Справа № 195/110/17-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р АЇ Н И

02.02.2017 року с-ще Томаківка Дніпропетровської області

Томаківський районний суд Дніпропетровської області в складі: головуючого судді Скрипченка Д.М., при секретарі Левкович Н.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду сел. Томаківка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів, які стягуються з нього на неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 з 1/4 частини до 1/6 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, починаючи з дня набрання рішенням законної сили.

Позов обґрунтовано тим, що рішенням суду з нього на користь відповідачки стягуються аліменти на утримання неповнолітнього сина починаючи з 17.05.2004 року і до повноліття дитини.

На виконання рішення суду було видано виконавчий лист №2-845-2004 року від 27.07.2004 року.

Починаючи з 2006 року він проживає однією сім'єю з ОСОБА_4, з якою 07.04.2015 року зареєстрували шлюб, про що свідчить відповідний актовий запис за №20, зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Томаківського районного управління юстиції у Дніпропетровській області.

Від даного шлюбу вони мають малолітню дочку ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується копією свідоцтва про народження виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Томаківського районного управління юстиції в Дніпропетровській області.

З часу спільного проживання з ОСОБА_4, з ними також проживає разом ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, який доводиться сином його дружини, що підтверджуються довідкою з місця проживання.

В період з 14.08.2014 року по 06.09.2015 року він проходив військову службу в збройних силах, що підтверджується довідкою Військового комісара від 16.01.2017 року №7 та посвідченням учасника бойових дій.

На теперішній час він зі своєю сім'єю проживають за рахунок підсобного господарства та тимчасових заробітків, його матеріальний та сімейний стан не дозволяє виплачувати щомісячно аліменти на неповнолітнього сина в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку. У власності рухомого чи нерухомого майна, від використання якого отримував би дохід, він не має, влаштуватися на роботу не має можливості.

У судовому засіданні позивач підтримав позов та вказав, що має погіршений стан свого здоров'я.

Відповідач проти позову заперечує.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши сторони, суд дійшов наступного висновку.

Матеріалами справи доведено, що згідно виконавчого листа №2-845-2004 від 07.06.2004 року, починаючи з 17.05.2004 року з позивача на неповнолітнього сина з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, стягуються аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів його доходів щомісячно, на користь ОСОБА_2 і до повноліття сина.

07.04.2015 року позивач уклав шлюб з ОСОБА_4, що підтверджується відповідним актовим записом за № 20, зареєстрованого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Томаківського районного управління юстиції у Дніпропетровській області. Від даного шлюбу він має малолітню дочку ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, яка проживає разом з ним, про що свідчить довідка з місця проживання Виконавчого комітету Томаківської селищної ради Томаківського району Дніпропетровської області від 16.01.2017 року.

Згідно ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений рішенням суду, може бути згодом зменшений за рішенням суду за позовом платника у разі зміни матеріального або сімейного стану.

Згідно ст. 182 СК України вирішуючи питання про розмір аліментів, які підлягають стягненню на неповнолітню дитину, суд повинен враховувати стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність інших дітей, непрацездатних дружини або батьків та дітей, інші обставини, що мають істотне значення.

Також, позивач посилається на незадовільний стан свого здоров'я, неможливість працевлаштуватися та отримувати будь-який дохід для належного забезпечення як своїх, так і іншої своєї дитини, життєвих потреб та виплати аліментів за виконавчим листом.

Натомість доказів про погіршений стан свого здоров'я позивач суду не надав, а ті обставини, що на утриманні у нього додатково перебуває ще двоє неповнолітніх дітей, один з яких доводиться йому не рідним, неможливість працевлаштуватися та відсутність будь-якого доходу, не дають підстав для зменшення розміру стягуваних на користь відповідачки аліментів.

Згідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Керуючись ст. ст. 5, 10, 11, 15, 60, 212, 213, 215 ЦПК України, ст. 180, ст. 182, ч. 1 ст. 183, ст. 191 СК України, суд

ВИРІШИВ:

У позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини, -відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Томаківський районний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_8