справа № 166/171/17
провадження № 6/166/5/17
У Х В А Л А

Іменем України

10 лютого 2017 року смт.Ратне

Ратнівський районний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Лозицького С.О.

за участю секретаря Заєць Н.П.,

розглянувши подання головного державного виконавця Ратнівського районного відділу державної виконавчої служби (далі-РВДВС) Головного територіального управління юстиції ОСОБА_1 відносно громадянина України ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України до виконання боржником зобовязання,-

В С Т А Н О В И В :

09.02.2017 року РВДВС звернувся до суду з поданням, у якому просить винести ухвалу про тимчасове обмеження ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України до виконання ним зобовязань на суму 16120 грн. 95 коп.

Подання мотивовано тим, що на виконанні у РВДВС перебуває виконавчий лист №2-339/11, виданий Рожищенським районним судом Волинської області, про стягнення з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2 в користь ОСОБА_3 аліменти на утримання малолітньої дитини- Панасюк ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4 в розмірі 1/4 частини від його заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму відповідно до віку дитину, починаючи з 01 червня 2011 року до досягнення дитиною повноліття.

По даному виконавчому листі відкрито 07.04.2014 року виконавче провадження, яке направлялося боржнику до виконання листом. Даною постановою боржника зобов'язано сплачувати аліменти щомісячно.

Боржником в добровільному порядку рішення суду не виконується, попереджався про кримінальну відповідальність та про обмеження у праві виїзду за межі України за несплату боргу по аліментах, яка станом на 01.02.2017 року становить 16120 гривень 95 копійок.

З подання головного державного виконавця Ратнівського відділу державної виконавчої служби вбачається, що просить провести розгляд подання без участі представника РВДВС відповідно до ч. 2 ст. 158 ЦПК України.

Дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд вважає, що подання слід задовольнити з слідуючих підстав.

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

У силу ст. 2 протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (ратифікований Законом України 11 вересня 1997 року) та ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», заходи щодо обмеження свободи пересування повинні бути достатньо виправдані суспільними інтересами в демократичному суспільстві.

Відповідно до п.п.2, 5 ч.1 ст.6 Закону України «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України» громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у випадках, якщо діють неврегульовані аліментні, договірні чи інші невиконані зобовязання або ж він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, - до виконання зобовязань.

Вищенаведені положення даного закону передбачають можливість тимчасової відмови громадянину України у виїзді за кордон, зокрема, якщо діють неврегульовані аліментні зобов'язання, він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, а матеріали подання вказують про ухилення від виконання таких зобовязань.

У силу ч.1 ст.377-1 ЦПК України питання про тимчасове обмеження боржника фізичної особи або керівника боржника юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судового рішення та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби.

Аналіз даних правових норм дає можливість зробити висновок про те, що тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України є винятковим заходом обмеження особистої свободи фізичної особи, який застосовується лише при наявності достатніх на це підстав.

Згідно ч.ч.1, 4 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказування не може грунтуватися на припущеннях.

Судом установлено, що на виконанні у РВДВС знаходиться виконавче провадження № 42872413 щодо примусового виконання виконавчого листа № №2-339/11, виданого Рожищенським районним судом Волинської області 04.07.2011 року. По даному виконавчому листу винесено постанову ВДВС Ратнівського районного управління юстиції про відкриття виконавчого провадження 07.04.2014 року.

14.12.2016 року за вих. 03-27/5607 боржнику направлено виклик - попередження про погашення заборгованості до 24.12.2016 року.

Відповідно до інформації Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України боржник ОСОБА_2 протягом 2016 року перетинав державний кордон України виїжджав за межі України та вїжджав до України за паспортом серії ЕР051424.

Отже, враховуючи, що ОСОБА_2 не зявляється на виклики, перетинав державний кордон України виїжджав за межі України та вїжджав до України, зобовязання не виконує, а тому суд вважає задовольнити клопотання тому, що наведені факти достовірно вказують на цілеспрямоване ухилення боржника від виконання обовязків по виконавчому листі щодо сплати коштів на користь стягувача .

Керуючись ст.ст.14, 60, 217, 377-1 ЦПК України, ст.6 Закону України «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України»,

п о с т а н о в и в:

Подання задовольнити.

Встановити відносно громадянина України ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України до сплати ним аліментів у розмірі 16120 (шістнадцять тисяч сто двадцять) гривень 95 копійок відповідно до виконавчого листа № 2-339/11, виданого Рожищенським районним судом Волинської області 04.07.2011 року.

Виконання ухвали суду покласти на Державну прикордонну службу України.

Копію даної ухвали надіслати до Ратнівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області для подальшого скерування та виконання адміністрацією Державної прикордонної служби України.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Волинської області через Ратнівський районний суд шляхом подачі в пятиденний строк з дня проголошення ухвали апеляційних скарг, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засідання під час її проголошення, - у цей же строк з дня отримання копії ухвали.

Суддя Лозицький С.О.

?