Справа № 148/2623/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 січня 2017 року м.Тульчин

Тульчинський районний суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Карнауха А.П.,

при секретарі Грабовській Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулась до тульчинського районного суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, мотивуючи свої вимоги наступним.

Вона є внутрішньо-переміщеною особою, що підтверджується відповідною довідкою. В 2014 році вона була змушена покинути своє місце проживання в АДРЕСА_1 у зв»язку з проведенням АТО на території Донецької та Луганської областей. До моменту виїзду з м.Луганська вона працювала вчителькою початкових класів комунального закладу «Луганська середня загальноосвітня шкода 1-3 ступенів №3. При виїзді з м.Луганська вона забрала свою трудову книжку, але не змогла звільнитись в установленому законом порядку, оскільки державні органи України були непідконтрольні державі Україна.

Приїхавши до м.Тульчина вона працевлаштувалась до Тульчинської ЗОШ1-3 ступенів №1 на посаду викладача і працює до даного часу з 15.09.2014 року.

Відповідно до п.4 ст.7 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» вона нотаріально посвідчила заяву про звільнення її з посади в Луганській ЗОШ №3 за власним бажанням у зв»язку з переїздом на постійне місце проживання до іншого регіону України через проведення в м.Луганську АТО. Подала таку заяву до Тульчинського районного центру зайнятості. Проте, центр зайнятості не може вчинити запис у трудові книжці про звільнення її з роботи в Луганській ЗОШ№3, тому вона звернулась до суду для встановлення факту припинення трудових відносин.

Просить суд встановити факт припинення дії трудового договору з 10.09.2014 року за власним бажанням згідно ст.38 КЗпП України, укладеним 01.09.2011 року між комунальним закладом «Луганська середня загальноосвітня школа 1-3 ступенів №3», м.Луганськ Луганської області, та нею.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свої вимоги змінила ат просила встановити вказаний факт з 14.09.2014 року. Пояснила суду, що до червня 2014 року вона працювала вчителькою початкових класів у комунальному закладі «Луганська середня загальноосвітня школа 1-3 ступенів №3». Проживала в м.Луганську. З червня 2014 року до 01 вересня 2014 року перебувала у черговій відпустці. Але з 01.09.2014 року приступити до роботи не змогла. В їх школу влучив снаряд і вона була зруйнована. Всім викладачам видали трудові книжки, але запис про звільнення не зробили. Вона виїхала з м.Луганська до м.Тульчина Вінницької області і 08.09.2014 року стала на облік як внутрішньо-переміщена особа. Про це їй видана відповідна довідка. З 15.09.2014 року вона працевлаштована до Тульчинської ЗОШ №1. Про це зроблено запис у трудовій книжці. Але запису про звільнення її з попереднього місця роботи немає. Цей запис потрібен для встановлення стажу її педагогічної роботи при виході на пенсію.

Заявницею для підтвердження своїх вимог надані письмові докази.

Так, згідно паспорта громадянки України серії НОМЕР_1, виданого Ленінським РВ УМВС України у Луганській області 12.08.1999 року ОСОБА_1 прописана в АДРЕСА_1 з 02.02.1989 року.

Із записів в трудовій книжці серії НОМЕР_2 на її ім»я слідує,що ОСОБА_1 01.09.2011 року прийнята на посаду вчителя початкових класів комунального закладу «Луганська середня загальноосвітня школа 1-3 ступенів №3».15.09.2014 року призначена на посаду заступника директора з початкової освіти та вихователя продовженого дня. Запис про звільнення з посади вчителя початкових класів комунального закладу «Луганська середня загальноосвітня школа 1-3 ступенів №3» відсутній.

Із нотаріально посвідченої заяви від 16.12.2016 року слідує, що ОСОБА_1 повідомила директора комунального закладу «Луганська середня загальноосвітня школа 1-3 ступенів №3» про звільнення з посади в зв»язку з проведенням АТО та зміною місця проживання.

За довідкою № 322000016 від 20.10.2014 року взята на облік як внутрішньо-переміщена особа.

Вислухавши пояснення заявниці,вивчивши надані нею письмові докази, оцінюючи їх відповідно до ст.212 ЦПК України суд вважає, що заява підлягає задоволенню.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.234 ЦПК України суд вправі встановлювати факти, що мають юридичне значення.

Встановлення факту припинення трудових відносин із підприємством, установою чи організацією має юридичне значення,оскільки припиняє дію правовідносин між роботодавцем та найманим працівником.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 до 14.09.2014 року фактично перебувала у трудових відносинах із комунальним закладом «Луганська середня загальноосвітня школа 1-3 ступенів №3». Вимушена була припинити виконання обов»язків, передбачених трудовим договором від 01.09.2011 року через проведення бойових дій у місці розташування установи.

Факт перебування м.Луганська в зоні бойових дій при проведенні АТО на непідконтрольній державним органам України території є загальновідомим і доказування не потребує.

Розірвати трудовий договір, укладений на невизначений строк в порядку ст.38 КЗпП України заявниця не може через неможливість прибуття до місця розташування установи та відсутність відомостей про її функціонування в даний час.

Про розірвання трудового договору вона повідомила директора комунального закладу «Луганська середня загальноосвітня школа 1-3 ступенів №3» в порядку, передбаченому п.4 ст.7 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб».

Оскільки ОСОБА_1 виконала передбачені законом вимоги при розірванні трудового договору, укладеного на невизначений строк, припинила трудові відносини з комунальним закладом «Луганська середня загальноосвітня школа 1-3 ступенів №3», але не може підтвердити факт їх припинення шляхом запису у трудовій книжці як це передбачено Інструкцією про порядок ведення трудових книжок, то цей фак. Може бути встановлений судом.

Керуючись ст.ст.234,256,259 ЦПК України,

В И Р І Ш И В :

Заяву задовольнити.

Встановити факт припинення з 14 вересня 2014 року дії трудового договору, укладеного між комунальним закладом «Луганська середня загальноосвітня школа 1-3 ступенів №3»,розташованим у м.Луганську Луганської області та ОСОБА_1 01 вересня 2011 року , за яким ОСОБА_1 працювала вчителем початкових класів.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів після його проголошення до апеляційного суду Вінницької області через Тульчинський районний суд.

Суддя: