АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА[1]
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 березня 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду міста Києва в складі: головуючого - Левенця Б.Б.

суддів - Мазурик О.Ф., Махлай Л.Д.,

при секретарі - Куркіній І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Голосіївського районного суду міста Києва від 12 жовтня 2016 року по справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРОМБУД» до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_1, Реєстраційної служби Головного управління юстиції у м. Києві про скасування рішення, визнання договору купівлі-продажу недійсним та витребування майна із чужого незаконного володіння, -

в с т а н о в и л а :

У червні 2015 року позивач звернувся із зазначеними позовом. (т.1 а.с.2-5)

Заочним рішенням Голосіївського районного суду міста Києва від 26 січня 2016 року позов задоволено, скасовано рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 21 жовтня 2013 року (індексний номер 7023133) щодо реєстрації права власності на кв. АДРЕСА_1 за ОСОБА_2, визнано недійсним договір купівлі-продажу від 29 жовтня 2013 року, посвідчений приватним нотаріусом Донецького міського нотаріального округу ОСОБА_4, серія та номер: 5609, що укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_3, витребувано із чужого незаконного володіння ОСОБА_1 на користь ТОВ «ПРОМБУД» квартиру АДРЕСА_1, а також стягнуто солідарно з ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_1 на користь ТОВ «ПРОМБУД» судовий збір в сумі 3898,00 грн. (т.1 а.с.140-146)

Ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 12 жовтня 2016 року заяву ТОВ «ПРОМБУД» задоволено, роз'яснено рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 26 січня 2016 року та вказано, що ухвалене судом рішення, зокрема, про витребування із чужого незаконного володіння ОСОБА_1 на користь ТОВ «ПРОМБУД» квартири АДРЕСА_1, є підставою для здійснення державної реєстрації права власності на вищезазначене майно за власником: ТОВ «ПРОМБУД», а також для скасування попередньої державної реєстрації права власності за ОСОБА_1 на таке майно. (т.1 а.с.175-177)

В апеляційній скарзі ОСОБА_1посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, незаконність та необґрунтованість ухвали Голосіївського районного суду міста Києва від 12 жовтня 2016 року, просив її скасувати та постановити нову ухвалу про відмову в задоволенні заяви про роз'яснення рішення суду. На обґрунтування скарги зазначив, що ТОВ «ПРОМБУД» ніколи не був власником квартири АДРЕСА_1 і питання державної реєстрації прав власності на спірне майно не було предметом судового розгляду, тому вважає, що оскаржуваною ухвалою внесено зміни до рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 26 січня 2016 року, чим порушено норми ст. 221 ЦПК України. Вказує, що відповідачі не були належним чином повідомлені про розгляд судом заяви про роз'яснення рішення, а також в ухвалі Голосіївського районного суду міста Києва від 12 жовтня 2016 року в порушення вимог ст. 291 ЦПК України зазначено, що її може бути оскаржено до апеляційного суду Київської області. (т.1 а.с.201-205, 232-236)

Апеляційні скарги від ТОВ «ПРОМБУД», а також від відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_3, Реєстраційної служби Головного управління юстиції у м. Києві на ухвалу суду першої інстанції не надходили.

В судовому засіданні представник апелянта ОСОБА_5 підтримав скаргу і просив її задовольнити, представник позивача - Круторогова С.І. заперечувала проти скарги і просила її відхилити.

Інші особи, які беруть участь у справі до суду не прибули, про час та місце розгляду справи сповіщались належним чином про що у справі є докази. (т.2 а.с. 14-18)

Зважаючи на вимоги ч. 5 ст. 76, ч. 2 ст. 305 ЦПК України, колегія суддів визнала повідомлення належним, а неявку такою, що не перешкоджає апеляційному розглядові справи.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, обговоривши доводи скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 221 ЦПК України, якщо рішення суду є незрозумілим для осіб, які брали участь у справі, або для державного виконавця, суд за їхньою заявою постановляє ухвалу, в якій роз'яснює своє рішення, не змінюючи при цьому його змісту.

Згідно ч. 3 ст. 221 ЦПК України, заява про роз'яснення рішення суду розглядається протягом десяти днів. Неявка осіб, які брали участь у справі, і (або) державного виконавця не перешкоджає розгляду питання про роз'яснення рішення суду.

За роз'ясненнями, що містяться в п. 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі», роз'яснення рішення суду, а не ухвали, можливе тоді, коли воно не містить недоліків, що можуть бути усунені лише ухваленням додаткового рішення, а є незрозумілим, що ускладнює його реалізацію. Зазначене питання розглядається судом, що ухвалив рішення, і в ухвалі суд викладає більш повно та ясно ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін у суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду. Роз'яснення рішення не допускається, якщо воно виконане або закінчився установлений законом строк, протягом якого рішення може бути пред'явлене до виконання.

Судом встановлено, що предметом судового розгляду у вказаній справі було скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 21 жовтня 2013 року (індексний номер 7023133) щодо реєстрації права власності на кв. АДРЕСА_1 за ОСОБА_2, визнання недійсним договору купівлі-продажу від 29 жовтня 2013 року, що укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_3, а також витребування із чужого незаконного володіння ОСОБА_1 на користь ТОВ «ПРОМБУД» квартири АДРЕСА_1. (т.1 а.с.2-5)

Постановивши ухвалу про роз'яснення рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 26 січня 2016 року, суд першої інстанції із посиланням на роз'яснення, які містяться в п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 6 листопада 2009 року N 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними», виходив з того, що позивачу незрозуміло судове рішення в частині здійснення державної реєстрації права власності на спірне нерухоме майно, оскільки державним реєстратором Реєстраційної служби повідомлено про відсутність у судовому рішенні вказівки на належність квартири АДРЕСА_1 ТОВ «ПРОМБУД». (т.1. а.с.175-177)

У пункті 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 6 листопада 2009 року N 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» зазначено, що рішення суду про задоволення позову про повернення майна, переданого за недійсним правочином, чи витребування майна із чужого незаконного володіння є підставою для здійснення державної реєстрації права власності на майно, що підлягає державній реєстрації, за власником, а також скасування попередньої реєстрації (статті 19, 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»).

За наявними у справі доказами, заявнику належали майнові права на квартиру АДРЕСА_1.

Проте в матеріалах справи відсутні докази, які б беззаперечно свідчили про набуття ТОВ «ПРОМБУД» права власності на квартиру АДРЕСА_1. Визнання такого за заявником не було і предметом позову в поданій заяві.(т. 1 а.с. 2-5)

За таких обставин суд першої інстанції дійшов передчасного висновку про наявність підстав для задоволення заяви та роз'яснення рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 26 січня 2016 року зазначенням за ТОВ «ПРОМБУД» права власності на квартиру АДРЕСА_1.

Крім того, у справі відсутні докази сповіщення районним судом апелянта про час та місце розгляду заяви про роз'яснення рішення суду як це передбачено положеннями ст.ст. 74, ч.3 ст. 221 ЦПК України. На вказані порушення процесуальних норм апелянт посилається і в поданій скарзі.

Зазначення апелянтом помилки в ухвалі Голосіївського районного суду міста Києва від 12 жовтня 2016 року про можливість її оскарження до апеляційного суду Київської області, може бути вирішено районним судом в порядку передбаченому ст. 219 ЦПК України.

Інші доводи апеляційної скарги цих висновків суду не спростовують, тому колегія суддів їх відхилила.

Керуючись ст.ст. 303, п. 3 ч. 1 ст. 312, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія судів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Ухвалу Голосіївського районного суду міста Києва від 12 жовтня 2016 року скасувати і передати питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили негайно з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді Апеляційного суду міста Києва: Б.Б.Левенець

О.Ф.Мазурик

Л.Д.Махлай

Справа № 22-ц/796/3079/2017

Унікальний номер 752/9371/15-ц

Головуючий у першій інстанції - Чередніченко Н.П.

Доповідач Левенець Б.Б.