Коростишівський районний суд Житомирської області
Справа № 280/926/16-ц
Провадження № 2/280/647/16
У Х В А Л А

про залишення позову без руху

30 січня 2017 року м.Коростишів

Суддя Коростишівського районного суду Житомирської області Пасічний Т.З., розглянувши матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа - Квітнева сільська рада Коростишівського району, про встановлення факту володіння спадкодавцем жилим будинком та визнання права власності на житло в порядку спадкування,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду з позовом про встановлення факту володіння спадкодавцем жилим будинком та визнання права власності на житло в порядку спадкування.

03.10.2016 року по вказаній справі відкрито провадження та призначено справу до судового розгляду.

Під час розгляду справи було встановлено, що позов підлягає залишенню без руху, оскільки не відповідає вимогам ст.119 ЦПК України.

Відповідно до ст.119 ЦПК України встановлені обовязкові вимоги щодо форми і змісту позовної заяви, зокрема відповідно до п.п.5,6 названої норми закону позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, та зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування. Позовна заява повинна відповідати іншим вимогам, встановленим законом.

Згідно з п.7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», позовна заява подається до суду в письмовій формі і за змістом повинна відповідати вимогам статті 119 ЦПК. У звязку з цим суди мають звертати особливу увагу, зокрема, на те, що у позовній заяві повинні не лише міститися позовні вимоги, а й бути викладені обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, і зазначені докази, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування.

Однак, в порушення вищевказаних вимог, в позовній заяві відсутній виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, та відсутні посилання на докази, що підтверджують кожну обставину.

Відповідно до п.4 ч.2 ст.119 ЦПК України позовна заява повинна містити ціну позову щодо вимог майнового характеру.

В позовній заяві позивачем заявлено вимоги про визнання права власності на нерухоме майно, а саме: житловий будинок з господарськими спорудами .

Згідно з п.2 ч.1 ст.80 ЦПК України ціна позову визначається у позовах про визнання права власності на майно або його витребування - вартістю майна.

Відповідно до п.9 ч.1 ст.80 ЦПК України ціна позову визначається у позовах про право власності на нерухоме майно, що належить фізичним особам на праві приватної власності, - дійсною вартістю нерухомого майна, а на нерухоме майно, що належить юридичним особам, - не нижче його балансової вартості.

Пунктом 16 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 №10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» розяснено судам, що розмір судового збору за подання позовної заяви про визнання права власності на майно або його витребування (у тому числі з урахуванням положень, передбачених частиною п'ятою статті 216, статтею 1212 ЦК тощо) визначається з урахуванням вартості спірного майна, тобто як зі спору майнового характеру.

При цьому суд не повинен визначати вартість майна за відповідними вимогами, оскільки за змістом статті 80, пункту 4 частини другої статті 119 ЦПК такий обовязок покладається на позивача (у тому числі і в тих випадках, коли правові наслідки у виді повернення майна застосовуються за ініціативою суду, наприклад, при визнанні договору недійсним згідно з частиною п'ятою статті 216 ЦК).

Відповідно до ч.1 ст.12 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність» N2658-III звіт про оцінку майна є документом, що містить висновки про вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна суб'єктом оціночної діяльності - суб'єктом господарювання відповідно до договору. Звіт підписується оцінювачами, які безпосередньо проводили оцінку майна, і скріплюється підписом керівника суб'єкта оціночної діяльності.

Вимоги до змісту звіту про оцінку майна, порядку його оформлення та рецензування встановлюються положеннями (національними стандартами) оцінки майна. Зміст звіту про оцінку майна повинен містити розділи, що розкривають зміст проведених процедур та використаної нормативно-правової бази з оцінки майна. (ч. 2 Закону N2658-III).

Механізм проведення оцінки нерухомого та рухомого майна для цілей обчислення державного мита та інших обовязкових платежів визначений постановою Кабінету Міністрів України "Про проведення оцінки для цілей оподаткування та нарахування і сплати інших обовязкових платежів, які справляються відповідно до законодавства» від 21 серпня 2014 року № 358.

У відповідності до п.1 вказаної вище постанови оціночною вартістю для цілей оподаткування та нарахування і сплати інших обовязкових платежів, які справляються відповідно до законодавства (далі - оподаткування), є ринкова вартість, розрахована відповідно до національних стандартів та інших нормативно-правових актів з питань оцінки майна і майнових прав.

Згідно вимог постанови Кабінету Міністрів України "Про проведення оцінки майна для цілей оподаткування та нарахування і сплати інших обовязкових платежів, які справляються відповідно до законодавства» від 21 серпня 2014 року № 358, оцінка обєкта для цілей оподаткування здійснюється субєктами оціночної діяльності, які відповідають вимогам, установленим Законом України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», у складі яких працює хоча б один оцінювач, який отримав кваліфікаційне свідоцтво оцінювача відповідно до вимог Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» хоча б за однією із спеціалізації у межах напряму 1 «Оцінка обєктів у матеріальній формі» і напряму 2 «Оцінка цілісних майнових комплексів, паїв, цінних паперів, майнових прав та нематеріальних активів», у тому числі прав на обєкти інтелектуальної власності.

При цьому, відповідно до правової позиції Верховного Суду України звіт про оцінку майна є чинним протягом шести місяців.

В порушення вищевказаних вимог, в позовній заяві не в повній мірі викладено обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, у звязку з чим суд позбавлений можливості встановити зміст позовних вимог, а саме: позивачем не надано доказів визначення ціни позову

Тому для усунення недоліків позовної заяви позивачу необхідно привести позовну заяву у відповідність до вимог статті 119 ЦПК України, визначивши належну ціну позову, а також сплатити судовий збір у розмірі 1% ціни позову з вимоги про визнання права власності на нерухоме майно, при цьому ціна позову має бути визначена виходячи зі звіту про оцінку майна, який відповідатиме вимогам Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність».

Також не зазначено доказів щодо виникнення спору з відповідачами з приводу невизнання ними права позивача на частину спадкового майна, оскільки відповідно до розяснень, які містяться в п.3.1. Інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних та кримінальних справ 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. За змістом ст. 392 ЦК належним відповідачем є особа - учасник цивільних правовідносин, яка не визнає або оспорює право власності спадкоємця на спадкове майно, зокрема на житловий будинок. Згідно із вказаними розясненнями, судам слід звернути увагу на наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема, відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину; в матеріалах цивільної справи відсутня постанова державного нотаріуса, на яку посилається позивач в своїй позовній заяві.

Тому слід зазначити, що для вирішення питання про визнання права власності на нерухоме майно необхідними доказами є технічний паспорт на нерухоме майно на час звернення до суду і витяг з реєстрів про відсутність будь-яких обтяжень на це нерухоме майно, відмова нотаріуса у вчиненні нотаріальних дій, докази на підтвердження факту прийняття спадщини, відомості щодо наявності інших спадкоємців, докази відсутності обтяжень та обмежень на нерухоме майно, технічна документація на спадкове майно, також необхідно вказати фактичний склад спадкового майна.

Статтею 121 ЦПК України передбачено, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

На підставі викладеного, керуючись ст.121 ЦПК України,-

У Х В А Л И В :

1.Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа - Квітнева сільська рада Коростишівського району, про встановлення факту володіння спадкодавцем жилим будинком та визнання права власності на житло в порядку спадкування, - залишити без руху.

2.Надати позивачу строк для усунення недоліків, який не може перевищувати пяти днів з дня отримання позивачем ухвали про залишення позовної заяви без руху.

3.Розяснити позивачу, якщо відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені ст.119 ЦПК України, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Інакше заява вважатиметься неподаною та буде повернута позивачу.4.Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Т.З.Пасічний