З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"21" вересня 2017 р. Справа № 608/947/17
Номер провадження2/608/501/2017
Чортківський районний суд Тернопільської області в складі:
головуючої судді Яковець Н. В.
з участю секретаря Олійник О.С.,
позивачки ОСОБА_1,
представника позивачки ОСОБА_2,
прокурора Глуговського Д.Б.,
розглянувши в відкритому судовому засіданні в місті Чорткові справу цивільного судочинства за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, служби у справах дітей Чортківської районної державної адміністрації про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, -
В червні 2017 року позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідача ОСОБА_3,за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, служби у справах дітей Чортківської районної державної адміністрації про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів. В позовній заяві позивачка вказала, що відповідач є батьком неповнолітніх дітей ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2. Батько проживає окремо, жодного з покладених законом на батьків обов'язків не виконує, не бере педагогічної, матеріальної, грошової, посильної трудової, або будь-якої іншої участі у вихованні синів. Таким чином, вона вважає, що відповідач злісно ухиляється від виховання і матеріального утримання дітей, а лише формально вважається батьком. Відповідно до рішення Чортківського районного суду від 03 червня 2017 року шлюб між сторонами розірвано. За її зверненням комісія з питань захисту прав дитини Чортківської міської ради прийняла рішення щодо доцільності позбавлення батьківських прав відповідача та орган опіки та піклування Чортківської міської ради за №01-747/01-14 від 14.06.2017 року прийняв висновок про доцільність позбавлення батьківських прав відповідача. Відповідач не цікавився життям дітей, не відвідує їх вдома та у школі. Просить позбавити ОСОБА_3 батьківських прав відносно неповнолітніх дітей. Також позивачка просила стягувати з відповідача аліменти на утримання синів у твердій грошовій сумі в розмірі по 1500 гривень щомісячно, починаючи з дня звернення до суду до досягнення ними повноліття.
Позивачка ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просили суд їх задовольнити, не заперечують проти заочного розгляду справи. Позивачка ОСОБА_1 суду пояснила, що її колишній чоловік ОСОБА_3 не цікавиться життям дітей, до школи не приходить, не турбувався про навчання та здоров'я синів.
Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив. Про час і місце слухання справи повідомлений належним чином.
Представник служби у справах дітей Чортківської районної державної адміністрації в судове засідання подав письмову заяву, про розгляд справи без участі їхнього представника, підтримують рішення комісії від 13 червня 2017 року та висновок органу опіки та піклування від 14 червня 2017 року.
Свідки ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 суду підтвердили, що колишній чоловік ОСОБА_3 не цікавиться життям синів, не турбується про їхнє здоров'я та навчання.
Вислухавши пояснення позивачки, її представника, думку прокурора, який вважає що позов підлягає до задоволення, дослідивши письмові докази по справі, приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних мотивів.
Судом встановлено, що сторони ОСОБА_1 та ОСОБА_3 перебували в зареєстрованому шлюбі, який розірвали 03 червня 2016 року, що підтверджується рішення Чортківського районного суду.
В шлюбі народилися діти ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, що стверджується свідоцтвами про народження.
Згідно письмових пояснень ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_9 які є сусідами позивачки, повністю життям синів опікується їхня мати ОСОБА_1 Батько ОСОБА_3 не відвідує синів, не приймає участі у їх вихованні, не цікавиться здоров'ям, навчанням.
Згідно характеристик Джуринської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів виданих на ім'я ОСОБА_4, 2007 року народження та ОСОБА_5, 2008 року народження, які навчаються у школі вбачається, що їхній батько протягом навчальних років жодного разу не відвідував батьківські збори і не цікавився навчанням та вихованням синів. Протягом навчання учнів навчанням та вихованням дітей в межах школи постійно цікавиться мати, відвідує батьківські збори.
Згідно актів обстеження матеріально-побутових умов від 30 травня 2017 року №155/02-14 вбачається, що ОСОБА_1 на даний час виховує своїх синів одна, допомоги з боку батька немає, участі у вихованні своїх дітей він не приймає.
Комісія з питань захисту прав дитини Чортківської міської ради рішенням № 1 від 13.06.2017 року вважає за доцільне позбавити батьківських прав ОСОБА_3, уродженця АДРЕСА_1 щодо малолітніх дітей ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2.
У відповідності до висновку органу опіки та піклування Чортківської міської ради № 01-747/01-14 від 14 червня 2017 року, захищаючи інтереси дитини, керуючись ст. 164, 165 Сімейного кодексу України, орган опіки та піклування Чортківської міської ради вважає за доцільне позбавити батьківських прав гр. ОСОБА_3, уродженця АДРЕСА_1 щодо малолітніх дітей ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2.
Згідно з вимогами ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.
У відповідності з ч. 2 ст. 150 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Враховуючи те, що відповідач по справі жодним чином не був позбавлений інформації стосовно місця перебування позивачки та дітей, а з боку ОСОБА_1 не створювалися перешкоди у спілкуванні з синами та прийманні участі батька в вихованні, вищевикладенні обставини свідчать про фактичну можливість, але вольове небажання ОСОБА_3 виконувати відносно дітей батьківські обов'язки, покладені на нього законом.
Згідно ч. 2 ст. 141 Сімейного кодексу України, розірвання шлюбу між батьками, окреме проживання їх від дитини не впливає на обсяг їхніх прав та не звільняє від обов'язків щодо дитини. У відповідності з ч. 2 ст. 157 Сімейного кодексу України той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні. Нехтування батьківськими обов'язками з боку батька принижує гідність дітей, а наявність людини, яка юридично має права батька, але фактично залишається чужою людиною, може в подальшому привести до негативних наслідків у житті дитини як з моральної, так і з правової точки зору.
Згідно п. 16 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.
Щодо позовних вимог в частині стягнення аліментів, слід зазначити, що відповідно до вимог ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення повноліття.
Згідно з ч. 2 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року держави-учасниці зобов'язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.
Держави-учасниці забезпечують у максимально можливій мірі виживання і здоровий розвиток дитини (ч. 2 ст. 6 Конвенції про права дитини).
Частиною 1 та 2 ст. 27 Конвенції про права дитини визначено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.
У відповідності до вимог ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі.
За правилами ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.
Згідно з ч. 1 ст. 184 цього Кодексу якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.
Враховуючи наведене, а саме, що відповідач ОСОБА_3 не цікавився життям своїх синів ОСОБА_4 та ОСОБА_5, не надає матеріальної допомоги на їх утримання, не цікавиться вихованням, здоров'ям, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.
Вирішуючи питання розподілу між сторонами судових витрат по справі, суд зазначає, що у відповідності з вимогами ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України з відповідача підлягають стягненню на рахунок спеціального фонду Державного бюджету України 640 гривень судового збору за позовні вимоги про стягнення аліментів та повернути позивачці сплачений судовий збір за позовні вимоги про позбавлення батьківських прав.
Керуючись ч. 1 ст. 164, ст.ст. 165, 166, 180-182, 184 Сімейного кодексу України, ст.ст. 10, 57, 60, 212, 213, 215, 224-226 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -
Позбавити батьківських прав ОСОБА_3 відносно ОСОБА_4, який народився ІНФОРМАЦІЯ_1, свідоцтво про народження серії НОМЕР_1 та ОСОБА_5, який народився ІНФОРМАЦІЯ_2, свідоцтво про народження серії НОМЕР_2.
Стягувати з ОСОБА_3, жителя АДРЕСА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4 в твердій грошовій сумі 1500 (одна тисяча п'ятсот) грн. та на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_5 в твердій грошовій сумі 1500 (одна тисяча п'ятсот) грн. щомісячно, починаючи з 16 червня 2017 року і до досягнення дітьми повноліття.
Допустити негайне виконання судового рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 - 640 (шістсот сорок) гривень сплаченого судового збору.
Стягнути з ОСОБА_3 на рахунок спеціального фонду Державного бюджету України 640 (шістсот сорок) гривень судового збору.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заява про перегляд заочного рішення може бути подана протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги апеляційному суду Тернопільської області через Чортківський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: Н . В. Яковець