Справа № 306/769/17
У Х В А Л А

Іменем України

18 вересня 2017 року м. Ужгород

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Закарпатської області в складі:

головуючого судді Куштана Б.П. (доповідача),

суддів: Джуги С.Д. і ОСОБА_1,

при секретарі: Сочка І.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Свалявського районного суду від 07 червня 2017 року за позовом ОСОБА_2 до публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «ПриватБанк», третя особа Закарпатське головне регіональне управління публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «ПриватБанк», про захист прав споживачів, -

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Свалявського районного суду від 07 червня 2017 р. у задоволенні позову відмовлено.

ОСОБА_2 просить скасувати це рішення та ухвалити нове, яким збільшені позовні вимоги задовольнити. Доводить про неповне зясування судом обставин, що мають значення для справи. Указує, що ПАТ КБ «ПриватБанк» (надалі Банк) не мав права списувати кошти із зарплатної карти без рішення суду. Такі дії Банку не узгоджуються із вимогами ст. 1071 ЦК України. Зазначає, що списана із зарплатного рахунку сума є спірною, оскільки в Свалявському районному суді розглядається справа за позовом Банку до ОСОБА_2 про стягнення кредитної заборгованості.

Суд дійшов висновку про безпідставність позову. При цьому встановив, що при укладенні кредитного договору від 08.09.2011 р. позивач погодив із Банком можливість списання грошових коштів зі своїх рахунків, а томі дії відповідача по автоматичному списанню грошових коштів з карткового рахунку вчинені відповідно до умов договору.

Апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення залишенню без змін, із таких мотивів.

Колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції через їх відповідність повно зясованим обставинам справи, нормам матеріального права та належним чином оціненим доказам у справі.

Так, після збільшення розміру позовних вимог ОСОБА_2 остаточно просив визнати дії Банку незаконними щодо автоматичного списання грошей для погашення простроченої заборгованості по картці 88**06 та зобовязати відповідача повернути неправомірно списані із належного ОСОБА_2 зарплатного рахунку 133848 грошові кошти в розмірі 3602.5 грн. (а.с.19).

За приписами п.26.1. ст. 26 Закону від 05.04.2001 р. "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" платник при укладенні договорів із банком має право передбачити договірне списання грошей із своїх рахунків на користь банку платника та/або третіх осіб.

Інструкцією про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті від 21.01.2004 р. передбачено, що договірне списання це списання банком з рахунку клієнта коштів без подання клієнтом платіжного доручення, що здійснюється банком у порядку, передбаченому в договорі, укладеному між ним і клієнтом.

Згідно з положеннями ст. 1071 ЦК України, Банк може списати грошові кошти з рахунка клієнта на підставі його розпорядження. Грошові кошти можуть бути списані з рахунка клієнта без його розпорядження на підставі рішення суду, а також у випадках, встановлених законом, договором між банком і клієнтом або умовами обтяження, предметом якого є майнові права на грошові кошти, що знаходяться на банківському рахунку.

Відповідно до анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку від 08.09.2011 р. ОСОБА_2 погодився із тим, що ця заява разом із Памяткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами становить між ним і Банком Договір про надання банківських послуг; ознайомився і згоден із Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також тарифами Банку, які були надані йому для ознайомлення у письмовому вигляді (а.с.48).

Указаними Умовами та Правилами надання банківських послуг, які є складовою частиною договору, також передбачена можливість списання Банком грошових коштів із карткового рахунку позивача за наявності в останнього заборгованості (пункти 1.1.2.29.2, 1.1.3.1.6, 1.1.3.1.11, 2.1.1.12.9).

Отже, списання Банком 07.04.2017 р. із рахунку позивача 133848 суми в розмірі 1917.21 грн. для погашення виниклої в останнього кредитної заборгованості узгоджується як із нормами матеріального права так і з умовами укладеного між сторонами договору.

За таких обставин відповідні доводи апеляційної скарги (щодо неправомірності дій по списанню грошових коштів із рахунку) не спростовують висновків суду першої інстанції і не дають підстав для скасування ухваленого в справі рішення.

Апеляційне твердження ОСОБА_2 про нечесну підприємницьку практику Банку, з посиланням на ст. 19 Закону «Про захист прав споживачів», виходить за межі спірних правовідносин, адже сам договір не оспорений.

За правилами ст. 15 ЦК України, ст.ст. 10 ч.1, ч.3, ст. 60 ч.1, ч.4, ст. 213 ЦПК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

У контексті наведеного колегія суддів вважає, що суд першої інстанції ухвалив законне та обґрунтоване рішення. Неправильного застосування норм матеріального чи порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, не встановлено.

Керуючись ст.ст. 303 ч.1, 307 ч.1 п.1, 308, 313, 314 ч.1 п.1, 315, 317, 319 ЦПК України, -

УХВАЛИЛА:

1. Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити. 2. Рішення Свалявського районного суду від 07 червня 2017 року залишити без змін. 3. Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили шляхом подачі скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Судді: