АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Справа № 632/131/17
Провадження № 22-ц-/790/3852/17 Головуючий І інстанції: Кочнєв О.В.
Категорія: стягнення аліментів Доповідач: Сащенко І.С.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 вересня 2017 року судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

Головуючого Сащенко І.С.

суддів Овсяннікової А.І., Коваленко І.П.,

за участю секретаря Бойко А. О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 11 квітня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення індексації аліментів, визначених у твердій грошовій сумі,-

в с т а н о в и л а:

У лютому 2017 року ОСОБА_1 звернулась до суду із зазначеним позовом в якому просила стягнути з відповідача на її користь індексацію аліментів, присуджених рішенням Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 17.12.2013 року, за період з 22.11.2013 року до 31.12.2016 року у розмірі 12165,15 гривень.

В обґрунтування позовних вимог зазначала, що державні виконавці, які здійснювали виконавче провадження та роботодавець відповідача, щодо стягнення аліментів за виконавчим листом відмовлялися проводити індексацію аліментів стягнутих у твердій грошовій сумі, посилаючись на те, що діючим законодавством не був прописаний механізм такого стягнення. Оскільки, гроші присуджені за рішенням суду, за час з моменту стягнення втратили частину своєї купівельної спроможності, то саме індексація є тією підставою, яка повинна компенсувати їй втрати від обезцінення національної валюти України.

В судовому засіданні позивач вимоги підтримала.

Відповідач проти задоволення позову заперечував.

Рішенням Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 11.04.2017 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити її позовні вимоги в повному обсязі. При цьому посилається на неповне з`ясування судом обставин справи, що мають значення для справи; порушення норм матеріального та процесуального права.

Зазначає, що розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі підлягає індексації відповідно до закону.

Колегія суддів, перевіривши матеріали справи, заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення осіб, що з`явилися, перевіривши законність і обґрунтованість рішення районного суду у відповідності до ст. 303 ЦПК України в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, знаходить скаргу такою, що не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що індексація розміру аліментів передбачена ч.2 ст. 184 СК України не могла бути застосована за вказаний період, оскільки до 12.06.2016 року зазначена норма не мала механізмів реалізації у ЗУ «Про індексацію грошових доходів населення».

Цей висновок суду узгоджується з матеріалами справи та відповідає вимогам закону.

Встановлено, що рішенням Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 17.12.2013 року з відповідача на користь позивачки стягуються аліменти на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 у твердій грошовій сумі у розмірі 600,00 гривень щомісячно, починаючи з 22.11.2013 року і до досягнення дитиною повноліття ( а.с 11 ).

Відповідно до ч.2 ст.184 СК України розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Проте ЗУ «Про індексацію грошових доходів населення» до 12.06.2016 року не містив порядку, встановленого Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо індексації розміру аліментів, визначеного судом у твердій грошовій сумі» від 17.05.2016 року, який набрав чинності 12.06.2016 року.

Таким чином, до 12.06.2016 року частина 2 ст.184 СК України не могла бути реалізована, оскільки не мала механізмів реалізації у Законі України «Про індексацію грошових доходів населення», у звязку з чим державний виконавець та роботодавці такого розрахунку не робили.

Відповідно до ч.2 ст.6 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» порядок проведення індексації визначається Кабінетом Міністрів України.

Також згідно п.п. 10-4 до постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року №1078 «Про затвердження Порядку проведення індексації грошових доходів населення» в редакції постанови Кабінету Міністрів України №836 від 16.11.2016 року «Про внесення змін до Порядку проведення індексації грошових доходів населення» обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації розміру аліментів, визначеного судом у твердій грошовій сумі, здійснюється з місяця, в якому призначено аліменти; для аліментів, визначених судом у твердій грошовій сумі, що були призначені до червня 2016 р., обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації здійснюється з дня набрання чинності Законом України від 17 травня 2016 р. № 1368-VIII «Про внесення змін до деяких законів України щодо індексації розміру аліментів, визначеного судом у твердій грошовій сумі» (тобто з 12.06.2016 року); при цьому розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, разом із сумою індексації не повинен перевищувати 50 відсотків грошового доходу платника аліментів.

Відповідно до ч.1 та ч.2 ст. 4 ЗУ «Про індексацію грошових доходів населення» індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 103 відсотка, а обчислення індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком, починаючи з місяця введення в дію цього Закону.

Оскільки за період з 13.06.2016 року до 31.12.2016 року індекс споживчих цін жодного разу не перевищив поріг індексації у розмірі 103%, тому індексація у вказаний період не може бути нарахована та проведена.

За таких обставин колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов до правильного висновку про безпідставність вимог позивачки та обґрунтовано відмовив у їх задоволенні.

Доводи апелянта про те, що індексацію аліментів, які було стягнуто з відповідача в твердій грошовій сумі можна стягнути тільки за рішенням суду на підставі ст. 184 Сімейного кодексу України та Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» судовою колегією не приймаються.

За змістом ст. 11 ч.1 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до вимог ЦПК України.

Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (ст. 11 ч.2 ЦПК України).

В судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_2 пояснив, що ОСОБА_1 вже звернулася до суду з позовною заявою про зміну порядку стягнення аліментів з твердої грошової суми на частку від заробітку, справа до цього часу не розглянута.

Доводи апеляційних скарг висновків суду першої інстанції не спростовують, а зводяться лише до переоцінки доказів, повно та всебічно досліджених судом першої інстанції.

Згідно з ч. 1 ст. 308 ЦПК України апеляційний суду відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 301, 303, 304, п.1 ч.1 ст. 307, ст. 308, 313, 314, 315, 317, 319, 324 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 11 квітня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, однак може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді