АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Справа № 643/5024/17 Головуючий суддя І інстанції Поліщук Т. В.
Провадження № 22-ц/790/5706/17 Суддя доповідач Карімова Л.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 вересня 2017 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного

суду Харківської області в складі:

головуючого - судді Карімової Л.В.,

суддів колегії: ОСОБА_1,

ОСОБА_2,

за участю секретаря Асєєвої В.В.

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу Московського районного суду від 17 серпня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИЛА:

У квітні 2017 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4 про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з квітня 2016 року сімейні відносини між ними фактично припинилися, вони мешкати окремо, збереження шлюбу неможливе.

Ухвалою судді Московського районного суду міста Харкова від 11 травня 2017 року відкрито провадження у вищевказаній справі.

Ухвалою судді Московського районного суду міста Харкова від 17 серпня 2017 року цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про розірвання шлюбу направлено за підсудністю до Дворічанського районного суду Харківської області.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3, посилаючись на порушення судом першої іенстанції норм процесуального права, просить скасувати ухвалу судді, та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу ОСОБА_5 вказує на те, що він як позивач відповідно до вимог ст.ст. 109-110 ЦПК України правильно звернувся до Московського районного суду м. Харкова за своїм місцем проживання. Також судом не враховані положення ч. 2 ст. 110 ЦПК України і та обставина, що дитина мешкає разом із батьком за його місцем проживання.

Вислухавши суддю - доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали судді в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню за таких підстав.

Постановляючи ухвалу від 17 серпня 2017 року про направлення справи до Дворічанського районного суду Харківської області за місцем реєстрації відповідача ОСОБА_4, суд першої інстанції виходив з того, що справа не підсудна Московському районному суду м. Харкова.

Однак колегія суддів не може повністю погодитися із такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції 1950 року кожен при вирішенні спору щодо його цивільних прав та обов'язків має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до підсудності якого вона віднесена процесуальним законом (ст. 8 Закону "Про судоустрій і статус суддів").

Вирішуючи питання про направлення справи до іншого суду, суддя має перевірити належність справи до юрисдикції та підсудності суду.

Згідно вимог ст. 109 ЦПК України, позови до фізичної особи пред'являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її перебування, а до юридичних осіб - за їхнім місцезнаходженням.

Статтею 110 ЦПК України визначена підсудність справ за вибором позивача, зокрема, ч.2 цієї статті передбачена можливість предявлення позову про розірвання шлюбу за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача також у разі, якщо на його утриманні є малолітні або неповнолітні діти або якщо він не може за станом здоров'я чи з інших поважних причин виїхати до місця проживання відповідача. За домовленістю подружжя справа може розглядатися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування будь-кого з них.

Право вибору між кількома судами, яким згідно закону підсудна справа, належить позивачеві (ч.14 ст.110 ЦПК України).

Як вбачається з матеріалів справи позивач зареєстрований в ІНФОРМАЦІЯ_1, що територіально відноситься до Київського району міста Харкова (а.с.7).

Згідно договору оренди квартири (б/н) від 05 січня 2017 року укладеного між ОСОБА_6 та ОСОБА_3, останній орендує квартиру у АДРЕСА_1, загальною площею 58,5 кв.м., що територіально відноситься до Московського району м. Харкова (а.с.15-18).

Відповідно до роз'яснень, що містяться у п.37 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України №3 від 01 березня 2013 року "Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» право вибору між судами, яким згідно із правилом загальної підсудності (стаття 109ЦПК) і правилом альтернативної підсудності (стаття 110 ЦПК) підсудна справа, належить виключно позивачеві (частина чотирнадцята статті 110 ЦПК).

Якщо позивач при пред'явленні позову дотримався правил територіальної чи альтернативної підсудності, суд не має права повернути позивачеві позовну заяву з мотивів непідсудності справи цьому суду.

Вирішуючи питання про наплавлення справи до Дворічанського районного суду Харківської області, суд першої інстанції прийняв до уваги клопотання відповідача про направлення справи за місцем її реєстрації, в звязку з чим на підставі ч. 1 ст. 109 ЦПК України вирішив питання про підсудність.

Між тим судом не врахована заява ОСОБА_4 від 28.07.2017 року, в якій міститься клопотання відповідача не розглядати її заяву щодо направлення цивільної справи за підсудністю до Дворічанського районного суду Харківської області, оскільки вона фактично проживає із дитиною в м. Харкові окремо від позивача.

Таким чином на порушення вимог ч.2 ст. 110 ЦПК України суд не звязував всіх обставин щодо місця реєстрації або зареєстрованого місця перебування сторін, наявності між ними домовленості про розгляду справи за зареєстрованим місцем проживання чи перебування будь-кого з них, не надав оцінку доводам позивача щодо проживання дитини з ним за його місцем мешкання та заперечень проти цього відповідача, і тому передчасно дійшов висновку про підсудність справи Дворічанському районному суду Харківської області.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.312 ЦПК України розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд скасовує ухвалу і передає питання на новий розгляд до суду першої інстанції, якщо останній порушив порядок, встановлений для його вирішення.

Керуючись ст. ст. 303, 304, ч.2 ст. 307, п.3 ч.1 ст.312, ст.ст. 313-315, 317, 319, 324 ЦПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Ухвалу судді Московського районного суду міста Харкова від 17 серпня 2017 року скасувати і передати питання на новий розгляд до суду першої інстанції зі стадії вирішення питання про визначення підсудності справи.

Ухвала апеляційного суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає як така, що не перешкоджає подальшому провадженню у справі.

Головуючий:

Судді: