Категорія 6Доповідач Луценко В. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

25 вересня 2017 рокум. Вінниця

Суддя судової палати у цивільних справах апеляційного суду Вінницької області Луценко В.В., вирішуючи питання про відкриття провадження у цивільній справі за позовом Квартирно-експлуатаційного відділу м. Вінниці до ОСОБА_2 міської ради, ОСОБА_3, ОСОБА_4, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Міністерства оборони України, про визнання незаконним та скасування рішення №2207 від 26.06.2015 року в частині, визнання недійсними договорів про встановлення земельного сервітуту, про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою шляхом знесення самочинного будівництва та за позовом третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору - Міністерства оборони України до ОСОБА_2 міської ради, ОСОБА_3, ОСОБА_4, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Квартирно-експлуатаційного відділу м. Вінниці, про визнання незаконним та скасування п.1 та додаток №3 (в частині, що стосується відповідачів ОСОБА_3, ОСОБА_4) рішення №2207 від 26.06.2015 року, визнання недійсними договорів про встановлення земельного сервітуту, за апеляційними скаргами представника ОСОБА_3 ОСОБА_5 та представника ОСОБА_2 міської ради ОСОБА_6 на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 08 вересня 2017 року,

ВСТАНОВИВ:

Представник ОСОБА_3 ОСОБА_5 та представник ОСОБА_2 міської ради ОСОБА_6 оскаржують в апеляційному порядку рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 08 вересня 2017 року, у цивільній справі за позовом Квартирно-експлуатаційного відділу м. Вінниці до ОСОБА_2 міської ради, ОСОБА_3, ОСОБА_4, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Міністерства оборони України, про визнання незаконним та скасування рішення №2207 від 26.06.2015 року в частині, визнання недійсними договорів про встановлення земельного сервітуту, про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою шляхом знесення самочинного будівництва та за позовом третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору - Міністерства оборони України до ОСОБА_2 міської ради, ОСОБА_3, ОСОБА_4, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Квартирно-експлуатаційного відділу м. Вінниці, про визнання незаконним та скасування п.1 та додаток №3 (в частині, що стосується відповідачів ОСОБА_3, ОСОБА_4) рішення №2207 від 26.06.2015 року, визнання недійсними договорів про встановлення земельного сервітуту.

Вивчаючи матеріали справи, суддею було встановлено, що апеляційні скарги повинні бути залишена без руху, у звязку з наступним.

Підпунктом 6 п.1 ч.2 ст.4 ЗУ «Про судовий збір» передбачено сплату судового збору за подання, зокрема, апеляційної скарги на рішення суду, у розмірі 110 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Відповідно до п.21 постанови №10 від 17.10.2014 року Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» у разі якщо в апеляційному або в касаційному порядку оскаржується судове рішення, яке прийнято за наслідками розгляду первісного і зустрічного позовів, то якщо заявник не згоден із таким рішенням у частині розгляду вимог за обома зазначеними позовами, судовий збір має сплачуватися ним так само з урахуванням результатів розгляду як первісного, так і зустрічного позовів.

Згідно з ст.125 ЦПК України положення статей 123 (зустрічний позов) і 124 (форма і зміст зустрічної позовної заяви) цього Кодексу застосовуються до позовів третіх осіб, які заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору у справі, у якій відкрито провадження.

З оспорюваного рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 08 вересня 2017 року вбачається, що позовні вимоги Квартирно-експлуатаційного відділу м. Вінниці задоволені частково, а позов Міністерства оборони України задоволено повністю.

З апеляційних скарг представника ОСОБА_3 ОСОБА_5 та представника ОСОБА_2 міської ради ОСОБА_6 вбачається, що вони оспорюють рішення у цілому та просять його скасувати, ухвалити нові рішення яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

За таких обставин судовий збір повинен стягуватись з урахуванням результатів розгляду первісного позову та позову третьої особи із самостійними вимогами.

Квартирно-експлуатаційний відділ м. Вінниці звернувся до суду з позовом 13.06.2016 року за таких обставин, при визначенні ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви слід застосовати положення ЗУ «Про судовий збір» в редакції від 26.09.2015 року, яка була чинна на момент звернення з позовом.

Згідно з абз.2 ч.3 ст.6 ЗУ «Про судовий збір» у разі коли в позовній заяві обєднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

З позовної заяви Квартирно-експлуатаційного відділу м. Вінниці вбачається, що в ній одночасно обєднано 4 позовні вимоги немайнового характеру.

Згідно з пп.2 п.1 ч.2 ст.4 ЗУ «Про судовий збір» (в редакції від 26.09.2015 року) ставка судового збору за подання позовної заяви позовної заяви немайнового характеру, яка подана юридичною особою або фізичною особою - підприємцем складає 1 розмір мінімальної заробітної плати.

Відповідно до ст.8 ЗУ «Про Державний бюджет України на 2016 рік» станом на 2016 рік мінімальна заробітна плата складала 1378 гривень на місяць.

Таким чином, апелянти повинні були сплатити 110 відсотків ставки від 1 розміру мінімальної заробітної плати, за кожну з позовних вимог, а саме 6063,20 гривень (1378*4*110%), за оскарження рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 08 вересня 2017 року, в частині часткового задоволення позовних вимог Квартирно-експлуатаційного відділу м. Вінниці.

Міністерство оборони України звернулось в суд з позовом 22.03.2017 року за таких обставин, при визначенні ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви слід застосовати положення ЗУ «Про судовий збір» в редакції від 01.01.2017 року, яка була чинна на момент звернення з позовом.

З позовної заяви Міністерства оборони України (т.2,а.с.119-128) вбачається, що в ній одночасно обєднано 3 позовні вимоги немайнового характеру.

Згідно з пп.2 п.1 ч.2 ст.4 ЗУ «Про судовий збір» (в редакції від 01.01.2017 року) ставка судового збору за подання позовної заяви позовної заяви немайнового характеру, яка подана юридичною особою або фізичною особою - підприємцем складає 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ст.7 ЗУ «Про Державний бюджет України на 2017 рік» прожитковий мінімум у 2017 році для працездатних осіб складає 1600 гривень.

Таким чином, апелянти повинні були сплатити 110 відсотків ставки від 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, за кожну з позовних вимог, а саме 5280 гривень (1600*3*110%), за оскарження рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 08 вересня 2017 року, в частині задоволення позовних вимог Міністерства оборони України.

А всього апелянти повинні були сплатити 11343,20 гривень за подання кожної з апеляційних скарг на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 08 вересня 2017 року.

Натомість ОСОБА_3 сплатив лише 4204,94 гривні за подання апеляційної скарги (т.3,а.с.24).

Отже, ОСОБА_3 необхідно доплатити 7138,26 гривень до УК м. Вінниці (м. Вінниця) 22030001, , банк: ГУ ДКСУ у Вінницькій області, МФО 802015, р/р 0002 та надати оригінал квитанції про сплату судового збору суду апеляційної інстанції.

В свою чергу Виконавчий комітет ОСОБА_2 міської ради сплатив 9584 гривні за подання апеляційної скарги (т.3,а.с.37).

Отже, відповідачу ОСОБА_2 міській раді необхідно доплатити 1759,20 гривень до УК м. Вінниці (м. Вінниця) 22030001, , банк: ГУ ДКСУ у Вінницькій області, МФО 802015, р/р 0002 та надати оригінал квитанції про сплату судового збору суду апеляційної інстанції.

Відповідно до ч.2 ст.297 ЦПК України до апеляційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 295 цього Кодексу, а також у разі несплати суми судового збору застосовуються положення статті 121 цього Кодексу.

Оскільки, апеляційні скарги на рішення суду першої інстанції не відповідають вимогам Закону, їх необхідно залишити без руху, надавши строк на усунення зазначених недоліків.

Керуючись ч.1 ст.121, ч.2 ст.297 ЦПК України, суддя,

УХВАЛИВ:

Апеляційні скарги представника ОСОБА_3 ОСОБА_5 та представника ОСОБА_2 міської ради ОСОБА_6 на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 08 вересня 2017 року залишити без руху, надавши строк для усунення недоліків не пізніше пяти днів з дня отримання копії цієї ухвали.

У випадку невиконання вимог ухвали судді апеляційна скарга не буде прийнята до провадження суду апеляційної інстанції і буде повернута апелянту.

Дана ухвала судді оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Вінницької області: _______ ОСОБА_7