АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 542/242/17 Номер провадження 22-ц/786/1554/17Головуючий у 1-й інстанції Стрельченко Т. Г. Доповідач ап. інст. ОСОБА_1
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 вересня 2017 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області в складі:

головуючого Пікуля В.П.,

суддів: Обідіної О.І., Прядкіної О.В.,

при секретарі Зеленській О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційними скаргами Новосанжарської районної державної адміністрації та Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області

на рішення Новосанжарського районного суду Полтавської області від 04 травня 2017 року

по справі за позовом ОСОБА_2 до Новосанжарської районної державної адміністрації про поновлення договору оренди землі,-

В С Т А Н О В И Л А :

У лютому 2017 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до Новосанжарської районної державної адміністрації про поновлення договору оренди землі.

Вимоги мотивовані тим, що 20 червня 2003 року між позивачем та відповідачем укладено договір оренди землі загальною площею 350,59 га, що знаходяться за межами населених пунктів на території Лівенської сільської ради Новосанжарського району Полтавської області, з цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що підтверджується Додатковою угодою від 20 вересня 2007 року до договору оренди землі від 20 червня 2003 року. Вищезазначений договір було зареєстровано 04 липня 2003 року за № 6 в Новосанжарському районному відділі земельних ресурсів.

Розпорядженнями голови Новосанжарської РДА № 361 від 04 серпня 2008 року «Про продовження терміну оренди земельної ділянки», № 156 від 15 квітня 2011 року «Про внесення змін до розпорядження голови райдержадміністрації» від 04 серпня 2008 року № 361 «Про продовження терміну оренди земельної ділянки» та № 420 від 18 листопада 2011 року «Про внесення змін до розпорядження голови райдержадміністрації від 04 серпня 2008 року № 361 «Про продовження терміну оренди земельної ділянки» позивачу було продовжено термін оренди земельної ділянки на 5 років, загальна площа 171,2472 га ріллі (в тому числі 65,7622 га ріллі із земель сільськогосподарського призначення державної власності кадастровий номер :00:001:0946 та 101,26 га ріллі із невитребуваних земельних часток (паїв).

Площа визначена відповідно до технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Лівенської сільської ради Новосанжарського району Полтавської області), терміном на п'ять років до 04 серпня 2013 року.

На протязі періоду часу - починаючи з 2003 року і по сьогодні позивач використовує вищезазначені землі для товарного сільськогосподарського виробництва, відкрито і безперервно, сплачує орендні платежі, що підтверджується довідкою від 16 лютого 2017 року за № 02-27/81, виданою виконкомом Лівенської сільської ради та відповідними квитанціями про перерахування орендної плати.

Вважає, що раніше укладений договір від 20 червня 2003 року оренди землі в частині 65,7622 га ріллі із земель сільськогосподарського призначення державної власності, кадастровий номер :00:001:0946, що знаходиться за межами населених пунктів на території Лівенської сільської ради Новосанжарського району Полтавської області, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, зареєстрований 04 липня 2003 року за № 6 в Новосанжарському районному відділі земельних ресурсів, підлягає поновленню.

Просив визнати поновленим Договір оренди землі від 20 червня 2003 року, укладений між Новосанжарською районною державною адміністрацією та ОСОБА_2, на земельну ділянку площею 65,7622 га з кадастровим номером :00:001:0946 до 04 липня 2018 року на умовах договору оренди від 20 червня 2003 року, зареєстрований 04 липня 2003 року за № 6 в Новосанжарському районному відділі земельних ресурсів.

Ухвалою Новосанжарського районного суду Полтавської областівід 10 квітня 2017 року до участі у справі залучено, як третю особу на стороні відповідача, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - ОСОБА_4 управління Держгеокадастру в Полтавській області.

Рішенням Новосанжарського районного суду Полтавської області від 04 травня 2017 рокупозов задоволено.

Визнано поновленим Договір оренди землі від 20 червня 2003 року, укладений між Новосанжарською районною державною адміністрацією та ОСОБА_2, на земельну ділянку площею 65,7622 га з кадастровим номером :00:001:0946 до 04 липня 2018 року на умовах договору оренди від 20 червня 2003 року, зареєстрований 04 липня 2003 року за № 6 в Новосанжарському районному відділі земельних ресурсів.

Стягнуто з Новосанжарської районної державної адміністрації на користь ОСОБА_2640 грн. судових витрат.

Із даним рішенням не погодилася Новосанжарська районна державна адміністрація, яка його оскаржили, просила рішення суду скасувати та відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2В: посилаючись на те, що воно не відповідає вимогам законодавства та прийнято без врахування наданих доказів.

Також апеляційну скаргу на дане рішення подало ОСОБА_4 управління Держгеокадастру в Полтавській області, вказавши, що рішення суду прийнято із порушенням норм матеріального права, просило його скасувати та прийняти нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представників сторін, перевіривши матеріали справи у межах доводів апеляційних скарг, приходить до наступного висновку.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 307 ЦПК України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове рішення по суті позовних вимог.

Відповідно до п.п. 1, 4 ст. 309 ЦПК України, підставою для скасування рішення в апеляційному порядку і ухвалення нового або зміни рішення є неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено, що 20 червня 2003 року між позивачем ОСОБА_2 та Новосанжарською районною державною адміністрацією було укладено договір оренди земельної ділянки площею 350,59 га, що розташована на території Лівенської сільської ради Новосанжарського району Полтавської області, строком на 5 років. Вказаний договір зареєстровано 04 липня 2003 року за № 6 в Новосанжарському районному відділі земельних ресурсів (а.с.33-38).

20 вересня 2007 року між ОСОБА_2 та Новосанжарською районною державною адміністрацією було укладено додаткову угоду до договору оренди землі від 20 червня 2003 року (а.с.8).

Розпорядженнями голови Новосанжарської РДА № 361 від 04 серпня 2008 року «Про продовження терміну оренди земельної ділянки», № 156 від 15 квітня 2011 року «Про внесення змін до розпорядження голови райдержадміністрації» від 04 серпня 2008 року № 361 «Про продовження терміну оренди земельної ділянки» та № 420 від 18 листопада 2011 року «Про внесення змін до розпорядження голови райдержадміністрації від 04 серпня 2008 року № 361 «Про продовження терміну оренди земельної ділянки» позивачу було продовжено термін оренди земельної ділянки на 5 років, загальна площа 171,2472 га ріллі (в тому числі 65,7622 га ріллі із земель сільськогосподарського призначення державної власності кадастровий номер :00:001:0946 та 101,26 га ріллі із невитребуваних земельних часток (паїв)).

Площа визначена відповідно до технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Лівенської сільської ради Новосанжарського району Полтавської області), терміном на п'ять років до 04 серпня 2013 року.

Протягом строку дії договору позивач в повному обсязі виконував зобов'язання, передбачені договором оренди земельної ділянки, користувався земельною ділянкою за її цільовим призначенням та своєчасно сплачував орендну плату, що підтверджується договором оренди землі від 20 червня 2003 року з відповідними додатками (а.с.33-38), довідкою виконкому Лівенської сільської ради від 17 листопада 2016 року за № 2-27/423 про оренду ОСОБА_2 земельної ділянки 65,7622 га ріллі із земель сільськогосподарського призначення державної власності кадастровий номер :00:001:0946 довідкою виконкому Лівенської сільської ради від 16 лютого 2017 року за № 02-27/81 про сплату ОСОБА_2 орендної плати за користування землями запасу державної власності та невитребуваними паями в період з 2012 року по 2016 рік, квитанціями про сплату ОСОБА_2 орендної плати за користування землями запасу державної власності та невитребуваними паями з січня 2017 року на суму 11 500 грн., що не оспорюється сторонами і, відповідно до вимог ст.61 ЦПК України, не підлягає доказуванню.

Будь-яких повідомлень про припинення договору оренди землі або про відмову в продовженні оренди землі до позивача від відповідача і третьої особи не надходило.

Листом від 07 лютого 2017 року за №1185/6-17 ОСОБА_4 управління Держгеокадастру у Полтавській області відмовило позивачу у передачі спірної земельної ділянки площею 65,7622 га йому в оренду терміном на 7 років з орендною платою в розмірі 8% від нормативної грошової оцінки.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_2 суд першої інстанції виходив з того, що позивач не лише належним чином виконував свої обов'язки за договором оренди землі, але й за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа - повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі майже 4 роки продовжує користуватись земельною ділянкою, сплачує орендну плату.

Проте колегія суддів не може погодитися з даним висновком виходячи з наступного.

За правилами ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

У Постанові Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі» (п. 11) викладена правова позиція, відповідно до якої, оскільки правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів та осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси (ч. 1 та 2 ст. 3 ЦПК України), то суд повинен встановити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, а якщо були, то вказати, чи є залучений у справі відповідач відповідальним за це.

Як вбачається з матеріалів справи договір оренди земельної ділянки укладений 20 червня 2003 року між ОСОБА_2 та Новосанжарською РДА розпорядженням голови Новосанжарської РДА № 361 від 04 серпня 2008 був продовжений, на 5 років, тобто до 04 серпня 2013 року.

Відповідно до ч. 4 ст. 4 Закону України «Про оренду землі» (в редакції від 06 вересня 2012 року) орендодавцями земельних ділянок, що перебувають у державній власності, є органи виконавчої влади, які відповідно до закону передають земельні ділянки у власність або користування.

Згідно ч. 4 ст. 122 ЗК України, що набрав чинності 01 січня 2013 року, центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб.

Тобто, на момент закінчення строку дії договору та подачі позову, ч. 4 ст. 122 ЗК України було змінено розпорядника земельними ділянками сільськогосподарського призначення державної власності з Новосанжарської РДА на ОСОБА_4 управління Держгеокадастру у Полтавській області.

Таким чином, позов про поновлення договору оренди землі повинен предявлятися саме до Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області, як розпорядника земельними ділянками сільськогосподарського призначення державної власності.

Разом з тим, відповідно до п. 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному ст. 33 ЦПК України. Після заміни неналежного відповідача або залучення співвідповідача справа розглядається спочатку в разі її відкладення або за клопотанням нового відповідача чи залученого співвідповідача та за його результатами суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача.

При цьому, колегія суддів звертає увагу, що клопотання про заміну чи залучення в якості відповідача ОСОБА_4 управління Держгеокадастру у Полтавській області позивачем не заявлялося. Тоді як, суд апеляційної інстанції позбавлений можливості залучити відповідача на стадії апеляційного розгляду, так як перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції на момент його винесення.

Оскільки позов був предявлений до неналежного відповідача, а ОСОБА_4 управління Держгеокадастру у Полтавській області, як розпорядник земельної ділянки, до участі у справі в якості відповідача не залучено, рішення суду підлягає скасуванню із ухваленням нового про відмову у задоволенні позову до Новосанжарської РДА про поновлення договору оренди землі.

Крім того, згідно з ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Із матеріалів справи вбачається, що при подачі апеляційних скарг Новосанжарською РДА та ОСОБА_4 управлінням Держгеокадастру у Полтавській області було сплачено по 704 грн. 00 коп. судового збору.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку що апеляційні скарги Новосанжарської районної державної адміністрації та Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області підлягають задоволенню, а рішення Новосанжарського районного суду Полтавської області від 04 травня 2017 року скасуванню з постановленням нового рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_2 до Новосанжарської районної державної адміністрації про поновлення договору оренди землі слід відмовити та стягнути з ОСОБА_2 на користь Новосанжарської районної державної адміністрації та Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області по 704 грн. 00 коп. судових витрат понесених при сплаті судового збору.

Керуючись ст. 303, п.п. 1, 4 ч.1 ст. 309, ст.ст. 314, 316 ЦПК України, колегія суддів

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційні скарги Новосанжарської районної державної адміністрації та Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області задовольнити.

Рішення Новосанжарського районного суду Полтавської області від 04 травня 2017 року скасувати.

У задоволенні позову ОСОБА_2 до Новосанжарської районної державної адміністрації про поновлення договору оренди землі відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Новосанжарської районної державної адміністрації 704 грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області 704 грн. 00 коп.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржено протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий В.П. Пікуль

Судді: О.І. Обідіна

ОСОБА_5