Cправа № 127/8285/17
Провадження № 2/127/3295/17
ВІННИЦЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

19 вересня 2017 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області

в складі:

головуючого-судді Гуменюка К.П.,

секретарі Докійчук С.А.,

за участю позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3,

третьої особи без самостійних вимог ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Вінницької міської ради, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, Головне управління Держгеокадастру у Вінницькій областіпро визнання незаконним та скасування рішення виконкому Вінницької міської ради № 1388 від 19 жовтня 2007 року, визнання недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку та скасування його державної реєстрації,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовною заявою до Вінницької міської ради про визнання незаконним та скасування рішення Вінницької міської ради від 19 жовтня 2007 року № 1388 в частині безоплатної передачі у спільну сумісну власність земельної ділянки у м. Вінниця по вул. Маяковського, 167, визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку від 29 лютого 2008 року та скасування його державної реєстрації, за участі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 Свої вимоги мотивувала тим, що на підставі рішення Староміського районного суду м. Вінниці від 24 березня 1995 року позивачка стала власником 79/100 частки будинку у м. Вінниця по вул. Маяковського, 163 (165). 01 жовтня 1999 року позивачка на підставі договору купівлі-продажу набула право власності на 21/100 зазначеного будинковолодіння та стала його одноосібним власником. За зазначеним будинковолодінням було закріплено земельну ділянку площею 2476 кв.м., на яку позивачка автоматично набула право власності. Відповідно до довідки наданої Староміською районною радою м. Вінниці від 04 березня 2005 року площа земельної ділянки закріпленої за будинковолодінням позивачки чомусь становить 2089 кв. м. Крім того, відповідно до довідки КП ВМБТІ від 11 лютого 2013 року, розмір земельної ділянки закріпленої за будинковоодінням позивачки станом на 1999 рік становить також 2089 кв. м., що не відповідає наявним обставинам. В подальшому, при проведенні обміру земельної ділянки техніком, позивачку було повідомлено, що розмір земельної ділянки вже становить 1875 кв. м. Такі зміни розміру земельної ділянки відбулись внаслідок прийняття Вінницькою міською радою 19 жовтня 2007 року № 1388 про безоплатну передачу (шляхом приватизації) у спільну сумісну власність земельної ділянки громадянам ОСОБА_6, ОСОБА_4, ОСОБА_5 площею 1611 кв. м. за адресою м. Вінниця вул. Маяковського, 165, в тому числі і частину земельної ділянки в розмірі 214 кв. м., що перебуває у користуванні позивачки. За наведених обставин просить визнати незаконним та скасувати рішення виконавчого комітету Вінницької міської ради від 19 жовтня 2007 року № 1388 в частині безоплатної передачі у спільну сумісну власність земельної ділянки у м. Вінниця по вул. Маяковського, 167, визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку від 29 лютого 2008 року та скасування його державної реєстрації.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 05 липня 2017 року до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача залучено Головне управління Держгеокадастру у Вінницькій області (а. с. 65).

Позивачка та її представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали з підстав викладених в позовній заяві, просили позов задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечував щодо задоволення позову. В письмових запереченнях від 30 серпня 2017 року зазначив, що оскаржуваним рішенням затверджено технічну документацію із землеустрою та передано у власність та оренду земельну ділянку ОСОБА_6, ОСОБА_4, ОСОБА_5 безоплатно у спільну сумісну власність земельну ділянку площею 1611 кв. м. За зазначеними громадянами проведено державну реєстрацію права власності та видано державний акт. Представник відповідача не погоджується із твердженням позивачки про те, що земельна ділянка площею 2476 кв. м. за адресою м. Вінниця, вул. Маяковського, 165 (163) знаходиться у її користуванні, адже рішенням виконавчого комітету ВМР від 06 жовтня 1955 року земельна ділянка по зазначеній адресі була лише зареєстрована за землекористувачами. За наведеного просив відмовити у задоволенні позову.

Третя особа ОСОБА_4, яка одночасно є і представником третьої особи ОСОБА_6, в судовому засіданні зазначила, що на її думку позов є безпідставним та задоволенню не підлягає.

Третя особа ОСОБА_5 та представник третьої особи Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області в судове засідання не зявились, хоча про дату час та місце судового засідання повідомлялись належним чином відповідно до норм цивільно-процесуального законодавства, про причини неявки суд не повідомили. Натомість, представник ГУ Держгеокадастру у Вінницькій області 04 серпня 2017 року подав до суду заяву в якій просив розгляд справи провести без участі представника управління, при цьому висловив думку, що рішення у даній справі не вплине на права та обовязки третьої особи (а. с. 69-70).

Судом встановлено, що рішенням виконавчого комітету Вінницької міської ради від 06 жовтня 1955 року № 28/950, затверджені наслідки обміру земель по будівельному кварталу № 136-141 м. Вінниці та зареєстровано за землекористувачами земельні ділянки, зокрема і земельна ділянка площею 2476 кв. м. за адресою м. Вінниця вул. Маяковського, 93 (а. с. 10-11). Відповідно до листа КП «ВМБТІ» від 11 лютого 2013 року по вул. Маяковського, 165 у м. Вінниця нумерація будинку змінювалась наступним чином: 1955 рік вул. Маяковського 93, 1959 рік - вул. Маяковського 145, 1987 рік - вул. Маяковського 163, 1987 рік - вул. Маяковського 165 (а. с. 17).

Рішенням Староміського районного суду м. Вінниці від 24 березня 1995 року за ОСОБА_1 визнано право власності на 79/100 частки будинку по вул. Маяковського, 165 в м. Вінниця в порядку спадкування (а. с. 8-9).

Відповідно до договору купівлі-продажу від 01 жовтня 1999 року, посвідченого приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу ОСОБА_7 та зареєстрованого в реєстрі за № 8143, ОСОБА_8 продав, а ОСОБА_1 купила 21/100 частку будинковолодіння по вул. Маяковського 163 у м. Вінниця. Право власності на вказану частку будинковолодіння за зазначеною адресою зареєстроване за ОСОБА_1 ДКП «ВОБТІ» 11 листопада 1999 року, про що міститься відмітка на договорі купівлі-продажу (а. с. 6, зворот).

Відповідно до листа виконавчого комітету Староміської районної ради м. Вінниці від 04 березня 2005 року № 152, за будинковолодінням належному ОСОБА_1 рішенням від 1955 року закріплена земельна ділянка площею 2089 кв. м. Розмір і площа земельної ділянки відповідає технічній документації (а. с. 18).

Відповідно до листа виконавчого комітету Староміської районної ради м. Вінниці від 06 грудня 2006 року № 289, у ОСОБА_1 відсутні юридичні підстави для користування земельною ділянкою площею 2476 кв. м. (а. с. 20).

Рішенням Вінницької міської ради від 19 жовтня 2007 року № 1388, затверджено технічну документацію із землеустрою та передано у власність та оренду ОСОБА_9, ОСОБА_4, ОСОБА_5 земельну ділянку по вул. Маяковського, 165 площею 1611 кв. м.. Одночасно прийнято рішення про видачу державного акту на право власності на земельну ділянку (а. с. 7).

Відповідно до акту перевірки дотримання вимог земельного законодавства Вінницької облдержземінспекції від 19 грудня 2008 року ОСОБА_1 використовує земельну ділянку площе. 0,1875 га. Із земель житлової та громадської забудови Вінницької міської ради (а. с. 16).

Заявляючи позовну вимогу про незаконність та скасування рішення Вінницької міської ради від 19 жовтня 2007 року № 1388, позивачка ОСОБА_1 обґрунтовує протиправність рішення відповідача тим, що зазначеним рішенням порушено її право як землекористувача земельної ділянки площею 2476 кв. м., адже передача у власність земельної ділянки третім особам здійснена за рахунок земель, що перебувають у її користуванні, що призвело до зменшення розміру належній її земельній ділянці.

Відповідно до ст. 2, 116 ЗК України, земельні відносини - це суспільні відносини щодо володіння, користування і розпорядження землею. Громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється, шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

З наведеного вбачається, що громадяни можуть набувати право на землю зокрема, шляхом отримання її у власність або у користування.

Відповідно до ст. 81, 92, 93 ЗК України, громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі: придбання за договором купівлі-продажу, ренти, дарування, міни, іншими цивільно-правовими угодами; безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності; приватизації земельних ділянок, що були раніше надані їм у користування; прийняття спадщини; виділення в натурі (на місцевості) належної їм земельної частки (паю). Право постійного користування земельною ділянкою - це право володіння і користування земельною ділянкою, яка перебуває у державній або комунальній власності, без встановлення строку. Право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності.

Набувши право власності на будинковолодіння по вул. Маяковського 165 у м. Вінниця, на підставі рішення суду та договору купівлі-продажу, позивачка з посиланням на положення ст. 415 ЦК України, зазначає про те, що до неї перейшло і право користування земельною ділянкою, адже попереднім власникам будинковолодіння рішенням виконавчого комітету від 06 жовтня 1955 року була виділена у користування земельна ділянка площею 2476 кв. м.

Відповідно до ст. 12 ЗК України, до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить зокрема і надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу.

Позивачка помилково вважає, що рішенням виконавчого комітету Вінницької міської ради від 06 жовтня 1955 року № 28/950 попереднім власникам будинковолодіння по вул. Маяковського, 165 була передана у користування земельна площею 2476 кв. м., адже, як зазначалось вище, вказаним рішенням лише затверджені наслідки обміру земель по будівельному кварталу та земельні ділянки зареєстровані за землекористувачами, що за своєю правовою природою не є передачею земельних ділянок у користування.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Інших доказів, крім рішенням виконавчого комітету Вінницької міської ради від 06 жовтня 1955 року № 28/950, позивачкою не надано. При цьому суд зазначає, що листи виконавчого комітету Староміської районної ради м. Вінниці не свідчать про передачу у користування позивачці або попереднім власникам будинковолодіння земельної ділянки площею 2476 кв. м., а мають лише інформативний характер. Крім того, позивачкою не доведено, що земельна ділянка по вул. Маяковського 165 у м. Вінниці передавалась органами місцевого самоврядування у її користування.

Отже, позивачкою не доведено, що рішенням відповідача від 19 жовтня 2007 року порушено її права. При цьому, передача земельної ділянки у власність в порядку приватизації громадянам ОСОБА_4В, ОСОБА_5, ОСОБА_9 здійснено відповідачем відповідно до положень ст. 118 ЗК України. За наведеного, в задоволенні вимоги про визнання рішення відповідача від 19 жовтня 2007 року №1388 в частині передачі у власність земельної ділянки громадянам ОСОБА_4В, ОСОБА_5, ОСОБА_9 незаконним та його скасування слід відмовити за недоведеністю.

Позовні вимоги про визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку від 29 лютого 2008 року та скасування його державної реєстрації є похідними вимогами від первинної, а тому в їх задоволенні слід відмовити, адже суд прийшов до висновку, що внаслідок прийняття відповідачем оскаржуваного рішення права позивачки не порушені.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. ст. 12, 116, 118 ЗК України, ст.ст. 10, 11, 60, 212, 213, 215 ЦПК України, суд,

в и р і ш и в :

В задоволенні позову відмовити

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Вінницької області через Вінницький міський суд Вінницької області, шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення суду. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Вінницького міського суду

Вінницької області ОСОБА_10