Справа № 219/4187/17
Провадження № 2/219/2839/2017
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
21 вересня 2017 року Артемівський міськрайонний суд Донецької області в складі:
судді Павленко О.М.,
за участі секретаря Брагіній М.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бахмут Донецької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи - ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -
до суду звернулася ОСОБА_1 з позовною заявою, згідно якої вона просить визнати ОСОБА_2 такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме будинком, розташованим за адресою: АДРЕСА_1. Вказує, що вона є власником вказаного житлового будинку на підставі договору купівлі - продажу, посвідченого приватним нотаріусом Артемівського міського нотаріального округу Барановим М.С. та зареєстрованим за № 2975. В зазначеному будинку з 27.09.2013 року зареєстрована її донька від першого шлюбу - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка деякий час проживала разом з нею. Однак, з 1.12.2014 року, тобто вже більше двох років її донька у спірному будинку не проживає, оскільки виїхала до Росії, де мала намір отримати вид на громадянство РФ. Оскільки її донька знаходиться в Росії та не збирається повертатися, у неї не має можливості знятися з реєстрації в добровільному порядку, що перешкоджає позивачці вільно користуватись та розпоряджатись належним їй майном, змушує нести додаткові витрати на оплату житлово - комунальних послуг. Те, що на теперішній час в будинку зареєстрована відповідач порушує її права як власника, крім того перешкоджає оформити субсидію, а тому просить суд визнати відповідача такою, що втратила право користування будинком.
Позивач в судове засідання не з'явилася, надала до суду заяву, згідно якої просила розглядати справу за її відсутності, наполягала на задоволені позовних вимог та не заперечувала проти винесення заочного рішення.
Відповідач будучи належним чином повідомленою про час і місце розгляду справи в судове засідання не з'явилася. Крім того, на електрону адресу суду від неї надійшла заява, згідно якої вона просить розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги визнала у повному обсязі та не заперечувала проти визнання її такою, що втратила право користування житловим будинком (а.с.53-56).
Третя особа - ОСОБА_3 будучи належним чином повідомленим про час і місце розгляду справи в судове засідання не з'явився. Крім того, до суду від нього надійшла заява, згідно якої він просить розглянути справу за його відсутності та не заперечував проти задоволення позовних вимог (а.с.60).
Третя особа - ОСОБА_4 будучи належним чином повідомленою про час і місце розгляду справи в судове засідання не з'явилася. Крім того, до суду від неї надійшла заява, згідно якої вона просить розглянути справу за її відсутності та не заперечувала проти задоволення позовних вимог(а.с.57-59).
Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд розглядає справу за відсутності відповідача.
Відповідно до ст. 224 ЦПК України суд вважає можливим проводити заочний розгляд справи за відсутності відповідача, на підставі наявних у справі доказів, проти чого позивач не заперечує.
Суд, дослідивши докази у справі, вважає, що позовна заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Судом встановлено, що відповідно до договору купівлі - продажу жилого будинку від 8.07.1997 року, посвідченого приватним нотаріусом Артемівського міського нотаріального округу Барановим М.С., зареєстровано в реєстрі за № 2975, ОСОБА_6 продала, а ОСОБА_1 купила жилий будинок з усіма спорудами і забудовами, розташований в АДРЕСА_2 Артемівського району Донецької області, на земельній дільниці Луганської селищної Ради народних депутатів (а.с.10).
Згідно технічного паспорту на житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_3, виданого комунальним підприємством «Артемівське бюро технічної інвентаризації» від 14.09.1990 року, ОСОБА_7, а потім ОСОБА_1 є власником зазначеного будинку(а.с.11-13).
Відповідно до довідки про склад сім'ї або зареєстрованих у житловому приміщенні від 30.08.2017 року, яка видана секретарем Луганської селищної ради Бахмутського району Донецької області, за адресою : АДРЕСА_4 до складу сім'ї входять та зареєстровані за вказаною адресою станом на 1.08.2017 року ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 - власник, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 - чоловік, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4 - донька ( не мешкає), ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_5 - онук ( не мешкає), ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_6 - онука ( не мешкає), ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 - донька (не мешкає) (а.с.51).
Згідно акту про не проживання, виданого секретарем Луганської селищної ради 31.08.2017 року ОСОБА_1, комісія у складі ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13 провели перевірку факту проживання за адресою: АДРЕСА_5 та встановили, що у даному будинку зареєстрована, але не мешкає ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, з 1 грудня 2014 року по теперішній час (а.с.52).
Відповідно до паспорту громадянина РФ, виданого 15.08.2014 року № 770-013, на російській мові - «ОСОБА_14, ІНФОРМАЦІЯ_8, зарегистрирована АДРЕСА_6
Відповідно до ст. 47 Конституції України кожен має право на житло. Держава гарантує не тільки свободу його придбання, але й можливість стабільного користування житлом, його недоторканість, а також недопущення примусового позбавлення житла, не інакше, як на підставі закону і за рішенням суду.
Згідно ч.1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Відповідно до п. 1 ст. 8 Європейської конвенції про захист прав людини та основних свобод гарантує кожній особі, окрім інших прав, право на повагу до її житла. Воно охоплює насамперед право займати житло, не бути виселеною чи позбавленою свого житла. Це покладає на Україну в особі її державних органів зобов'язання «вживати розумних і адекватних заходів для захисту прав» (рішення у справі PowellandRayner v. the U.K. від 21.02.1990 р.). Такий загальний захист поширюється як на власника квартири (рішення у справі Gillow v. the U.K. від 24.11.1986 р.), так і на наймача (рішення у справі Larkos v. Cyprus від 18.02.1999 р.).
Пункт 2 ст. 8 Конвенції чітко визначає підстави, за яких втручання держави у використання особою прав, зазначених в п. 1 цієї статті, є виправданим. Таке втручання має бути передбачене законом і необхідне в демократичному суспільстві, а також здійснюватися в інтересах національної і громадської безпеки або економічного добробуту країни, для охорони порядку і запобігання злочинності, охорони здоров'я чи моралі, захисту прав і свобод інших осіб. Цей перелік підстав для втручання є вичерпним і не підлягає розширеному тлумаченню. Водночас державі надаються широкі межі розсуду, які не є однаковими і в кожному конкретному випадку залежать від цілей, зазначених у п. 2 ст. 8 Конвенції.
Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути обмежений у здійсненні цього права.
Згідно ст. 405 ЦК України члени сім'ї власника житла втрачають право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ними і власником житла або законом.
Відповідно до ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог та заперечень.
Згідно ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення.
Вище приведені обставини та факти у їх сукупності дають суду можливість зробити висновок про те, що в ході судового розгляду справи позивачем були обґрунтовані обставини, на які вона посилалася як на підстави своїх вимог.
Судом достовірно встановлено, що відповідач не проживає у спірному будинку з 2014 року, ним не користується, відповідач ОСОБА_2 витрати, пов'язані з оплатою будинку та комунальних послуг не сплачує, а тому суд визнає відповідача ОСОБА_2 такою, що втратила право користування житловим приміщенням - будинком АДРЕСА_8
Керуючись ст.ст. 3, 4, 5, 10, 60, 212-215, 224, ЦПК України, ст.ст. 319, 321,405 ЦК України суд, -
позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.
Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, такою, що втратила право користування житловим приміщенням - будинком АДРЕСА_8
Заочне рішення суду може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача про перегляд заочного рішення, яка може бути подана до суду протягом 10 днів з дня отримання його копії.
Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Донецької області протягом 10-ти днів з моменту отримання копії цього рішення.

Суддя -

О.М.2Павленко