АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2017 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду міста Києва в складі :

Головуючого - суддіЛапчевської О.Ф.
СуддівКравець В.А., Слободянюк С.В.
при секретаріГоін В.С.
за участю: представника позивача ОСОБА_5,

представника відповідача ОСОБА_6,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу представника ОСОБА_7 - ОСОБА_6 на рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 01 листопада 2016 року

у справі за позовом ОСОБА_8 до ОСОБА_7 про стягнення аліментів, -

В С Т А Н О В И Л А:

Рішенням Шевченківського районного суду міста Києва від 01 листопада 2016 року позов задоволено частково./а.с. 71-73/

Не погоджуючись з вказаним рішенням в частині стягнення аліментів на утримання дружини ОСОБА_8 у розмірі ј частини заробітку, представник ОСОБА_7 - ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу на рішення суду посилаючись на його незаконність та необґрунтованість. Вважає, що судом першої інстанції не повно з'ясовані обставини справи, зокрема, визначаючи саме таку частку, суд першої інстанції не врахував, що ОСОБА_7 має хронічні патології хребта, які потребують лікування, наявність на утриманні хворих батьків похилого віку, пенсіонерів, з урахування чого сума аліментів повинна становити 1/20 частину від його доходу. З урахуванням викладеного в апеляційній скарзі просив рішення суду змінити в частині стягнення аліментів на утримання дружини ОСОБА_8 у розмірі ј частини заробітку та постановити нове в цій частині про стягнення 1/20 частини заробітку.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення сторін, які з'явились у судове засідання, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи в межах апеляційного оскарження, вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення залишенню без змін на підставі наступного.

Судом встановлено, що 19.07.2014 року між позивачем та відповідачем було укладено шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб /а.с.3/.

Від даного шлюбу позивач та відповідач мають сина - ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується копією свідоцтвом про народження від 15 липня 2015 року. /а.с.2/

№ справи 761/21811/16-ц
№ апеляційного провадження:22-ц/796/1022 /2017
Головуючий у суді першої інстанції: Піхур О.В.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Лапчевська О.Ф.
Частково задовольняючи позовні вимоги та стягуючи аліменти на утримання дружини - ОСОБА_8 у розмірі 1/4 частини заробітку/доходу, суд першої інстанції вірно керувався вимогами ч. 1, ч. 2 та ч. 4 ст. 75 СК України про те, що дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Один із подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом, та ч. 2 ст. 84 СК України, про те, що дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років.

Враховуючи те, що у сторін від шлюбу є малолітній син, а також загальну суму доходу відповідача та прожитковий мінімум для дитини віком до 6 років, та звертаючи увагу на те, що позивачка по липень 2018 року перебуватиме у відпустці для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, суд першої інстанції дійшов до обґрунтованого висновку, що позовні вимоги в частині стягнення з відповідача аліментів на утримання в тому числі дружини, у розмірі 1/4 частки від заробітку (доходу) відповідача до досягнення неповнолітнім трьох років, підлягають задоволенню.

Доводи апеляційної скарги, щодо неврахування судом першої інстанції на утриманні у відповідача батьків похилого віку та стану його здоров'я, колегія суддів не приймає до уваги, оскільки жодних доказів на підтвердження вказаних обставин апелянтом в порядку ст. 60 ЦПК України не надано, не долучено також і до апеляційної скарги.

Крім того, слід також враховувати, що згідно із ч. ч. 2, 4 ст. 84 СК України право на утримання має вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, однак за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу, що узгоджується з правовою позицією Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, висловленою в ухвалі від 07.09.2016 р. №522/16936/15-ц.

Доказів в порядку ст. 60 ЦПК України про те, що ОСОБА_7 не може надавати матеріальну допомогу ОСОБА_8 апелянтом не надано.

Таким чином, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують та містяться на формальних міркуваннях.

Відповідно до ч.1 ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_7 - ОСОБА_6 на рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 01 листопада 2016 року - відхилити.

Рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 01 листопада 2016 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий: Судді: