печерський районний суд міста києва
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 серпня 2017 року Печерський районний суд м. Києва у складі:

Головуючого судді Новака Р.В.,

при секретарі Сердюк К.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» про стягнення заборгованості за договором банківського вкладу,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із вимогами про стягнення з Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» 604304,80 грн. заборгованості, посилаючись на те, що зазначені грошові кошти були розміщені у банку за договором банківського вкладу (депозиту) «Найкращий» (для пенсіонерів) у гривнях №001-28630-210714 від 21.07.2014, строком по 26.07.2015, з виплатою 23,25 % річних. Вказує на те, що в порушення взятих на себе зобов`язань, після спливу зазначеного в договорі строку зберігання коштів, відповідач грошові кошти та відсотки за користування коштами позивачу не повернув. При зверненні позивача з офіційною вимогою до відповідача про виконання умов договору та повернення грошових коштів, вищевказана вимога була проігнорована відповідачем.

В судове засідання представник позивача не з`явилася. До суду надійшла заява про розгляд справи у її відсутність.

В судове засідання представник відповідача не з`явився. До суду надійшла заява про розгляд справи у його відсутність.

Суд, вивчивши надані докази у їх сукупності, вважає, що позов ОСОБА_1 не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов`язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.

Згідно з ч. 2 ст. 1060 ЦК України за договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов`язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором.

Судовим розглядом встановлено, що 21.07.2014 між ОСОБА_1 та ПАТ «Дельта Банк» укладено Договір банківського вкладу (депозиту) «Найкращий» (для пенсіонерів) у гривнях № НОМЕР_1 , строком по 26.07.2015, з виплатою 23,25 % річних.

На підставі постанови Правління Національного Банку України від 02.10.2015 №664 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідації ПАТ «Дельта Банк», виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 02.10.2015 № 181 «Про початок здійснення процедури ліквідації банку, вкладником якого є позивач.

Згідно з п. 16 ст. 2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» (далі - Закону) тимчасова адміністрація - це процедура виведення банку з ринку, що запроваджується Фондом стосовно неплатоспроможного банку в порядку, встановленому цим Законом.

Відповідно до п. 6 ст. 2 цього Закону ліквідація банку - це процедура припинення банку як юридичної особи відповідно до законодавства. Отже, у спорах, пов`язаних з виконанням банком, у якому введена тимчасова адміністрація та/або запроваджена процедура ліквідації, своїх зобов`язань перед його кредиторами, норми Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» є спеціальними, і цей Закон є пріоритетним відносно інших законодавчих актів України у таких правовідносинах.

Згідно з пп. 1, 2 ч. 5 ст. 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» під час тимчасової адміністрації не здійснюється задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку, примусове стягнення коштів та майна банку, звернення стягнення на майно банку, накладення арешту на кошти та майно банку.

Відповідно до ч. 2 ст. 46 цього Закону з дня призначення уповноваженої особи Фонду банківська діяльність завершується закінченням технологічного циклу конкретних операцій у разі, якщо це сприятиме збереженню чи збільшенню ліквідаційної маси.

Аналогічна позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 20.01.2016 у справі №6-2001цс15, в якій зазначено, що 03.03.2015, на підставі постанови Правління Національного банку України про віднесення ПАТ «Дельта Банк» до категорії неплатоспроможних, Фонд запровадив тимчасову адміністрацію і розпочав процедуру виведення ПАТ «Дельта Банк» з ринку.

Згідно з п. 16 ст. 2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» тимчасова адміністрація - це процедура виведення банку з ринку, що запроваджується Фондом стосовно неплатоспроможного банку в порядку, встановленому цим Законом.

Відповідно до п. 6 ст. 2 цього Закону ліквідація банку -це процедура припинення банку як юридичної особи відповідно до законодавства. Отже, у спорах, пов`язаних з виконанням банком, у якому введена тимчасова адміністрація та/або запроваджена процедура ліквідації, своїх зобов`язань перед його кредиторами, норми Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» є спеціальними, і цей Закон є пріоритетним відносно інших законодавчих актів України у таких правовідносинах. Статтею 36 вказаного Закону врегульовано наслідки запровадження тимчасової адміністрації. Зокрема, згідно з підпунктами 1, 2 ч. 5 ст. 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» під час тимчасової адміністрації не здійснюється задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку, примусове стягнення коштів та майна банку, звернення стягнення на майно банку, накладення арешту на кошти та майно банку.

Відповідно до ч. 2 ст. 46 цього Закону з дня призначення уповноваженої особи Фонду банківська діяльність завершується закінченням технологічного циклу конкретних операцій у разі, якщо це сприятиме збереженню чи збільшений ліквідаційної маси.

Згідно ч. 2 ст. 26 Закону вкладник має право на одержання гарантованої суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду в межах граничного розміру відшкодування коштів за вкладами після прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідації банку.

Отже, запровадження тимчасової адміністрації та призначення уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб у даному випадку є підставою для звільнення ПАТ «Дельта Банк» від виконання умов договору банківського вкладу між сторонами, питання відшкодування за вкладом, а не виплати суми вкладу, вирішується повноважним органом Фонду гарантування вкладів фізичних осіб у порядку, визначеному Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Слід зазначити, що на виконання вимог законодавства України, з 11.06.2015 АТ «Дельта Банк» розпочав виплату коштів вкладникам по договорам банківського вкладу, строк дії яких закінчився до 03.03.2015 включно та по договорам банківського рахунку (поточного та карткового, в тому числі зарплатні, пенсійні, соціальні).

Виплата коштів в рамках гарантованої суми відшкодування по вкладам відбувалася протягом дії тимчасової адміністрації через банки-партнери. Зазначена інформація була розміщена на офіційному сайті АТ «Дельта Банк» 10.06.2015.

В зв`язку з чим, позивачем, 20.06.2015 через банк-партнер АТ «Ощадбанк» було отримано 72157,66 грн. з рахунків, відкритих в АТ «Дельта Банк».

У відповідності до вищезазначеного, та вимог чинного законодавства України, починаючи з 08.10.2015 Фонд гарантування вкладів фізичних осіб розпочинає виплату сум граничного розміру відшкодування коштів за вкладами вкладників АТ «Дельта Банк» - фізичним особам (в межах 200 тисяч гривень) згідно загального Реєстру вкладників АТ «Дельта Банк», які мають право на відшкодування коштів по вкладам за рахунок Фонду.

Позивачем, 06.11.2015, через банк-партнер АБ «Укргазбанк» було отримано 127824,34 грн., що в сумі складає суму граничного розміру відшкодування коштів за вкладами.

Відповідно до положень зазначеного Закону позивачу сплачено 200000,00 грн.

Відповідно до ч. 5 ст. 45 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», протягом 30 днів з дня опублікування відомостей про відкликання банківської ліцензії, ліквідацію банку кредитори мають право заявити Фонду про свої вимоги до банку. Вимоги фізичних осіб-вкладників у межах гарантованої Фондом суми відшкодування за вкладами не заявляються.

Згідно ч. 8 ст. 49 Закону, вимоги, не включені до реєстру акцептованих вимог кредиторів, задоволенню в ліквідаційній процедурі не підлягають і вважаються погашеними.

За таких підстав, суд вважає, що позивачем не доведено порушення його прав з боку відповідача, дії відповідача узгоджуються з положеннями діючого законодавства після віднесення Банку до категорії неплатоспроможних, тому позовні вимоги є необґрунтованими та не підлягають до задоволення.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 26, 27, 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», ст.ст. 1058, 1060 ЦК України, ст.ст. 10, 57, 60, 169, 209, 212-215, 223, 294 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» про стягнення заборгованості за договором банківського вкладу - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення. Апеляційна скарга подається Апеляційному суду м. Києва через Печерський районний суд м. Києва.

Суддя Р.В. Новак