Справа № 646/3043/17
№ провадження 2/646/1306/2017
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25.09.2017 року м. Харків

Червонозаводський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді - Теслікової І.І.

при секретарі - Жура О.В.

за участю позивача ОСОБА_1

першого відповідача - ОСОБА_2

представника другого відповідача - ОСОБА_3

розглянувши матеріали цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_4 про визнання права власності на транспортний засіб та зустрічну позовну заяву ОСОБА_4 до ОСОБА_2, ОСОБА_1 про визнання право власності на транспортний засіб,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 та ОСОБА_4 про визнання права власності на транспорт та витребування із чужого незаконного володіння, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що відповідно до договору позики від 07.07.2012 року він позичив гроші в розмірі 7000 доларів США ОСОБА_2 строком на 2 роки, які останній не повернув, а придбав автомобіль Hyundai Tucson реєстраційний номер АХ 9363СР за його гроші, який користується ОСОБА_4. За таких обставин, просить суд визнати за ним право права власності на транспорт, а саме Hyundai Tucson реєстраційний номер АХ 9363СР та витребування із чужого незаконного володіння.

Другий відповідач ОСОБА_4 звернувся до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_1 про визнання право власності на транспортний засіб з посиланням на те, що між ним та ОСОБА_2 був укладений письмовий договір купівлі-продажу 01.05.2013 року, відповідно до якого він ОСОБА_2 передав автомобіль Hyundai Tucson реєстраційний номер АХ 9363СР ОСОБА_4, а останній передав йому гроші у сумі 183600,00 грн., але не здійснили перереєстрацію автомобіля у встановлений час. . За таких обставин, просить суд визнати за ним право права власності на транспорт, а саме Hyundai Tucson реєстраційний номер АХ 9363СР , у задоволенні первісного позову відмовити.

У судове засідання позивач ( відповідач за зустрічним позовом) ОСОБА_1 не зявився про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, надав заяву в якій позов підтримує у повному обсязі, просить його задовольнити, та позовні вимоги позивача за зустрічним позовом ОСОБА_4 підтримує в повному обсязі та визнає.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи за його відсутністю, проти задоволення первісного позову заперечує, зустрічний позо визнає.

Відповідач ( позивач за зустрічним позовом) ОСОБА_4 та його представник у призначене судове засідання не зявились, про час та місце розгляду справи були належним чином повідомлені, від ОСОБА_4 надійшла заява в якій просить суд відмовити у задоволенні первісного позову та задовольнити зустрічний позов.

Враховуючи те, що сторони були належним чином повідомлені, поважні причини не зявлення у судове засідання не надали, кожен письмово виклав свої вимоги щодо заявленого первісного та зустрічного позову, відмови від первісного та зустрічного позову не надійшло, суд вважає за можливим розглянути справу за відсутністю сторін.

Дослідивши матеріли справи суд встановив наступне.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається боргову розписку від 07.07.2012 року відповідно до якої ОСОБА_1 позичив ОСОБА_2 грошові кошти у розмірі 7000,00 США, які останній зобовязався повернути 07.07.2014 року.

Досліджуючи боргові розписки чи договори позики, суди повинні виявляти їх справжню правову природу, незважаючи на найменування документа. До такого висновку дійшов Верховний Суд України в постанові від 11 листопада 2015 року №6-1967цс15.

Враховуючи те, що боргова розписка від 07.07.2012 року містить ПІБ, паспортні данні сторін, зобовязанням щодо повернення та дату отримання коштів у розмірі 7000,00 США, суд приходить до висновку що між позивачем та першим відповідачем виник спір щодо виконання договору позики.

Відповідно до ст.1046 ЦК за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно із ч.2 ст.1047 ЦК на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Отже, письмова форма договору позики з огляду на його реальний характер є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику.

Статтею 202 ЦК визначено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обовязків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори).

Відповідно до чч.1 та 2 ст.207 ЦК правочин уважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин уважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Договір позики є одностороннім договором, оскільки після укладення цього договору всі обовязки за ним, у тому числі повернення предмета позики або визначеної кількості речей того ж роду та такої ж якості, несе позичальник, а позикодавець набуває за цим договором тільки права.

За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми.

Крім того, ч.1 ст.1049 ЦК встановлено, що за договором позики позичальник зобовязаний повернути суму позики у строк та в порядку, що передбачені договором.

Згідно з ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обігу або інших вимог, що звичайно ставляться.

Таким чином, ОСОБА_1 надав ОСОБА_2 грошові кошти, і відповідно має право на повернення саме грошових коштів у розмірі, визначеному в договорі, а не на визнання право власності на належне майно ОСОБА_2, а саме на зареєстрований на його імя автомобіль Hyundai Tucson реєстраційний номер АХ 9363СР.

Крім того, відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Договору щодо забезпечення зобов'язань за договором позики від 07.07.2012 року сторонами не надано.

За таких обставин суд приходить до висновку про відмову у задоволенні первісного позову про визнання права власності на транспорт, а саме Hyundai Tucson реєстраційний номер АХ 9363СР за ОСОБА_1 та витребування із чужого незаконного володіння.

Щодо зустрічного позову судом встановлено наступне.

З матеріалів справи вбачається, що між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 укладено письмовий, нотаріально не посвідчений договір купівлі продажу автомобіля від 01.05.2013 року, предметом якого є автомобіль Hyundai Tucson реєстраційний номер АХ 9363СР.

На виконання умов договору ОСОБА_4 передав ОСОБА_2 грошові кошти у розмірі 183600,00 грн.

Відповідно до матеріалі справи, а саме свідоцтва про реєстрацію САО 705427 автомобіль Hyundai Tucson реєстраційний номер АХ 9363СР зареєстрований на ОСОБА_2.

В обґрунтування зустрічного позову позивач посилається на те, що те, що договір купівлі продажу виконаний, але позивач не встиг провести перереєстрацію автомобіля у встановлений час.

Відповідач за зустрічним позовом ОСОБА_2 позов щодо визнання право власності на транспортний засіб за ОСОБА_4 визнав у повному обсязі.

У відповідності до ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Письмова форма договору купівлі-продажу автомобіля передбачена постановою Кабінету Міністрів України від 07.09.1998 р. № 1338, якою затверджений Порядок державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів (далі Порядок). У п. 2 вказаного Порядку зазначено, що він є обов'язковими для всіх юридичних і фізичних осіб, які є власниками транспортних засобів, виробляють чи експлуатують їх.

Відповідно до п. 3 Порядку державна реєстрація транспортних засобів проводиться територіальними органами з надання сервісних послуг МВС (далі - сервісні центри МВС) з метою здійснення контролю за відповідністю конструкції та технічного стану транспортних засобів установленим вимогам стандартів, правил і нормативів, дотриманням законодавства, що визначає порядок сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), використанням транспортних засобів в умовах воєнного і надзвичайного стану, а також для ведення їх обліку та запобіганню вчиненню щодо них протиправних дій.

Відповідно до п. 7 Порядку власники транспортних засобів та особи, що експлуатують такі засоби на законних підставах, або їх представники (далі - власники) зобов'язані зареєструвати (перереєструвати) транспортні засоби протягом десяти діб після придбання (одержання) або митного оформлення, або тимчасового ввезення на територію України, або виникнення обставин, що є підставою для внесення змін до реєстраційних документів. Строк державної реєстрації продовжується у разі подання документів, які підтверджують відсутність можливості своєчасного її проведення власниками транспортних засобів (хвороба, відрядження або інші поважні причини).

У відповідності до п. 8 Порядку державна реєстрація (перереєстрація) транспортних засобів проводиться на підставі заяв власників, поданих особисто або уповноваженим представником, і документів, що посвідчують правомірність придбання, транспортних засобів, відповідність конструкції транспортних засобів установленим вимогам безпеки дорожнього руху, а також вимогам, які є підставою для внесення змін до реєстраційних документів.

Документами, що підтверджують правомірність придбання транспортних засобів є оформлені в установленому порядку укладені та оформлені безпосередньо в сервісних центрах МВС у присутності адміністраторів таких органів договори купівлі-продажу (міни, поставки), дарування транспортних засобів, а також інші договори, на підставі яких здійснюється набуття права власності на транспортний засіб; нотаріально посвідчені договори купівлі-продажу (міни, поставки), дарування транспортних засобів, а також інші договори, на підставі яких здійснюється набуття права власності на транспортний засіб.

Для державної реєстрації транспортних засобів, що перебували в експлуатації і зняті з обліку в уповноважених органах МВС, подається також свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу (технічний паспорт) та копія реєстраційної картки, що додається до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу на пластиковій основі, з відміткою уповноваженого органу МВС про зняття транспортного засобу з обліку.

Державна реєстрація транспортних засобів проводиться за умови сплати їх власниками передбачених законодавством податків і зборів (обов'язкових платежів), а також внесення в установленому порядку платежів за проведення огляду транспортних засобів, державну реєстрацію (перереєстрацію), зняття з обліку, відшкодування вартості бланків реєстраційних документів та номерних знаків.

У відповідності до п. 40 Порядку зняття з обліку транспортних засобів проводиться після їх огляду в сервісному центрі МВС на підставі заяви власника, документа, що посвідчує особу.

Відповідно до п. 42 Порядку у разі коли транспортний засіб знімається з обліку у зв'язку з його відчуженням, у свідоцтві про реєстрацію (технічному паспорті) або на копії реєстраційної картки, що додається до свідоцтва про реєстрацію на пластиковій основі, робиться запис: "Транспортний засіб знято з обліку для реалізації". Під час зняття з обліку транспортних засобів номерні знаки здаються та видаються номерні знаки для разових поїздок.

На підставі ст. 334 ЦК України право власності у набувача за договором виникає з моменту передання майна, а відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Відповідно до ч. 4 ст. 334 ЦК України якщо договір про відчуження майна підлягає державній реєстрації, право власності у набувача виникає з моменту такої реєстрації.

Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

З матеріалів справи вбачається, що відповідачем ОСОБА_2 та позивачем ОСОБА_4 не було вжито жодних дій, передбачених Порядком, необхідних для державної реєстрації транспортного засобу за позивачем ОСОБА_4, зокрема, відповідачем ОСОБА_2 не знято автомобіль з обліку для подальшого відчуження позивачу ОСОБА_4, між сторонами не укладено письмовий договір купівлі-продажу автомобіля в присутності реєстратора уповноваженого органу МВС, не зареєстровано транспортний засіб за позивачем ОСОБА_4, та позивачем за зустрічним позовом взагалі не зазначено та необґрунтовано в чому саме порушено, ким оспорюється або невизнається його право щодо встановлення право власності на автомобіль Hyundai Tucson реєстраційний номер АХ 9363СР. Крім того, визнання зустрічного позову ОСОБА_2 свідчить про відсутність спору між сторонами договору купівлі продажу автомобіля від 01.05.2013 року.

Враховуючи вищезазначене суд приходить до висновку про відмову у задоволенні зустрічного позову з підстав його необгрунтованості.

Керуючись ст. ст.10, 11, 57- 60, 88, 174, 209, 212-215 ЦПК України, ст. ст. 15, 16, 328, 1046 ЦК України,

ВИРІШИВ:

У задоволенні первісного позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_4 про визнання права власності на транспортний засіб відмовити.

У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_4 до ОСОБА_2, ОСОБА_1 про визнання право власності на транспортний засіб - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до апеляційного суду Харківської області шляхом подання апеляційної скарги через Червонозаводський районний суд м. Харкова протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, у разі подання апеляційної скарги - після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст складено 25.09.2017 .

Суддя І.І. Теслікова