Справа № 484/3677/16-ц
Провадження № 2/484/167/17
Рішення

іменем України

13.03.2017 року Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області в складі:

головуючої-судді: Максютенко О.А.

при секретарі: Завірюха В.Ю.,

за участю представника позивача: ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3

представника відповідача ОСОБА_4

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду м. Первомайська Миколаївської області цивільну справу за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_3 про усунення від права на спадкування,

встановив:

05 грудня 2016 року до суду звернулась позивач ОСОБА_5 з позовною заявою до ОСОБА_3 про усунення від права на спадкування. В обґрунтування позову зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер її чоловік ОСОБА_6 у віці 82 роки, який проживав в м. Первомайську Миколаївської області, після його смерті відкрилась спадщина на ? частину квартири АДРЕСА_1 та грошові внески. Вона як дружина доглядала за спадкодавцем, та в встановлений законом шестимісячний строк звернулась в нотаріальну контору з заявою про прийняття спадщини, після смерті чоловіка ОСОБА_6

23.11.2011 року вона отримала свідоцтво про право на спадщину за законом, видане державним нотаріусом 2-ї Первомайської державної нотаріальної контори зареєстрованого в реєстрі за № 1-2170 на ? частину квартири АДРЕСА_1 та 20.12.20111 року отримала свідоцтво про право на спадщину за законом видане державним нотаріусом 2-ї Первомайської державної нотаріальної контори зареєстрованого в реєстрі за № 1-2578 на ? частку майна спадкодавця, яке складається з вкладів.

Крім неї до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини звернулась дочка спадкодавця відповідач по справі ОСОБА_3, яка з ним не проживала та не була з ним зареєстрована. За життя відповідачка з 1970 року по день смерті, тобто по ІНФОРМАЦІЯ_2 жодного разу не запропонувала своєї допомоги спадкодавцю, не надавала кошти на його лікування та утримання, не провідувала його і навіть не телефонувала щоб поцікавитись про його стан здоров'я.

Спадкодавець з 1970 року постійно хворів, в 1955 році йому була поставлена 3-тя група інвалідності, перебував на обліку ПЦМБЛ з діагнозом розширений остеохондроз з порушенням мозкового кровообігу, хвороба серця, двічі отримав інсульт та інфаркт. В 2000 році йому була встановлена друга група інвалідності внаслідок загальних захворювань довічно з відміткою про не можливість працювати у звичайних виробничих умовах.

Вона постійно доглядала за ним та вчиняла всі необхідні дії по догляду за спадкодавцем в період перебування його в безпорадному стані, після смерті самостійно поховала його та понесла всі витрати пов'язані з цим.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги про усунення від права на спадкування підтримав в повному обсязі, та просив усунути ОСОБА_3 від права на спадкування після смерті батька ОСОБА_6

В судовому засіданні відповідач та її представник позовні вимоги ОСОБА_5 не визнали, просили відмовити в їх задоволенні, вважають позов необгрутованим та недоведеним, також просили застосувати строк позовної давності, оскільки з моменту звернення до нотаріальної контори з питання спадщини минуло п'ять років. ОСОБА_3 суду пояснила, що вона не

ухилялась від надання допомоги спадкодавцеві, крім того батько не перебував у безпорадному стані. Проживав він з дружиною ОСОБА_5, періодично вони спілкувались, останній раз вона була у нього на дні народженні в листопаді 2010 року. Надавала матеріальну допомогу, піклувалась про батька.

Вислухавши пояснення сторін, свідків, допитаних в судовому засіданні, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Із матеріалів справи вбачається, ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_6, про що свідчить копія свідоцтва про його смерть, видана ІНФОРМАЦІЯ_2. Після смерті ОСОБА_6 відкрилася спадщина і залишилося спадкове майно у вигляді квартири АДРЕСА_1 та вкладів з відповідними відсотками та нарахованою компенсацією, що знаходиться на збереженні у філії Миколаївське облуправління Первомайське ТВБВ №10014/0131 (194/068) ВАТ «Ощадбанк».

В установлений законом шестимісячний строк з заявами про прийняття спадщини до нотаріально контори звернулись сторони по справі: його дружина ОСОБА_5 та донька ОСОБА_3

23.11.2011 року державним нотаріусом 2-ї Первомайської державної нотаріальної контори було видано свідоцтво про право на спадщину за законом зареєстрованого в реєстрі за № 1-2170 на ? частину квартири АДРЕСА_1 на ім.»я ОСОБА_5. Свідоцтво про право на спадщину на ? частину спадкового майна не видано.

20.12.2011 року державним нотаріусом 2-ї Первомайської державної нотаріальної контори було видано свідоцтво про право на спадщину за законом зареєстрованого в реєстрі за № 1-2578 на ? частку майна спадкодавця, яке складається з вкладів з відповідними відсотками та нарахованою компенсацією, що знаходиться на збереженні у філії Миколаївське облуправління Первомайське ТВБВ №10014/0131 (194/068) ВАТ «Ощадбанк». Свідоцтво про право на спадщину на ? частину спадкового майна не видано.

Представник позивача стверджує, що ОСОБА_3, яка є донькою померлого ОСОБА_6 не виконувала своїх обов'язків по утриманню хворого батька, не спілкувалася з ним, матеріальної та моральної підтримки не забезпечила, в той час коли ОСОБА_6 хворів і потребував допомоги.

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 1224 ЦК України особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо судом буде встановлено, що вона ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані.

Виходячи зі змісту ч. 5 ст. 1224 ЦК України та з урахуванням роз'яснень, наданих судам у п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», правило ч. 5 ст. 1224 ЦК України стосується всіх спадкоємців за законом, зокрема й тих, які відповідно до СК України не були зобов'язані утримувати спадкодавця. Безпорадним слід розуміти стан особи, зумовлений похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом, коли вона не може самостійно забезпечити умови свого життя, потребує стороннього догляду, допомоги та піклування.

При вирішенні справи про усунення особи від права на спадкування необхідно установити як факт ухилення особи від надання спадкодавцеві допомоги, так і факт перебування спадкодавця в безпорадному стані через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво та потребу спадкодавця в допомозі цієї особи.

Ухилення особи від надання допомоги спадкодавцеві, який потребує допомоги, полягає в умисних діях чи бездіяльності особи, спрямованих на ухилення від обов'язку забезпечити підтримку та допомогу спадкодавцю, тобто ухилення, пов'язане з винною поведінкою особи, яка усвідомлювала свій обов'язок, мала можливість його виконувати, але не вчиняла необхідних дій. Таким чином, ухилення характеризується умисною формою вини.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_6 за життя в 2000 році було видано довідку Сер. МСЕ №013395 про встановлення йому другої групи інвалідності на підставі загального захворювання, безстроково.

З виписки постанови ВКК Первомайської міськздраввідділу від 01.07.1971 року ОСОБА_6 страждав на шийний остеохондроз з перехідним порушенням мозкового кровообігу.

Відповідно до довідки виконавчого комітету від 09.05.1955 року №75 ОСОБА_6 стояв на обліку в Первомайському виконавчому комітеті та отримує пенсію як інвалід Радянської Армії третьої групи.

З епікризу хвороби № 857 ОСОБА_6 вбачається, що він з 13.12.2010 року знаходився на стаціонарному лікуванні в кард.відділенні ПЦГМБ з діагнозом захворювання: ІБС. Стабільна стенокардія напруги 111ф.кл. Постінфарктний (1995р) к-з. Аневризма задньої стінки л.ж. Гіпертонічна хвороба 11ст., кардіо-церебральний варіант. Наслідки перенесеного ОНМК в 2006 р. СН-11Аст.

Стаття 10 ЦПК України передбачає, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог та заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Як роз'яснено в п.11 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» встановлюючи наявність або відсутність фактів, якими обґрунтовувалися вимоги чи заперечення , визнаючи одні та відхиляючи інші докази, суд має свої дії мотивувати та враховувати, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях ( частина четверта статті 60 ЦПК).

Отже, наведені вище епікриз та довідки, свідчать про те, що ОСОБА_6 страждав на серцеве захворювання, гіпертонію, мав другу групу інвалідності у зв'язку з чим проходив лікування.

Як пояснили відповідачка та свідки: ОСОБА_8 та ОСОБА_9, що ОСОБА_6 влітку проживав не в квартирі а в будинку по АДРЕСА_2, де займався господарством. Останній свій день народження ІНФОРМАЦІЯ_3 (82 роки) він відмічав саме в приватному будинку по АДРЕСА_2, де була запрошена і відповідачка ОСОБА_3

Так, для задоволення позовних вимог у справах про усунення від права на спадкування відповідно до ч. 5 ст. 1224 ЦК України має значення сукупність таких обставин: ухилення особи від надання спадкодавцеві допомоги при можливості її надання; перебування спадкодавця в безпорадному стані; потреба спадкодавця в допомозі саме цієї особи.

Таким чином, лише при одночасному настанні наведених обставин і доведеності зазначених фактів у їх сукупності спадкоємець може бути усунений від спадкування.

Разом з тим, як під час розгляду справи передставником позивача не було надано належних і допустимих доказів, які б свідчили про те, що ОСОБА_6 знаходився в безпорадному стані у зв'язку з чим потребував допомоги відповідача, за умови отримання допомоги від дружини, а останній мав можливість її надавати, але умисно допускав дії чи бездіяльність, спрямованих на уникнення від обов'язку забезпечити підтримку та допомогу батькові.

Поясненнями допитаних в суді свідків ОСОБА_10, ОСОБА_8, ОСОБА_11 достовірно не підтверджується як безпорадний стан спадкодавця та потреба у допомозі саме відповідача, так і умисне ухилення останнього у наданні спадкодавцеві допомоги.

Таким чином, позовні вимоги ОСОБА_5 суд вважає необґрунтованими і як такими, що не підлягають задоволенню.

Вимога відповідача про відмову в позові на підставі застосування строку позовної давності задоволенню не підлягає, оскільки в даному випадку строк позовної давності не порушено.

Керуючись ст.ст.5,6,8,10,11,60,209, 212-215 ЦПК України, суд

Вирішив:

В задоволені позову ОСОБА_5 до ОСОБА_3 про усунення від права на спадкування - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Миколаївської області через Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області протягом 10-ти днів.

Суддя: