ВАСИЛЬКІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 362/4633/16-ц
Провадження № 4-с/362/2/17
У Х В А Л А

іменем України

24.01.2017 року Васильківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді -Орди О.О.

при секретарі -Кострубіцькій Т.М

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в приміщенні суду, в м. Василькові Київської області цивільну справу за скаргою Публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Універсал БАНК», особа рішення, дія та бездіяльність якої оскаржується: головний державний виконавець Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області ОСОБА_1, заінтересована особа (боржник): ОСОБА_2 на дії державного виконавця, -

В С Т А Н О В И В:

Заявник, Публічне акціонерне товариство акціонерний банк «Універсал БАНК», звернувся до суду із скаргою, в якій просить суд: Визнати дії головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області ОСОБА_1 щодо винесення постанови ВП № 51980683 від 19 серпня 2016 року про відмову у відкритті виконавчого провадження неправомірними; скасувати постанову Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області ВП № 51980683 від 19 серпня 2016 року про відмову у відкритті виконавчого провадження.

Свої вимоги заявник обґрунтовує тим, що рішенням Васильківського міськрайонного суду Київської області від 18 липня 2012 року у справі № 2/74/2012 було задоволено позов ПАТ «Універсал банк» та вирішено стягнути з ОСОБА_3, ОСОБА_4 на користь ПАТ «Універсал банк» заборгованість за кредитним договором в сумі 283532, 06 доларів США, що еквівалентно 2264003,51 грн та судові витрати в сумі 1669, 50 грн. На виконання рішення суду 30 серпня 2012 року було видано виконавчий лист, який банк направив до примусового виконання до Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області. 19 серпня 2016 року державним виконавцем ДВС ОСОБА_1О було винесено постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження ВП № 51980683 з примусового зазначеного виконання виконавчого листа. В даній постанові державним виконавцем зазначено про те, що виконавчий документ пред'явлено не за підвідомчістю виконання рішення. При цьому, державний виконавець послався на ч. 1 ст. 21 Закону України «Про виконавче провадження», де передбачено, що на відділ примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції покладається виконання рішень, за якими сума зобов'язання становить від трьох до десяти мільйонів гривень або еквівалентну суму в іноземній валюті, а сума за виконавчим документом становить 283532,06 доларів США, що еквівалентно 2 264 003,51 гривень. Вважають, що постанова є незаконною та необґрунтованою, порушує права заявника, прийнята безпідставно, з порушенням норм матеріального права, а тому підлягає скасуванню. Банк подав заяву про відкриття виконавчого провадження до органу ДВС до повноважень якого входить виконання рішень, за якими сума зобов'язання становить від трьох до десяти мільйонів гривень або еквівалентну суму в іноземній валюті (ч. 2 ст. 21 Закону України «Про виконавче провадження»). Стягнення боргу за кредитним договором в доларах є правомірним, а зазначення судом в резолютивній частині рішення еквіваленту суми боргу за курсом встановленим НБУ на дату ухвалення рішення не є підставою для стягнення боргу виключно в еквіваленті, зазначеному у рішенні. ПАт «Універсал банк» подав до Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області заяву про відкриття виконавчого провадження за виконавчим листом, за яким сума стягнення становить 283532, 06 доларів США. Наведене свідчить, що державний виконавець неправомірно відмовив стягувачу у відкритті виконавчого провадження, посилаючись при цьому на норми закону, які регулюють інші правовідносини.

Сторони в судове засідання не з'явилися, належним чином повідомлені, причини неявки суду не відомі

У відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, вивчивши матеріали скарги, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, 30.08.2012 року Васильківським міськськрайонним судом Київської області було видано виконавчий лист № 2/74/2012 по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Універсал банк» до ОСОБА_2, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості і за зустрічним позовом про ОСОБА_2, ОСОБА_4 до Публічного акціонерного товариства «Універсал банк», третя особа: орган опіки та піклування Васильквської міської ради про визнання недійсними підняття процентної ставки, зміни дати графіку погашення кредиту,за яким стягнуто з ОСОБА_2, ОСОБА_4 на користь Публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Універсал банк» заборгованість за кредитним договором в сумі 283532,06 доларів США що еквівалентно 2264003,51 грн та судові витрати в сумі 1669, 50 грн .

17 серпня 2016 року заявник звернувся до Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області із заявою про відкриття виконавчого провадження з виконання виконавчого листа № 2/74/2012, виданого 30 серпня 2012 року Васильківським міськрайонним судом Київської області.

Статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» (який діяв на час виникнення спірних правовідносин) передбачено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення).

19 серпня 2016 року державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області ОСОБА_1А було винесено постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження, оскільки виконавчий документ пред'явлений не за підвідомчістю виконання.

Відповідно до вказаної постанови, державним виконавцем було зазначено, що згідно пред'явленого на виконання виконавчого документа, судом встановлено гривневий еквівалент, що підлягає стягненню та становить 2 264 003,51 гривень, при цьому на Відділ примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області покладається виконання рішень, де сума зобов'язання становить від трьох до десяти мільйонів гривень або еквівалентну суму в іноземній валюті .

В той же час, суд не може погодитися з даними твердженнями державного виконавця, з огляду на наступне.

Статтею 124 Конституції України передбачено, що судове рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

Стаття 14 ЦПК України передбачає, що судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про виконавче провадження», (який діяв на час виникнення спірних правовідносин) примусове виконання рішень покладається на державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України. Примусове виконання рішень здійснюють державні виконавці, визначені Законом України «Про державну виконавчу службу».

Положеннями ч 1 ст. 6 Закону України «Про виконавче провадження» (який діяв на час виникнення спірних правовідносин) передбачено, що державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Згідно ч. 1 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження», (який діяв на час виникнення спірних правовідносин) державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Так, державний виконавець: - здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення (далі - виконавчий документ), у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом; - надає сторонам виконавчого провадження та їх представникам можливість ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження; - розглядає заяви сторін та інших учасників виконавчого провадження і їхні клопотання; - заявляє в установленому порядку про самовідвід за наявності обставин, передбачених цим Законом; - роз'яснює сторонам їхні права і обов'язки.

Згідно з ч. 1 ст. 17 Закону України «Про виконавче провадження», (який діяв на час виникнення спірних правовідносин) примусове виконання рішень здійснюється державною виконавчою службою на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом.

Державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа, зазначеного в статті 17 цього Закону за заявою стягувача або його представника про примусове виконання рішення.

Відповідно до ч.2 ст.21 Закону України «Про виконавче провадження» (який діяв на час виникнення спірних правовідносин) На відділ примусового виконання рішень управлінь державної виконавчої служби Головного управління юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, головного управління юстиції в області, містах Києві та Севастополі покладається виконання рішень, за якими зокрема сума зобов'язання становить від трьох до десяти мільйонів гривень або еквівалентну суму в іноземній валюті.

Таким чином, при вирішенні питання підвідомчості виконавчого провадження, державний виконавець повинен виходити саме з суми зобов'язання.

Як убачається зі змісту судового рішення, сума зобов'язання за кредитними договорами становить 283532,06 дол. США.

Відповідно до ч.1 ст.1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Статтею 53 Закону України «Про виконавче провадження» (який діяв на час виникнення спірних правовідносин) визначені особливості звернення стягнення на кошти боржника в іноземній валюті та виконання рішень при обчисленні боргу в іноземній валюті.

Так, частиною 3 зазначеної статті передбачено, що у разі обчислення суми боргу в іноземній валюті державний виконавець у результаті виявлення у боржника коштів у відповідній валюті стягує ці кошти на валютний рахунок органу державної виконавчої служби для їх подальшого перерахування стягувачу. У разі виявлення коштів у гривнях чи іншій валюті державний виконавець дає доручення про купівлю відповідної валюти та перерахування її на валютний рахунок органу державної виконавчої служби.

Згідно ст. 7 Закону України «Про державну виконавчу службу» (який діяв на час виникнення спірних правовідносин) працівник органу державної виконавчої служби зобов'язаний сумлінно виконувати службові обов'язки, не допускати в своїй діяльності порушення прав громадян та юридичних осіб, гарантованих Конституцією України, законами України.

Згідно положення статті 6 Закону України „Про виконавче провадження", (який діяв на час виникнення спірних правовідносин) державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Враховуючи, що рішенням суду ухвалено стягнути заборгованість за кредитними договорами в іноземній валюті - доларах США та лише зазначено еквівалент стягнутої суми в іноземній валюті на певну дату, суд приходить до висновку, що державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області було безпідставно, без урахування зміни курсу валюти стягнення, відмовлено у відкритті виконавчого провадження, з чого вбачається наявність правових підстав для визнання дій державного виконавця неправомірними та скасування постанови про відмову у відкритті виконавчого провадження.

Тому скарга підлягає задоволенню.

Враховуючи викладене, на підставі ст. 124 Конституції України, ст.ст. 1, 2, 4, 6, 11, 17, 21, 25, 53 Закону України «Про виконавче провадження», п. 18 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року № 6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах», ст.ст. 14, 57-60, 64, 209, 210, 383-388 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

У Х В А Л И В:

Скаргу - задовольнити

Визнати дії головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області ОСОБА_1 щодо винесення постанови ВП № 51980683 від 19 серпня 2016 року про відмову у відкритті виконавчого провадження неправомірними.

Скасувати постанову Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області ВП № 51980683 від 19 серпня 2016 року про відмову у відкритті виконавчого провадження.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: