РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 643/1692/17

Провадження № 2-о/643/238/17

10.02.2017 р. Московський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді Харченко А.М.

народних засідателів - Рубанец Т.В.

Любицького В.М.

при секретарі - Горборуковій М.О.

за участю прокурора - Буч Р.В.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові заяву лікаря-психіатра КЗОЗ ХОКПЛ № 3 про продовження примусової госпіталізації ОСОБА_2 у психіатричний стаціонар,

в с т а н о в и в :

В Московський районний суд м. Харкова звернувся з заявою лікар-психіатр КЗОЗ ХОКПЛ № 3 Ель-Айюбі М.Д. про продовження примусової госпіталізації недієздатної ОСОБА_2 В обґрунтування заяви посилається на те, що 22.10.2013 року ОСОБА_2 була госпіталізована до ХОКПЛ № 3 за направленням МСП-310 лікарем-психіатром Романовою, яка після особистого огляду хворої зробила висновок про необхідність її госпіталізації у психіатричний стаціонар, у зв'язку із наявністю у неї тяжкого психічного розладу, який обумовлює її безпорадність і неможливість самостійно задовольняти основні життєві потреби. ОСОБА_2 оглянута комісією лікарів-психіатрів лікарні, яка прийшла до висновку, що остання страждає на тяжкий психічний розлад у формі шизофренії параноїдної, безперервний тип перебігу, та підтвердила обґрунтованість рішення про продовження примусової госпіталізації згідно з Законом України «Про психіатричну допомогу». Згода ОСОБА_2 на госпіталізацію відсутня у зв'язку з неможливістю мати згоду останньої, оскільки вона є недієздатною, тому лікарня звернулася до суду з заявою про продовження примусової госпіталізації в умовах психіатричного стаціонару до недієздатної ОСОБА_2

Представник КЗОЗ ХОКПЛ № 3 - лікар-психіатр Ель-Айюбі М.Д., який діє на підставі довіреності, в судовому засіданні підтримав заяву лікарні про продовження примусової госпіталізації ОСОБА_2, оскільки остання хворіє на психічне захворювання протягом 20 років. Опікуном хворою була мати ОСОБА_4, яка лікарню не відвідує. Хвора не здатна самостійно задовольняти свої життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність та потребує лікування у психіатричному стаціонарі.

Хвора ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснила, що заперечує проти продовження лікування, оскільки вважає себе здоровою людиною.

Прокурор не заперечував проти задоволення заяви лікарні.

Суд, заслухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, встановив наступне.

ОСОБА_2 рішенням Ленінського районного суду м. Харкова від 28.03.1989 року визнана недієздатною (а.с.10).

Згідно з повідомленням Решетилівського районного відділу ДРАЦС Головного територіального управління юстиції у Полтавській області від 24.01.2017 р., копія якого знаходиться в матеріалах справи, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, померла ІНФОРМАЦІЯ_3 в смт. Решетилівка Полтавської області (актовий запис про смерть № 75 від 26.11.2001 року по відділу ДРАЦС Решетилівського РУЮ у Полтавській області) (а.с.11).

22.10.2013 року ОСОБА_2 була госпіталізована до ХОКПЛ № 3 за направленням МСП-310 лікарем-психіатром Романовою, яка після особистого огляду хворої зробила висновок про необхідність її госпіталізації у психіатричний стаціонар, у зв'язку із наявністю у неї тяжкого психічного розладу, який обумовлює її безпорадність і неможливість самостійно задовольняти основні життєві потреби та на підставі рішення Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 26 вересня 2016 р. (а.с. 8).

В лікарні контакт з хворою формальний, в зв'язку з грубими структурно-логічними порушеннями мислення. Мова монотонна, шизофазична. Маячні ідеї на момент огляду не висловлює. Хвора відчуває слухові, вербальні обмани відчуття. Чує чоловічі та жіночі «голоси» усередині голови, які погрожують, примушують. Періодично в бесіді сама з собою розмовляє. Має грубий дефект в емоційно-вольовій сфері. Критика до хвороби відсутня. Відповідно до акту психіатричного огляду недієздатної особи, госпіталізованої до психіатричної лікарні, від 08.02.2017 р. ОСОБА_2 страждає тяжким психічним розладом в формі шизофренії, параноїдної форми, безперервний тип перебігу, з 2013 року знаходиться на лікуванні в ХОКПЛ № 3, себе не обслуговує. За собою не доглядає. Втратила соціально-побутові звички. Опікуна не має. На цей час вирішується питання про перевід пацієнтки в будинок-інтернат для психохроніків. Пацієнтка не здатна самостійно задовольняти свої життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність, знаходиться без засобів існування, в зв'язку з чим їй рекомендоване продовження примусового лікування в умовах психіатричного стаціонару.

Встановлені факти свідчать про наявність у ОСОБА_2 психічного захворювання, а також про те, що хвора уявляє небезпеку для оточуючих і не здатна задовольняти свої життєві потреби та потребує продовження примусового лікування.

В зв'язку з викладеним, суд вважає можливим продовжити примусову госпіталізацію ОСОБА_2 в умовах психіатричного стаціонару без її згоди.

Керуючись ст. ст. 11, 60, 212, 213-215, 281 - 282 ЦПК України, ст. 284 ЦК України, ст. ст. 14, 16, 22 Закону України «Про психіатричну допомогу», суд -

в и р і ш и в :

Продовжити в відношенні ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, примусову госпіталізацію в умовах психіатричного стаціонару КЗОЗ ХОКПЛ № 3.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через Московський районний суд м. Харкова протягом 10 днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Харченко А.М.

Народні засідателі Рубанец Т.В.

Любицький В.М.