У х в а л а

іменем україни

23 січня 2017 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

ДемяносоваМ.В.,

ЛеванчукаА.О.,

МаляренкаА.В.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за заявою Головного державного виконавця відділу державної виконавчої служби Глобинського районного управління юстиції Закржевського Ю.В. про надання розстрочки виконання судового рішення, за касаційною скаргою ОСОБА_5 на ухвалу Глобинського районного суду Полтавської області від 01 квітня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Полтавської області від 24 травня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У вересні 2015 року Головний державний виконавець відділу державної виконавчої служби Глобинського районного управління юстиції Закржевський Ю.В. звернувся до суду із вищезазначеною заявою, посилаючись на те, що у відділі ДВС Глобинського РУЮ перебувають виконавчі документ про стягнення з ОСОБА_5 на користь Кредитної спілки «Глобинська» заборгованості в сумі 234 032,74 грн та 65 319,08 грн.

11 травня 2015 року боржник звернувся до державного виконавця з клопотанням про звернення до Глобинського районного суду Полтавської області із заявою про розстрочку виконання судових рішень.

У своїй заяві посилався на неспроможність погасити заборгованість за виконавчими документами та необхідність надання розстрочки виконання рішень у зв'язку із скрутним матеріальним становищем і тим, що він має на утриманні осіб похилого віку.

Ухвалою Глобинського районного суду Полтавської області від 01 квітня 2016 року, залишеною без змін ухвалою апеляційного суду Полтавської області від 24 травня 2016 року, у задоволенні заяви Головного державного виконавця відділу державної виконавчої служби Глобинського районного управління юстиції Закржевського Ю.В. відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_5 просить скасувати ухвали судів першої та апеляційної інстанцій, мотивуючи свою вимогу порушенням судами норм процесуального права й неправильним застосуванням норм матеріального права, та постановити нову ухвалу, якою задовольнити заяву Головного державного виконавця відділу державної виконавчої служби Глобинського районного управління юстиції Закржевського Ю.В.

Відповідно до п. 6 розд. ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

За змістом статті 14 ЦПК України при набранні рішенням законної сили воно є обов'язковим до виконання на всій території України, а державна виконавча служба як єдиний орган примусового виконання зобов'язана вжити всіх необхідних заходів для його виконання.

У частині першій статті 36 Закону України «Про виконавче провадження» зазначено, що у виняткових випадках за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, державний виконавець за власною ініціативою чи за заявою сторін, а також самі сторони мають право звернутися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання, а також про встановлення або зміну способу і порядку виконання. Така ж норма міститься і в статті 373 ЦПК України.

Встановивши дійсні обставини справи та надавши їм відповідну правову оцінку суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, дійшли обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні заяви.

Отже, встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що ухвала Глобинського районного суду Полтавської області від 01 квітня 2016 року та ухвала апеляційного суду Полтавської області від 24 травня 2016 року постановлені з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судами норм матеріального права і порушення норм процесуального права при їх постановленні та в основному зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками судів по їх оцінці.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_5 відхилити, ухвалу Глобинського районного суду Полтавської області від 01 квітня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Полтавської області від 24 травня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів: М.В. Дем'яносов

А.О.Леванчук

А.В. Маляренко