Провадження № 6/760/13/17
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 лютого 2017 року Солом`янський районний суд м. Києва в складі:

головуючої - судді - Шереметьєвої Л.А.

за участю секретаря- Бугайчука О.Р.

розглянувши в відкритому судовому засіданні в м. Києві подання головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві Григорян О.Г. про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України, суд

В С Т А Н О В И В :

Головний державний виконавець Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві Григорян О.Г. звернувся до суду з поданням про тимчасове обмеження в праві виїзду за межі України ОСОБА_2 до виконання ним боргових зобов»язань за викоанвчим документом, виданим судом.

Посилається на те, що на виконанні у Відділі знаходиться виконавче провадження з виконання виконавчого листа Дарницького районного суду м. Києва від 30 червня 2015 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Банк »ФОРУМ» заборгованості за у розмірі 9 104 008, 50 гр. та судових витрат у справі.

27 липня 2015 року державним виконавцем була винесена постанова про відкриття виконавчого провадження, якою боржнику встановлено 7-ми денний строк для самостійного виконання та направлено за місцем його проживання.

Постановою від 27 липня 2015 року накладено арешт на майно боржника та оголошено заборону на його відчуження.

На неодноразові виклики державного виконавця боржник не реагує, до відділу не з»являється, від виконання рішення суду ухиляється.

В зв»язку з цим 02 грудня 2015 року винесена постанова про його примусовий привід до державного виконавця, однак рапортом від 07 грудня 2015 року інспектором поліції Дарницького УП ГУ Національної поліції України в м. Києві було повідомлено про неможливість виконання постанови та доставку боржника до державного виконавця.

В ході здійснення виконавчого провадження було встановлено також, що боржник неодноразово перетинав державний кордон України.

В матеріалах виконавчого провадження є достатньо даних про ухилення боржника від виконання боргових зобов»язань.

Виходячи з цього, просить задовольнити подання та розглядати його в відсутності державного виконавця та представника Відділу.

Представник боржника в судовому засіданні проти задоволення подання заперечував

Посилається на те, що боржник є пенсіонером, а тому не має достатніх коштів для погашення суми боргу.

Крім того, зазначив, що боржником за кредитним договором є юридична особа, в якому він виступив поручителем, і при укладенні кредитного договору було передано в заставу нерухоме майно.

Зазначив також, що державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, однак його реалізацією він не займається.

Крім того, в грудні 2016 року виконавчий документ був повернутий стягувачу і на даний час виконавче провадження завершено та не перебуває на виконанні.

Посилаючись на те, що боржник не ухиляється від виконання рішення суду, а не може виконати його за своїм матеріальним становищем, просить відмовити в задоволенні подання.

Представник стягувача за виконавчим провадженням у судове засідання не з»явився, про час розгляду подання повідомлений належним чином. Про причину неявки суд до відома не поставив, а тому суд вважає за можливе розглядати подання в його відсутності.

Заслухавши пояснення представника боржника, дослідивши матеріали справи, суд не знаходить підстав для задоволення подання, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

Примусове виконання рішень в Україні покладено на Державну виконавчу службу, а порядок виконання визначений Законом України «Про виконавче провадження».

Відповідно до ч. 3 п. 18 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» / в редакції на момент звернення державного виконавця до суду /державний виконавець має право у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника-фізичної особи або керівника боржника-юридичної особи за межі України - до виконання зобов'язання за рішенням.

Судом встановлено, що на виконанні у Відділі примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві знаходиться виконавче провадження з виконання виконавчого листа Дарницького районного суду м. Києва від 30 червня 2015 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Банк »ФОРУМ» заборгованості за Кредитним договором у розмірі 9 104 008, 50 гр. та судових витрат у справі.

Постановою державного виконавця від 27 липня 2015 року було відкрито виконавче провадження, якою боржнику встановлено 7-ми денний строк для самостійного виконання рішення суду.

В цей же день постановою державного виконавця накладено арешт на майно боржника та оголошено заборону на його відчуження.

Постановою державного виконавця від 23 листопада 2015 року оголошено в розшук майно боржника, а саме: автомобіль марки Skoda Forman, державний номер 08490 КВ.

Крім того, з постанови про закінчення виконавчого провадження від 23 червня 2014 року вбачається, що за повідомленням роти дорожньо-патрульної служби ДАІ УМВС України в Херсонській обл. від 14 квітня 2014 року належний боржнику транспортний засіб був затриманий та доставлений та штрафмайданчик тимчасового утримання за адресою: м. Цюрупинськ вул. Гвардійська, 160, державним виконавцем проведено опис транспортного запису, про що складено відповідний Акт.

Крім того, в постанові зазначено, що за боржником зареєстровано на праві власності квартиру за адресою: АДРЕСА_1.

/ а.с. 4 - 6; 8; 49 /

Представник боржника в судовому засіданні пояснив, що заходи для реалізації даного майно державний виконавець не вживав, а в грудні 2016 року повернув виконавчий документ стягувачу.

Відповідно до ч.1 ст.377-1 ЦПК України питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби.

Згідно з даною нормою закону та ст.6 Закону України «Про порядок виїзду з України та в'їзд в Україну громадян України» одним із заходів забезпечення виконання рішення може бути тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України з вилученням паспортного документа чи без такого, причому таке обмеження можливо на підставі судового рішення за поданням державного виконавця лише у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням.

Звертаючись до суду з поданням, головний державний виконавець в його тексті посилається на те, що в матеріалах виконавчого провадження є достатньо даних, які свідчать про ухилення боржника від виконання рішення суду.

В той же час, такі докази до подання не додані, а сам державний виконавець просить розглядати подання в його відсутності та відсутності представника Відділу.

Які дії боржника свідчать про ухилення від виконання рішення суду, державним виконавцем у поданні не зазначено.

З доданих до подання документів вбачається, що державним виконавцем після відкриття виконавчого провадження були вчинені лише дії загального характеру, які не потребують участі боржника, а саме: винесені постанови про відкриття виконавчого провадження, накладення арешту на майно боржника та його привід, а також зроблені запити в відповідні служби з метою з»ясування належності боржнику на праві власності майна та рахунків у банківських установах.

/ а.с. 4; 6; 8 11- 14 /

Що стосується дій, направлених на привід боржника до державного виконавця та рапорту поліцейського з цього приводу, представник боржника суду пояснив, що останній постійно проживає за місцем реєстрації, викликів до державного виконавця не отримував ні поштою, ні телефоном, і інспектор поліції його за місцем проживання не відвідував, з його родичами не спілкувався.

Відповідно до ч. 2 ст. 10 ЦПК наявність умислу та обставини, які є предметом посилання суб'єкта подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України як на підставу його вимог, підлягають доведенню.

З даної норми закону випливає, що таке обмеження може мати місце лише за умови доведення факту ухилення боржника від виконання зобов'язання.

Законом України «Про порядок виїзду з України та в'їзд в Україну громадян України» передбачено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявність самого факту невиконання зобов'язань, а за ухилення від їх виконання.

В розумінні вимог даного закону ухиленням від виконання зобов»язання, покладеного на боржника рішенням суду, є такі діяння (дії чи бездіяльність) особи боржника, які полягають у навмисному чи іншому свідомому невиконанні нею зазначених обов'язків.

Сам по собі факт невиконання рішення суду не може свідчити про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням обов'язків.

Подання державного виконавця не містить посилання на ухилення боржника від виконання рішення суду і будь-яких доказів ухилення боржника від виконання рішення суду державним виконавцем не надано і не приведено в поданні.

В свою чергу, наявні в матеріалах справи документи не містять даних на підтвердження подання державного виконавця про те, що боржник ухиляється від виконання рішення суду і державним виконавцем не доведено ухилення боржника від виконання рішення суду та вимог державного виконавця.

За таких обставин суд приходить до висновку про відсутність на даний час правових підстав для задоволення подання.

При цьому суд виходить з того, що державний виконавець не позбавлений права повторного звернення до суду з таким поданням в порядку, визначеному законом, за наявності об'єктивних даних щодо ухилення боржника від виконання рішення суду.

Керуючись ст. ст. 10 ч.2, 377-1 ЦПК України, ст.ст.11 Закону України « Про викоанвче првоадження», ст. ст.6 - 8 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України, суд

У Х В А Л И В :

В задоволенні подання головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві Григорян О.Г. про тимчасове обмеження ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п'яти днів з дня її проголошення до Апеляційного суду м. Києва через суд першої інстанції.

У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: