Справа № 565/1723/17
Провадження № 2/565/485/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 жовтня 2017 року м.Вараш

Кузнецовський міський суд Рівненської області в особі:

головуючого - судді Горегляд О.І.,

з участю:

- секретаря судового засідання - Алексейчик А.О.,

- позивачки - ОСОБА_1 ,

- відповідача - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі засідань суду в м.Вараш Рівненської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася в суд із позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, сина: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 (одної четвертої) частки всіх видів його заробітку (доходів) щомісячно з дня досягнення сином повноліття, тобто з ІНФОРМАЦІЯ_2 , і до закінчення сином навчання або до досягнення ним 23-річного віку, залежно від того яка з обставин настане раніше. В обґрунтування цих позовних вимог ОСОБА_1 зазначила наступні обставини. Вона з відповідачем ОСОБА_2 перебувала у зареєстрованому шлюбі. Від вказаного шлюбу в них ІНФОРМАЦІЯ_3 народився син ОСОБА_3 . На даний час їх син є повнолітнім, 01 вересня 2017 року він вступив до Національного технічного університету України «Київський політехнічний інститут імені Ігоря Сікорського» на теплоенергетичний факультет освітньо-професійної програми підготовки бакалавра денної форми навчання. У зв`язку з тим, що їхній спільний син навчається у вищевказаному навчальному закладі на денній формі, а навчання є його єдиним і основним заняттям, він не має можливості працевлаштуватися та самостійно себе матеріально забезпечувати, нести витрати, пов`язані з навчанням, проживанням в м.Київ, оплатою гуртожитку тощо, а тому потребує матеріальної допомоги від своїх батьків. Повнолітній син навчається на бюджетній основі та має право на отримання стипендії лише перших чотири місяці навчання, тобто з вересня по грудень 2017 року, близько 800 грн. щомісячно, проте цього недостатньо для належного матеріального забезпечення його потреб, оскільки лише вартість проживання в гуртожитку за 2 календарні місяці становить 1250 грн. Окрім цього, необхідні кошти і для придбання продуктів харчування (приблизно 2000 грн. на місяць), одягу, взуття, побутових засобів (близько 3000 грн. у місяць), навчального приладдя (канцелярського приладдя, підручників, ноутбука, оплати послуг інтернету), оплати проїзду з м.Кузнецовськ (нині - м.Вараш) до м.Київ, тобто з місця проживання і до місця навчання, та в зворотному напрямку (один два рази на місяць, вартість однієї поїздки близько 500 грн.). Згідно з доводами позивачки відповідач, який є батьком ОСОБА_3 , не бажає добровільно надавати матеріальну допомогу на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, хоча має таку можливість, оскільки працює майстром ЦРЗС ЕРП ВП «Рівненська АЕС» ДП «НАЕК» «Енергоатом» та регулярно отримує заробітну плату в межах 14 000 (чотирнадцяти тисяч) грн. щомісячно. При цьому ОСОБА_1 просить суд врахувати, що вона неспроможна самостійно утримувати свого повнолітнього сина, оплачувати за його проживання в гуртожитку та матеріально забезпечувати всім необхідним, оскільки ніде не працює та перебуває на обліку в центрі зайнятості як безробітна та отримує допомогу по безробіттю, а пошуки підходящої роботи виявилися невдалими.

У судовому засіданні позивачка повністю підтримала вказані позовні вимоги, пред`явлені до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, сина: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 (одної четвертої) частки всіх видів заробітку (доходів) батька дитини щомісячно з дня досягнення сином повноліття, тобто з ІНФОРМАЦІЯ_2 і до закінчення сином навчання у Національному технічному університеті України «Київський політехнічний інститут імені Ігоря Сікорського» або до досягнення ним 23-річного віку, залежно від того, яка з обставин настане раніше, та просила суд їх задоволити з врахуванням викладених обставин. Позивачка пояснила суду, що їхній з відповідачем спільний син ОСОБА_3 навчається у Національному технічному університеті України «Київський політехнічний інститут імені Ігоря Сікорського» на денній формі навчання за держзамовленням, проживає у гуртожитку. У зв`язку з навчанням на денній формі він не має можливості працевлаштуватися та самостійно себе матеріально забезпечувати. Власних доходів ОСОБА_3 не має, тому потребує матеріальної допомоги з боку відповідача його батька. ОСОБА_1 зазначила, що в червні 2017 року їх спільний із відповідачем син був побитий, на теперішній час у нього стоять тимчасові передні зуби, потребує відновлення здоров`я. Внаслідок цієї події вона сильно нервувалась, зверталась до суду та не змогла влаштуватись на роботу. Натомість ОСОБА_2 не переймається життям і здоров`ям своєї повнолітньої дитини ОСОБА_3 .

У подальшому під час судового розгляду даної цивільної справи після висловлення відповідачем своєї позиції позивачка ОСОБА_1 погодилась на стягнення з відповідача аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, в розмірі 17 (сімнадцяти) відсотків чи 1/4 (одної четвертої) частки від його заробітку (доходу).

Відповідач частково визнав позов ОСОБА_1 , зазначивши, що погоджується сплачувати аліменти на утримання повнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у період його навчання у Національному технічному університеті України «Київський політехнічний інститут імені Ігоря Сікорського» в розмірі 17 (сімнадцяти) відсотків свого заробітку (доходу) щомісячно. Таку свою позицію ОСОБА_2 обґрунтовував наявністю на його утриманні ще двох дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , і ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , які також потребують від нього матеріальної допомоги. Зазначив, що він спочатку відвідував свого сина ОСОБА_3 , коли останній після побиття перебував у лікарні, але пізніше позивачка ОСОБА_1 заборонила йому зустрічатися. Окрім цього, ОСОБА_2 вказав, що 25-26 вересня 2017 року йому стало відомо, що ОСОБА_3 вступив у вуз, тому запитував у позивачки чи необхідно допомагати добровільно, чи вона буде стягувати аліменти примусово на підставі рішення суду. ОСОБА_1 повідомила, що звернеться в суд. Із пояснень відповідача слідує, що з 21 вересня 2017 року до теперішнього часу він здійснив переказ коштів у сумі 300 (триста) грн. на картку ОСОБА_3 подарунок на його день народження, іншої матеріальної допомоги повнолітньому сину не надавав.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, ОСОБА_3 у судове засідання не з`явився, хоча про час, дату і місце розгляду справи був належним чином повідомлений судом. 28 вересня 2017 року від ОСОБА_3 у суд надійшла письмова заява від 23 вересня 2017 року, в якій він вказав, що повністю підтримує позовні вимоги позивачки та просить їх задоволити в повному обсязі. При цьому ОСОБА_3 зазначив, що у зв`язку з навчанням в м.Київ не може бути присутнім на судових засіданнях, тому просить суд розгляд даної справи здійснити без його особистої участі.

З`ясувавши доводи сторін, врахувавши заяву третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, ОСОБА_3 від 23 вересня 2017 року, дослідивши і оцінивши в сукупності письмові докази, наявні в матеріалах справи, суд прийшов до висновку, що позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, що продовжує навчання, підлягає частковому задоволенню.

На підставі встановлених фактичних обставин, які необхідно врахувати відповідно до ст.ст.182, 199, 200 СК України, суд вважає, що розмір аліментів, які підлягають примусовому щомісячному стягненню з відповідача ОСОБА_2 у користь позивачки ОСОБА_1 на утримання їх повнолітньої дитини, яка продовжує навчання: сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з дня пред`явлення позову, тобто з 22 вересня 2017 року, і до закінчення ним навчання, тобто до 30 червня 2021 року, повинен становити 1/5 (одну п`яту) частину заробітку або іншого доходу відповідача батька цієї дитини.

До такого висновку суд прийшов з наступних підстав і мотивів.

Згідно з ст.199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Відповідно до ст.200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст.182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Статтею 182 СК України, яка підлягає застосуванню на підставі ст.200 СК України, передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Слідуючи положенням ст.201 СК України до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми ст.ст.187, 189-192 і 194-197 цього Кодексу.

Згідно з ч.1 ст.191 СК України, яка підлягає застосуванню в даному випадку відповідно до ст.201 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Застосовуючи вказані правові норми, суд при вирішенні даної цивільної справи врахував фактичні обставини, що склалися між сторонами і їх повнолітнім сином.

Зокрема, встановлено, що шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , розірвано, про що 12 лютого 2001 року відділом реєстрації актів громадянського стану м.Кузнецовська в книзі реєстрації актів про розірвання шлюбу зроблено запис за №28 і видано свідоцтво про розірвання шлюбу серії НОМЕР_1 .

ІНФОРМАЦІЯ_3 у сторін народився син - ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 , виданим відділом реєстрації актів громадянського стану виконавчого комітету Кузнецовської міської ради Рівненської області 28 вересня 1999 року, актовий запис №368 від 28 вересня 1999 року.

Рішенням Кузнецовського міського суду Рівненської області від 04 липня 2000 року, яке набрало законної сили 15 липня 2000 року, стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менше 1/2 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, починаючи з 04 серпня 2000 року і до його повноліття.

Із довідок відокремленого підрозділу «Рівненська АЕС» державного підприємства «НАЕК «Енергоатом» №3938 від 09 жовтня 2017 року і №3939 від 09 жовтня 2017 року слідує, що відповідач сплатив аліменти на користь позивачки ОСОБА_1 за період часу з 01 квітня 2017 року до 20 вересня 2017 року включно згідно виконавчого листа №2-488 від 14 липня 2000 року у розмірі 21649 (двадцять одна тисяча шістсот сорок дев`ять) грн. 05 коп.

Отже, відповідач здійснював утримання свого сина ОСОБА_3 до досягнення ним повноліття на підставі рішення суду у примусовому порядку.

Довідка Національного технічного університету України «Київський політехнічний інститут імені Ігоря Сікорського» №883 від 11 вересня 2017 року свідчить, що згідно з наказом про зарахування на 1 курс №2417-с від 07 серпня 2017 року ОСОБА_3 є студентом групи ТО-71 теплоенергетичного факультету КПІ ім.Ігоря Сікорського денної форми навчання за держзамовленням і закінчує навчання 30 червня 2021 року.

ОСОБА_3 проживає у гуртожитку Національного технічного університету України «Київський політехнічний інститут імені Ігоря Сікорського» відповідно до угоди №118 від 29 серпня 2017 року. Згідно з квитанцією ПАТ «Державний ощадний банк України» №55 від 29 серпня 2017 року ОСОБА_3 здійснив платіж за проживання в гуртожитку з 29 серпня 2017 року до 01 листопада 2017 року в сумі 1215 (одна тисяча двісті п`ятнадцять) грн.

При визначенні розміру аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, суд врахував матеріальне становище позивачки, яке свідчить про недостатність її матеріального забезпечення для здійснення самостійного утримання повнолітньої дитини ОСОБА_3 без участі в цьому його батька ОСОБА_2 .

Із довідки Кузнецовського міського центру зайнятості №1702685 від 18 вересня 2017 року слідує, що ОСОБА_1 зареєстрована як безробітна в Кузнецовському МЦЗ з 03 листопада 2016 року по даний час. Дохід позивачки за період з 01 березня 2017 по 31 серпня 2017 року включно становить 7791 (сім тисяч сімсот дев`яносто одна) грн. 44 коп.

Отже, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який продовжує навчання і немає власних доходів, потребує матеріальної допомоги зі сторони свого батька ОСОБА_2 .

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2 зі своїм сином ОСОБА_3 спільно не проживає. Згідно з довідкою відділу реєстрації виконавчого комітету Вараської міської ради Рівненської області №2735/04 від 09 жовтня 2017 року зареєстрованим місцем проживання відповідача є квартира АДРЕСА_1 . Зі змісту вказаної довідки видно, що відповідач має іншу сім`ю у складі: дружини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , і двох синів: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , і ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Згідно з довідкою відокремленого підрозділу «Рівненська АЕС» державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» №3939 від 09 жовтня 2017 року ОСОБА_2 працює в цьому підприємстві в ЕРП на посаді майстра виробничої дільниці І групи і за період часу з квітня 2017 року до вересня 2017 року включно загальна сума нарахованої йому заробітної плати становить 113732 (сто тринадцять тисяч сімсот тридцять дві) грн. 32 коп., а після утримань за виконавчими надписами, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне страхування та податків і зборів 69905 (шістдесят дев`ять тисяч дев`ятсот п`ять) грн. 47 коп.

З наведеного слідує, що ОСОБА_2 - працездатний, є достатньо матеріально забезпеченою людиною та спроможний надавати матеріальну допомогу своєму повнолітньому сину ОСОБА_3 , який продовжує навчання, і тимчасово на період навчання проживає в м.Київ та у зв`язку з цим потребує утримання з боку батька.

У наданих суду поясненнях відповідач у судовому засіданні підтвердив факт ненадання ним матеріальної допомоги ОСОБА_3 після досягнення ним повноліття з 21 вересня 2017 року до теперішнього часу, окрім переказу коштів у розмірі 300 (триста) грн., які є подарунком на день народження повнолітнього сина.

За таких обставин, з огляду на перебування на утриманні ОСОБА_2 двох малолітніх дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , і ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , суд визнав за належне стягнути з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 аліменти на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, сина: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/5 (одної п`ятої) частки заробітку (доходу) відповідача, щомісячно, з дня пред`явлення позову, тобто з 22 вересня 2017 року і до закінчення ним навчання, тобто до 30 червня 2021 року включно.

В іншій частині позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

При цьому суд прийняв до уваги вимоги ч.1 ст.11 ЦПК України, відповідно до яких суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Враховуючи викладені обставини, на підставі ст.182, ч.1 ст.191, ст.ст.199-201 СК України, керуючись ст.4, ч.1 ст.11, ст.60, ч.ч.1, 3 ст.61, ч.3 ст.88, ч.4 ст.174, ч.3 ст.208, ч.ч.1-3 ст.209, ст.ст.212-215, ч.1 ст.218, ч.ч.2, 3 ст.222, ч.1 ст.223, ч.1 ст.294, п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 у користь ОСОБА_1 аліменти на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, - сина: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/5 (одної п`ятої) частини заробітку або іншого доходу відповідача, щомісячно, починаючи з 22 вересня 2017 року до 30 червня 2021 року включно.

У задоволенні іншої частини позовних вимог, заявлених ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, - відмовити за їх безпідставністю.

Рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць підлягає обов`язковому негайному виконанню.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір в сумі 512 (п`ятсот дванадцять) гривень.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Рівненської області через Кузнецовський міський суд Рівненської області протягом десяти днів сторонами починаючи з дня проголошення даного рішення суду та третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог на предмет сопору, - в цей же строк, починаючи з дня отримання його копії.

Головуючий суддя О.І.Горегляд