АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/571/17 Справа № 175/2942/16-ц Головуючий у 1 й інстанції - Озерянська Ж. М. Доповідач - Петешенкова М.Ю.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 січня 2017 року м. Дніпро

Апеляційний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - Петешенкової М.Ю.

суддів - Деркач Н.М, Макарова М.О.

при секретарі - Черкас Є.О.

розглянула у відкритому судовому засіданні у м. Дніпрі апеляційну скаргу заступника начальника Головного територіального управління юстиції з питань державної виконавчої служби - начальника Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_3 на ухвалу Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 29 вересня 2016 року у справі за скаргою ОСОБА_4, заінтересована особа: начальник управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Дніпропетровській області ОСОБА_3 на бездіяльність начальника управління державної виконавчої служби ОСОБА_3,-

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 29 вересня 2016 року задоволено скаргу ОСОБА_4, заінтересована особа: начальник управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Дніпропетровській області ОСОБА_3 на бездіяльність начальника управління державної виконавчої служби ОСОБА_3.(а.с.25-29).

Визнано бездіяльність начальника управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_3 щодо неприйняття процесуального рішення у формі постанови за результатами розгляду скарги ОСОБА_4 від 11 липня 2016 року у виконавчому провадженні №44936519 - неправомірною.

Зобов'язано начальника управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_3 прийняти та направити ОСОБА_4 постанову про результати розгляду скарги ОСОБА_4 подану 11 липня 2016 року у виконавчому провадженні №44936519.

В апеляційній скарзі заступник начальника Головного територіального управління юстиції з питань державної виконавчої служби - начальник Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_3 посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить скасувати ухвалу суду та постановити нову про відмову у задоволенні скарги.

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, з огляду на наступне.

Судом встановлено, що рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 30 вересня 2012 року у справі за позовом ОСОБА_4 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_5 про захист прав споживача задоволений частково, зобов'язано фізичну особу-підприємця ОСОБА_5 повторно виконати роботи з виготовлення та монтажу металопластикових виробів відповідно до Договору № ДК 06/12-10 від 02 грудня 2010 року та чинного на момент виконання сертифікату відповідності таких виробів. 21 січня 2013 року Дніпропетровським районним судом Дніпропетровської області був виданий виконавчий лист № 2-6510/2011.

02 жовтня 2014 року на підставі виконавчого листа №2-6510/2011, який надійшов із Кіровського ВДВС Дніпропетровського районного управління юстиції, постановою державного виконавця ВДВС Дніпропетровського районного управління юстиції ОСОБА_6 відкрито виконавче провадження №44936519 із примусового виконання рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 30 вересня 2012 року по справі №2-6510/2011 відповідно до якого, фізичну особу-підприємця ОСОБА_5 зобов'язано повторно виконати роботи з виготовлення та монтажу металопластикових виробів відповідно до Договору №ДК 06/12-10 від 02 грудня 2010 року та чинного на момент виконання сертифікату відповідності таких виробів.

На даний час вищезазначене рішення суду ОСОБА_5 не виконане, виконавче провадження №44936519 зупинене на підставі п. 4 ч. 1 ст. 38, ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» у зв'язку оголошенням ОСОБА_5 у розшук відповідно до ухвали Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 21 липня 2015 по справі №175/2845/2015 (провадження №6/175/170/2015). Розшук ОСОБА_5 був доручений Дніпропетровському відділенню поліції Дніпропетровського відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області. Однак, Дніпропетровське відділення поліції письмово повідомили начальника Дніпропетровського районного ВДВС Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_7 про відмову виконувати ухвалу Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 21 липня 2015 по справі №175/2845/2015 щодо розшуку ОСОБА_5, однак начальником Дніпропетровського районного ВДВС ОСОБА_7 не було вжити жодних заходів щодо розшуку ОСОБА_5 Бездіяльність начальника Дніпропетровського районного ВДВС ОСОБА_7 у виконавчому провадженні №44936519 стала підставою для звернення ОСОБА_4 до начальника управління ДВС Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_3 зі скаргою.

11 липня 2016 ОСОБА_4 особисто подав до управління ДВС Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області скаргу від 11 липня 2016 на бездіяльність начальника Дніпропетровського районного ВДВС Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_7 у виконавчому провадженні №44936519, у якій просив начальника управління ДВС ОСОБА_3 визнати неправомірною бездіяльність начальника Дніпропетровського районного ВДВС Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_7 у виконавчому провадженні №44936519 за період із лютого 2016 по липень 2016 щодо не вжиття заходів для організації розшуку ОСОБА_5 у відповідності з ухвалою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 21 липня 2015 року по справі №175/2845/2015, та зобов'язати начальника Дніпропетровського районного ВДВС Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_7 у виконавчому провадженні №44936519 вжити передбачені Законом України «Про виконавче провадження» заходи для організації розшуку ОСОБА_5 (боржник у виконавчому провадженні №44936519) у відповідності з ухвалою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 21 липня 2015 року по справі №175/2845/2015, а за результатами розгляду даної скарги просив прийняти відповідну постанову, копію якої направити йому в порядку та строки, передбачені Законом України «Про виконавче провадження».

26 липня 2016 року в канцелярії Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_4 отримав копію листа начальника управління ДВС Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_3 від 19 липня 2016 за вих. №Л-1356-02/1, про відмову в задоволені скарги поданої 11 липня 2016 року, в якому було зазначено, що за результатами розгляду скарги від 11 липня 2016 року постанова не приймалася тому, що скарга від 11 липня 2016 року не відповідає вимогам ст. 82 Закону України «Про виконавче провадження», та запропоновано особисто звертатися до Дніпропетровського відділення поліції для з'ясування питання чому не здійснюється розшук ОСОБА_5 у виконавчому провадженні №44936519.

Статтями 1,5 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що виконавче провадження - це сукупність дій органів і посадових осіб, зазначених у цьому Законі, спрямованих на примусове виконання рішень судів. Державний виконавець зобов'язаний вжити заходів примусового виконання рішень, встановлених цим Законом, неупереджено, своєчасно, повно вчиняти виконавчі дії.

Крім того, виконання судових рішень це заключна стадія цивільного процесу, а саме заключний етап у процесі реалізації захисту цивільних прав, а згідно з прецедентною практикою Європейського суду з прав людини для визначення розумного строку розгляду справи включається період із надходження до суду позовної заяви й закінчується виконанням рішення суду.

Отже, завданням державної виконавчої служби є своєчасне, повне і неупереджене примусове виконання рішень, передбачених законом, тому перевірка вчинення таких дій державним виконавцем є фактично перевіркою дотримання положення ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо справедливого судового розгляду й належного виконання рішення суду.

Отже, виходячи із встановлених обставин справи, суд першої інстанції прийшов до висновку, що неправомірна бездіяльність начальника управління ДВС ОСОБА_3 полягає в безпідставній відмові прийняти постанову за результатами розгляду скарги ОСОБА_4 від 11 липня 2016 року.

Вирішуючи спір, який виник між сторонами, суд першої інстанції в достатньо повному обсязі з'ясував права та обв'язки сторін, обставини справи, перевірив доводи сторін та дав їм належну правову оцінку, постановив ухвалу, яка відповідає вимогам закону.

Висновки суду достатньо обґрунтовані і підтверджені наявними в матеріалах справи письмовими доказами.

Згідно ч.1 ст. 82 Закону України «Про виконавче провадження», рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби можуть бути оскаржені стягувачем та іншими учасниками виконавчого провадження (крім боржника) до начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, або до керівника відповідного органу державної виконавчої служби вищого рівня чи до суду.

Частиною 8 ст. 82 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що скарга, подана у виконавчому провадженні начальнику відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, розглядається у десятиденний строк з дня її надходження. За результатами розгляду скарги начальник відділу виносить постанову про її задоволення чи відмову, яка в десятиденний строк може бути оскаржена до вищестоящого органу державної виконавчої служби або до суду. Скарга, подана без додержання вимог, викладених у частині шостій цієї статті, розглядається начальником відділу в порядку, встановленому Законом України «Про звернення громадян».

Оскільки скарга ОСОБА_4 від 11 липня 2016 року відповідала нормам ч.7 ст. 82 Закону України «Про виконавче провадження», начальник управління відділу державної виконавчої служби ОСОБА_3 безпідставно відмовив прийняти процесуальне рішення у формі постанови, тоді як, в силу ч. 8 ст. 82 Закону України «Про виконавче провадження», повинен був у десятиденний строк постановити відповідну постанову за наслідками її розгляду з подальшим направленням ОСОБА_4 цієї постанови.

Таким чином, в ході розгляду даної справи знайшла своє підтвердження неправомірна бездіяльність начальника управління відділу державної виконавчої служби ОСОБА_3, а тому суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про задоволення скарги ОСОБА_4

Доводи апеляційної скарги про невідповідність скарги ОСОБА_4 вимогам закону щодо її форми та змісту, є надуманими, оскільки спростовуються положеннями ч.ч. 3,6,7,8 ст. 82 Закону України «Про виконавче провадження», та фактичними обставинами справи, які були предметом розгляду справи у суді першої інстанції та додаткового правового аналізу не потребують.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги є необґрунтованими, а ухвала суду першої інстанції відповідає вимогам закону, а тому підстав для її скасування не вбачає.

Керуючись ст.ст. 209, 303, 307, 308 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу заступника начальника Головного територіального управління юстиції з питань державної виконавчої служби - начальника Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області - відхилити.

Ухвалу Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 29 вересня 2016 року- залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з цього часу.

Судді: М.Ю. Петешенкова

Н.М. Деркач

М.О. Макаров