Ленінський районний суд м.Полтави
Справа № 553/1829/17
Провадження № 2/553/920/2017
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
25.09.2017м. Полтава
Ленінський районний суд м. Полтави в складі:
головуючого судді - Новака Ю.Д.,
при секретарі - Каленіченко В.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про втрату права користування житлом,-
В С Т А Н О В И В:
У липні 2017 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про втрату права користування житлом.
Від позивача надійшла заява про розгляд справи без його участі, зазначивши, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити.
Відповідач в судове засідання неодноразово не зявився, попередньо не повідомивши суд про причини своєї неявки, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, зокрема, і через оголошення у пресі.
Зважаючи на викладене, суд приходить до висновку, що у відповідності до ч.4 ст. 169 ЦПК України, справу потрібно вирішувати на підставі наявних у ній даних і доказів.
Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що ОСОБА_1, являється власником ? частини квартири АДРЕСА_1.
Після смерті батька позивача ОСОБА_3, 09.01.2017 року на час подачі позовної заяви до суду ОСОБА_1 не прийняв ? частини квартири, що належить йому.
У квартирі АДРЕСА_1, окрім позивача та його сина зареєстрований ОСОБА_2.
У серпні 2013 року ОСОБА_2 поїхав на постій не місце проживання до АР Крим.
14 вересня 2013 року померла матір позивача ОСОБА_1 та відповідача ОСОБА_2 На той час у позивача з братом звязок був, ОСОБА_1 повідомив про трагічну новину, але на похорони відповідач не прибув. Потім його номер перестав працювати і до цього часу ОСОБА_1 не спілкувався взагалі із братом.
21.02.2017 року позивач звернувся з письмовою заявою до відділення поліції №2 Полтавського відділу поліції про зникнення брата, але до цього часу розшук позитивного результату не дав.
Даний факт підтверджується також актом непроживання ОСОБА_2 за вказаною адресою, складеним сусідами ОСОБА_4 та ОСОБА_5
Згідно положень ст. 150 ЖК України, які узгоджуються зі змістом ст. 383 ЦК України, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші незаборонені законом угоди.
Статтею 321 ЦК України визначено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Відповідно до положень ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Статтею 41 Конституції України та ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07.1997 року відповідно до Закону №475/97-ВР від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2,4,7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися та розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Відповідно до ч.2 ст.405 Цивільного кодексу України, особа втрачає право на користування житлом, у разі його відсутності без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено договором або законом.
В свою чергу відповідач, який не проживає за адресою ІНФОРМАЦІЯ_1 з серпня 2013 року, втратив право на користування квартирою, внаслідок його відсутності без поважних причин понад один рік.
Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання особи такою, що втратила право користування житлом відповідача ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житлом за адресою: АДРЕСА_2, є обґрунтованими, а позовна заява в цій частині підлягає задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 10, 60, 61, 130, 213-215, 224-226 ЦПК України, суд, -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про втрату права користування житлом - задовольнити.
Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме квартирою № 60 в будинку № 4 по вул.Головка у м. Полтаві.
Стягнути з відповідача ОСОБА_2на користь держави 640 грн. судового збору.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Суддя Ленінського районного суду м. ПолтавиОСОБА_6