Справа № 493/112/17
Провадження № 2/493/184/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 січня 2017 року

Балтський районний суд Одеської області в складі:

головуючого-судді БОДАШКО Л.І.,

при секретарі ТИХОНОВІЙ Н.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Балті Одеської області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Пужайківської сільської ради Балтського району Одеської області про визнання права власності на земельну ділянку,

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати за ним право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,61 га, кадастровий номер :01:001:0435 на території Пужайківської сільської ради Балтського району Одеської області, стверджуючи, що ОСОБА_2 на праві приватної власності згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ОД №058453, виданого на підставі розпорядження Балтської районної державної адміністрації Одеської області від 09 липня 2003 року №170/А-2003, належала вище вказана земельна ділянка.

За свого життя, 30 червня 2004 року, ОСОБА_2 склала заповіт, посвідчений секретарем Пужайківської сільської ради Балтського району Одеської області, реєстр №190, в якому заповіла ОСОБА_1 земельну ділянку розміром 2,61 га, яка розташована на території Пужайківської сільської ради Балтського району Одеської області згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ОД №058453, отриманого 16 грудня 2003 року за №552, на підставі розпорядження Балтської районної державної адміністрації Одеської області від 09 липня 2003 року №170/А-2003.

11 жовтня 2005 року ОСОБА_2 померла. Після її смерті позивач, як спадкоємець за заповітом, фактично прийняв спадщину, так як поховав її, користується речами, предметами домашнього вжитку покійної, позивач звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, але йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом по причині того, що державний акт на право власності на земельну ділянку спадкодавцем ще за її життя було втрачено.

Застосовані позивачем заходи щодо розшуку втраченого державного акту на право власності на земельну ділянку позитивних результатів не дали.

Вказані вище обставини позбавили позивача права на спадкове майно, з приводу чого він змушений звернутися до суду з позовом, надав суду заяву, в якій свої заявлені вимоги підтримав у повному обсязі, просить розглянути справу без його участі.

Представник відповідача до судового засідання не зявився, але надіслав на адресу суду заяву, в якій не заперечує проти задоволення позову, просить розглянути справу за його відсутності у відповідності з вимогами чинного законодавства України.

Вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_2 на праві приватної власності згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ОД №058453, виданого на підставі розпорядження Балтської районної державної адміністрації Одеської області від 09 липня 2003 року №170/А-2003, належала земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,61 га, кадастровий номер :01:001:0435 на території Пужайківської сільської ради Балтського району Одеської області, за свого життя, 30 червня 2004 року, ОСОБА_2 склала заповіт, посвідчений секретарем Пужайківської сільської ради Балтського району Одеської області, реєстр №190, в якому заповіла ОСОБА_1 земельну ділянку розміром 2,61 га, яка розташована на території Пужайківської сільської ради Балтського району Одеської області згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ОД №058453, отриманого 16 грудня 2003 року за №552, на підставі розпорядження Балтської районної державної адміністрації Одеської області від 09 липня 2003 року №170/А-2003, заповіт ніким не змінено і не скасовано, що після смерті ОСОБА_2, померлої 11 жовтня 2005 року, спадщину, як спадкоємець за заповітом, фактично прийняв позивач ОСОБА_1, який поховав спадкодавця, користується речами, предметами домашнього вжитку покійної, позивач звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, але йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом по причині того, що державний акт на право власності на земельну ділянку спадкодавцем ще за її життя було втрачено, а відповідно до вимог ст. 4 Закону України «Про нотаріат» отримати новий державний акт на право власності на земельну ділянку у разі смерті спадкодавця неможливо, і рекомендовано звернутися до суду з позовом, що позивач, як спадкоємець за заповітом, має законне право володіти, користуватися, розпоряджатися спадковим майном у вигляді земельної ділянки, що підтверджується зібраними в матеріалах справи письмовими доказами, в тому числі паспортом, заповітом, витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі, свідоцтвом про смерть, ксерокопією державного акту на право власності на земельну ділянку серії ОД №071569, та ін..

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.1216,1225,1233,1268 ЦК України ст.ст.10,11,209,212,214,215,223 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити в повному обсязі.

Визнати за ОСОБА_3 право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,61 га, кадастровий номер :01:001:0435 на території Пужайківської сільської ради Балтського району Одеської області, яка раніше на праві приватної власності належала ОСОБА_2, померлій 11 жовтня 2005 року в с. Савранське Балтського району Одеської області.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції в 10-денний строк з дня проголошення рішення.

СУДДЯ