10 лютого 2017 року м. Сєвєродонецьк
Сєвєродонецький міський суд Луганської області в складі головуючого судді Бароніна Д.Б., за участю секретаря Бондаренко І.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Сєвєродонецьку цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Українська факторингова компанія» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет застави, -
Товариство з обмеженою відповідальністю «Українська факторингова компанія» звернулося до Сєвєродонецького міського суду Луганської області з позовом до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет застави. В позовній заяві позивач просив вилучити автомобіль у ОСОБА_1, який є предметом застави, шляхом визнання права власності на нього за ТОВ «Українська факторингова компанія», стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Українська факторингова компанія» судові витрати.
В судове засідання представник позивача не зявився, надав до суду заяву, в якій просив розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, не заперечував проти заочного розгляду справи.
Відповідач в судове засідання не зявилася, про причину неявки суд не повідомила, про день, час та місце слухання справи повідомлялася належним чином. При цьому, відповідач, зареєстроване місце проживання якого відоме суду та який знаходиться на тимчасово окупованій території, повідомлялася про день, час та місце слухання справи єдиним способом, який є обєктивно доступним для осіб на тимчасово окупованій території через оголошення на офіційній веб-сторінці суду в мережі Інтернет.
Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Представник позивача не заперечував проти розгляду справи за відсутності відповідача. У звязку з наведеним, суд вважає за можливе слухати справу за відсутністю відповідача, а матеріали, що є у справі, достатніми для цього.
У звязку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що ПАТ «ОТП Банк» виникло внаслідок зміни назви ЗАТ «ОТП Банк» відповідно до рішення Загальних зборів акціонерів Банку і є правонаступником всіх його прав та обовязків.
Параграфом 1.4 Кредитного договору передбачено, що позичальник зобовязаний отримати кредит і протягом дії договору сплачувати кредит та проценти у вигляді щомісячних платежів в порядку та на умовах, визначених цим Договором.
Параграфом 2.3 Кредитного договору передбачено, що забезпеченням виконання зобовязань за даним договором є застава транспортного засобу, вказаного у договорі, згідно із договором застави транспортного засобу.
Згідно із пунктом 6.1 статті 6 договору застави, за рахунок Предмета застави Заставодержатель може задовольнити у повному обсязі, що визначається на момент фактичного задоволення такі вимоги (далі - «ОСОБА_3 вимоги»): а) всі несплачені Боргові зобовязання; б) всі інші свої вимоги, які можуть бути задоволені із вартості Предмета застави, згідно з чинним законодавством України, включаючи вимоги стосовно повного відшкодування всіх збитків, завданих порушенням зобовязань за Кредитним договором та цим Договором, а також всіх витрат, понесених ОСОБА_4 у звязку із реалізацією його права за цим Договором.
Згідно із пунктом 6.2 статті 6 договору застави, Заставодержатель має право задовольнити із вартості Предмета застави всі ОСОБА_3 вимоги негайно після виникнення будь-якої із таких обставин (далі «Заставні випадки»): а) несплата Заставодавцем ОСОБА_4 будь-якої суми у такому розмірі, у такій валюті, у такий строк і в такому порядку, як встановлено в Кредитному договорі; б) порушення Заставодавцем будь-якого із зобовязань за ст. 5 цього Договору; в) інших обставин, передбачених чинним законодавством України, та цим Договором.
Згідно із пунктом 6.4 договору застави, Заставодержатель має право звернутись до уповноважених органів за захистом своїх прав в порядку, встановленому чинним законодавством України, а також має право передати у власність Заставодержателя в рахунок виконання Заставодавцем ОСОБА_3 вимог Заставодержателя.
Згідно із ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України.
Статтею 530 цього ж Кодексу передбачено, що якщо в зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк.
Анкетою-заявою фізичної особи на отримання автомобільного кредиту від 14.07.2008 року та Кредитним договором № CL-904/022/2008 від 17.07.2008 року підтверджується, що ЗАТ «ОТП Банк» у повному обсязі згідно умов кредитного договору здійснило фінансування купівлі позивачем транспортного засобу КІА та фінансування страхового платежу за страхування позичальника.
Згідно із договором про відступлення права вимоги № 12/10/16 від 12 жовтня 2016 року, додатком № 1 до нього, нотаріально посвідченим договором про відступлення прав вимоги від 20.10.2016 року та додатком до нього, ПАТ «ОТП Банк» відступило (передало) на користь ТОВ «Українська факторингова компанія» права кредитора та заставодержателя за відповідними договорами кредитку та застави, укладеними з відповідачем ОСОБА_1
Додатком 1 до Договору відступлення права вимоги № 12/10/16 підтверджується, що відповідач має заборгованість зі сплати боргу за кредитом в загальній сумі 8599,01 доларів США, а саме: 6009,95 доларів США складає сума основного боргу, 2589,06 доларів США складає сума прострочених процентів за користування кредитом. Таким чином, загальна заборгованість відповідача в гривневому еквіваленті станом на час складення Додатку 1 до Договору відступлення права вимоги № 12/10/16 склала 222299,14 грн.
Отже, у заставодержателя виникло право звернути стягнення на предмет застави у звязку із порушенням заставодавцем зобовязань, передбачених кредитним договором.
Згідно із ст. 572 ЦК України, в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави).
Відповідно до ст. 589 ЦК України та ст. 20 Закону України «Про заставу» в разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває права звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов'язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв'язку із пред'явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 590 ЦК України звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом.
Заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, коли зобов'язання не буде виконано у встановлений строк (термін), якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ст. 25 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет застави в рішенні суду зазначаються спосіб реалізації предмета застави шляхом проведення публічних торгів або із застосуванням однієї із процедур, передбачених ст. 26 цього Закону,
Стаття 26 вищенаведеного Закону передбачає, в тому числі, передачу рухомого майна, що є предметом забезпечувального обтяження, у власність обтяжувача в рахунок виконання забезпеченого обтяженням зобов'язання в порядку, встановленому цим Законом.
Таким чином, у разі задоволення позову про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження суд може обрати один із способів звернення стягнення, обраний обтяжувачем на власний розсуд.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 26 грудня 2011 року у справі № 4/13-139гс11
Отже, зважаючи на невиконання відповідачем кредитного зобов'язання, позивач вправі вимагати звернення стягнення на заставлене майно в обраний ним спосіб в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором, зокрема в спосіб визнання за ним права власності на заставлене майно.
Таким чином, факти, викладені позивачем у позовній заяві в обґрунтування позовних вимог знайшли своє підтвердження в ході судового засідання, є достовірними та обґрунтованими, підтверджені письмовими доказами, сумніву у суду не викликають, а тому суд вважає, що позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Українська факторингова компанія» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет застави підлягає задоволенню.
Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.
Понесення позивачем судових витрат підтверджується платіжним дорученням № 294 від 10.11.2016 року про сплату судового збору у сумі 1980 грн. 00 коп., у звязку із чим суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача вищевказану суму судових витрат.
Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 208, 209, 212-215, 218, 224-226 ЦПК України, суд -
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Українська факторингова компанія» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет застави задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Українська факторингова компанія», код 40235074, суму судових витрат у розмірі 1980 (одна тисяча девятсот вісімдесят) грн. 00 коп.
Копію заочного рішення надіслати відповідачу.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному суді Луганської області через Сєвєродонецький міський суд шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Суддя Д. Б. Баронін