У Х В А Л А

24 січня 2017 року м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

Лященко Н.П.,
Гуменюка В.І.,
Романюка Я.М.,

розглянувши заяву ОСОБА_4 про перегляд рішень Рівненського міського суду Рівненської області від 28 грудня 2015 року, Апеляційного суду Рівненської області від 19 квітня 2016 року, ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 13 жовтня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про встановлення факту проживання чоловіка та жінки однією сім᾿єю без реєстрації шлюбу та визнання нерухомого майна спільною сумісною власністю,

в с т а н о в и л а:

Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 28 грудня 2015 року позов ОСОБА_5 задоволено частково: встановлено факт проживання ОСОБА_5 та ОСОБА_4 однією сім᾿єю без реєстрації шлюбу у період з листопада 2003 року по лютий 2015 року; визнано об'єктом спільної сумісної власності ОСОБА_5 та ОСОБА_4 земельну ділянку та приватний будинок по АДРЕСА_1, які набуті під час спільного проживання однією сім᾿єю без реєстрації шлюбу; визнано об'єктом спільної сумісної власності автомобіль MITSUBISHI SPACE STAR, номерний знак НОМЕР_1.

Рішенням Апеляційного суду Рівненської області від 19 квітня 2016 року рішення суду першої інстанції у частині встановлення факту проживання ОСОБА_5 та ОСОБА_4 однією сім᾿єю без реєстрації шлюбу в період з листопада 2003 року по лютий 2015 року змінено: встановлено факт проживання ОСОБА_5 та ОСОБА_4 однією сім᾿єю без реєстрації шлюбу у період з 1 січня 2004 року по лютий 2015 року. У решті рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 13 жовтня 2016 року касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилено, рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 28 грудня 2015 року у незміненій частині та рішення Апеляційного суду Рівненської області від 19 квітня 2016 року залишено без змін.

У поданій до Верховного Суду України заяві про перегляд судових рішень ОСОБА_4 порушує питання про скасування судових рішень та прийняття нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог з передбачених пунктами 1 та 4 частини першої статті 355 Цивільного процесуального права України (далі - ЦПК України) підстав неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції норм матеріального права, що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах та невідповідності судового рішення суду касаційної інстанції викладеному у постанові Верховного Суду України висновку щодо застосування у подібних правовідносинах норм матеріального права, а саме статей 60, 74 Сімейного кодексу України (далі СК України).

На підтвердження зазначених підстав подання заяви про перегляд судових рішень ОСОБА_4 посилається на ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 25 травня та 9 листопада 2016 року, постанови Верховного Суду України від 12 грудня 2012 року та 8 червня 2016 року.

Перевіривши наведені в заявах доводи, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України вважає, що у допуску справи до провадження слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до статті 353 ЦПК України Верховний Суд України переглядає судові рішення у цивільних справах виключно з підстав і в порядку, встановлених цим Кодексом.

За положеннями пунктів 1, 4 частини першої статті 355 ЦПК України підставами для подання заяви про перегляд судових рішень у цивільних справах є неоднакове застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах та невідповідність судового рішення суду касаційної інстанції викладеному у постанові Верховного Суду України висновку щодо застосування у подібних правовідносинах норм матеріального права.

При цьому під судовими рішеннями в подібних правовідносинах слід розуміти такі, де тотожними є предмет спору, підстави позову, зміст позовних вимог та встановлені фактичні обставини, а також має місце однакове матеріально-правове регулювання спірних відносин.

У справі про перегляд якої подано заяву, частково задовольняючи позов, суди, дійшли висновку про те, що позивачем доведено належними та допустимими доказами, спільне будівництво спірного житлового будинку та придбання автомобіля, а також те, що після розірвання шлюбу сторони продовжували проживати однією сім᾿єю як чоловік та жінка без реєстрації шлюбу. Крім того, даний факт підтверджується ще й тим, що у сторін у січні 2009 року народилася друга дитина.

У наданих для порівняння ухвалах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 25 травня 2016 року та 9 листопада 2016 року, суди дійшли висновку про те, що відсутні належні та допустимі докази про те, що спірне майно придбано внаслідок спільної праці чи за спільні кошти.

Отже, у справі про перегляд якої подано заяву та у справах, судові рішення в яких надано заявником для порівняння, наявні різні фактичні обставини, що не свідчить про неоднакове застосування судом касаційної інстанції норм матеріального права та невідповідність судового рішення суду касаційної інстанції викладеному у постанові Верховного Суду України висновку щодо застосування у подібних правовідносинах норм матеріального права.

Висновок щодо застосування статей 60, 74 СК України зроблений в постановах Верховного Суду України від 12 грудня 2012 року та 8 червня 2016 року, на які посилається у своїй заяві ОСОБА_4, не суперечить висновку зробленому судом касаційної інстанції у справі про перегляд якої подано заяву.

За викладених обставин вважати заяву ОСОБА_4 обґрунтованою немає підстав.

Відповідно до статті 360 ЦПК України Верховний Суд України відмовляє в допуску справи до провадження, якщо подана заява є необґрунтованою.

Керуючись статтями 353, 355, 356, 360 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а:

У допуску справи за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про встановлення факту проживання чоловіка та жінки однією сім'єю без реєстрації шлюбу та визнання нерухомого майна спільною сумісною власністю до провадження Верховного Суду України відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Н.П. Лященко
В.І. Гуменюк
Я.М. Романюк