Справа № 199/1979/16-ц провадження 200/396/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р Ї Н И

03 лютого 2017 року Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська у складі: головуючого-судді Єлісєєвої Т.Ю.

при секретарі Кузьминій С.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної та моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з вказаним вище позовом. В обґрунтування заявлених та змінених позовних вимог, посилався на те, що 27 грудня 2015 року близько 09 годин 50 хвилин відповідач ОСОБА_2 керуючи автомобілем "Тойота Рав 4", державний номерний знак НОМЕР_1, здійснюючи рух по вул.Космічна в м.Дніпро, порушила вимоги п.2.3б Правил дорожнього руху, не впоралась з керуванням, виїхала на смугу зустрічного напрямку, де скоїла зіткнення з автомобілем "VOLVO S40", державний номерний знак НОМЕР_2, під керуванням позивача, який належить останньому на праві власності.

В результаті вказаного ДТП автомобіль позивача отримав механічні пошкодження. Згідно висновку №3525 експертного дослідження автотоварознавця від 18 січня 2016 року вартість матеріального збитку КТЗ, становить 285 585 грн. 40 коп.

Постановою Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 27 січня 2016 року відповідача ОСОБА_2 визнано виною у скоєні ДТП, у звязку з чим її притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено адміністративне стягнення.

З урахуванням того, що страховою компанією «Країна» позивачу було виплачено страхове відшкодування у розмірі 49 000 грн., приймаючи до уваги що 15 грудня 2016 року автомобіль НОМЕР_3 було продано за договором купівлі-продажу №00292 за 50 000 грн., позивач просив стягнути з відповідача суму завданих збитків у розмірі 186 585 грн. 40 коп.

Крім того, позивач вважає, що своїми неправомірними діями відповідач спричинила позвачеві моральну шкоду, яка полягала у моральному, душевному та психічному хвилюванні через ДТП, розмір якої позивачем оцінено в 10 000 грн.

У звязку з викладеним позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь на відшкодування матеріальної шкоди 186 585 грн. 40 коп., на відшкодування моральної шкоди 10 000,00 грн. та вирішити питання судових витрат.

В судовому засіданні представник позивача змінені позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги визнала частково, а саме - розмір спричинених ДТП матеріальних збитків на рівні 49 407 грн. 84 коп. обґрунтовуючи це тим, що згідно висновку експерта вартість автомобіля після ДТП склала 137 177 грн. 56 коп., у звязку з чим саме ця сума повинна бути врахована при визначенні розміру завданих збитків. Крім того, не заперечувала, що вартість автомобіля "VOLVO S40" на момент ДТП складає 285 585 грн. 40 грн. Заперечуючи щодо розміру моральної шкоди зазначила, що позивач сам зволікав щодо мирного вирішення справи, у звязку з чим його вимоги про відшкодування моральної шкоди є безпідставними.

Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 27 грудня 2015 року відповідач ОСОБА_2 керуючи автомобілем "Тойота Рав 4", державний номерний знак НОМЕР_1, здійснюючи рух по вул.Космічна в м.Дніпро, порушила вимоги п.2.3б Правил дорожнього руху, не впоралась з керуванням, виїхала на смугу зустрічного напрямку, де скоїла зіткнення з автомобілем "VOLVO S40", державний номерний знак НОМЕР_2, під керуванням позивача.

Згідно реєстраційного свідоцтва Серії САО №107588 власником автомобіля НОМЕР_3 є позивач ОСОБА_1

Постановою Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 27 січня 2016 року відповідача ОСОБА_2 визнано виною у скоєні ДТП, у звязку з чим її притягнуто до адміністративної відповідальності.

Згідно ч.4 ст.61 ЦПК України вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Висновком експертного дослідження по визначенню вартості матеріального збитку КТЗ №3525 від 18 січня 2016 року та висновком експерта №3502/16/16 з визначення вартості матеріальної шкоди спричиненого володільцю КТС від 04.01.2016 року, визначено, що вартість матеріального збитку нанесеного власнику автомобіля "VOLVO S40", державний реєстраційний номер НОМЕР_2, становить 285 585 грн. 40 коп. Крім того, висновком №3525 встановлено, що ринкова вартість досліджуваного КТЗ становить 285 585 грн. 40 коп., а вартість відновлювального ремонту дорівнює 288 874 грн. 56 коп.

ОСОБА_1 отримав страхове відшкодування від ПАТ СК «Країна» у розмірі 49 000 грн.

15 грудня 2016 року між ФОП ОСОБА_3 та ОСОБА_4 було укладено договір купівлі-продажу автомобіля №00292, відповідно до якого ОСОБА_4 придбав автомобіль "VOLVO S40", державний реєстраційний номер НОМЕР_2 за 50 000 грн.

Згідно ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ч.2 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно п.1 ч.1 ст.1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Як роз'яснено у п.15 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року №4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», якщо пошкоджений транспортний засіб не може бути відновлено або вартість його відновлювального ремонту з урахуванням зношеності та втрати товарної вартості перевищує його ринкову вартість на момент пошкодження, розмір шкоди визначається за ринковою вартістю транспортного засобу на момент пошкодження.

Отже, аналіз вказаних норм, виходячи з суті заявлених позовних вимог, свідчить про те, що розмір збитків, які підлягають відшкодуванню потерпілому визначаються відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент ДТП та вартість транспортного засобу, який не може бути відновлено або його ремонт є економічно необґрунтованим, визначається на момент пошкодження.

Згідно ст.1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі настання страхової випадку (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Згідно правової позиції Верховного Суду України висловленої при розгляді справи №6-2808 цс15, право потерпілого на відшкодування шкоди її заподіювачем є абсолютним.

Оскільки ДТП було скоєно з вини відповідача, приймаючи до уваги, що сторонами було визнано вартість автомобіля на момент ДТП у розмірі 285 585 грн. 40 коп., з урахуванням того, що страховою компанією позивачу виплачено страхове відшкодування у розмірі 49 000 грн., автомобіль реалізовано за 50 000 грн., суд приходить до висновку про обґрунтованість і законність позовних вимог в частині розміру завданих матеріальних збитків, які становлять 186 585 грн. 40 коп. ( 285 585,40 49 000 50 000) та підлягають стягненню з відповідача.

Доводи представника відповідача з приводу того, що розмір шкоди повинен бути зменшений на суму визначену у висновку експерта №06/03/16 експертного автотоварознавчого дослідження про оцінку ринкової вартості колісного транспортного засобу після ДТП(в аварійному(пошкодженому) стані) від 14.03.2016 року в розмірі 137 177 грн. 56 коп. суд не бере до уваги, оскільки вказаний висновок носить попередній характер.

Крім того, відповідно до ч.1, п.1 ч.2 статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Відповідно до ч.2 ст.1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Відповідно до ч.1 ст.57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч.1 ст.59 ЦПК України, суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом.

Висновок експерта, на який посилається відповідач, не може бути розцінено як належний доказ виходячи з наступного.

У відповідності до п.1.3 Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України 08.10.1998 №53/5 у редакції від 29.12.2006, відповідно до чинного законодавства за дорученням правоохоронних органів (у тому числі для вирішення питання про порушення адміністративної чи кримінальної справи), посадових осіб Державної податкової адміністрації України, Державної митної служби України, Державної виконавчої служби, на замовлення адвокатів, захисників та осіб, які самостійно захищають свої інтереси, та їх представників, нотаріусів, банківських установ, страхових компаній, а також інших юридичних і фізичних осіб можуть викопуватись експертні дослідження, що потребують спеціальних знань та використання методів криміналістики і судової експертизи. Результати експертних досліджень викладаються в письмових висновках спеціалістів, а також можуть надаватися у вигляді рецензій згідно з чинним законодавством України.

Відповідно до п.3.5 зазначеної Інструкції, у виняткових випадках, коли об'єкт дослідження не може бути представлений експертові, експертиза може проводитись за фотознімками та іншими копіями об'єкта, його описами та іншими матеріалами, доданими до справи в установленому законом порядку.

Як було пояснено представником позивача у судовому засіданні і представник відповідача проти зазначеної обставини не заперечувала, експертом, яким було проведено вказану експертизу, огляд пошкодженого транспортного засобу не проводився, будь-яких листів від нього з проханням надати автомобіль позивачем не отримувалося.

З урахуванням того, що матеріали висновку експертного дослідження не містять відомостей щодо направлення позивачу вимоги про надання автомобіля та його негативної відповіді на таке звернення, приймаючи до уваги, що автомобіль майже рік був доступний відповідачу, тобто відсутні виняткові випадки, які дозволяють складати висновок за фотознімками та іншими копіями об'єкта, доходжу до висновку, що вказаний експертний висновок не може бути розцінений як належний доказ у розумінні ст.59 ЦПК України.

Таким чином, стягненню з відповідача на користь позивача підлягає сума за вирахуванням фактично отриманих коштів від реалізації автомобіля та отриманих страхових виплат.

Посилання представника відповідача з приводу заниженої вартості продажу пошкодженого автомобіля не може бути прийнята до уваги з наступного.

15 грудня 2016 року між ФОП ОСОБА_3 та ОСОБА_1 було укладено договір комісії №00292, відповідно до якого комісіонер (ФОП ОСОБА_3В.) зобовязується за дорученням комітента (ОСОБА_1Г.) за винагороду здійснити в інтересах останнього від свого імені угоду з продажу транспортного засобу автомобіля "VOLVO S40", державний реєстраційний номер НОМЕР_2. Також вказаним договором (п.1.2) визначено, що мінімальна ціна продажу автомобіля складає 50 000 грн.

Будь яких доказів того, що автомобіль могло бути продано за більш вищу ціну відповідачем не надано.

Відповідно до ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана особі неправомірними діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Згідно п.3 ч.2 ст.23 ЦК України моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку із знищенням чи пошкодженням її майна.

Як розяснено у п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Оскільки ДТП саме по собі є явищем, яке несе загрозу життю та здоров'ю людини, приймаючи до уваги, що воно дійсно спричиняє переживання, що призводить до стресу, однак з урахуванням того, що розмір відшкодування моральної шкоди повинен бути співмірним завданій шкоді, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача на відшкодування моральної шкоди 5 000 грн.

Посилання представника відповідача з приводу відсутності підстав для відшкодування моральної шкоди оскільки сам позивач затягував вирішення справи та відмовлявся мирно врегулювати спір, не може бути прийнятим до уваги оскільки в даному випадку не має ніякого правового значення.

На підставі ст.88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача збір в розмірі 2 417 грн. 05 коп.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.3, 6-14, 60, 79, 84, 88, 212-218 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної та моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду в розмірі 186 585 грн. 40 коп., моральну шкоду в розмірі 5000 грн. та судовий збір в розмірі 2 417 грн.05 коп., а всього 194 002 грн. 45 коп.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене на протязі десяти днів з дня його винесення до апеляційного суду Дніпропетровської області через Бабушкінський районний суд міста Дніпропетровська.

Суддя Т.Ю. Єлісєєва