УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" січня 2017 р. Київський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого судді: Ніколаєнко І.В.,

при секретарі: Газіній О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 на дії державного виконавця Київського відділу державного виконавчої служби м. Харкова ОСОБА_2, -

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернувся 02.11.2016 року до суду зі скаргою, якою просить скасувати акт державного виконавця від 20.10.2016 року по виконавчому провадженню № 43054902 та зобовязати провести незалежну оцінку описаного майна. До вирішення по-суті зупинити передачу майна, визначеного у акті державного виконавця від 20.10.2016 року по виконавчому провадженню № 43054902, на реалізацію.

В обґрунтування скарги посилається на те, що 20.10.2016 року за адресою його реєстрації державним виконавцем Київського відділу державної виконавчої служби міста Харкова ГУЮ у Харківській області при примусовому виконанні виконавчого провадження № 43054902, виконавчий лист № 640/14745/13-ц, провадження 2/640/256/14, виданий 14.04.2014 року Київським районним судом м. Харкова, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 заборгованості в розмірі 1 207 587,00 грн., здійснено оцінку арештованого майна на підставі акту опису та арешту від 06.07.2016 року. При проведенні виконавчої дії, а саме в порушення вимог ст. 57 ЗУ «Про виконавче провадження» державний виконавець Київського відділу державної виконавчої служби м. Харкова ГУЮ у Харківській області здійснив оцінку майна за заниженою вартістю, результати визначення вартості майна зазначив в акті. Посилається на те, що ринкова оцінка описаного майна в декілька разів вища.

Скаржник в судовому засідання підтримав доводи викладені в обґрунтування скарги, просив її задовольнити.

Державний виконавець Київського відділу державного виконавчої служби м. Харкова ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Суд, вислухавши пояснення скаржника, дослідивши матеріали справи, вивчивши доводи, викладені в обґрунтування вимог, прийшов до наступного.

В провадженні Київського районного суду м. Харкова знаходилась цивільна справа за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості.

Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 16.01.2014 року, залишеним без змін ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області від 20.03.2014 року, позов ОСОБА_3 до ОСОБА_1, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості задоволено частково, стягнуто на користь ОСОБА_3 з ОСОБА_1 заборгованість в загальному розмірі 1 207 587,00 грн.

На підставі вказаного рішення позивачем отримано виконавчий лист, про що в матеріалах справи наявна відповідна розписка.

Приписами ч. 1 ст. 383 ЦПК України встановлено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Відповідно до ч. 1 ст. 385 ЦПК України встановлено, що скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод.

Заявником надано суду акт державного виконавця щодо оцінки описаного та арештованого майна боржника на підставі акту опису арешту від 06.07.2016 р. складеного 20.10.2016 року державним виконавцем Київського ВДВС м. Харків ГТУЮ у Харківській області ОСОБА_2 при примусовому виконанні виконавчого провадження № 43054902, виконавчий лист № 640/14745/13-ц; 2/640/256/14, виданий 14.04.2014 р. Київським районним судом м. Харкова про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 заборгованості в розмірі 1 207 587,00 грн.

Частинами 1, 2 ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що визначення вартості майна боржника здійснюється за взаємною згодою сторонами виконавчого провадження.

У разі якщо сторони виконавчого провадження, а також заставодержатель у 10-денний строк з дня винесення виконавцем постанови про арешт майна боржника не досягли згоди щодо вартості майна та письмово не повідомили виконавця про визначену ними вартість майна, виконавець самостійно визначає вартість майна боржника.

З акту державного виконавця від 20.10.2016 року вбачається, що визначено вартість майна, що належить ОСОБА_1, а саме: телевізора Panasonic, модель NC-2171EE, б/у без перевірки технічного стану 1000,00 грн.; телевізор Samsung, model LE 20S81BX/MWTS з пультом дистанційного управління б/у без перевірки технічного стану 1000,00 грн.; часи у вигляді слона б/у без перевірки технічного стану 500,00 грн.; телевізор Philips з тумбою, вставки коричневого та чорного кольору, б/у без перевірки технічного стану 1750,00 грн.; DVD-плеєр, LG, модель DK885, чорного кольору, б/у без перевірки технічного стану 500,00 грн.; кондиціонер Arvin, б/у без перевірки технічного стану 1200,00 грн.; мікрохвильова піч Daewoo, б/у без перевірки технічного стану 750,00 грн.; морозильна камера Clatronic, б/у без перевірки технічного стану 1800,00 грн.; ноутбук Asus, модель X50N, білого кольору, б/у без перевірки технічного стану 1 300,00 грн.; пральна машина Zanussi, модель FE925N, б/у без перевірки технічного стану 1500,00 грн.

Приписами ч. 3 ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що у разі якщо сторони виконавчого провадження не дійшли згоди щодо визначення вартості майна, визначення вартості майна боржника здійснюється виконавцем за ринковими цінами, що діють на день визначення вартості майна.

Разом з тим, ч. 5 ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавець повідомляє про результати визначення вартості чи оцінки майна сторонам не пізніше наступного робочого дня після дня визначення вартості чи отримання звіту про оцінку. У разі якщо сторони не згодні з результатами визначення вартості чи оцінки майна, вони мають право оскаржити їх у судовому порядку в 10-денний строк з дня отримання відповідного повідомлення.

Скаржником не надано доказів в обґрунтування доводів щодо заниження державним виконавцем ринкової вартості майна. З наданої ОСОБА_1 суду власної оцінки майна не вбачається з чого саме він виходив, визначаючи вартість майна.

Відповідно до ч. 3 ст. 387 ЦПК України якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і права чи свободи заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення скарги.

На підставі наведеного, керуючись ст. 57 ЗУ «Про виконавче провадження», ст.ст. 209-210, 383, 384, 385, 388 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

В задоволення скарги ОСОБА_1 на дії державного виконавця Київського відділу державного виконавчої служби м. Харкова ОСОБА_2 відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 5-дений строк з дня проголошення ухвали апеляційної скарги. У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом 5-ти днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Суддя І.В. Ніколаєнко