Справа № 185/973/17
Провадження 2/185/1609/17
У Х В А Л А

10 лютого 2017 року м. Павлоград

Суддя Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області Бабій С.О., вирішуючи питання про відкриття провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до САДІВНИЧОГО ТОВАРИСТВА "ГЕОЛОГ", про скасування рішень загальних зборів, перевіривши виконання вимог ст.ст.118-120 ЦПК України,

В С Т А Н О В И В :

03.02.2016 р. до суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до садового товариства "Геолог", яким позивач просить визнати незаконним рішення загальних зборів садового товариства «Геолог» (пункт 1 підпункт 6: всім споживачам електроенергії до 15 липня 2014 р. внести в касу по 50 гри. для сплати втрат по лінії 10 000 Вольт і внутрішніх втрат) від 22 червня 2014 р. (голова правління ОСОБА_2) Рішення не підлягає виконанню з моменту його прийняття, визнати незаконним рішення садового товариства «Геолог» (голова правління ОСОБА_2) від 2 травня 2015 (п.7 підпункт 6 «Утвердить целевой взнос на погашение потерь по линии 10 00 Вольт, начисленных РЕС. в сумме 35 грн. для каждого потребителя и на погашения внутренних потерь 45 грн. для каждого потребителя». Рішення не підлягає виконанню з моменту його прийняття, визнати незаконним проведення зборів «Уповноважених садового товариства» «Геолог» (голова управління ОСОБА_2) від 11 червня 2016 р.. Рішення цих зборів не підлягає виконанню в моменту їх прийняття, зобов'язати правління садового товариства «Геолог»(голова правління ОСОБА_2) провести перерахунок мені і всім членам товариства «Геолог» плату за використану електроенергію за період з червня 2014 по грудень 2016 по єдиному рівному для всіх членів товариства тарифу, який враховує державний тариф і оплату втрат електроенергії в мережах.

Суддя, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовну заяву слід залишити без руху з наступних підстав.

Згідно ст.55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Ст. 3 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року кожен при вирішенні спору щодо його цивільних прав та обовязків має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Згідно ч.1 ст. 15 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, зокрема, щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин.

Одночасно, прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності до правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. Так, у рішеннях Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 року та «Круз проти Польщі» від 19 червня 2001 року зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Вимоги до форми та змісту позовної заяви встановлені ст.119 ЦПК України. Згідно з п.п.2, 6 ч.2, ч.ч.5, 7 ст.119 ЦПК України позовна заява повинна містити, зокрема, ім'я (найменування) позивача і відповідача, їх місце проживання (перебування) або місцезнаходження, поштовий індекс, номери засобів зв'язку, якщо такі відомі;зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування. До позовної заяви додається документ, що підтверджує сплату судового збору. У разі пред'явлення позову особами, які діють на захист прав, свобод та інтересів іншої особи, в заяві повинні бути зазначені підстави такого звернення.

Подана заява також не відповідає вимогам ст. 120 ЦПК України з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 120 ЦПК України позивач повинен додати до позовної заяви її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб. Позивачем надано копію позовної заяви на 3 аркушах, проте копій всіх документів, що додаються до неї, а саме зазначених у переліку додатків за №№ 1-11, позивачем не надано.

Відповідно до ч.2 ст.109 ЦПК України, позови до юридичних осіб пред'являються в суд за їхнім місцезнаходженням.

Відповідно до ст. 9 Закону України Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань в Єдиному державному реєстрі містяться відомості про юридичну особу, зокрема, про місцезнаходження юридичної особи. Відповідно до ст. 1 вказаного Закону місцезнаходження юридичної особи - адреса органу або особи, які відповідно до установчих документів юридичної особи чи закону виступають від її імені.

Згідно ст.10 Закону України Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, внесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою. Відомості, що містяться в Єдиному державному реєстрі, використовуються для ідентифікації юридичної особи або її відокремленого підрозділу, громадського формування, що не має статусу юридичної особи, фізичної особи - підприємця. Натомість, зазначені позивачем найменування відповідача «садове товариство «Геолог» та його місцезнаходження, а саме 51413, м. Павлоград, буд. 106 не відповідає даним Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

До позову ОСОБА_1 документ, що підтверджує сплату судового збору, не додано.

Позивачем заявлено вимогу про зобов'язання правління садового товариства «Геолог» (голова правління ОСОБА_2) провести перерахунок мені і всім членам товариства «Геолог» плату за використану електроенергію за період з червня 2014 по грудень 2016 по єдиному рівному для всіх членів товариства тарифу, який враховує державний тариф і оплату втрат електроенергії в мережах, проте, позивачем не зазначено підстави, з ним пред'явлено позов на захист прав, свобод та інтересів інших осіб, та яких само. Ст. 42 ЦПК України визначено документи, що мають посвідчувати повноваження представників.

Відповідно до ч.3 ст.22 Закону України «Про захист прав споживачів», споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов'язані з порушенням їх прав.

При цьому Закон України «Про захист прав споживачів», як вбачається із його преамбули, регулює відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності, встановлює права споживачів, а також визначає механізм їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів.

Постановою Пленуму Верховного Суду України від 12.04.1996 року №5 «Про практику розгляду цивільних справ за позовами про захист прав споживачів» встановлено, що споживачем, права якого захищаються на підставі Закону, є лише громадянин (фізична особа), котрий придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити товари (роботи, послуги) для власних побутових потреб.

Правові, організаційні, економічні та соціальні основи функціонування кооперації в Україні, у тому числі основні права і обовязки членів кооперативу, діяльність органів управління кооперативу визначаються Законом України «Про кооперацію».

Таким чином, посилання позивача на положення Закону України «Про захист прав споживачів», як на підставу для звільнення від сплати судового збору за подання позовної заяви, є безпідставним.

Натомість, Закон України «Про судовий збір» визначає правові засади справляння судового збору, платників, об'єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору.

Відповідно до абз. 7 п.п. 1 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», в редакції Закону України від 22 травня 2015 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору», ставка судового збору за подання позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою, становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 640 грн.

Позивачем одночасно заявлено чотири вимоги немайнового характеру.

Як розяснено у п.п.10,13 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 р. №10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», подані до суду позовні заяви чи заяви можуть містити кілька самостійних позовних вимог, кожна з яких є об'єктом справляння судового збору. Якщо в позовній заяві об'єднано дві або більше самостійних вимог немайнового характеру, пов'язані між собою, судовий збір сплачується окремо з кожної із таких вимог (або загальною сумою), наприклад, за вимогами про усунення перешкод у користуванні власністю та відшкодування моральної шкоди.

Таким чином, всупереч вимогам частини 5 статті 119 ЦПК України та частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір» позивачем не сплачено судовий збір у сумі 2560, 00 грн., як і не надано доказів звільнення від його сплати.

Враховуючи вищевикладене, позивачу необхідно сплатити судовий збір в розмірі 2560, 00 грн. за вимогами немайнового характеру, та надати суду документ, що підтверджує сплату судового збору.

Банківські реквізити для зарахування судового збору: рахунок: 0032, ЄДРПОУ суду: 26509623, отримувач: УДКСУ у м. Павлограді 22030001, код отримувача: 37936856, Банк: ГУДКСУ у Дніпропетровській області, МФО: 805012.

Суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 ЦПК України, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків.

Одночасно роз'яснити позивачу, що в разі не усунення недоліків позову, він буде вважатись неподаним та повернутий.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 119,121 ЦПК України, -

У Х В А Л И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до САДІВНИЧОГО ТОВАРИСТВА "ГЕОЛОГ", - залишити без руху та надати позивачу строк на усунення недоліків не пізніше двох днів з дня отримання ним даної ухвали.

Роз'яснити позивачу, що у разі не усунення зазначених недоліків позовної заяви у встановлений термін, остання буде вважатися неподаною та повернута.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя С.О. Бабій