АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И [1]

26 січня 2017 року Колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва

в складі: головуючого - Немировської О.В.,

суддів - Соколової В.В., Чобіток А.О.,

при секретарі - Казанник М.М..

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «ПРОСТО-страхування» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу,

за апеляційною скаргою представника Приватного акціонерного товариства «ПРОСТО-страхування» - Бузінського Андрія Васильовича на рішення Дарницького районного суду м. Києва від 07 червня 2016 року,

встановила:

у грудні 2015 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути з відповідача на його користь в порядку регресу витрати по виплаті страхового відшкодування в розмірі 5 497 грн. 93 коп., посилаючись на те, що відповідачем було повідомлено страховика про настання ДТП з порушенням встановленого законом строку.

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 07 червня 2016 року в задоволенні позову було відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, представник відповідача подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення та ухвалити нове, яким позов задовольнити, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права.

Заслухавши доповідь судді Немировської О.В., пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Звертаючись до суду з даним позовом, позивач зазначав, що 09.09.2012 р. між ним та ОСОБА_1 було укладено Договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. 10.12.2012 р. в м. Києві на вул. Срібнокільській сталась ДТП за участю автомобілів марки «Peugeot», реєстраційний номер НОМЕР_1, який належить ОСОБА_3 під керуванням ОСОБА_4 та марки «Ssang Yong Kyron», реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1 Оксільки постановою судді Дарницького районного суду м. Києва від 26.12.2012 р. було встановлено, що ДТП сталась в результаті порушення ОСОБА_1 Правил дорожнього руху.

За зверненням ОСОБА_3 18.02.2013 р. страховиком було виплачено страхове відшкодування в сумі 5 497 грн. 93 коп. Оскільки ОСОБА_1 повідомила страхову компанію про подію лише 14.12.2012 р., чим порушила вимоги підпункту 33.1.4 ст. 33 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» що є підставою для стягнення з неї в порядку регресу суми виплаченого страхового відшкодування, позивач просив стягнути з ОСОБА_1 зазначену суму.

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 07 червня 2016 р. в задоволенні позову було відмовлено.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що відповідно до підпункту ґ ст. 38.1.1 пункту 38.1. ст. 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик має право пред'явити регресний позов до страхувальника, який спричинив ДТП, якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у підпункту 33.1.2 пункту 33.1 ст. 33 цього Закону. Натомість обов'язок повідомити страховика про настання ДТП викладений в підпункті 33.1.4 пункту 33.1 цієї статті.

Крім того, в постанові ВС України №6-248цс15 від 16 вересня 2015 р. зроблено висновок, що обов'язок повідомити страховика про настання події невідкладно, але не пізніше 3 робочих днів установлений законодавством для надання страховику можливості перевірити обставини ДТП власними силами і запобігти необґрунтованим виплатам. У даному випадку факт настання страхового випадку ніким не оспорюється. Він зафіксований правоохоронними органами; відповідач, як особа, винна в ДТП, притягнутий до адміністративної відповідальності. Сам позивач його визнав, добровільно сплативши страхове відшкодування. Тому сам по собі факт неповідомлення відповідачем страховику про настання страхового випадку не може бути покладений в основу ухвалення рішення, яке в своїй основі мусить базуватись на загальних положеннях про відшкодування збитків у позадоговірних зобов'язаннях, адже регресні зобов'язання входять до групи позадоговірних, тому спори з них мають вирішуватись у загальному порядку відшкодування збитків.

Позивач визнає, що ОСОБА_4, який був учасником ДТП, звернувся до страховика 10.12.2012 р., в зв'язку з чим страховик не був позбавлений можливості перевірити обставини ДТП.

Таким чином, судом першої інстанції було повно та всебічно встановлено обставини справи, перевірено їх доказами, правильно застосовано норми матеріального права при дотриманні норм процесуального права, доводи, викладені в апеляційній скарзі, висновків суду не спростовують, а тому рішення слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 313-315 ЦПК України, колегія суддів,

ухвалила:

апеляційну скаргу представника Приватного акціонерного товариства «ПРОСТО-страхування» - Бузінського АндріяВасильовича відхилити, а на рішення Дарницького районного суду м. Києва від 07 червня 2016 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді

№ справи: 753/23121/15-ц

№ апеляційного провадження: 22-ц/796/1253/2017

Головуючий у суді першої інстанції: Каліушко А.Ф.

Доповідач у суді апеляційної інстанції: Немировська О.В.