АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження № 22-ц-/790/139/17 Гловуючий І інстанції: ОСОБА_1
Справа № 638/1030/16-ц Доповідач: Сащенко І.С.
Категорія: договірні

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 лютого 2017 року судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

Головуючого Сащенко І.С.

суддів Бездітко В.М., Овсяннікової А.І.,

за участю секретаря Бойко А. О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства ОСОБА_2 «ПриватБанк» на заочне рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 23 травня 2016 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства ОСОБА_2 «ПриватБанк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИЛА:

У січні 2016 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулося до суду із вказаним позовом, який неодноразово уточнювало.

В обґрунтування позовних вимог посилалось на те, що 14.10.2009 року уклало з відповідачем договір № б/н, за умовами якого ОСОБА_3 отримав кредит у розмірі 5100 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30.00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим строком повернення, що відповідає строку дії картки.

У звязку із порушенням ОСОБА_3 зобовязань за кредитним договором, станом на 30.11.2015 року утворилась заборгованість у сумі 12360,42 грн., з яких: 8820,52 грн. заборгованість за кредитом; 2175,12 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; 300,00 грн. заборгованість за пенею та комісією; 500 грн. штраф (фіксована частина); 564,78 грн. штраф (процентна складова).

Посилаючись на вказані обставини, просило стягнути з ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» вказану заборгованість.

Справа розглянута за відсутністю сторін.

Заочним рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 23 травня 2016 року у задоволенні позову ПАТ КБ «ПриватБанк» - відмовлено.

В апеляційній скарзі ПАТ КБ «ПриватБанк» просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити.

При цьому посилається на: порушення судом норм процесуального та матеріального права. Зазначає, що судом не було залучено до участі у справі ОСОБА_4Я , яка є опікуном відповідача ОСОБА_3, якого визнано недієздатним. Вважає, що сума заборгованості за вказаним договором підлягає стягненню з ОСОБА_4, як опікуна недієздатного ОСОБА_3, на підставі ч.3 ст.226 ЦК України

Колегія суддів, вислухавши суддю доповідача, пояснення осіб, що зявилися, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду першої інстанції скасуванню з підстав, передбачених ст. 309 ЦПК України.

Згідно зі ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог банку, суд першої інстанції виходив із того, що відповідача було визнано недієздатним за рішенням суду, а відтак вчинений ним правочин є нікчемним, а вимоги банку необґрунтованими.

Проте погодитись з такими висновками судова колегія апеляційного суду не може.

Встановлено, що 14.10.2009 року між позивачем та відповідачем ОСОБА_3 було укладено договір № б/н, за умовами якого останній отримав кредит у розмірі 5100 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30.00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим строком повернення, що відповідає строку дії картки.

ОСОБА_3 взяті на себе зобовязання за вказаним договором належним чином не виконував, внаслідок чого станом на 30.11.2015 року утворилась заборгованість у сумі 12360,42 грн., з яких: 8820,52 грн. заборгованість за кредитом; 2175,12 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; 300,00 грн. заборгованість за пенею та комісією; 500 грн. штраф (фіксована частина); 564,78 грн. штраф (процентна складова).

Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 16.05.2011 року ОСОБА_3 визнано недієздатним та призначено ОСОБА_4 його опікуном.

За змістом ч.1 ст.226 ЦК України правочини, які вчинені недієздатною фізичною особою, є нікчемними.

Відповідно до ст.236 ЦК України нікчемний правочин або правочин, визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення.

Однак, при ухваленні судом рішення про відмову ПАТ КБ «ПриватБанк» у позові, судом не враховано, що договір про отримання кредитного ліміту на платіжну картку ОСОБА_3 укладено у 2009 році, а рішення про визнання його недієздатним набрало чинності у 2011 році.

У відповідності до ч.1 ст.40 ЦК України фізична особа визнається недієздатною з моменту набрання законної сили рішенням суду про це.

З огляду на викладене, суд не мав підстав вважати вказаний правочин нікчемним і констатувати його недійсність.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно діючого законодавства грошові зобовязання фізичної особи, яка визнана судом недієздатною, виконуються її опікуном за рахунок майна такої фізичної особи.

Опікун недієздатної особи виконує грошові зобовязання, що виникли на день визнання її недієздатною та/або погашає податковий борг за рахунок майна, на яке може бути звернуто стягнення згідно із законом, такої фізичної особи (ст.99 Податкового кодексу України)

Проте, таких вимог до опікуна ОСОБА_3 ОСОБА_4 ПАТ КБ «ПриватБанк» не заявляло.

За змістом ст.33 ЦПК України субєктний склад сторін визначає позивач.

До участі у справі у якості відповідача ОСОБА_4, як законний представник недієздатного ОСОБА_3, залучена не була.

Процесуальна можливість притягнення інших осіб до участі у справі апеляційним судом на стадії перегляду рішення суду першої інстанції ЦПК України не передбачена.

А тому доводи апеляційної скарги про необхідність стягнення суми боргу з опікуна у даному провадженні є безпідставними і не ґрунтуються на законі.

Виходячи із наведеного, колегія суддів відповідно до вимог ст. 309 ЦПК України вважає за необхідне рішення суду першої інстанції скасувати, ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог ПАТ КБ «ПриватБанк» відмовити з інших підстав.

Рішення суду апеляційної інстанції про відмову ПАТ КБ «ПриватБанк» у позові не позбавляє його права звернутися до суду з таким же позовом, визначивши субєктний склад осіб відповідно до правовідносин, що склалися.

Керуючись ч.1 ст.303, ст.304, п.3 ч.1 ст.307, ст.ст.309, 313, ч.2 ст.314, ст.ст. 316, 317, 319 ЦПК України, судова колегія, -

ВИРІШИЛА :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства ОСОБА_2 «ПриватБанк» задовольнити частково.

Заочне рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 23 травня 2016 року скасувати.

Ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову Публічного акціонерного товариства ОСОБА_2 «ПриватБанк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості відмовити з інших підстав.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, однак може бути оскаржено безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді