РОЗІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________________________________________________________
Справа № 327/42/17
Провадження № 2/327/28/2017
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10.03.2017 року смт.Розівка

Розівський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Антіпової Т.А.,

при секретарі судового засідання Літвіновій Т.А.,

за відсутності осіб, які повинні брати участь у справі,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Розівського районного суду Запорізької області цивільну справу за позовною заявою публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» (далі ПАТ КБ «ПриватБанк») до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И В :

10 лютого 2017 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1, в якому заявлена вимога про стягнення заборгованості за кредитним договором. Так, між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 03 квітня 2014 року укладено договір без номеру (далі - Договір), згідно з яким останній отримав кредит у розмірі 500 грн. 00 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач ОСОБА_1 порушив умови Договору і має прострочену заборгованість. Станом на 30 листопада 2016 року сума заборгованості складає 12423 грн. 49 коп., де заборгованість за кредитом 492 грн. 00 коп., заборгованість по процентам за користування кредитом 8063 грн. 70 коп., заборгованість за пенею та комісією 2800 грн. 00 коп., а також штраф (фіксована частина) 500 грн. 00 коп., штраф (процентна складова) 567 грн. 79 коп. Відповідач в добровільному порядку не вжив заходів щодо погашення заборгованості, тому ПАТ КБ «ПриватБанк» вимушене було звернутись до суду із вищевказаним позовом. Одночасно позивач прохав вирішити питання про розподіл понесених ним судових витрат.

Представник позивача ПАТ КБ «Приватбанк» на підставі довіреності ОСОБА_2 у письмовій заяві, поданій до суду разом з позовною заявою, вказав, що позивач позов підтримує у повному обсязі по тих підставах, які були викладені в позовній заяві, та просить розглянути справу за його відсутністю (а.с.38).

Відповідач ОСОБА_1 письмово повідомив судові про те, що ним визнаються обставини, зазначені у позовній заяві, та він їх не оспорює, а також вказав, що він не заперечує проти задоволення позовних вимог ПАТ КБ «ПриватБанк» (а.с.49).

Сторони у судове засідання не зявились, про час і місце слухання справи були повідомлені належним чином (а.с.48), до суду подали заяви з проханням слухати справу без їх участі (а.с.38,49).

Виходячи з наведеного, а також положень ч.2 ст.158, ст.169 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні судового засідання за відсутності сторін та їх представників.

У відповідності до вимог ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось через неявку у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі.

Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Суд, зясувавши позицію сторін, викладену в письмових заявах, дослідивши наявні в матеріалах справи докази та надавши їм належну оцінку, вважає, що позов підлягає задоволенню.

Відповідно до положень статті 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною 1 статті 11 ЦПК України встановлено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Судом встановлені наступні обставини у справі та відповідні їм правовідносини.

З матеріалів справи вбачається, що між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 склалися кредитні правовідносини.

При цьому, в матеріалах справи наявний пакет документів, який підтверджує, що сторони, діючи вільно та відповідно ст.ст.6, 627 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) уклали договір кредиту.

Згідно із ст.ст. 207, 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі і вважається вчиненим у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або декількох документах, де відображена воля сторін.

Зміст кредитного договору, укладеного між сторонами, зафіксований в кількох документах, договір підписаний сторонами: від імені банку уповноваженою на це особою та скріплений печаткою юридичної особи, а від імені позичальника особисто ОСОБА_1.

Визначення поняття зобов'язання міститься у частині першій статті 509 ЦК України.

Відповідно до цієї норми зобов'язання це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків (ч.1 ст.626 ЦК України).

Відповідно до ст.629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ч.1 ст.530 ЦК України).

Згідно із нормою ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином.

Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (ст.610 ЦК України).

Відповідно до ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Частинами1, 4 ст.631 ЦК України визначено, що строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору.

Відповідно до ст.ст.1049, 1050 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Наслідки прострочення позичальником повернення позики визначені у ст.1050 ЦК України. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 цього Кодексу (ч.2 ст.1050 ЦК України).

З матеріалів справи вбачається, що між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 03 квітня 2014 року укладено Договір, згідно з яким останній отримав кредит у розмірі 500 грн. 00 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення.

Відповідно до п.2.1.1.2.3, п. 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг позичальник ОСОБА_1 дав свою згоду на встановлення кредитного ліміту за рішенням Банку, що, в свою чергу, дає право ПАТ КБ «Приватбанк» в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Підписання даного Договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого Банком .

Крім того, згідно п.2.1.1.5.5 п.2.1.1.5.6, п.2.1.1.7.6 Умов та Правил надання банківських послуг позичальник зобов'язався погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором, а у разі невиконання зобовязань за Договором, на вимогу Банку виконати зобовязання з повернення кредиту, у тому числі простроченого кредиту та овердрафту. При порушенні позичальником строків платежів по якомусь з грошових зобовязань, передбачених Договором, більш ніж на 30 днів, позичальник зобовязався сплатити Банку штраф в розмірі 500 грн. + 5 % від суми заборгованості за кредитним лімітом з урахуванням нарахованих та прострочених відсотків та комісій.

03 квітня 2014 року відповідач ОСОБА_1 звернувся до позивача з заявою про видачу кредиту у вигляді встановленого кредитного ліміту. При цьому позичальник вказав, що він ознайомлений і згоден з Умовами, Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банку, які були надані йому для ознайомлення у письмовому вигляді, своїм підписом він підтвердив факт отримання повної інформації про умови кредитування в «ПриватБанку» та висловив згоду, що ця заява разом із Памяткою клієнта, Умовами та правилами надання банківських послуг, а також Тарифами складає між ним і банком Договір.

Позичальник ОСОБА_1 користувався коштами, разом з цим, не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитним договором, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором (а.с.4).

Станом на 30 листопада 2016 року сума заборгованості складає 12423 грн. 49 коп., де заборгованість за кредитом 492 грн. 00 коп., заборгованість по процентам за користування кредитом 8063 грн. 70 коп., заборгованість за пенею та комісією 2800 грн. 00 коп., а також штраф (фіксована частина) 500 грн. 00 коп., штраф (процентна складова) 567 грн. 79 коп.

Зазначена сума заборгованості за Договором відповідачем ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» у добровільному порядку на час розгляду цієї справи у суді не сплачена.

Сторони зазначені обставини у справі не оспорювали, фактично їх визнали, тому у відповідності до ч.1 ст.61 ЦПК України такі обставини не підлягають доказуванню.

Таким чином, визнання відповідачем предявленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

За такої сукупності обставин у справі суд дійшов висновку про доведеність тих обставин, на які посилається ПАТ КБ «ПриватБанк», як на підставу своїх вимог до відповідача ОСОБА_1, тому позов підлягає задоволенню.

Оскільки позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» задоволені, суд в порядку ст.88 ЦПК України має підстави для стягнення з відповідача на користь позивача понесених останнім судових витрат в сумі 1600 грн. 00 коп., а саме, в межах суми сплаченого судового збору при предявленні позову до суду (а.с.1).

Керуючись ст.ст. 509, 526, 610, 612, 626, 627, 629, 631, 1048-1050, 1055 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 60, 61, 88, 74, 209, 212-215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА ОСОБА_3 «ПРИВАТБАНК» - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, адреса місця проживання: ІНФОРМАЦІЯ_2 (Інтернаціональна), буд.86, ідентифікаційний податковий номер НОМЕР_1) на користь Публічного акціонерного товариства ОСОБА_3 банк «ПриватБанк» (розрахунковий рахунок №3111, МФО банку 305299, ідентифікаційний код за , адреса: 49094 м.Дніпро, вул. Набережна Перемоги, буд. 50) заборгованість за кредитним договором в сумі 12423 (дванадцять тисяч чотириста двадцять три) гривні 49 копійок, з яких 492 (чотириста дев`яносто дві) гривні 00 копійок заборгованість за кредитом, 8063 (вісім тисяч шістдесят три) гривні 70 копійок заборгованість по процентам за користування кредитом, 2800 (дві тисячі вісімсот) гривень 00 копійок заборгованість за пенею та комісією, 500 (п`ятсот) гривень 00 копійок штраф (фіксована частина), 567 (п`ятсот шістдесят сім) гривень 79 копійок штраф (процентна складова), а також суму понесених судових витрат в розмірі 1600 (однієї тисячі шістісот) гривень 00 копійок.

Рішення суду відповідно до частини 1 статті 223 ЦПК України набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляцій скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Запорізької області через суд першої інстанції Розівський районний суд Запорізької області шляхом подання в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10-денного строку з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Т.А. Антіпова