Справа № 525/905/17
Провадження № 2/525/348/2017
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22.09.2017 Великобагачанський районний суд Полтавської області в складі: головуючого судді Хоролець В.В., при секретарі Пилипенко П.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Велика Багачка Полтавської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради Великобагачанського району Полтавської області про визнання права на продовження приватизації земельної ділянки в порядку спадкування, -

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернувся 04 вересня 2017 року до Великобагачанського районного суду Полтавської області з позовом до ОСОБА_2 сільської ради Великобагачанського району Полтавської області про визнання права на продовження приватизації земельної ділянки в порядку спадкування.

З позовної заяви вбачається, що 04 вересня 2016 року помер ОСОБА_3. Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається з житлового будинку та земельних ділянок: площею 0,25 га, що призначена для обслуговування господарських будівель та споруд (присадибна ділянка) та 0,19 га для ведення особистого селянського господарства, які розташовані в с. Корнієнки, вул. Вишнева, 12 Великобагачанського району Полтавської області. Земельна ділянка площею 0,19 га була передана у приватну власність рішенням виконавчого комітету ОСОБА_2 сільської ради від 07.05.1997 року (протокол №5) ОСОБА_3 для ведення особистого підсобного господарства, що знаходиться за адресою с. Корнієнки, вул. Вишнева, 12 Великобагачанського району Полтавської області, але за життя ОСОБА_3 так і не оформив своє право власності на вище вказану земельну ділянку згідно діючого законодавства та не одержав державного акта.

Спадкоємцем за законом на вказану спадщину являється ОСОБА_1, який прийняв спадщину після смерті ОСОБА_3 Інших спадкоємців у померлого ОСОБА_3 ні за законом, ні за заповітом немає.

Позивач ОСОБА_1 вказує, що при зверненні до приватного нотаріуса з заявою про видачу йому свідоцтва про право власності на спадкову земельну ділянку йому було відмовлено в цьому у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів.

Посилаючись на вищевикладені обставини, позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просив суд визнати в порядку спадкування за законом після померлого 04 вересня 2016 року ОСОБА_3 за ним право на продовження приватизації земельної ділянки площею 0,19 га, що призначена для ведення особистого підсобного господарства, яка розташована в с. Корнієнки Великобагачанського району Полтавської області, вул.Вишнева, 12 (а.с.а.с.2-3).

В судове засіданні 22.09.2017 року сторони по справі не зявилися, до суду позивач ОСОБА_1 надіслав заяву про розгляд справи у його відсутність та про підтримання заявлених позовних вимог. Представник відповідача ОСОБА_2 сільської ради Великобагачанського району Полтавської області в судове засідання не з'явився, від даної сільської ради надійшов лист про визнання заявлених позовних вимог ОСОБА_1

Суд вирішив за можливе розгляд справи проводити у відсутність сторін, застосовуючи при цьому положення ст.197 ЦПК України та Рішення Конституційного Суду України №16-рп/2011 від 08.12.2011 року (справа про фіксування судового процесу технічними засобами).

Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи і давши їм належну оцінку приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 про визнання права на продовження приватизації земельної ділянки в порядку спадкування підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Частиною 3 ст.10 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Предметом доказування під час судового розгляду є факти, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для вирішення справи (причини пропуску строку позовної давності тощо) і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч.1 ст.179 ЦПК України).

Судом встановлено, що 04 вересня 2016 року помер батько позивача у справі ОСОБА_3 (а.с.а.с.6,7).

З свідоцтва про право на спадщину за законом від 06 червня 2017 року, реєстровий номер 1334 та витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 06.06.2017 року вбачається, що ОСОБА_1 як спадкоємцю (сину) померлого ОСОБА_3 було видане свідоцтво про право на спадщину, що складається з: права власності на житловий будинок з господарськими будівлями, який розташований за адресою: с. Корнієнки, вул. Вишнева буд. №12 Великобагачанського району Полтавської області на земельній ділянці площею 0,25 га (а.с.а.с.7-8).

З листа відділу у Великобагачанському районі ГУДГК у Полтавській області від 17.08.2017 року №843/102-17 вбачається, що нормативно-грошова оцінка земельної ділянки станом на 10.08.2017 року, яка передавалась рішенням виконавчого комітету ОСОБА_2 сільської ради від 07.05.1997 року у власність ОСОБА_3 для ведення особистого селянського господарства площею 0,19 га за адресою с. Корнієнки вул. Вишнева, №12 становить 6598,80 грн. (а.с.9).

З довідки №02-20/145 від 16.08.2017 року, виданої Рокитянською сільською радою Великобагачанського району Полтавської області вбачається, що згідно наявних земельно-облікових документів за ОСОБА_3, що помер 04.09.2016 року обліковувались земельні ділянки: площею 0,2500 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) та 0,1990 га для ведення особистого селянського господарства, які розташовані за адресою с. Корнієнки, вул. Вишнева, 12 та були передані йому безплатно у приватну власність на підставі рішення виконкому ОСОБА_2 сільської ради від 07.05.1997 року (а.с.10).

З архівного витягу з протоколу №5 від 07.05.1997 року ОСОБА_2 сільської ради народних депутатів Великобагачанського району Полтавської області вбачається, що ОСОБА_3 було передано безкоштовно у приватну власність земельні ділянки площею 0,19 га, для ведення особистого підсобного господарства та земельну ділянку площею 0,25 га для обслуговування жилого будинку (а.с.12).

Постановою від 24 липня 2017 року за вихідним №1124 приватний нотаріус Великобагачанського нотаріального округу ОСОБА_4 відмовила позивачу ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку площею 0,19 га для ведення особистого підсобного господарства, у звязку з тим, що у заявника відсутні правовстановлюючі документи на земельну ділянку (а.с.11).

З повідомлення приватного нотаріуса Великобагачанського нотаріального округу ОСОБА_4 №1328/01-16 від 06.09.2017 року, з Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) та Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) вбачається, що після смерті 04.09.2016 року ОСОБА_3, 19.04.1945 р.н, останнє місце проживання якого було: с. Корнієнки, вул. Вишнева, 12 Великобагачанського району Полтавської області, заяву про прийняття спадщини подав ОСОБА_1. Інших заяв про прийняття/відмову від прийняття спадщини не надходило та відсутні претензії кредиторів. 29.05.2016 року та 06.06.2016 року на імя ОСОБА_1 видано свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_3; заповіту ОСОБА_3 у Спадковому реєстрі не виявлено (а.с.а.с.30-38).

Відповідно до п.1 розділу Х Перехідні положення Земельного Кодексу України рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийняті органами місцевого самоврядування відповідно до Декрету Кабінету Міністрів України від 26.12.1992 року "Про приватизацію земельних ділянок", є підставою для виготовлення державних актів на право власності на земельну ділянку за технічною документацією щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку.

Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

У відповідності до вимог ч.1 ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають, зокрема, діти спадкодавця.

Відповідно п. г ч.1 ст.81 Земельного кодексу України громадяни України набувають право власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини.

З урахуванням сукупності досліджених матеріалів справи, вбачається, що позивач ОСОБА_1 є єдиним спадкоємцем за законом, що прийняв спадщину після смерті батька ОСОБА_3.

Згідно п.11 ч.1 ст. 346 ЦК України право власності припиняється у разі смерті власника, що перешкоджає позивачу вирішити це питання у позасудовому порядку, тому в даний час позивач ОСОБА_1 не має можливості виготовити правовстановлюючі документи на імя померлого, які необхідні для оформлення свідоцтва про право на спадщину.

ОСОБА_5 спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16 травня 2013 року Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування передбачено, що якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно ст.125 Земельного кодексу України, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, а органами місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцям у завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на імя спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку.

ОСОБА_2 сільська рада Великобагачанського району Полтавської області рішення про завершення процедури приватизації не прийняла, при цьому, подала заяву про визнання заявлених позовних вимог ОСОБА_1

Таким чином, право на продовження (завершення) приватизації та отримання даної земельної ділянки у власність, яке належало померлому ОСОБА_3 на момент відкриття спадщини не припинилося внаслідок його смерті. Це право в порядку спадкування переходить до його спадкоємця за законом, яким є позивач у справі ОСОБА_1.

При таких обставинах справи, суд приходить до висновку про ухвалення рішення про задоволення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради Великобагачанського району Полтавської області про визнання права на продовження (закінчення) приватизації земельної ділянки в порядку спадкування за законом.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.328, п.11 ч.1 ст.346, ст.ст. 392,1216-1218,1261,1268,1270,1273 ЦК України, п.1 розділу Х Перехідних положень Земельного Кодексу України, прийнятого 25.10.2001 року №2768-ІІІ, ОСОБА_5 спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року, ст.ст.3,10,11,57,60,179,197,212-215 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в :

1. Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради Великобагачанського району Полтавської області про визнання права на продовження (завершення) приватизації земельної ділянки в порядку спадкування за законом задовольнити.

2. Визнати за ОСОБА_1 як спадкоємцем за законом, який прийняв спадщину після померлого 04 вересня 2016 року батька ОСОБА_3, право на продовження (завершення) приватизації земельної ділянки площею 0,19 га, що призначена для ведення особистого підсобного господарства, яка розташована в с. Корнієнки по вул. Вишнева,12 Великобагачанського району Полтавської області, що передана безкоштовно у приватну власність померлому ОСОБА_3 на підставі рішення виконавчого комітету ОСОБА_2 сільської ради народних депутатів Великобагачанського району Полтавської області від 07 травня 1997 року, та одержання правовстановлюючих документів на цю земельну ділянку на ім'я спадкоємця ОСОБА_1.

Апеляційна скарга до апеляційного суду Полтавської області подається протягом десяти днів після його проголошення. Особи, які брали участь в справі, але не були присутні у судовому засіданні під час розгляду справи, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя В.В. Хоролець