АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/790/4729/17 Головуючий 1 інст. - Клименко А.М.
Справа № 644/7898/16-ц Доповідач - Кружиліна О.А.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 вересня 2017 року м. Харків

Апеляційний суд Харківської області у складі:

головуючого Кружиліної О.А.,

суддів Бровченка І.О., Кіся П.В.,

за участю секретаря Сементовської О.М.

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові цивільну справу

за апеляційною скаргою Харківської міської ради

на заочне рішення Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 24 лютого 2017 року

за позовом ОСОБА_1 до Харківської міської ради про встановлення факту проживання чоловіка та жінки однією сім'єю без реєстрації шлюбу та визнання права власності на квартиру в порядку спадкування за законом, -

в с т а н о в и в:

03 жовтня 2016 року ОСОБА_1 звернулася у суд з позовною заявою до Харківської міської ради, яку в подальшому неодноразово уточнювала, та в остаточній редакції просила суд встановити факт, що має юридичне значення - проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_2, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1, однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини, з 2005 року по ІНФОРМАЦІЯ_1; визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 на квартиру АДРЕСА_1, яка зареєстрована на його ім'я на підставі договору купівлі-продажу від 01 жовтня 2011 року, посвідченого Четвертою Харківською державною нотаріальною конторою реєстровий № 3-2753.

В обґрунтування свого позову ОСОБА_1 посилалася на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 Після його смерті залишилося спадкове майно - 1/2 частина квартири АДРЕСА_1. Спадкоємців по закону першої, другої і третьої черги спадкування після смерті ОСОБА_2 немає.

У 2005 році позивач познайомилася з померлим ОСОБА_2 та з цього часу вони стали разом проживати, в тому числі до грудня 2011 року вони проживали разом із матір'ю ОСОБА_2 - ОСОБА_3 у двокімнатній квартирі АДРЕСА_2. Вони вели спільне господарство, мали спільний бюджет, жили як чоловік і жінка, але без реєстрації шлюбу.

У 2011 року ОСОБА_3 померла. Після її смерті ОСОБА_2 продав квартиру, в якій проживав разом з матір'ю та ОСОБА_1, та придбав дві кімнати АДРЕСА_1. 26 грудня 2012 року ОСОБА_2 зареєстрував ОСОБА_1 у кімнаті АДРЕСА_1, оскільки вважав її своєю дружиною та довіряв їй.

Після смерті ОСОБА_2 позивач звернулася із заявою про прийняття спадщини до Четвертої державної нотаріальної контори м. Харкова, але отримала відмову з рекомендацією звернутися до суду для встановлення факту проживання з ОСОБА_2 однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкритті спадщини.

Позивач вважає, що проживала з ОСОБА_2 однією сім'єю з 2005 року по день його смерті ІНФОРМАЦІЯ_1, а тому має право на спадкування за статтею 1264 ЦК України як спадкоємець четвертої черги.

Заочним рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 24 лютого 2017 року позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Встановлено юридичний факт, що ОСОБА_1 і ОСОБА_2, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1, проживали однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини, а саме: з 2005 року до ІНФОРМАЦІЯ_1.

У задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 14 червня 2017 року заяву Харківської міської ради (далі по тексту - ХМР) про перегляд заочного рішення суду від 24 лютого 2017 року по справі за позовом ОСОБА_1 до ХМР про встановлення факту проживання чоловіка та жінки однією сім'єю без реєстрації шлюбу та визнання права власності на квартиру в порядку спадкування за законом - залишено без задоволення.

Не погодившись з вказаним рішенням, ХМР подала апеляційну скаргу, в якій просить рішення скасувати і ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні вимог ОСОБА_1

В обґрунтування доводів апеляційної скарги посилалась на порушення норм матеріального та процесуального права, неповне з'ясування обставин справи, що мають значення для справи, невідповідність рішення суду першої інстанції фактичним обставинам справи, незаконність та необґрунтованість рішення.

Судова колегія, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, відповідно до статті 303 ЦПК України перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Перевіряючи доводи сторін, суд першої інстанції забезпечив сторонам рівні можливості щодо надання доказів, їх дослідження та доведеності перед судом їх переконливості, сприяв всебічному і повному з'ясуванню обставин справи і вирішив справу на засадах змагальності.

Розглядаючи спір, судова колегія вважає, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні дані та відповідні їм правовідносини, розглянув справу в межах заявлених позовних вимог і ухвалив рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Задовольняючи частково позовні вимоги ОСОБА_1, суд першої інстанції виходив із роз'яснень, які містяться у постанові Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» та тих обставин, що юридичний факт про те, що позивач знаходилася з ОСОБА_2 у фактичних шлюбних відносинах і постійно проживала з ним однією сім'єю з 2005 року до смерті ОСОБА_2, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1, доведений.

З таким висновком суду першої інстанції апеляційний суд погоджується у повному обсязі.

Судовим розглядом встановлено та підтверджується наявними у матеріалах справи доказами, що 29 жовтня 2003 року ОСОБА_1 розірвала шлюб зі ОСОБА_5, що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу.

З 2005 року по ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_1 спільно проживала з ОСОБА_2 однією сім'єю без реєстрації шлюбу.

До грудня 2011 року ОСОБА_1 і ОСОБА_2 проживали разом з матір'ю ОСОБА_2 - ОСОБА_3 у квартирі останньої, яка знаходиться по АДРЕСА_2.

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 померла. Після її смерті ОСОБА_2 продав квартиру, у якій проживав разом із матір'ю та ОСОБА_1, і за отримані від продажу кошти за договором купівлі-продажу придбав у власність квартиру АДРЕСА_1.

13 грудня 2012 року ОСОБА_2 зареєстрував своє місце проживання у спірній квартирі, а вже 26 грудня 2012 року за згодою та відповідно до письмової заяви ОСОБА_2 місце проживання ОСОБА_1 також було зареєстровано у спірній квартирі АДРЕСА_1.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер.

Факт перебування позивача ОСОБА_1 і ОСОБА_2 у фактичних шлюбних відносинах і спільного їх проживання однією сім'єю з 2005 року до ІНФОРМАЦІЯ_1 спочатку у квартирі АДРЕСА_2, а згодом у квартирі АДРЕСА_1 підтверджується показаннями свідків ОСОБА_6, ОСОБА_7 та ОСОБА_8, які були надані ними у судовому засіданні суду першої інстанції, та пояснили суду, що, починаючи з 2005 року ОСОБА_2 та ОСОБА_1 дійсно проживали однією сім'єю і вели спільне господарство. ОСОБА_1 працювала поваром і фактично матеріально забезпечувала сім'ю. ОСОБА_2 постійної роботи не мав, періодично підробляв. Спочатку вони жили з матір'ю ОСОБА_2 в її квартирі, а після її смерті ОСОБА_2 квартиру матері продав, і вони купили дві кімнати у будинку АДРЕСА_1 Потім одну кімнату вони також продали і жили в іншій кімнаті до самої смерті ОСОБА_2 ОСОБА_1 повністю організовувала поховання ОСОБА_2 і несла усі пов'язані з цим витрати.

Крім цього, до такого висновку суд першої інстанції також дійшов з урахуванням огляду фотознімків на яких сторони зображені під час сумісного відпочинку та святкування свят.

Судова колегія з таким висновком погоджується, оскільки він підтверджується наявними у справі доказами.

Заперечення Харківської міської ради проти цієї обставини не спростовує висновків суду першої інстанції.

За таких підстав, апеляційний суд вважає рішення суду першої інстанції законним, обґрунтованим та таким, що відповідає нормам матеріального та процесуального права.

Згідно з частиною 1 статті 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 308, 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України,

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу Харківської міської ради - відхилити.

Заочне рішення Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 24 лютого 2017 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення.

Касаційна скарга на ухвалу апеляційного суду може бути подана безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий О.А. Кружиліна

Судді І.О. Бровченко

П.В. Кісь