Провадження №2/155/193/17
Справа №155/1841/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

08 лютого 2017 року місто Горохів

Горохівський районний суд Волинської області в складі:

головуючого-судді - Чонки В.В.

за участю секретаря - Федонюк О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

19 грудня 2016 року ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» звернулося в суд з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Свій позов мотивує тим, що 16 липня 2013 року між ПАТ «Платинум Банк» і ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №3876/1182CLBPT, відповідно до якого останній отримав грошові кошти у якості кредиту в розмірі 15930 гривень, які вчасно ним не були повернуті. В подальшому, між ПАТ «Платинум Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Бізнесфінанс» було укладено Договір про відступлення права вимоги, за яким право вимоги по вищезазначеному кредитному договорі було відступлене ТОВ «Фінансова компанія «Бізнесфінанс».

17 червня 2015 року між ТОВ «Фінансова компанія «Бізнесфінанс» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено договір факторингу №1706/1, у відповідності до умов якого ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло право вимоги грошових коштів від відповідача. У зв`язку з простроченням виконання відповідачем зобов`язань за вищевказаним договором кредиту та відповідно до його умов, позивач просить суд винести рішення, яким стягнути з відповідача на користь ТОВ «ФК Європейська агенція з повернення боргів» заборгованість в загальному розмірі 32860 гривень 44 копійки за кредитним договором №3876/1182CLBPT від 16 липня 2013 року, а також судові витрати.

Представник позивача Січкар Р.М. в судове засідання не з`явився, однак на адресу суду надійшла заява, в якій він просить проводити розгляд справи без участі представника, зазначивши, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Не заперечував щодо заочного розгляду справи.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, заяву про розгляд справи за його відсутності не подавав, хоча був вчасно і належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, оскільки судова повістка направлена йому відповідно до ч.5 ст.74 ЦПК України за адресою, за якою він зареєстрована у встановленому законом порядку згідно відомостей Колодеженської сільської ради Горохівського району Волинської області.

За погодженням представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст.224 ЦПК України.

Враховуючи, що в дане судове засідання не з'явилися всі особи, які беруть участь у справі, то фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України не здійснювалося.

Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення з наступних підстав.

Статтею 525 ЦК України передбачена недопустимість односторонньої відмови від зобов'язання.

Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст.527 ЦК України боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор прийняти виконання зобов'язання.

Згідно ст.530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Відповідно до ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ч.1 ст.1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування чи відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату у будь-який передбачений законодавством спосіб, а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Згідно ч.1 ст.1078 ЦК України, предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимоги), а також право вимоги, яке виникає в майбутньому (майбутня вимога).

Так, судом встановлено, що 16 липня 2013 року між ПАТ «Платинум Банк» і ОСОБА_3 було укладено кредитний договір №3876/1182CLBPT, відповідно до якого ПАТ «Платинум Банк» надав останньому грошові кошти (кредит) у розмірі 15930 гривень із сплатою відсотків за користування кредитом з розрахунку 12% річних на строк до 02 серпня 2016 року. Дана обставина знайшла своє підтвердження заявою позичальника №3876/1182CLBPT від 16 липня 2013 року (а.с. 4), копією кредитного договору №3876/1182CLBPT від 16 липня 2013 року (а.с. 5).

Згідно п.1.1 вказаного кредитного договору позичальник зобов'язується повернути Банку наданий кредит, сплатити проценти за користування кредитом та комісії за надання та обслуговування кредиту (а.с. 5).

Відповідач ОСОБА_1 порушив виконання умов вищевказаного кредитного договору, у зв'язку з чим в нього виникла заборгованість на загальну суму 32860 гривень 44 копійки, з них: заборгованість за основною сумою боргу 15559,30 гривень, заборгованість по процентам та комісії 4100,05 гривень; пеня за порушення графіку погашення заборгованості 13201,09 гривень, що стверджується розрахунком заборгованості за кредитним договором №3876/1182CLBPT (а.с. 12).

17 червня 2015 року між ПАТ «Платинум Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Бізнесфінанс» було укладено договір про відступлення права вимоги, за яким право вимоги по кредитному договорі №3876/1182CLBPT від 16 липня 2013 року було відступлене ТОВ «Фінансова компанія «Бізнесфінанс».

17 червня 2015 року між ТОВ ТОВ «Фінансова компанія «Бізнесфінанс» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено договір факторингу №1706/01, у відповідності до умов якого ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло право вимоги грошових коштів від відповідача. Дана обставина знайшла своє підтвердження копією договору факторингу №1706/01 (а.с. 17-19), витягом із статуту ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (а.с. 21-23), копією свідоцтва про державну реєстрацію юридичної особи ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» №624024 від 12 січня 2010 року (а.с. 24), копією свідоцтва про реєстрацію фінансової установи ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (а.с. 25), витягом №12-2962 з ЄДРСУ від 08 липня 2014 року (а.с. 26).

Згідно витягу з Реєстру заборгованостей за Договором факторингу 1706/1 від 17 червня 2015 року, сума заборгованості за кредитним договором ОСОБА_1 становить 32860,44 гривень (а.с. 16).

Таким чином, враховуючи все вищевказане, суд вважає, що з ОСОБА_1 слід стягнути в користь ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» вищевказану заборгованість.

Разом з тим, ст.17 Закону України від 23 лютого 2006 року №3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського Суду з прав людини як джерело прав.

Крім цього, статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, закріплено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру.

Згідно п.79 рішення Європейського суду з прав людини (справа «Білуха проти України» від 09.11.2006 р. (Заява №33949/02), відповідно до прецедентної практики Суду заявник має право на відшкодування витрат, тільки якщо буде доведено, що вони були необхідні та фактично понесені, а також є обґрунтованими за розміром.

Крім того, відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому вимоги позивача про відшкодування відповідачем судових витрат підлягають до задоволення.

Керуючись ст.ст.10, 11, ч.2 ст.197, 209, 212, 214-215, 226 ЦПК України, на підставі ст.ст.525, 526, 527, 530, 625, 1049, 1054, 1077, 1078 ЦК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 в користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованість за кредитним договором в сумі 32860 (тридцять дві тисячі вісімсот шістдесят) гривень 44 копійки.

Стягнути з ОСОБА_1 в користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» 1378 (одну тисячу триста сімдесят вісім) гривень сплаченого судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуте Горохівським районним судом за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення суду може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до апеляційного суду Волинської області через Горохівський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий /підпис/

Згідно з оригіналом

Суддя Горохівського районного суду В.В.Чонка