Провадження 2/522/3553/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 січня 2017 року Приморський районний суд м. Одеси

у складі: головуючого судді Бойчука А. Ю.

при секретарі Гасуляк С. Г.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2, та, відповідно до позовної заяви просила суд стягнути на її користь аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів доходів, але не менш 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця на утримання сина ОСОБА_3, 26.03.2013 р. н, починаючи з 05.12.2016 р. до його повноліття до 26.03.2031 року.

Позивач до судового засідання не зявилась, згідно наданої суду письмової заяви позовні вимоги підтримала, просила суд розглядати справу за її відсутністю.

Відповідач до судового засідання не зявився, надавши суду заяву, згідно якої позовні вимоги визнав у повному обсязі, просив суд розглядати справу за його відсутністю .

Згідно з ч. 1 ст. 174 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву.

Частина 2 ст. 174 ЦПК України передбачає, що до ухвалення судового рішення у зв'язку з відмовою позивача від позову або визнанням позову відповідачем, суд роз'яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник сторони, який висловив намір вчинити ці дії, у повноваженнях на їх вчинення.

Відповідно до ч.4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 ЦПК України. Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Враховуючи, що відповідач позов визнав, таке визнання є безумовним і не суперечить закону та не порушує прав, свобод і інтересів інших осіб, суд керуючись розясненнями абз. 3 п. 24 постанови Пленуму Верховного суду України від 12.06.2009 року №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» ухвалює рішення про задоволення позову без зясування та дослідження інших обставин справи.

Враховуючи викладене, суд вважає за можливе задовольнити вимоги позивача про стягнення на її користь з відповідача аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів доходів, але не менш 30 відсотків прожиткового мінімуму на утримання дитини до його повноліття.

Судом приймається, до уваги, що вимоги позивача є законними та обґрунтованими, а також, що відповідач визнав позовні вимоги позивача.

На підставі викладеного і керуючись, ст.ст. 10,60, 81, 88, 174, ч. 3 ст. 209, ст.ст. 213-215, 218 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, на користь ОСОБА_1 аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів доходів, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для утримання дитини - Максима, 26.03.2013 р. н, щомісяця починаючи з 05.12.2016 р. до достягнення ним повноліття, тобто до 26.03.2031 року.

Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через Приморський районний суд м. Одеси шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення.

Особи які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення рішення можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії.

Суддя: А. Ю. Бойчук