Справа№592/4085/17
Провадження №2/592/1315/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 вересня 2017 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м. Суми в складі головуючого Костенко В.Г., за участю секретаря судового засідання Танасюк А.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності та стягнення коштів

ВСТАНОВИВ:

Позивач свої вимоги мотивує тим, що разом з братом ОСОБА_3 успадкували після смерті матері по 1 / 2 частині квартири за адресою: м. Суми, вул. Курська, б. 115, кв. 74. 09.07.2011 з останнім уклав договір купівлі продажу його половини квартири за 12 900 доларів США, які повністю йому сплатив. Втім з різних причин договір не був укладений у письмовій формі. Позивач постійно проживає у РФ та не мав тісного спілкування з братом. У черговий приїзд дізнався, що брат помер. Спадкоємцем є його дружина. Втім вона відмовляється укласти договір, щодо частини квартири. Позивач вважає, що має право на визнання за ним право власності на цю 1 / 2 частину квартири. Відповідно до висновку експерта вартість 1 / 2 частини зазначеної квартири становить 207 900 грн., що на 31.10.2016 становить 8 153 доларів США. Тому позивач вважає, що 4 747 доларів США було надлишково сплачено за половину квартири. Також позивач вважає, що має право на отримання відсотків за користування цими коштами у розмірі облікової ставки НБУ, що становить 2 347,17 доларів США. Позивач сплатив комунальні послуги за квартиру у сумі 17 757,87 грн., а тому вважає, що відповідач повинний сплатити половину, тобто 8 878,94 грн.. Тому позивач просив визнати за ним право власності на 1 / 2 частину зазначеної квартири, яка належить ОСОБА_3, стягнути з відповідача 4 747 доларів США безпідставно одержаних, 2 347,17 доларів США відсотки за користування безпідставно отриманими коштами, 8 878,94 грн. половину вартості комунальних послуг.

В судовому засіданні представник позивача вимоги підтримав.

Відповідач не зявився.

Суд, вислухавши пояснення учасників розгляду, які зявилися, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов не обґрунтований і не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно ст.ст. 1, 4 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи (за винятком тих осіб, які не мають цивільної процесуальної дієздатності), в інтересах яких заявлено вимоги.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

З наданих доказів судом встановлено, що позивач у порядку спадкування після померлої 23.03.2005 року ОСОБА_4 набув права власності на 1 / 2 частину квартири за адресою: м. Суми, вул. Курська, б. 115, кв. 74.

Позивач перерахував через установу банку ОСОБА_3 кошти 09.07.2011 4900 доларів США, 13.07.2011 5000 доларів США, 15.07.2011 року 3000 доларів США. Зазначені кошти були сплачені ОСОБА_3.

У період 2013-2016 позивач здійснював платежі на користь КП «Міськводоканал», Компанії «А-МУССОН», ПАТ «Сумиобленерго», КП «Суми-житло».

Позивачем у обґрунтування позову наведені положення ст.ст. 328, 355, 360, 536, 392, 1212 ЦК України.

Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно ст. 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно).

Згідно ст. 360 ЦК України співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов'язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов'язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов'язаннями, пов'язаними із спільним майном.

Згідно ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Згідно ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Поряд з цим всупереч положенням ст.ст. 58-60 ЦПК України позивач не надав належних і переконливих доказів у обґрунтування позову.

Позивач не надав доказів, що його права порушені відповідачем та є відповідні підстави для захисту прав позивача.

Позивачем не надано належних і допустимих доказів на підтвердження ряду фактів. Не доведено, що власником спірної частини, був чи є ОСОБА_3 або ОСОБА_2, часу виникнення такого права.

Позивачем не надано доказів фату смерті ОСОБА_3 та прийняття спадщини після нього саме відповідачем, повністю або частини.

Позивачем не наведено доказів надання комунальних послуг необхідних для утримання майна, кількість, вартість та час надання тощо.

Ураховуючи наведене у задоволенні позову слід відмовити за необґрунтованістю.

На підставі і керуючись ст.ст. 10, 11, 57-60, 88, 212-215, 218 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити ОСОБА_1 у задоволенні позову за необґрунтованістю.

Рішення суду може бути оскаржено до Судової палати у цивільних справах апеляційного суду Сумської області через Ковпаківський районний суд м. Суми, шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк з дня проголошення рішення суду. Особою яка була відсутня у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, в десятиденний строк з моменту отримання його копії.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст рішення складений 19.09.2017 року.

Суддя В.Г. Костенко