АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 530/398/17 Номер провадження 22-ц/786/2433/17Головуючий у 1-й інстанції Должко С. Р. Доповідач ап. інст. ОСОБА_1
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 вересня 2017 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області у складі:

Головуючого: судді Кривчун Т.О.

Суддів: Бондаревської С.М., Дряниці Ю.В.

секретар: Філоненко О.В.

за участю: позивача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві апеляційну скаргу ОСОБА_2

на рішення Зіньківського районного суду Полтавської області від 14 серпня 2017 року

по справі за позовом ОСОБА_2 до Зіньківського виробничого управління житлово-комунального господарства Зіньківської міської ради про стягнення компенсації боргів із заробітної плати.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача,-

В С Т А Н О В И Л А :

У березні 2017 року ОСОБА_2 звернувся до місцевого суду з вказаним позовом, уточненим у ході судового розгляду, до Зіньківського ВУЖКГ Зіньківської міської ради, посилаючись на те, що до 23.03.2012 року він працював на даному підприємстві машиністом каналізаційної насосної станції та був звільнений з роботи за згодою сторін, однак при звільненні йому не було виплачено належні йому суми, тому він звернувся до суду щодо стягнення не донарахованої заробітної плати з відповідача та рішенням суду від 17.04.2013 року його позов задоволено, однак, на даний час заборгована йому заробітна плата Зіньківським ВУЖКГ не виплачена, а тому відповідачу необхідно сплатити компенсацію втрати доходів у звязку з порушенням строків їх виплати, при цьому сума компенсації нараховується відповідно величини приросту індексу споживчих цін.

З урахуванням наведеного прохав стягнути з Зіньківського ВУЖКГ Зіньківської міської ради на його користь компенсацію боргів із заробітної плати з травня 2011 року у звязку з порушенням строків їх виплати в сумі 47639,30 грн., вирішити питання судових витрат; допустити негайне виконання стягнення компенсації боргів із заробітної палати в сумі 47639,30 грн.

Рішенням Зіньківського районного суду Полтавської області від 14 серпня 2017 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до Зіньківського виробничого управління житлово-комунального господарства Зіньківської міської ради про стягнення компенсації боргів із заробітної плати, відмовлено.

Вказане рішення в апеляційному порядку оскаржив ОСОБА_2, якийподаній в апеляційній скарзі, посилаючись на неповне зясування судом обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального та процесуального права, просить рішення скасувати та ухвалити нове, яким стягнути з Зіньківського ВУЖКГ Зіньківської міської ради компенсацію боргів із заробітної плати в сумі 47639,30 грн. та повернути сплачений судовий збір в сумі 640,00 грн.

Вважає, що судом першої інстанції не вірно застосовані норми закону до спірних правовідносин, внаслідок чого безпідставно ототожнено поняття компенсації заробітної плати за несвоєчасний розрахунок з поняттям індексації заробітної плати.

При цьому вказує, що працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення сум індексації заробітної плати та компенсації втрати частини заробітної плати у звязку з порушенням строків її виплати, як складових належної працівнику заробітної плати без обмеження будь-яким строком незалежно від того, чи були такі суми нараховані роботодавцем.

У судовому засіданні позивач доводи, наведені в апеляційній скарзі, підтримав та прохав її задовольнити.

Представник відповідача проти задоволення апеляційної скарги заперечував, прохав її відхилити, а рішення районного суду залишити без змін.

Колегія суддів, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції, вислухавши пояснення учасників процесу приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

У відповідності до ст.213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно з вимогами ст. 214 цього Кодексу під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Відповідно до ч.3 ст.61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлені ці обставини.

Як убачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, рішенням Зіньківського районного суду Полтавської області від 17.04.2013 року по справі за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_4 до ВУЖКГ Зіньківської міської ради про стягнення недонарахованої заробітної плати, заявлені вимоги задоволено частково.

Стягнуто з Зіньківського ВУЖКГ Полтавської області на користь ОСОБА_2 39794,62 грн. недонарахованої заробітної плати та 3124,01 грн. заборгованості за невикористану відпустку та 3485,00 грн. витрат, повязаних з проведенням експертизи.

Стягнуто з Зіньківського ВУЖКГ Полтавської області на користь ОСОБА_4 48976,47 грн. заборгованості по недорахованій заробітній платі, 19158,25 грн. заборгованості по компенсації за невикористану відпустку та 3475 грн. за витрати повязані з проведенням експертизи.

В іншій частині заявлених вимог відмовлено (а.с.6-8).

Ухвалою апеляційного суду Полтавської області від 10.06.2013 року рішення Зіньківського районного суду Полтавської області від 17.04.2013 року, залишено без змін (а.с.9-12).

Відмовляючи в задоволенні позову суд першої інстанції виходив як із того, що законом передбачена виплата компенсації одночасно з виплатою заборгованості по заробітній платі, та, оскільки позивачем не надано доказів на підтвердження виплати йому заборгованості, то не може бути виплачена і компенсація по заборгованості.

Проте, такі висновки місцевого суду не відповідають обставинам справи та зібраним доказам, з урахуванням наступного.

Відповідно до норм, закріплених у ст.116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник, або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про оплату праці» заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану роботу.

Згідно ст.2 Закону України «Про оплату праці» структуру зарплати становить основна та додаткова зарплата, яка включає в себе доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством, тощо.

Статтею 33 Закону України «Про оплату праці» передбачено, що в періоди між переглядами розміру заробітної плати індивідуальна заробітна плата підлягає індексації згідно з чинним законодавством.

Ухвалою апеляційного суду Полтавської області від 10.06.2013 року встановлено, що ОСОБА_2 працював в Зінківському виробничому управлінні житлово-комунального господарства на посадах машиніста каналізаційної насосної станції з 01.08.1984 року та 01.11.1985 року відповідно. 23 березня 2012 року наказом Зінківського ВУЖКГ №9-к від 23.03.2013 року він був звільнений з займаної посади за п.1 ст.36 КЗпП України (а.с.10).

Рішенням Зіньківського районного суду Полтавської області від 17.04.2013 року стягнуто з Зіньківського ВУЖКГ Полтавської області на користь ОСОБА_2 39794,62 грн. недонарахованої заробітної плати та 3124,01 грн. заборгованості за невикористану відпустку та 3485,00 грн. витрат, повязаних з проведенням експертизи.

На виконання вказаного рішення від 17.04.2013 року, Зіньківським районним судом Полтавської області 31.07.2013 року було видано виконавчий лист (а.с.13).

З матеріалів справи вбачається та не заперечується сторонами, що стягнута рішення суду від 17.04.2013 року заборгованість позивачу в повному обсязі не погашена.

Відповідно до листа Голови ліквідаційної комісії Зіньківського ВУЖКГ ОСОБА_3 від 13.09.2017 року №16, за період з 10.06.2013 року по 01.06.2017 року Зіньківським ВУЖКГ були виплачені наступні суми заборгованості по заробітній платі ОСОБА_5: 30.12.2013 року 300,00 грн.; 15.01.2015 року 4187,40 грн.; 21.12.2016 року 9873,78 грн., загальна сума виплат становить 14361,18 грн., індексація із заробітної плати по виплаченим коштам не проводилась. На підтвердження вказаного було надано належним чином завірені копії відомостей про розподіл заробітної плати Зіньківського ВУЖКГ від 21.12.2016 року, довідку ПАТ КБ «ПриватБанк» від 08.12.2016 року № BV59-4LEK-MKR8-J6GB.

З урахуванням вищевикладеного, з огляду на те, що нарахування індексації на грошові доходи є складовою частиною заробітної плати позивача, на час його звільнення її не було виплачено, та, відповідно до вимог Закону України "Про індексацію грошових доходів населення", постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку проведення індексації грошових доходів населення» від 17.07.2003 року №1078 колегія суддів приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_2 про стягнення компенсації боргів із заробітної плати, підлягають частковому задоволенню.

З приписів п.1.3 Розділу 1, п.2.2.7 Розділу 2 Інструкції зі статистики заробітної плати, затвердженої наказом Державного комітету статистики від 13 січня 2004 року №5 вбачається, що суми виплат, повязаних з індексацію заробітної плати, входять до структури заробітної плати.

У відповідності до Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» від 03.07.2003 року, постанови КМУ «Про затвердження Порядку проведення індексації грошових доходів населення» від 17.07.2003 року №1078 індексації підлягають грошові доходи населення (заробітна плата) у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення, і проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 101 відсотка.

Відповідно до ст.2 ЗУ «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів» компенсація громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати (далі - компенсація) провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом.

Згідно ст.3 даного Закону сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов'язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується доход, до уваги не береться).

З урахуванням наведеного, індекс інфляції в період невиплати доходу становить 102,3 відсотка, який вираховується відповідно до Листа Верховного суду України № 62-97 від 03.04.1997 року «Рекомендації відносно порядку застосування індексів інфляції при розгляді судових справи», а саме шляхом множення показників інфляції за період затримки виплати із заробітної плати тобто з травня 2011 року по березень 2012 року (100,8*100,4*100,1*100,0*100,1*100,2*100,2*100,2*100,3=102,3).

При цьому колегія суддів вважає за необхідне здійснити розрахунок суми компенсації боргів із заробітної плати, які підлягають стягненню на користь позивача, відповідно до наведених вище вимог закону:

Період невиплаченого доходуСума невиплаченої заробітної плати за періодІндекс інфляціїСума компенсації
Травень. 20112553,32102,3 %58,73 грн. (2553,32*102,3/100-2553,32)
Червень, 20112312,82102,3 %53,19 грн. (2312,82*102,3/100-2312,82)
Липень, 20112511,12102,3 %57,76 грн. (2511,12*102,3/100-2511,12)
Серпень, 2011744,09102,3 %17,11 грн. (744,09*102,3/100-744,09)
Вересень, 20114474,64102,3 %102,92 грн. (4474,64*102,3/100-4474,64)
Жовтень, 20112398,51102,3 %55,16 грн. (2398,51*102,3/100-2398,51)
Листопад, 20114600,22102,3 %105,81 грн. (4600,22*102,3/100-4600,22)
Грудень, 20115070,94102,3 %116,63 грн. (5070,94*102,3/100-5070,94)
Січень, 20126182,91102,3 %142,21 грн. (6182,91*102,3/100-6182,91)
Лютий, 20125050,46102,3 %116,16 грн. (5050,46*102,3/100-5050,46)
Березень,20127019,58102,3 %161,45 грн. (7019,58*102,3/100-7019,58)
Всього: 987,13

На підставі викладеного колегія суддів приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_5 та стягнення на його користь з Зіньківського ВУЖКГ компенсації боргів із заробітної плати в розмірі 987,13 грн., який розраховано відповідно до вимог Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» від 03.07.2003 року, постанови КМУ «Про затвердження Порядку проведення індексації грошових доходів населення» від 17.07.2003 року №1078 та листа Верховного суду України №62-97 від 03.04.1997 року «Рекомендації відносно порядку застосування індексів інфляції при розгляді судових справи».

З огляду на наведене наданий позивачем розрахунок про стягнення на його користь 47639,30 грн. компенсації боргів із заробітної плати, колегія судів вважає необґрунтованим та до уваги його не приймає.

Окрім того, вимоги позивача про допущення до негайного виконання стягнення компенсації боргів із заробітної плати не можуть бути задоволенні у відповідності до положень ст.367 ЦПК України, якою визначено в вичерпний перелік підстав для негайного виконання судових рішень, до якого не входить стягнення компенсації боргів із заробітної плати.

Посилання в апеляційній скарзі про необхідність повернення ОСОБА_2 сплаченого ним судового збору в сумі 640,00 грн., колегія суддів також вважає безпідставним, оскільки вказану суму позивачем було сплачено на виконання ухвали Зіньківського районного суду Полтавської області від 06.06.2017 року, яка позивачем не оскаржена. Окрім того, матеріали справи не містять відомостей про вчинення позивачем дій, визначених статтею 7 ЗУ «Про судовий збір». З урахуванням наведеного апеляційний суд, за відсутності на те відповідної норми закону, позбавлений можливості повернення сплаченої особою суми судового збору за подачу позову до суду першої інстанції.

За таких обставин рішення суду першої інстанції не відповідає в повному обсязі вимогам ст.213 ЦПК України щодо законності та обґрунтованості, зазначені вище порушення призвели до неправильного вирішення спору, що в силу ст.309 цього Кодексу є підставою для скасування рішення з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позовних вимог.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.307, п. 4 ч.1, ч.3 ст.309 ЦПК України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд вправі скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити рішення по суті позовних вимог з підстав неповного з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; невідповідності висновків суду обставинам справи, порушення або неправильного застосування норм матеріального або процесуального права.

Керуючись ст.ст.303, 307, п.4 ч.1 ст.309, ст.ст.316,317 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, задовольнити частково.

Рішення Зіньківського районного суду Полтавської області від 14 серпня 2017 року, скасувати.

Ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_2 до Зіньківського виробничого управління житлово-комунального господарства Зіньківської міської ради про стягнення компенсації боргів із заробітної плати, - задовольнити частково.

Стягнути з Зіньківського виробничого управління житлово-комунального господарства Зіньківської міської ради на користь ОСОБА_2 компенсацію боргів із заробітної плати в розмірі 987,13 (девятсот вісімдесят сім гривень 13 коп.). грн.

В іншій частині позовних вимог, - відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржене безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним чинності.

ГОЛОВУЮЧИЙ: /підпис/ ОСОБА_1

СУДДІ: /підпис/ ОСОБА_6

/підпис/ ОСОБА_7

ЗГІДНО:

Суддя Апеляційного суду

Полтавської області ОСОБА_1