Справа № 464/7731/16-ц Головуючий у 1 інстанції: Чорна С. З.
Провадження № 22-ц/783/4594/17 Доповідач в 2-й інстанції: Крайник Н. П.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 вересня 2017 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючої: Крайник Н.П.

суддів: Мельничук О. Я., Савуляка Р. В.

при секретарі: Фейір К. О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Сихівського районного суду міста Львова від 31 травня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на дитину, -

в с т а н о в и л а:

21.10.2016 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом, в якому просила ухвалити рішення, яким стягувати з ОСОБА_3 в її користь аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3., у твердій грошовій сумі в розмірі 250,25 Євро (що за офіційним курсом НБУ станом на 21.10.2016р. становить 7 062,06 грн.), щомісячно, починаючи з жовтня 2016 р. і до досягнення дитиною повноліття; стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, за останні (минулі) три роки (жовтень 2013 - вересень 2016рр.) в твердій грошовій сумі у розмірі 5 280,48 Євро (що за офіційним курсом НБУ станом на 21.10.2016р. становить 149 015,15 грн.).

В обгрунтування позову покликалася на те, що з 02.06.2007р. перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого у них 29.09.2007р. народилась донька Анна-Марія, яка проживає з нею та фактично перебуває на її утриманні. В кінці квітня 2011 року вона з відповідачем припинила шлюбні відносини, останній виїхав за кордон в Португалію, де проживають його батьки, родичі та на даний час він є резидентом даної країни, офіційно там працевлаштований. При цьому, відповідач не надає постійної матеріальної допомоги на утримання дитини, хоча може та зобов'язаний її надавати. Виховання, харчування, лікування, оздоровлення та оплата всіх інших потреб дитини фактично здійснюється за її рахунок. В зв'язку із наведеним та неможливістю на сьогоднішній день самостійно здійснювати утримання дитини, просить вирішити питання про стягнення аліментів в судовому порядку.

Оскаржуваним рішенням позов задоволено частково.

Вирішено стягувати з ОСОБА_3 в користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, в твердій грошовій сумі в розмірі 2 000 гривень щомісячно, починаючи з 21.10.2016 року і до досягнення дитиною повноліття. Вирішено питання судових витрат.

Рішення суду оскаржила ОСОБА_2

Вважає його необґрунтованим, незаконним, таким, що ухвалене з порушенням норм матеріального і процесуального права та з невідповідністю висновків суду обставинам справи.

Зазначає, що обставини вжиття заходів щодо одержання аліментів з відповідача та не одержання таких у зв»язку з ухиленням останнього від сплати аліментів підтверджено належними та допустимими доказами, які знаходяться у матеріалах справи. Зазначає, що суд першої інстанції не мав обґрунтованих підстав для визнання відповідних доказів «неналежними та небезспірними», оскільки ч. 2 ст. 191 СК України не визначено засобів доказування, якими можуть бути підтверджені обставини для прийняття судом рішення про стягнення аліментів за минулий час. Вважає, що суд першої інстанції прийшов до помилкового висновку, що усні звернення позивача до відповідача (в тому числі і в присутності третіх осіб), а також звернення за допомогою мобільного та інтернет-зв»язку не є «фактичними доказами» відповідно до положень ст.ст. 57, 58 ЦПК України.

Крім того, зазначила, що судом першої інстанції не обґрунтовано розмір аліментів, визначений у твердій грошовій сумі - 2000 грн. Вважає, що з врахуванням розміру місячного заробітку відповідача, а також за відсутності обставин, які би давали підстави для звільнення відповідача від сплати аліментів чи обмеження стягнення з нього певної суми, розмір щомісячних аліментів не може становити менше 3901,25 грн. Зазначає, що районними судом при ухваленні оскаржуваного рішення неправильно застосовано норми матеріального права, а саме - ст.ст. 141, 180 СК України в частині рівності прав та обов»язків батьків щодо їх участі в утриманні дитини.

Просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити.

Заслухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали та обставини справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення частково з наступних мотивів.

Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Вказаний обов'язок щодо утримання дитини покладений на обох батьків та є однаковим для них.

За змістом ч.3 ст.181 СК України, аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст.183 СК) або в твердій грошовій сумі (ст.184 СК).

Відповідно до ч.2 ст.191 Сімейного Кодексу України, аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за три роки.

Відповідно до положень ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставин, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, тобто твердженнях, які самі по собі потребують доведення.

Встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 перебувають в зареєстрованому шлюбі .

Відповідач є батьком неповнолітньої дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3. згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 27.09.2007р.

Неповнолітня ОСОБА_5 проживає з матір»ю /позивачкою/ за адресою АДРЕСА_1

Відповідач з 2011 року постійно проживає в Португалії, має постійне місце роботи. Працює по трудовому договору в ТзОВ «Молдавіанурбан уніпессуал» (Португалія) та отримує дохід у вигляді заробітної плати, що становить 530 Євро на місяць.

Позивач працює в ТзОВ «Профіт-Торг» юрисконсультом, її заробітна плата становить 3600 грн. на місяць.

Матеріалами справи встановлено, що допомога батька на утримання дитини не носить постійного характеру.

Визначаючи розмір аліментів на утримання дитини в розмірі 2000 грн. на місяць, районний суд враховував матеріальне становище платника аліментів, який офіційно працює по трудовому договору в ТзОВ «Молдавіанурбан уніпессуал» (Португалія) та отримує дохід у вигляді заробітної плати, стан його здоров'я, його матеріальне становище, стан здоров'я дитини, вік дитини та потреби на її утримання (з врахуванням прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, встановленого Законом України «Пpo Державний бюджет на 2017 рік»), відсутність на його утриманні інших утриманців, часткове визнання ним позову.

Однак, колегія суддів приходить до висновку, що матеріали справи містять достатньо доказів того, що доходи відповідача, який працює офіційно, з гарантованою оплатою праці згідно укладеного з ним трудового договору, що становить 530 Євро, має змогу, враховуючи вік дитини, навчання її в спеціалізованій школі, що потребує постійних додаткових затрат, надавати на її утримання кошти в більшому розмірі, ніж встановлено судом та визначити розмір аліментів в розмірі 3000 грн. на місяць, що становить не більше 100 Євро по курсу гривні до Євро, та відповідно менше 1/5 частини від його заробітку.

Тому, рішення суду в частині розміру аліментів слід змінити, стягувати з ОСОБА_3 в користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, в твердій грошовій сумі в розмірі 3 000 гривень щомісячно, починаючи з 21.10.2016 року і до досягнення дитиною повноліття.

Рішення суду в частині відмови у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 про стягнення з відповідача на її користь аліментів на утримання дитини за останні (минулі) три роки (жовтень 2013 - вересень 2016рр.) в сумі 5 280,48 Євро слід залишити без змін, оскільки суд прийшов до вірного висновку, що позивачка не довела, що нею вживалися заходи щодо отримання аліментів з відповідача за цей час.

Керуючись ст.ст. 303, 307,309, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Сихівського районного суду міста Львова від 31 травня 2017 року в частині розміру аліментів змінити.

Стягувати з ОСОБА_3 в користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, в твердій грошовій сумі в розмірі 3 000 гривень щомісячно, починаючи з 21.10.2016 року і до досягнення дитиною повноліття.

В решті рішення суду залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржене в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий: Крайник Н. П.

Судді: Мельничук О. Я.

Савуляк Р. В.