Справа № 202/1922/17
Провадження № 2/202/1348/2017
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 липня 2017 року м. Дніпро

Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Волошина Є.В.

за участю секретаря Величко О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Індустріального районного суду м.Дніпропетровська справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , третя особа: Індустріальний районний відділ Державної міграційної служби України в місті Дніпропетровську про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -

ВСТАНОВИВ:

У березні 2017 року до Індустріального районного суду м.Дніпропетровська звернулись ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 з позовом до ОСОБА_4 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. В обґрунтування позову зазначили, що на підставі ордеру для заселення у грудні 1997 року ОСОБА_1 та її донька ОСОБА_2 засилилися у кімнату АДРЕСА_1 імені газети «Правда АДРЕСА_2 ). З 10 лютого 1998 року останні були зареєстровані за вищезазначеною адресою. ІНФОРМАЦІЯ_1 у вищезазначеній кімнаті був зареєстрований ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . На ОСОБА_1 житлово-експлуатаційною організацією був відкритий особистий рахунок №106712, за яким остання платить за всі комунальні послуги. При зверненні до паспортиста житлово-експлуатаційної організації про надання довідки з місця проживання позивачам стало відомо, що за місцем їх мешкання числиться зареєстрованою відповідачка ОСОБА_4 . Разом з цим, ОСОБА_4 на протязі майже 20 років не проживає у вищевказаній кімнаті та не претендує на це житло. Позивачі також зазначають, що не чинять перешкод відповідачу у користування спірною кімнатою. На підставі викладеного, посилаючись на ст.ст. 71,72 ЖК України, просять суд визнати ОСОБА_4 такою, що втратила право користування кімнатою АДРЕСА_1 .

В судове засідання позивачі не з`явились, надали суду заяву про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримують в повному обсязі та у випадку неявки відповідача в судове засідання просять ухвалити заочне рішення по справі.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений був належним чином, причини неявки суду не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи чи про розгляд справи у його відсутність не подавав, у зв`язку із чим, суд, враховуючи заяву позивачів, відповідно до ст.ст. 224 - 225 ЦПК України ухвалив проводити заочний розгляд справи з ухваленням заочного рішення суду.

Представник Індустріального районного відділу Державної міграційної служби України в місті Дніпропетровську в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений був належним чином, причини неявки суду не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи чи про розгляд справи у його відсутність не подавав

У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.

Суд, дослідивши письмові докази у справі, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 11 грудня 1997 року ОСОБА_1 був виданий ордер на зайняття кімнати АДРЕСА_1 імені газети «Правда АДРЕСА_2 ), що підтверджується ордером №1030.

Відповідно до довідки №736 від 10 березня 2017 року, виданої КП «Жилсервіс-5» Дніпропетровської міської ради, у кімнаті АДРЕСА_1 ») зареєстровані три особи: ОСОБА_1 (зареєстрована з 10 лютого 1998 року); ОСОБА_2 (зареєстрована з 10 лютого 1998 року); ОСОБА_3 (зареєстрований з 02 грудня 1998 року).

Згідно відомостей адресно-довідкового підрозділу ГУДМС УДМС України в Дніпропетровській області від 27 березня 2017 року ОСОБА_4 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 після перейменування АДРЕСА_3 з 20 вересня 1985 року.

Відповідно до рішення Дніпропетровської міської ради від 14 листопада 2012 року №53/28 передано на баланс комунального підприємства «Жилсервіс-5» гуртожиток, що розташований по пр. імені газети «Правда» (після перейменування пр.Слобожанський) буд. №106 в м.Дніпропетровську.

Відповідно до акту від 10 березня 2017 року, складеного ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ОСОБА_8 та затвердженого в.о. директора КП «Жилсервіс-5» ДМР ОСОБА_9 , підтверджено достовірний факт того, що зареєстрована ОСОБА_4 з часу заселення ОСОБА_1 з дочкою у кімнату АДРЕСА_1 жодного дня в даній кімнаті не проживала і ніколи не претендувала на своє проживання. Особистих та побутових речей ОСОБА_4 у вищезазначеній кімнаті ніколи не було і на даний час не має.

Згідно ст.72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Частиною 1 статті 71 цього Кодексу передбачено, що за наймачем або членами його сім`ї при їх тимчасовій відсутності жиле приміщення зберігається протягом шести місяців.

За правилами ст.71 ЖК України у справах про визнання наймача або членів сім`ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням, обов`язковим є з`ясовування причини відсутності відповідача понад встановлені строки. В разі їх поважності суд може продовжити пропущений строк. Поважними причинами відсутності визнаються перебування у відрядженні, у осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім`ї тощо.

Судом встановлено, що відповідач не проживає за вищезазначеною адресою понад більше шести місяців без поважних причин.

Відповідно до ст.72 ЖК України особа, відсутня у жилому приміщенні понад вищезазначеного строку, в судовому порядку може бути визнана такою, що втратила право користування відповідним приміщенням.

Оскільки відповідач не проживає у спірному жилому приміщенні на протязі більше, ніж шести місяців, не виконує своїх обов`язків, що випливають з договору найму, суд доходить висновку про те, що позовні вимоги про визнання ОСОБА_4 такою, що втратила право на користування житловим приміщенням підлягають задоволенню.

Згідно зі ст.88 Цивільного процесуального кодексу України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Керуючись ст.ст.71,72 ЖК України, ст.ст.10,11,60,88,169,197,212-215,224 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , третя особа: Індустріальний районний відділ Державної міграційної служби України в місті Дніпропетровську про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням задовольнити.

Визнати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , такою, що втратила право користування жилим приміщенням в кімнаті АДРЕСА_1 .

Заочне рішення набирає законної сили відповідно до загального порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом України.

Заочне рішення може бути переглянуте судом за письмовою заявою відповідача з поданням такої заяви у десятиденний термін з дня отримання копії рішення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, на рішення може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Дніпропетровської області через Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська протягом десяти днів з дня постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Волошин Є.В.