Справа № 396/1351/17
Провадження № 2/396/656/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.09.2017 року Новоукраїнський районний суд Кіровоградської області

у складі: головуючого Шепетько Володимир Іванович

з участю секретаря Корольової Ю.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Новоукраїнка цивільну справу за позовом ОСОБА_1, від імені якого діє представник ОСОБА_2 до ОСОБА_3 райдержадміністрації, ОСОБА_3 міської ради Кіровоградської області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог: Відділ Держгеокадастру у ОСОБА_3 районі Кіровоградської області, ОСОБА_3 державна нотаріальна контора про встановлення правоналежності документу та визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся із позовом про встановлення правоналежності документу та визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування, до відповідачів ОСОБА_3 райдержадміністрації, ОСОБА_3 міської ради Кіровоградської області, треті особи Відділ Держгеокадастру у ОСОБА_3 районі Кіровоградської області, ОСОБА_3 державна нотаріальна контора.

Посилається на те, що народився 08.07.1964 року в с. Яблунівка Новоукраїнського району Кіровоградської області, його батьками були ОСОБА_4 і ОСОБА_5. Його батько ОСОБА_4 народився 06.06.1933 року в с. Червоний Розділ Новоукраїнського району Кіровоградської області, його батьками були ОСОБА_6 та ОСОБА_7, яка померла 31.07.1999 року. За час свого життя своїм майном вона не розпорядилась, заповіту не складала. Позивач є рідним онуком померлої ОСОБА_7 та є спадкоємцем другої черги за законом. ОСОБА_7 була власницею земельної ділянки площею 5,52 га на території ОСОБА_3 міської ради, згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії КР №036895.

Позивач звернулася до нотаріальної контори для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом, однак, нотаріус відмовила у звязку з відсутністю правовстановлюючого документа на земельну ділянку на ім'я ОСОБА_7. В даний час позивач не може отримати спадщину бабусі, оскільки правовстановлюючий документ на право власності на землю було втрачено.

Також після отримання позивачем копії Державного акту на належну померлій ОСОБА_7 земельну ділянку виявлено наявність орфографічної помилки у написанні імені власниці, в якому замість правильного "Василина" зазначено "Васелина". Цю технічну помилку він сам не може виправити у зв'язку із смертю власниці.

Просить задовольнити позов у повному обсязі, встановити факт належності померлій ОСОБА_7 правовстановлюючого документу на земельну ділянку та визнати право власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом.

Позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 в судове засідання не з'явились, подавши заяву про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримують, а тому суд ухвалив про розгляд справи у відсутності позивача та його представника.

Представник ОСОБА_3 міської ради в судове засідання не з'явився, подавши суду заяву про розгляд справи у відсутності представника відповідача, проти позовних вимог не заперечив, а тому суд ухвалив про розгляд справи у відсутності відповідача.

Представник відповідача ОСОБА_3 РДА в судове засідання не з'явився, подавши суду заяву про розгляд справи у відсутності представника відповідача, проти позовних вимог не заперечив, а тому суд ухвалив про розгляд справи у відсутності відповідача ОСОБА_3 РДА.

Представник третьої особи ОСОБА_3 державної нотаріальної контори в судове засідання не з'явився, подавши суду заяву про розгляд справи у відсутності його представника, а тому суд ухвалив про розгляд справи без участі третьої особи.

Представник третьої особи - Відділу Держгеокадастру у ОСОБА_3 районі Кіровоградської області в судове засідання не з'явився, подавши суду заяву про розгляд справи у відсутності його представника, а тому суд ухвалив про розгляд справи без участі третьої особи.

Дослідивши письмові докази по справі, суд дійшов висновку про обґрунтованість позову так, як в судовому засіданні встановлено наступні обставини справи та визначені відповідні їм правовідносини.

З особистих документів позивача встановлено, що він ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.8-10).

31.07.1999 року померла бабуся позивача - ОСОБА_7, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ОЛ №179543, виданим 04.12.2013 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану ОСОБА_3 РУЮ у Кіровоградській області (а.с.11).

Встановлено, що після смерті ОСОБА_7 залишилося спадкове майно: земельна ділянка площею 5,52 га, що розташована на території ОСОБА_3 міської ради для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. За життя ОСОБА_7 набула права на земельну частку, що підтверджується копією державного акту на право власності на земельну ділянку серії KP №036895, який зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за № 909 (а.с.17).

За життя ОСОБА_7 заповіту не склала. Інші спадкоємці, відсутні, тому єдиним спадкоємцем за законом є позивач.

Суд встановив, що позивач не може прийняти спадщину, так як правовстановлюючий документ на зазначену земельну ділянку Державний акт на право приватної власності на землю відсутній (втрачено), про що було зроблено відповідне оголошення в районній газеті (а.с.20).

Згідно постанови № 41 від 14 серпня 2017 року державним нотаріусом відмовлено позивачу ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_7, померлої 31.07.1999 року, у зв'язку із відсутності правовстановлюючого документу на спірну земельну ділянку (а.с.23).

Суд погоджується із доводами позивача про те. що у правовстановлюючому документі - Державному акті на право приватної власності на землю допущена технічна орфографічна помилка у написанні імені фактичного власника земельної ділянки, а саме замість правильного "Василина" зазначено "Васелина", суд переконаний, що померла спадкодавиця в силу своєї необізнаності могла не зауважити цієї помилки, і тому не зверталась із заявами за час свого життя про її виправлення. Внаслідок смерті власниці, позивач не може виправити цю помилку у позасудовому порядку. У суду не виникає сумнівів в тому, що спірна земельна ділянка належала померлій бабусі позивача ОСОБА_7

Бабуся позивача померла 31.07.1999 р., й з цього часу відкрилась спадщина після її смерті, у звязку з чим до даних правовідносин слід застосовувати положення чинного на той час ЦК УРСР (в редакції 1963 року). Згідно ст.549 ЦК УРСР (1963 р.) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо протягом шести місяців з дня її відкриття він фактично вступив в управління чи володіння спадковим майном або подав нотаріальному органу заяву про прийняття спадщини.

Згідно п.113 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затв. Наказом Мінюсту України № 18/5 від 14.06.1994 р., свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям, що прийняли спадщину, тобто таким, які фактично вступили в управління або володіння спадковим майном чи подали заяву в державну нотаріальну контору про прийняття спадщини (ст.549 Цивільного кодексу). Доказом вступу в управління чи володіння спадковим майном можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, виконавчого комітету місцевої Ради народних депутатів чи відповідної місцевої державної адміністрації про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом з ним, або про те, що спадкоємцем було взято майно спадкодавця; довідка державної податкової служби, страховика чи іншого органу про те, що спадкоємцем після відкриття спадщини сплачувались податки або страхові платежі по обов'язковому страхуванню, квитанція про сплату податку, страхового платежу; копія рішення суду, що, набрало законної сили, про встановлення факту своєчасного прийняття спадщини; запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець був постійно прописаний в спадковому будинку (квартирі) в період шести місяців після смерті спадкодавця, та інші документи, що підтверджують факт вступу спадкоємця в управління чи володіння спадковим майном.

Згідно ст.529 ЦК УРСР (1963 р.), онуки і правнуки є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з батьків, хто був би спадкоємцем і успадковують порівну в тій частині, яка належала б при спадкуванні за законом їх померлому родителю. А тому позивач є спадкоємцем другої черги за законом та вправі успадкувати майно після смерті померлої ОСОБА_7, яка являлась його рідною бабусею.

Згідно із ч.1 ст.1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ч.1 ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відповідно до ч.1 ст.ст. 78,81 ЗК України, право власності на землю - це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками, громадяни України також набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини.

Згідно ч.5 ст.1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Згідно із ст.ст. 66-69 ЗУ Про нотаріат, пп. 4.15,4.20 п.4 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України", видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, провадиться нотаріусом після подання правовстановлючих документів про належність цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна державного акту на право власності.

За нормами п.10 Постанови ПВСУ №7 від 30.05.2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування», відповідно до статті 1225 ЦК право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом.

Відповідно до п.2 згаданої вище Постанови Пленуму ВСУ справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження.

Позивач являється спадкоємцем першої черги, інших спадкоємців немає, фактично вступив у володіння спадковим майном протягом 6 місяців після смерті спадкодавиці, а тому вважається таким, що прийняв спадщину. Оригінал правовстановлюючого документу на спадкове майно втрачено і відновити його неможливо у звязку із смертю спадкодавця, а тому за наведених обставин, суд вважає, що позов є обгрунтованим та підлягає задоволенню в повному обсязі.

Понесені судові витрати суд залишає за позивачем, згідно положень ст.88 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 530,549 ЦК УРСР 1963 року, ст.ст. 88,212-215 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Встановити факт належності померлій ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3, померлій 31 липня 1999 року у м.Новоукраїнка Кіровоградської області, Державного акту на право приватної власності на землю №1358 площею 5,52 га серії ІІ-КР №036895 від 24.05.2002 року, виданий ОСОБА_3 районної державною адміністрацією на ім"я ОСОБА_8.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженцем ІНФОРМАЦІЯ_5, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_7, померлої 31 липня 1999 року в м.Новоукраїнка Кіровоградської області, право власності на земельну ділянку №909 площею 5,52 га, розташованої на території ОСОБА_3 міської ради Кіровоградської області.

Судові витрати залишити за позивачем.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Кіровоградської області через Новоукраїнський районний суд протягом десяти днів з моменту проголошення.

Головуючий: В. І. Шепетько