Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

30 січня 2017 року Справа № 542/1623/16-ц

Провадження № 2/542/69/17

Новосанжарський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді - Стрельченко Т.Г.,

при секретарі - Нестеренко О.В.

розглянувши у судовому засіданні в смт. Нові Санжари цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, органу опіки та піклування Київського району м. Полтави, органу опіки та піклування Шевченківського району м. Полтави про позбавлення батьківських прав, встановлення опіки, -

встановив:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2, органу опіки та піклування Київського району м. Полтави, органу опіки та піклування Шевченківського району м. Полтави, в якому просила суд позбавити ОСОБА_2 батьківських прав щодо дочки ОСОБА_3 - ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_4 - ІНФОРМАЦІЯ_2, призначити її опікуном над дітьми, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідачка ОСОБА_2, маючи дітей, ухиляється від виконання своїх материнських обов'язків, покладених на неї ст.150 СК України, не піклується про здоров'я дітей, їх фізичний, духовний та моральний розвиток, вихованням дітей не займається.

В судове засідання позивачка не з'явилася, до суду направила письмову заяву про розгляд справи у її відсутність. Просить задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 викликана до суду за зареєстрованим місцем проживання, відповідно до положень ст.74 ч.5 ЦПК України, на розгляд справи не з'явилася. Суд ухвалив провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів та прийняти заочне рішення, відповідно до ст.ст. 224-226 ЦПК України.

Відповідач: представник органу опіки та піклування виконкому Шевченківської районної у м. Полтаві ради в судове засідання не з'явився, до суду направив заяву про розгляд справи без його участі.

Відповідач: представник органу опіки та піклування виконкому Київської районної у м. Полтаві ради в судове засідання не з'явився, до суду направив заяву про розгляд справи без їх участі. Покладаються на розсуд суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється.

У зв'язку з чим, на підставі ст. 197 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового процесу.

Всебічно та повно з'ясувавши обставини справи, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, надавши їм оцінку у сукупності з оголошеними та дослідженими матеріалами справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у зв'язку з наступним.

У відповідності зі ст.ст. 10, 11 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності, у межах заявлених позовних вимог на підставі доказів, наданих сторонами. Відповідно до ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_1, виданого 06 липня 2005 року Октябрським відділом реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції, батьками ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 є ОСОБА_5 та ОСОБА_2, актовий запис № 590 (а.с.7).

Згідно повторного свідоцтва про народження серії НОМЕР_2, виданого 05 листопада 2008 року Київським відділом реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції, батьками ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 є ОСОБА_6 та ОСОБА_2, актовий запис № 797 (а.с.8).

Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3, виданного 04 травня 2012 року виконавчим комітетом Щербанівської сільської ради Полтавського району Полтавської області, ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_7, актовий запис № 62 (а.с.6).

З технічного паспорта на квартиру, виданого 11.01.2002 року КП Полтавське бюро технічної інвентаризації «Інвентаризатор», інвентаризаційний номер 9137, реєстровий номер 110-15406 вбачається, що власником квартири АДРЕСА_1 є ОСОБА_1 - її частка становить 13/150 (а.с.16-18).

Згідно відомостей характеризуючих позивачку ОСОБА_1, вона позитивно характеризується по місцю роботи, до кримінальної відповідальності не притягувалася, на обліку у психіатра не перебуває, у власності має нерухоме майно, в якому разом з дітьми і проживають (а.с.23, 65,66,68).

Відповідно до Висновку виконавчого комітету Київської районної в м. Полтаві ради, як органу опіки та піклування від 24.01.2017 року, вирішено вважати за доцільне призначення опікуном ОСОБА_1 над малолітніми ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.58,59).

Декларація з прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, закріплює, що дитина повинна зростати в умовах турботи, а відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини.

Відповідно до ст. 150 СК України, батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Батьки зобов'язані поважати дитину. У відповідності зі ст. 151 СК України, батьки мають право на переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини; мають право вибирати форми й методи виховання, за винятком тих, які суперечать закону, моральним принципам суспільства.

Згідно зі ст. 164 СК України, батьки можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

У відповідності зі ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», виховання в родині є першочерговим завданням розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання й розвиток.

У відповідності зі ст. 15 Закону України «Про охорону дитинства» дитина, що проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримку з ними регулярних особистих відносин і прямих контактів.

Відповідно до п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» № 3 від 30.03.2007 року, особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише з підстав, передбачених ст. 164 Сімейного Кодексу України. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїх обов'язків.

Судом встановлено, що мати дітей ОСОБА_2 разом з дітьми ОСОБА_4 та ОСОБА_3 не проживає, не піклується про них, матеріально не забезпечує, та ухиляється від виконання своїх обов'язків.

Згідно п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі» рішення суду як найважливіший акт правосуддя покликане забезпечити захист гарантованих Конституцією України прав і свобод людини та здійснення проголошеного Основним Законом України принципу верховенства права.

Таким чином, з'ясувавши мету звернення позивачки до суду, юридичну природу виниклих правовідносин, всебічно і повно оцінивши надані докази та документи у їх сукупності, з врахуванням зазначених норм Конституції України та вимог законодавства України, встановивши, що відповідач ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дітей, суд вважає за необхідне та правильне задовольнити вимоги ОСОБА_1 та застосувати надзвичайний захід впливу - позбавити батьківських прав ОСОБА_2 відносно неповнолітніх дітей ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1

Частина 3 статті 60 ЦК України передбачає, що суд встановлює опіку над малолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування, і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування.

Згідно Висновку виконавчого комітету Київської районної в м. Полтаві ради, як органу опіки та піклування від 24.01.2017 року, опікуном над малолітніми ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, може бути призначена ОСОБА_1.

Суд, виходячи з інтересів дітей, враховуючи висновок органу опіки та піклування, той факт, що діти проживають разом з ОСОБА_1, вважає з необхідне призначити ОСОБА_1 опікуном над ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1

Позивач не ставить питання про відшкодування судового збору.

Керуючись 212 - 215, ЦПК України, ст. 60 Цивільного кодексу України, ст.ст. 164, 166 Сімейного кодексу України, суд,-

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, органу опіки та піклування Київського району м. Полтави, органу опіки та піклування Шевченківського району м. Полтави про позбавлення батьківських прав, встановлення опіки - задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5 батьківських прав стосовно дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та стосовно сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Призначити ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_6 опікуном над ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Рішення може бути переглянуто судом за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя (підпис)

З оригіналом вірно

Голова Новосанжарського районного суду

Полтавської області Т.Г.Стрельченко