ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Барський районний суд Вінницької області в складі:
судді Єрмічової В.В.,
за участю секретаря судового засідання Войтової І.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_3, про стягнення боргу,
Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з'явилася, належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, що підтверджується розпискою про вручення повістки про виклик у суд на 4 грудня 2017 року (а.с. 58), однак подала до суду заяву, у якій позовні вимоги підтримала, просила розглянути справу за її відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечувала (а.с. 61).
Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з'явився, про час, дату та місце розгляду справи, з урахуванням положень ч. 5 ст. 74 ЦПК України, був належним чином повідомлений, що підтверджується рекомендованим поштовим повідомленням про вручення повістки про виклик у суд на 4 грудня 2017 року (а.с. 60), про причини неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило.
Третя особа на стороні позивача ОСОБА_3 в судове засідання не з'явився, хоча належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, що підтверджується розпискою про вручення повістки про виклик у суд на 4 грудня 2017 року (а.с. 59), однак подав до суду заяву, у якій позовні вимоги підтримав, просив розглянути справу за його відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечував (а.с. 62).
4 грудня 2017 року судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи.
Відповідно до ст. 197 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, оскільки сторони не зявилися у судове засідання.
Враховуючи заяви позивача, третьої особи на стороні позивача, дослідивши письмові докази, які містяться у матеріалах справи, суд дійшов такого висновку.
Як вбачається з розрахунку заборгованості сума боргу складається із суми заборгованості 3200 доларів США, нарахованих трьох відсотків річних 291,92 доларів США та інфляції 1714,37 доларів США, що разом складає 5206,29 доларів США, за курсом НБУ станом на 29 грудня 2016 року 1 долар США 26,89 гривень, що еквівалентно 139997,14 гривень (а.с. 5-6).
Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.
Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ст. 527 ЦК України боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту.
Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.
Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Захист цивільних прав - це застосування цивільно-правових засобів з метою забезпечення цивільних прав.
Згідно з ст. 4 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.
Стаття 15 ЦК України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
Відтак, зазначена норма визначає об'єктом захисту порушене, невизнане або оспорене право чи цивільний інтерес.
Захист цивільних прав це застосування цивільно-правових засобів з метою забезпечення цивільних прав. Порушення права пов'язано з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспоренні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи.
Таким чином, порушення, невизнання або оспорення суб'єктивного права є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту.
Під способами захисту суб'єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на порушника.
Способи захисту цивільного права та інтересів зазначені в ст. 16 ЦК України.
У вказаній нормі визначено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов'язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.
З урахуванням цих норм суд повинен встановити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси позивача та чи підлягають вони захисту в обраний ним спосіб.
Згідно з частинами 3, 4 ст. 10, ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.
Доказів, що свідчили б про виконання відповідачем своїх зобовязань за договором суду надано не було, тому суд дійшов висновку про задоволення позову.
Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. З огляду на зазначене з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати, що документально підтверджені (а.с. 1).
На підставі викладеного та ст. 61 Конституції України, статтями 15, 16, 202, 203, 525, 526, 530, 546-548, 611, 625, 1050 ЦК України, керуючись статтями 3, 4, 10, 11, 60, 88, 212-215 ЦПК України, суд, -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_3, про стягнення боргу задовольнити.
Стягнути на користь ОСОБА_1 з ОСОБА_2 судові витрати у розмірі 1399 (одну тисячу триста девяносто девять) грн 98 коп.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, тобто шляхом подачі апеляційної скарги на заочне рішення до Апеляційного суду Вінницької області через Барський районний суд Вінницької області протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення відповідач може оскаржити його до Апеляційного суду Вінницької області в загальному порядку. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Заочне рішення набирає законної сили відповідно до загального порядку, встановленого Цивільним процесуальним кодексом України.
Суддя