"18" вересня 2017 р.
Провадження №2/642/1079/17
Справа №642/2363/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 вересня 2017 року Ленінський районний суд м. Харкова у складі головуючого судді Бондаренка В.В.

за участю секретаря Конєвої А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи друга Харківська державна нотаріальна контора, Харківська міська рада про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом, встановлення факту спільного проживання ,-

ВСТАНОВИВ:

До суду з позовом про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом, встановлення факту спільного проживання звернулася ОСОБА_1

У судовому засіданні представник позивачка вказала, що на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого 22 квітня 1994 року Харківською КЕЧ району за НОМЕР_1, зареєстрованого у Харківському міському бюро технічної інвентаризації 26 квітня 1994 року за №В9926, власниками квартири АДРЕСА_1 стали три особи - ОСОБА_2 (батько), ОСОБА_3 (мати), і ОСОБА_1 (донька).

Відповідно до ст. 8 ЗУ «Про приватизацію державного житлового фонду» та ст. 370 ЦК України частки всіх учасників у праві спільної сумісної власності в результаті приватизації є рівними. Таким чином кожному із вказаних осіб в результаті приватизації повинно було належати по 1/3 частині квартири АДРЕСА_1.

ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1.

Після її смерті відкрилася спадщина на 1/3 частини зазначеної вище квартири. Спадкоємцями першої черги після смерті матері були позивачка та батько. Батько проживав окремо від позивачки та матері, на спадщину ніколи не претендував.

На час відкриття спадщини позивачка постійно проживала зі спадкодавцем ОСОБА_3 за адресою АДРЕСА_1, вели спільне господарство, разом купували необхідні для життя речі, позивачка піклувалася про матір, тим паче що протягом останніх півтора роки до смерті вона не вставала з ліжка і була паралізована. Позивачка не встигла зареєструвати ОСОБА_3 за місцем її постійного проживання за адресою АДРЕСА_1 у зв'язку з її хворобою. З тієї ж причини мати не встигла оформити на ім'я позивачки заповіт.

Таким чином, відповідно до вимог ч.3 ст. 1268 ЦК України позивачка прийняла спадщину після смерті матері, оскільки у встановлений законом строк не заявила про відмову від спадщини. Свідоцтво про право на спадщину після смерті матері ніхто не отримував.

Позивачка звернулася до нотаріальної контори, але їй було роз'яснено, що вона може вступити в спадщину тільки у судовому порядку, що змусило її звернутися до суду з вказаним позовом.

Відповідач ОСОБА_2 до судового засідання не з'явився, надав нотаріально посвідчену заяву, в якій вказав, що він не заперечує проти задоволення позову та просить розглянути позов за його відсутності.

Представник другої Харківської державної нотаріальної контори та Харківської міської ради надали суду заяву в якій просили суд розглянути справу за їх відсутності.

Суд, вислухавши думку учасників процесу, допитавши свідків, перевіривши наявні по справі встановлені фактичні обставини вважає, що в задоволенні позову необхідно відмовити, виходячи з наступного.

Дійсно на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого 22 квітня 1994 року Харківською КЕЧ району за НОМЕР_1, зареєстрованого у Харківському міському бюро технічної інвентаризації 26 квітня 1994 року за №В9926, власниками квартири АДРЕСА_1 стали три особи - ОСОБА_2 (батько), ОСОБА_3 (мати), і ОСОБА_1 (донька).

Вказані власники квартири набули право власності на вказану квартиру як на спільну сумісну власність.

Після цього батьки позивачки виїхали та проживали на території Російської Федерації.

За слів представника позивачки мати у 2008 році приїхала в м. Харків і весь цей час проживала разом з донькою.

У 2011 році мати померла і була похована у м. Харкові.

Після смерті матері відкрилась спадщина на частину квартири АДРЕСА_1.

Своєчасно, як того вимагає ст. 1269 ЦК України заявник не звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини.

Відповідно до вимог ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Ст. 1226 ЦК України визначено, що частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах.

Із пояснень представника позивачки вбачається що на момент смерті спадкодавеці остання проживала без відповідної реєстрації разом з дочкою і просить встановити факт проживання разом з дочкою, але будь-яких доказів стосовно проживання разом з матір'ю до суду не надала.

Допитані у судовому засіданні свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_6 вказали, що їм добре відома позивачка по справі, оскільки ОСОБА_6 проживає в цивільному шлюбі з позивачкою, а ОСОБА_5 являється кумою позивачки і що з 2008 року разом з позивачкою проживала її мати ОСОБА_3, яка померла у 2011 році.

З якого саме часу вона проживала з дочкою не вказали.

Доказів того, що померла ОСОБА_3 з 2008 року, чи з іншого часу проживала разом з дочкою до суду не надано.

У судовому засіданні представник позивача вказала, що протягом більше ніж півтора року ОСОБА_3 хворіла і самостійно не могла пересуватися, але доказів стосовно цих обставин також до суду не надано.

Суд враховує показання свідків по справі, але вважає що свідки зацікавлені у позитивному вирішенні справи, оскільки являються близькими для позивачки людьми, а інших об'єктивних даних на підставі яких суд може зробити висновок про встановлення факту самого проживання , так само як і проживання однією сім'єю ОСОБА_3 з дочкою до суду не надано.

Також представник позивача у судовому засіданні не обґрунтував, чим саме відповідач ОСОБА_2 порушив право позивачки, оскільки він надав до суду нотаріально посвідчену заяву про визнання позову, сам після смерті ОСОБА_3 з заявою про прийняття спадщини або відмові від неї не звертався.

За таких обставин суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 не знайшли свого підтвердження у судовому засіданні.

На підставі викладеного, керуючись ст. 10,11, 57,209,214,215,256 ЦПК України, 1269,1270 ЦК України,-

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи друга Харківська державна нотаріальна контора, Харківська міська рада про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом, встановлення факту спільного проживання відмовити у повному обсязі.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Харківської області протягом десяти днів з моменту проголошення через Ленінський районний суд м. Харкова.

Суддя