АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 вересня 2017 року м.Київ

Колегія суддів судової палати з розглядуцивільних справ Апеляційного суду міста Києва у складі:

головуючого судді - Панченка М.М.

суддів - Слюсар Т.А., Волошиної В.М.

при секретарі - Крічфалуши С.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 08 червня 2017 року про вжиття заходів забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про визнання договору недійсним та скасування свідоцтва про право власності на майно,-

В С Т А Н О В И Л А:

У березні 2017 року позивач ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2, в якому просила визнати недійсним Договір №82 на інвестування будівництва квартир в житловому будинку по АДРЕСА_2 укладений 07.07.1998 року між ОСОБА_2 та ТОВ «Житло-Буд», а також скасувати свідоцтво на ім'я відповідача про право власності на квартиру АДРЕСА_1, яка є предметом оспорюваного правочину.

Крім того, позивачем було подано клопотання про забезпечення позову шляхом накладення арешту на спірну квартиру. Заявник послалася на те, що незабезпечення позову в обраний нею спосіб може призвести до неможливості або утруднення виконання рішення суду в майбутньому.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 08 червня 2017 року заяву про забезпечення позову задоволено та накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1.

В поданій апеляційній скарзі відповідач просить зазначену ухвалу скасувати та постановити нову ухвалу, якою у задоволенні заяви про забезпечення позову відмовити у повному обсязі. Посилається на те, що права позивачки жодним чином не порушені, а подаючи даний позов та заяву про забезпечення позову, остання зловживає своїми процесуальними правами.

Заслухавши думки учасників процесу, колегія суддів дійшла висновку про відхилення апеляційної скарги, та залишення без змін ухвали суду першої інстанції з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 151 ЦПК України, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову.

Згідно п.1 ч. 1 ст. 152 ЦПК України, позов забезпечується шляхом накладення арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб.

Як вбачається з ч. 3 ст. 151 ЦПК України, забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

За змістом ч. 3 ст. 152 ЦПК України, види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

З матеріалів справи слідує, що позивач просить визнати недійсним Договір №82 на інвестування будівництва квартир в житловому будинку по АДРЕСА_2 укладений 07.07.1998 року між ОСОБА_2 та ТОВ «Житло-Буд», а також скасувати свідоцтво на ім'я відповідача про право власності на квартиру АДРЕСА_1, яка є предметом оспорюваного правочину.

Таким чином, нерухоме майно, на яке просить накласти арешт позивач, є безпосереднім предметом даного спору.

З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції відносно того, що відчуження квартири АДРЕСА_1 може значно утруднити виконання майбутнього рішення суду у даній справі.

При цьому, колегія не приймає до уваги доводи апеляційної скарги в тій частині, що права позивачки жодним чином не порушені, а позов є необґрунтованим, оскільки зазначені обставини підлягають встановленню в ході розгляду справи по суті, а не на стадії вирішення питання щодо забезпечення позову.

Колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер, а тому накладення арешту на зазначене вище майно до ухвалення рішення у справі жодним чином не порушує законні права та інтереси ОСОБА_2.

Так, обраний вид забезпечення позову спрямований на запобігання відчуження нерухомості і жодним чином не обмежує відповідача у можливості користування майном.

Таким чином, оскаржувана ухвала постановлена з дотриманням вимог чинного законодавства, а доводи викладені в апеляційній скарзі не спростовують висновків суду.

Відповідно до п.1ч.1 ст.312 ЦПК України, розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд відхиляє скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

Керуючись ст.ст.307,312 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити, а ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 08 червня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий:

Судді: