Провадження № 2/761/4857/2017
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 вересня 2017 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді: Волошина В.О.

при секретарі: Савенко О.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу; стягнення аліментів, -

в с т а н о в и в :

В квітні 2017р. позивачка ОСОБА_1 звернулася до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до відповідача ОСОБА_2, в якому просила суд: розірвати укладений між сторонами шлюб; стягнути з відповідача на свою користь щомісячно аліменти на утримання малолітньої доньки - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 в твердій грошовій сумі у розмірі 3105,0 грн. щомісячно з урахуванням індексації, починаючи з дня подання позову до суду і до досягнення дитиною повноліття.

Свої позовні вимоги позивачка обґрунтовувала тим, що між нею та відповідачем 18 листопада 2011р. було зареєстровано шлюб в Наумівській сільській раді Крюківського району Чернігівської області, про що було зроблено актовий запис № 28. В шлюбі у сторін народилася, ІНФОРМАЦІЯ_1 донька - ОСОБА_3.

Подружнє життя у сторін не склалося через відсутність взаєморозуміння в поглядах на сімейне життя, несумісності у поглядах на виховання дитини, виникнення конфліктних ситуацій при вирішенні кожного побутового питання. Спільне господарство сторонами не ведеться, шлюбно-сімейних відносин не підтримують, відповідач не надає допомогу ні на утримання дитини, не бере участі у вихованні дитини, яка фактично знаходяться на утриманні позивачки, а тому позивачка вимушена була звернутися до суду з вказаним позовом. Подальше спільне життя між сторонами і збереження шлюбу неможливе та суперечить їх інтересам.

В судовому засіданні позивачка заявлені позовні вимоги підтримала в повному обсязі, з підстав, зазначених в позові, просила суд позов задовольнити.

Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково, зазначаючи, що спроможний сплачувати аліменти на утримання спільної дитини сторін у розмірі 1500,0 грн. щомісяця, оскільки немає постійного заробітку.

Суд, заслухавши пояснення сторін, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи і це встановлено судом, сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 18 листопада 2011р. В шлюбі у сторін ІНФОРМАЦІЯ_1 народилася донька ОСОБА_3.

Судом встановлено, що між сторонами склались неприязні стосунки, які негативно впливають, як на позивачку, так і на відповідача. З 2016р. позивачка та відповідач не ведуть спільного господарства, не підтримують шлюбних стосунків, примирення між сторонами і збереження шлюбу на теперішній час неможливе.

Судом достовірно встановлено, що майновий спір між сторонами відсутній.

Згідно з ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання.

У відповідності з ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя.

Частиною 2 ст. 112 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Таким чином, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд вважає, що шлюб між сторонами носить формальний характер, збереження їх сім'ї є неможливим, а тому є усі підстави для розірвання шлюбу, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам та інтересам їх дитини. Після розірвання шлюбу прізвища сторін незмінні.

Згідно з ст. 51 Конституції України, ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно з ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Частиною 1 ст. 183 СК України передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час.

Позивачка пред'являючи позов до відповідача про стягнення аліментів на утримання дитини, посилалась на те, що відповідач участі у вихованні дитини не приймає, матеріальної допомоги на її утримання не надає.

Відповідно до роз'яснень, наданих у п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 р. № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом.

З урахуванням того, що відповідач немає постійного місця роботи, його заробіток є мінливим, подав на адресу суду заяву про визнання позову частково, а також беручи до уваги, що останній немає інших осіб на утриманні, а також враховуючи те, що з нього не проводиться інших стягнень, не надає матеріальної допомоги на утримання спільної дитини, яку вона потребує, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог про стягнення аліментів на утримання дитини - частково, а саме: слід стягнути з відповідача на користь позивачки на утримання їх спільної дитини аліменти у розмірі 1500,0 грн. щомісячно починаючи з 25 квітня 2017р. до досягнення дитиною повноліття, з урахуванням індексації, яка проводиться відповідно до Закону. Суд вважає, що за своїм матеріальним станом відповідач спроможний сплачувати щомісяця суму аліментів, визначену судом, при цьому суд враховував і матеріальний стан матері дитини - позивачки по справі, а також визначений законом розмір прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку.

Згідно із п. 1) ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню судовий збір у розмірі 640,0 грн., і на користь держави судовий збір у розмірі 640,0 грн.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 57-61, 88, 169, 174, 179, 208, 209, 212 - 215, 218, 223, 294, 367 ЦПК України; ст. 51 Конституції України; ст. ст. 110, 112, 141, 183, 184, 191 СК України; Постановою Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006р. № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», суд, -

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу; стягнення аліментів - задовольнити частково.

Шлюб між ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрований 18 листопада 2011р. в Наумівській сільській раді Крюківського району Чернігівської області, актовий запис № 28 (свідоцтво про шлюб серія НОМЕР_1) - розірвати.

Після розірвання шлюбу прізвище сторін незмінні.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3 на утримання малолітньої доньки - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 аліменти у розмірі 1500,0 /одна тисяча п'ятсот/ грн. щомісячно починаючи з 25 квітня 2017р. та до повноліття дитини (ІНФОРМАЦІЯ_4.), з урахуванням індексації, яка проводиться відповідно до Закону.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 640,0 /шістсот сорок/ грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 640,0 /шістсот сорок/ грн.

В решті позову відмовити.

Рішення суду в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню у межах платежу за один місяць у розмірі 1500,0 /одна тисяча п'ятсот/ грн.

Рішення суду може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва через Шевченківський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скаргипротягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: