Провадження № 2/761/788/2017
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 серпня 2017 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого: судді - Притули Н.Г.

при секретарі: Припутневич В.І..

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія Українська страхова група» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, -

В С Т А Н О В И В:

04 травня 2016 року до суду надійшла вказана позовна заява.

В позовній заяві позивач просить: стягнути з відповідача на користь позивача 236 431,62 грн. по відшкодуванню шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 25.12.2014 року між позивачем та ТОВ «УніКредит Лізинг» (далі - Страхувальник) було укладено Договір добровільного страхування наземних транспортних засобів №28-0101-01/6627, предметом якого є страхування транспортного засобу «МАNTGX», державний номер НОМЕР_1.

20.06.2015 року в м. Києві відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю застрахованого транспортного засобу під керуванням водія ОСОБА_2., та транспортного засобу «Пежо» державний номер НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1 В результаті ДТП було пошкоджено застрахований автомобіль.

Постановою Святошинського районного суду м. Києва від 02.07.2015 року винним в даній пригоді визнано водія автомобіля «Пежо» державний номер НОМЕР_2 - ОСОБА_1

23.06.2015 року Страхувальник звернувся до ПрАТ «Страхова компанія Українська страхова група» із заявою про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування.

ПрАТ «Страхова компанія Українська страхова група» було складено страховий акт №ЗСКА-4505 від 16.07.2015 року та здійснено виплату страхового відшкодування в розмірі 286 431,62 грн.

Цивільна відповідальність відповідача була застрахована у АТ «Просто-Страхування» згідно полісу АІ№8262809. 07.08.2015 року страховій компанії було направлено претензію на виплату страхового відшкодування в порядку регресу та АТ «Просто-Страхування» 30.09.2015 року сплачено суму в розмірі 50 000,00 грн., після чого залишився залишок у розмірі 236 431, 62 грн., тому позивач звернувся до відповідача із позовом про стягнення виплаченого страхового відшкодування на підставі ст.ст. 993, 1187, 1188, 1191, 1192, 1194 ЦК України та ст.27 Закону України «Про страхування».

В судове засідання представник позивача не з'явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутність, зазначає, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить її задовольнити.

Представник відповідача та відповідач в судове засідання не з'явилися, направив клопотання про відкладення розгляду справи. Так як справа уже тривалий час перебуває в провадженні суду, представник не надав доказів поважності причин неявки в судове засідання, суд не знайшов підстав для задоволення клопотання про відкладення слухання справи.

А тому на підставі статті 169 ЦПК України суд продовжив розгляд справи у відсутність сторін.

Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, тобто обов'язок доказування покладений на сторони.

Дослідивши та оцінивши письмові докази по справі у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом в судовому засіданні встановлено, що 25.12.2014 року між ПрАТ «Страхова компанія Українська страхова група» (далі - Страховик) та ТОВ «УніКредит Лізинг» (далі - Страхувальник) був укладений Договір №28-0101-01/6627 добровільного страхування наземних транспортних засобів, цивільно-правової відповідальності водія від нещасного випадку з водієм та пасажирами за умовами якого був застрахований автомобіль «МАNTGX», державний номер НОМЕР_1 в період часу з 27.12.2014 року по 26.12.2015 року.

Постановою Святошинського районного суду м. Києва від 02.07.2015 року ОСОБА_1 визнано винним в скоєнні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу. Зокрема в постанові зазначено, що 20.06.2015 року, приблизно о 00:10 год. ОСОБА_1, керуючи автомобілем «Пежо», державний номер НОМЕР_2 по просп. Перемоги, 148/1 в м. Києві, не вибрав безпечну швидкість руху, не врахував дорожню обстановку та стан транспортного засобу, внаслідок чого автомобіль занесло та здійснено наїзд на бордюрний камінь та припаркований автомобіль «МАН», державний номер НОМЕР_1, з напівпричепом, н/з НОМЕР_3, чим завдано пошкоджень вказаним транспортним засобам. ОСОБА_1 порушив п.12.1 Правил дорожнього руху України, чим вчинив правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП.

Постанова набрала законної сили.

Відповідно до ст. 980 ЦК України та ст. 4 Закону України «Про страхування» предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов'язані з: життям, здоров'ям, працездатністю та пенсійним забезпеченням (особисте страхування); володінням, користуванням і розпоряджанням майном (майнове страхування); відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності).

Статтею 27 Закону України «Про страхування» визначено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Згідно зі ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

23.06.2015 року ТОВ «УніКредит Лізинг» звернулось до ПАТ «Страхова компанія Українська страхова група» із заявою про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування.

Як вбачається із страхового акту № ЗСКА-4505 від 16.07.2015 року, випадок, який стався 23.06.2015 року визнано страховим та прийнято рішення про виплату страхового відшкодування у розмірі 286 431,62 грн. на рахунок ТзОВ «Транс-Сервіс-1» за ремонт автомобіля «МАН», державний номер НОМЕР_1.

ПАТ «Страхова компанія Українська страхова група» перерахувала на рахунок ТзОВ «Транс-Сервіс-1» страхове відшкодування в розмірі 286 431,62 грн., що підтверджується копією платіжного доручення №13680 від 16.07.2015 року.

07.08.2015 року позивач направив заяву АТ «Страхова компанія «Просто-Страхування» на виплату (страхового) відшкодування в порядку регресу в розмірі 286 431,62 грн.

30.09.2015 року АТ «СК «Просто-Страхування» сплатила 50 000,00 грн. страхового відшкодування, як зазначено в позовній заяві. Проте суду доказів на перерахування сум надано не було. Відповідач під час розгляду справи в суді не оспорював зазначені обставини.

05.02.2016 року позивач направляв претензію відповідачу ОСОБА_1 про сплату на рахунок страхової компанії суми 236 431, 62 грн.. Доказів її направлення та отримання відповідачем суду надано не було.

Відповідач не погоджувався із сумою, яка підлягає відшкодуванню та звертався до суду з клопотанням про призначення експертизи. Суд задовольнив клопотання відповідача та призначив експертизу, проте висновок суду надано не було. Як зазначив експерт у зв'язку з ненаданням документів. Водночас суду не було надано документів на підтвердження проведення оплати експертизи.

Відповідач в судове засідання як і його представник не з'явився, справою не цікавиться не надав суду доказів, що розмір страхового відшкодування є меншим.

Відповідно до ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Така ж позиція викладена й у ст. 27 Закону України «Про страхування».

Відповідно до цієї норми, до страховика переходить право вимоги до особи, відповідальної за завдані збитки, лише в разі виплати страхового відшкодування за договором майнового страхування.

Отже, оскільки позивач на виконання умов договору виплатив страхове відшкодування, тому позивач має право в порядку суброгації стягнути сплачену суму з відповідача, тому суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача на користь позивача суму в розмірі 236 431,62 грн.

Крім того, на підставі ст.88 ЦПК України з відповідачів на користь позивача підлягають стягненню судові витрати.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 979, 980, 993, 1191, 1194 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 60, 88, 159, 212, 214, 215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія Українська страхова група» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди- задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія Українська страхова група» кошти в розмірі 236 431 (двісті тридцять шість тисяч чотириста тридцять одну) гривну 62 копійки та судовий збір в розмірі 3 546, 47 грн.

Рішення суду може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва через Шевченківський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Сторона, яка не була присутня при проголошенні рішення, може його оскаржити протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: Н.Г.Притула