справа № 179/1021/17
провадження № 2/179/1177/17
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
13 вересня 2017 року Магдалинівський районний суд Дніпропетровської області у складі
головуючого судді Ковальчук Т.А.
при секретарі Бондар О.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Магдалинівка Дніпропетровської області цивільну справу за позовом Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про стягнення збитків,
До Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області надійшла позовна заяваМоторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про стягнення збитків в порядку регресу.
В обґрунтування заявленого позову позивач посилався на те, що 29 листопада 2015 року з вини відповідача, який керував транспортним засобом «Деу Ланос», державний номер НОМЕР_1 була скоєна дорожньо-транспортна пригода.
В результаті вказаної пригоди був пошкоджений автомобіль НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2, який належить йому на праві власності.
Позивач зазначає, що вказані обставини встановлені та підтверджуються постановою Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 30.12.2015 року про притягнення відповідача до адміністративної відповідальності за вказане правопорушення.
На час ДТП цивільно-правова відповідальність відповідача не була застрахована полісом обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів.
Згідно умов страхування з Моторне (транспортне) страхове бюро України здійснило виплату страхового відшкодування ОСОБА_2 в розмірі 31 087 грн. 90 коп., а також понесло витрати на аварійного комісара в розмірі 699 грн. 02 коп.
Позивач вказує, що дорожньо-транспортна пригода сталася з вини відповідача, тому до позивача, після виплати страхового відшкодування, перейшло право вимоги до винної особи відповідача, у розмірі відшкодування збитків за вищезазначену дорожньо-транспортну пригоду, оскільки відповідач не мав чинного договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів. У звязку з чим, позивач прохає суд стягнути з відповідача витрати повязані із страховим відшкодуванням в розмірі 31 786 грн. 92 коп. та судові витрати.
Представник позивача в судове засідання не зявилася, надіславши на адресу суду заяву в якій прохає розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи.
Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Відповідачем до суду було надано заперечення проти позову, в якому він прохає відмовити у задоволенні позовних вимог, оскільки під час ДТП він перебував у трудових відносинах із ПП «Юридичне бюро-А», вказане підприємство використовує автомобіль ОСОБА_3», державний номер НОМЕР_1 на підставі договору оренди.
Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді, що відповідає положенню ст. 224 ЦПК України.
Дослідивши докази, суд вважає, що в задоволенні позовних вимог необхідно відмовити за наступних підстав.
Судом встановлено, що автомобіль НОМЕР_2, згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, належить на праві власності ОСОБА_2 (а. с. 7).
Згідно ч. 1 ст. 1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.
Постановою Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 30 грудня 2015 року відповідача визнано винним у вчиненні правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП за те, що він 29.11.2015 року о 18-10 годині, керуючи транспортним засобом «Деу Ланос», державний номер НОМЕР_1, під час руху перед зміною напрямку свого руху не переконався у безпеці маневру, внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_2 (а. с. 5).
На підставі ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.
Відповідно до заяви страхувальника (а. с. 6), звіту про оцінку вартості матеріальної шкоди № 61/12/15 (а. с. 8-10) вартість страхового відшкодування становить 31 087 грн. 90 коп., витрати на аварійного комісара в розмірі 699 грн. 02 грн. (а. с. 19).
Згідно ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.
Позивач здійснив виплату страхового відшкодування у розмірі 31 087 грн. 90 коп., витрати на аварійного комісара в розмірі 699 грн. 02 грн. (а. с. 19).
Відповідно до ч. 2, 5 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.
Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 01.03.2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» - особою, яка зобов'язана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, позички тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Якщо особа під час керування транспортним засобом має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії і реєстраційний документ на транспортний засіб, переданий їй власником або іншою особою, яка на законній підставі використовує такий транспортний засіб, то саме ця особа буде нести відповідальність за завдання шкоди (пункт 2.2 Правил дорожнього руху України).
Не вважається особою, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, і не несе відповідальності за шкоду перед потерпілим особа, яка керує транспортним засобом у зв'язку з виконанням своїх трудових (службових) обов'язків на підставі трудового договору (контракту) із особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, якщо з нею укладено цивільно-правовий договір. Така особа, враховуючи характер відносин, які між ними склалися, може бути притягнута до відповідальності роботодавцем лише у регресному порядку відповідно до статті 1191 ЦК.
Транспортний засіб «Деу Ланос», державний номер НОМЕР_1 належить ОСОБА_4, який передав вказаний автомобіль у користування ПП «Юридичне бюро-А» на підставі договору оренди транспортних засобів від 24.02.2011 року (а. с. 42). Під час настання ДТП, а саме 29.11.2015 року відповідач перебував у трудових відносинах із ПП «Юридичне бюро-А», згідно довідки № 15 від 08.08.2017 року (а. с. 43). Про перебування у трудових відносинах із ПП «Юридичне бюро-А» під час настання ДТП, відповідач повідомив позивача листом від 25.03.2016 року (а. с. 36-37).
Із матеріалів справи вбачається, що відповідач під час дорожньо-транспортної пригоди за участю транспортного засобу «Деу Ланос», державний номер НОМЕР_1, виконував трудові (службові) обов'язки на підставі трудового договору (контракту) із ПП «Юридичне бюро-А», у звязку із чим Моторне (транспортне) страхове бюро України не має права вимоги до відповідача.
Оскільки відсутні підстави для стягнення з відповідача матеріальних збитків завданих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, вимогу щодо відшкодування вказаних збитків в порядку регресу з відповідача потрібно залишити без задоволення.
Керуючись ст.ст. 10, 11, 88, 209, 212, 214-215, 218, 224-226 ЦПК України, ст. ст. 1166, 1187, 1188 ЦК України, суд -
У задоволенні позовних вимог Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про стягнення збитків відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Магдалинівський районний суд Дніпропетровської області шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Суддя Т.А.Ковальчук