АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

7 лютого 2017 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Чернівецької області в складі:

головуючої Перепелюк І. Б.

суддів: Яремка В.В., Лисака І.Н.

секретар Окармус О.М.

за участю: представника апелянта, відповідача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Кредитної спілки «Західна кредитна група» до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення грошових коштів за апеляційною скаргою представника Кредитної спілки «Західна кредитна група» на рішення Шевченківського районного суду м.Чернівців від 18 жовтня 2016 року

В С Т А Н О В И Л А :

КС «Західна кредитна група» звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення грошових коштів.

Позовні вимоги обґрунтовувала слідуючими обставинами.

23.01.2013р. КС «Західна кредитна група» та ОСОБА_2 уклали кредитний договір №4, згідно якого останній отримав кредитні кошти в сумі 5000грн. зі сплатою 55% річних, з кінцевим терміном повернення до 10.01.2014р.

Для забезпечення виконання зобов'язань за даним кредитним договором між КС «Західна кредитна група» та ОСОБА_3, ОСОБА_4 були укладені договори поруки №4/1 та №4/2 від 23.01.2013р.

У зв'язку із тим, що позичальник прострочив виконання зобов'язання,

не повернув в установлений строк суми позики, рішенням Шевченківського районного суду м.Чернівців від 18.07.2014р. стягнуто солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 заборгованість за кредитним договором в розмірі 3059,46 грн. Також стягнуто з ОСОБА_4 заборгованість в розмірі 100 грн.

22-ц/794/26/17 Головуючий у І-й інстанції Семенко О.В.

Категорія 19/27 Доповідач Перепелюк І.Б.

Вказані кошти були повернуті в порядку ст.32 ЗУ «Про виконавче провадження» шляхом звернення стягнення на заробітну плату ОСОБА_2

Починаючи з 01.08.2013р. позичальник неправомірно користується утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Позивач просив солідарно стягнути з ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, на користь КС «Західна кредитна група» 3% річних за прострочення сплати процентів в сумі 138,85 грн., 3% річних за прострочення основного зобов'язання в сумі 263,52 грн., інфляційні втрати за прострочення сплати процентів в сумі 939,55 грн., інфляційні втрати за прострочення основного зобов'язання в сумі 2132 грн., разом суму коштів у розмірі 3473,92 грн. та судові витрати.

Рішенням Шевченківського районного суду м.Чернівців від 18 жовтня 2016 року в задоволенні позову КС «Західна кредитна група» відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, представник КС «Західна кредитна група» подав апеляційну скаргу, просить рішення скасувати та задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Апелянт вважає оскаржуване рішення суду незаконним та необґрунтованим. Посилається на порушення норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи.

Апелянт зазначає, що судом першої інстанції не застосовано до спірних правовідносин ст. 625ЦК України, якою передбачено відповідальність за порушення грошового зобовязання.

Колегія суддів, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково, рішення скасувати, позов задовольнити частково.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції посилався на те, що за кредитним договором №4 від 23.01.2013р. у відповідачів відсутня будь-яка заборгованість перед КС «Західна кредитна група», отже і немає підстав для будь-яких стягнень.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду з наступних підстав.

Встановлено, що 23.01.2013р. між КС «Західна кредитна група» та ОСОБА_2 був укладено кредитний договір №4, згідно якого останній отримав кредитні кошти в сумі 5000 грн. Процента ставка за користування даним кредитом встановлена 55% річних, з кінцевим терміном повернення - не пізніше 10.01.2014р.

В забезпечення виконання зобов'язань за даним кредитним договором між КС «Західна кредитна група» та ОСОБА_3, ОСОБА_4 були укладені договори поруки №4/1 та №4/2 від 23.01.2013р., що підтверджується копіями договорів поруки.

За змістом статті 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій кількості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно зі статтею 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статті 599 ЦК України зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Позика вважається повернутою в момент зарахування грошової суми, що позичалася, на банківський рахунок позикодавця або в разі реального повернення йому коштів.

Виходячи із системного аналізу статей 525, 526, 599, 611 ЦК України, змісту кредитного договору слід дійти висновку про те, що наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконане боржником, не припиняє правовідносин сторін кредитного договору, не звільняє боржника та поручителя від відповідальності за невиконання грошового зобовязання й не позбавляє права на отримання штрафних санкцій, передбачених умовами договору та нормами ЦК України.

В зв'язку з тим, що ОСОБА_2 виконав умови договору лише частково і в нього виникла заборгованість, 18.07.2014р. Шевченківським районним судом у справі №727/4376/14-ц було прийнято рішення про стягнення солідарно з ОСОБА_2 і ОСОБА_3 на користь КС «Західна кредитна група» заборгованості за кредитним договором №4 в сумі 3059,46 грн, а також про стягнення з ОСОБА_4 заборгованості в сумі 100 грн., що підтверджується копією рішення.

КС «Західна кредитна група» звертаючись до суду з вимогами про стягнення з відповідачів на підставі ст.625 ЦК України грошових коштів, посилався на те, що з серпня 2013 року по липень 2016 року позичальник неправомірно користувався грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Згідно п. 17 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 13 березня 2013 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають з кредитних правовідносин» зобов»язання припиняється з підстав, передбачених договором або законом (ч. 1 ст. 598 ЦК України). Такі підстави, зокрема, зазначені в статтях 599-601, 604-609 ЦК України.

Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконане боржником, не припиняє правовідносин кредитного договору, не звільняє останнього від відповідальності за невиконання грошового зобов»язання, та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених ч. 2 ст. 625 ЦК України, оскільки зобов»язання залишається невиконаним належним чином відповідно до вимог ст.ст. 526, 599 ЦК України.

Рішенням Шевченківського районного суду від 18.07.2014р. у справі №727/4376/14-ц стягнуто солідарно з ОСОБА_2 і ОСОБА_3 на користь КС «Західна кредитна група» заборгованості за кредитним договором в сумі 3059,46 грн, а також з ОСОБА_4 100 грн., що підтверджується копією рішення та дослідженими в суді апеляційної інстанції матеріалами справи.

Виконане зазначене рішення лише 11.08.2016р.

У разі прострочення виконання грошового зобов»язання за договором позики, позикодавець вправі вимагати від позичальника сплати суми боргу з урахування встановленого індексу інфляції, а також 3 % річних від простроченої суми за весь час прострочення згідно ст.625 ЦК України. Крім того позикодавець має право отримати проценти від суми позики, згідно ст.ст.1048 ЦК України, які нараховуються за період з дати отримання коштів позичальником по день повернення позики, якщо інше не було встановлено між сторонами договору.

Отже, наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконане боржником, не припиняє правовідносин сторін кредитного договору, не звільняє боржника та поручителя від відповідальності за невиконання грошового зобовязання й не позбавляє кредитора права на отримання штрафних санкцій, передбачених умовами договору та ЦК України, а також сплату боржником процентів, належних кредитору відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

А тому висновок суду першої інстанції про те, що рішення суду про стягнення коштів вже виконано і немає підстав для інших стягнень є помилковим та ухваленим з порушенням норм матеріального та процесуального права, що відповідно до п.4ч.1 ст.309 ЦПК України є підставою для скасування рішення.

Враховуючи зазначені обставини, апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

З представлених позивачем розрахунків вбачається, що 3% річних за прострочення основного зобов'язання з 01.08.2013р. по 11.08.2016р. становить суму 263,52грн., інфляційні втрати за прострочення сплати процентів з 01.08.2013р. по 11.07.2016р. становлять 86,64грн., за цей же період інфляційні втрати за прострочення основного зобов'язання становлять 2122,86грн. Загальна сума, що підлягає стягненню 2473,02грн. Саме ці суми підлягають стягненню.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України, стороні на користь якої ухвалене рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи зазначені норми, з відповідачів на користь позивача слід стягнути по 686,70грн. з кожного на відшкодування витрат по сплаті судового збору, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.307, п.4 ч.1 ст.309 ЦПК України, колегія суддів

ВИРІШИЛА :

Апеляційну скаргу представника Кредитної спілки «Західна кредитна група» задовольнити частково.

Рішення Шевченківського районного суду м.Чернівців від 18 жовтня 2016 року скасувати.

Позов Кредитної спілки «Західна кредитна група» до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення грошових коштів задовольнити частково.

Стягнути солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь КС «Західна кредитна група» : 3% річних за прострочення основного зобов'язання в сумі 263,52грн.; інфляційні втрати за прострочення сплати процентів в сумі 86,64грн.; інфляційні втрати за прострочення основного зобов'язання в сумі 2122,86грн., всього 2473,02грн.

Стягнути солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_4 на користь КС «Західна кредитна група» : 3% річних за прострочення основного зобов'язання в сумі 263,52грн.; інфляційні втрати за прострочення сплати процентів в сумі 86,64грн.; інфляційні втрати за прострочення основного зобов'язання в сумі 2122,86грн., всього 2473,02грн.

Стягнути з ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 на користь КС «Західна кредитна група» по 686,70грн. з кожного на відшкодування витрат по сплаті судового збору.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, може бути оскаржено в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Головуюча (підпис)

Судді:(підписи)

З оригіналом вірно: