнародному публічному сервісі WHOIS відносно доменного імені ІНФОРМАЦІЯ_6 .
Ця інформація також підтверджується відомостями, що містяться на сайті «ІНФОРМАЦІЯ_7 », а саме в графі «registrar» значиться « ua.datacentr », в графі « organization » - « ОСОБА_3 », в графі « registrant », «сontact-in» - « datacenter », в графах, що дозволяють персоніфікувати реєстранта: «person», «person-loc», «e-mail», «address» зазначено « notpublished ». Зазначена інформація є доступною будь-якій особі через мережу Інтернет за протоколом WHOIS або HTTP.
Судом неодноразово надсилалася на адресу фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 ухвала про витребування доказів, а саме про витребування інформації про те, хто саме (прізвище, імя, по батькові та місце реєстрації фізичної особи або повне найменування та код ЄДРПОУ юридичної особи) є власником (реєстрантом) доменного імені ІНФОРМАЦІЯ_6. Поштові відправлення вручені не були, у зв`язку зі спливом строку зберігання.
Враховуючи, що згідно з наявною в матеріалах справи інформацією саме фізична особа-підприємець ОСОБА_3 створив технологічну можливість роботи веб-сайту ІНФОРМАЦІЯ_12 умови для поширення недостовірної інформації, суд дійшов висновку про визнання його належним відповідачем за позовними вимогами провизнання недостовірною інформацію, поширеної ІНФОРМАЦІЯ_1 на сайті ІНФОРМАЦІЯ_6 в публікації під назвою «ІНФОРМАЦІЯ_4».
Щодо позовних вимог ОСОБА_1 до Харківської обласної громадської організації «МІСЬКА ВАРТА» про визнання недостовірною інформації, поширеної в публікації під назвою «ІНФОРМАЦІЯ_4», суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для їх задоволення.
Так, вивчивши матеріали справи та заслухавши пояснення представника позивача суд дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовуються лише припущеннями про те, що ХОГО «МІСЬКА ВАРТА» має відношення до веб-сайту ІНФОРМАЦІЯ_6. З наданих позивачем до суду роздруківок з сайту facebook.com вбачається, що сайт «ІНФОРМАЦІЯ_6 » створений харківськими журналістами, які з 2006 по 2009 роки діяли спільно з Харківською обласною громадською організацією «МІСЬКА ВАРТА». Проте, жодних вказівок на причетність останньої до поширення інформації в 2017 році на веб-сайті ІНФОРМАЦІЯ_6 та, в тому числі, публікації під назвою «ІНФОРМАЦІЯ_4», в даній роздруківці не міститься. Оскільки рішення суду не може ґрунтуватись на припущеннях, суд не приймає роздруківки з сайту facebook .com у якості належного доказу в даній справі.
Після з`ясування фактичних обставин справи в частині позовних вимог до ОСОБА_2 про визнання недостовірною інформації, поширеної ним в соціальній мережі «Facebook» та її спростування, суд дійшов висновку, що є доведеним факт поширення ОСОБА_2 негативної інформації стосовно позивача через свою персональну сторінку у соціальній мережі «Facebook» (www . facebook .com) невизначеному колу осіб.
Проводячи аналіз змісту поширеної ОСОБА_2 інформації про позивача, суд дійшов висновку, що вона не підпадає під ознаки критики та не являється оціночними судженнями, так як повідомлення відповідача ОСОБА_2 через свою персональну сторінку у соціальній мережі «Facebook» (www. Facebook.com) шляхом розміщення коментарів до запису на сторінці Громадської організації «ЕКСПЕРТИЗА РЕФОРМ», є за змістом негативною та носить стверджувальний характер, що містить безапеляційне твердження, що начебто ОСОБА_1 , обіймаючи посаду заступника голови Харківської обласної державної адміністрації, вчинив корупційне діяння отримавши хабар від одного з головних лікарів та був затриманий співробітниками правоохоронних органів. Такі висловлювання є порушенням принципу презумпції невинуватості, а тому з огляду на норми Конституції України, Цивільного Кодексу України, Закону України «Про інформацію», Міжнародні договори та практику Європейського суду з прав людини, суд в даному випадку приходить до висновку, що поширення вказаної інформації порушує особисті немайнові права позивача, які підлягають правовому захисту.
Відповідно до ст. 10 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Першого протоколу та Протоколів № 2, 4, 7, 11 до Конвенції, кожен має право на свободу вираження поглядів. Це право включає свободу дотримуватися своїх поглядів, одержувати і передавати інформацію та ідеї без втручання органів державної влади і незалежно від кордонів.
Здійснення цих свобод, оскільки воно пов`язане з обов`язками і відповідальністю, може підлягати таким формальностям, умовам, обмеженням або санкціям, що встановлені законом в інтересах національної безпеки, територіальної цілісності або громадської безпеки, для охорони порядку або запобігання злочинам, для охорони здоров`я або моралі, для захисту репутації або прав інших осіб, для запобігання розголошенню конфіденційної інформації або підтримання авторитету і безсторонності суду і є необхідним в демократичному суспільстві.
Як зазначено в рішеннях Європейського суду з прав людини (справи Лінгенса проти Австрії, Де Гаєс і Гійзельс проти Бельгії, Гудвіна проти Великобританії, Прагер і Обершлік проти Австрії) свобода вираження поглядів, гарантована п. 1 ст. 10Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, становить одну з основних підвалин демократичного суспільства й одну з принципових умов його розвитку та умов реалізації кожної особи. За умови додержання пункту 2 свобода вираження стосується не лише тієї «інформації» чи тих «ідей», які отримані належним чином або розглядаються як необразливі чи незначні, а й тих, що викликають образу, обурення або неспокій. Такими є вимоги плюралізму, терпимості й широти поглядів, без яких «демократичне суспільство» неможливе.
Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 лютого 2009 року № 1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» передбачено, що задовольняючи позов, суд повинен у резолютивній частині рішення зазначити, чи було порушено особисте немайнове право особи, яка саме інформація визнана недостовірною та порочить гідність, честь чи ділову репутацію позивача, а також вказати на спосіб захисту порушеного особистого немайнового права.Якщо суд ухвалює рішення про право на відповідь або про спростування поширеної недостовірної інформація, то у судовому рішенні за необхідності суд може викласти текст спростування інформації або зазначити, що спростування має здійснюватися шляхом повідомлення про ухвалене у справі судове рішення, включаючи публікацію його тексту. За загальним правилом, інформація, що порочить особу, має бути спростована у спосіб, найбільш подібний до способу її поширення (шляхом публікації у пресі, повідомлення по радіо, телебаченню, оголошення на зібранні громадян, зборах трудового колективу, відкликання документа тощо).У судовому рішенні також має бути зазначено строк, у межах якого відповідь чи спростування повинно бути оприлюднено.
Згідно з п. 25 цієї постанови спростування має здійснюватися у такий самий спосіб, у який поширювалася недостовірна інформація. У разі, якщо спростування недостовірної інформації неможливо чи недоцільно здійснити у такий же спосіб, у який вона була поширена, то воно повинно проводитись у спосіб, наближений (адекватний) до способу поширення, з урахуванням максимальної ефективності спростування та за умови, що таке спростування охопить максимальну кількість осіб, що сприйняли попередньо поширену інформацію.
Судові витрати підлягають стягненню з відповідачів ОСОБА_2 та фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 на користь позивача відповідно до вимог ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 3,10,57- 60,88,209, 213,215,224-228,292, 294 ЦПК України , ст.ст23, 276, 297, 299 ЦК України, ст.ст.34, 68 Конституції України, суд,
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Харківської обласної громадської організації «МІСЬКА ВАРТА», фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 про захист честі, гідності та ділової репутації та спростування недостовірної інформації задовольнити частково.
Визнати такою, що не відповідає дійсності та завдає шкоди честі, гідності та діловій репутації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , наступну інформацію, розміщену ІНФОРМАЦІЯ_2 в мережі інтернет за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_3 в публікації «ІНФОРМАЦІЯ_4»:
- «…у жовтні 2014-го, нагадаємо, ОСОБА_1 очолив уже обласне управління Міністерства юстиції. Як говорили тоді, юриста просто «сховали» в Облюст - після випадку з хабарем. А ОСОБА_4 , мовляв, варто було титанічних зусиль його зам`яти - до речі, не без допомоги «старшого товариша», міністра МВС ОСОБА_5, який курирував цей регіон»;
- «Це був уже не перший прокол ОСОБА_1. 9 липня, поспішаючи на день народження ОСОБА_4 , віце-губернатор на новому мерседесі збив на дорозі велосипедиста. Той отримав травми середньої тяжкості (які потім були перекваліфіковані в легкі). Однак питання відшкодування потерпілому процесу реабілітації, як кажуть, було залагоджено лише після того, як батько хлопця прийшов на прийом до керівника ХОДА»;
- «правоохоронці, які зафіксували факт хабара, на умовах анонімності розповіли, що до заступника голови ХОДА звернувся один з головних лікарів за узгодженням його кандидатури на колишній посаді. Той, не довго думаючи, попросив за свої послуги 50.000 $. Однак, коли прохач боязко натякнув, що сума для нього зовсім непідйомна, чиновник, "нічтоже сумняшеся", сказав: «Що ж, завтра буде на 20 тисяч дорожче»;
- «…чиновник займався не тільки корупцією, а й шахрайством»;
- « Горе -лікар звернувся до компетентних органів, і ті видали йому «кредит» - ляльку з купюрами, разом з відеокамерою, яка зафіксувала факт передачі хабара. Після цього, як кажуть, всю ніч йшли переговори Служби, що затримала чиновника, з ОСОБА_4. Підсумком стало зниження віце-губернатора на посаді - до керівника територіального підрозділу Мін`юсту. Відеозапис, втім, залишився у правоохоронців».
«ОСОБА_1, насчет фейка. Я, хотя и не состоль желтым заголовком, сегодня его с чистой душой перепечатал, ибо знаю людей, которые могут подтвердить, что случай омел место - я сейчас не о тех, кто процитирован в материале. Я правильно понимаю, что Вы, положив руку на сердце, готовы заявить под. присягой, что Вас не задерживали в сентябре 2014 года по описанному в матери але эпизоду? ІНФОРМАЦІЯ_3».
« Поехали , ОСОБА_1. Только , надеюсь, Вы понимаете, что если я рассержусь, то видео запись, на скрины с которой нам тут любезно намекнули, мне найти не состави большого труда? Равно как и ТОГО САМОГО глав врача. И да, подумайте в каное положение Вы ставите представите лей Службы, которая положила результаты операции под сукно ? Ведь им придерся объясняться, почему вещдоки операции (которая былаб езупречно реализована ) леглип од сукно, и служебным расследованием все не закончится...».
Стягнути з ОСОБА_2 та фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 640 (шістсот сорок) грн. 00 коп. судового збору, в рівних частках з кожного відповідача по 320 (триста двадцять) гривень 00 копійок.
В задоволенні іншої частини вимог - відмовити.
Заочне рішенняможе бути переглянуто Дзержинським районним судом міста Харкова за письмовою заявою відповідача, поданною протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Заочне рішення суду може бути оскаржено відповідачем в загальному порядку лише у разі залишення судом, який його ухвалив, без задоволення заяви відповідача про перегляд заочного рішення.
Рішення суду може бути оскаржено позивачем у загальному порядку до апеляційного суду Харківської області через Дзержинський районний суд міста Харкова шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом .

Суддя І.О.Грищенко