АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний номер 766/3725/16-ц
Номер провадження:22-ц/791/1281/17
Головуючий в І інстанції Майдан С.І.
Категорія Доповідач: Колісниченко А.Г.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 вересня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Херсонської області в складі:

ГоловуючогоКолісниченка А.Г.,
суддів:Вейтас І.В.,
Радченка С.В.,
за участю секретаряПавловської Ю.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 18.05.2017 року у справі за позовом публічного акціонерного товариства «Херсонська теплоелектроцентраль» до ОСОБА_5 про стягнення боргу за спожиту теплову енергію,

В С Т А Н О В И Л А:

У травні 2016 року до суду із зазначеним позовом звернулось публічне акціонерне товариство «Херсонська теплоелектроцентраль» (далі ПАТ «Херсонська ТЕЦ), обґрунтовуючи свої вимоги тим, що підприємство надає послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води ОСОБА_5, який є власником квартири АДРЕСА_1 та на його ім'я відкритий особливий рахунок. Між відповідачем, який є споживачем послуг з централізованого опалення (надалі ЦО) та позивачем, як виконавцем цієї послуги існують цивільні правовідносини на підставі договору приєднання, який передбачений приписами чинних нормативно - правових актів. Протягом тривалого часу відповідач не сплачує витрати, пов'язані зі споживанням послуг з ЦО. У зв'язку з чим утворилась заборгованість за період з 01.01.2003 року по 01.06.2016 року в сумі 12724,54 грн., яку відповідач виплачувати відмовляється. На підставі чого, ПАТ Херсонська ТЕЦ» просить стягнути з відповідача зазначену заборгованість, а також судовий збір у сумі 1378,00 грн.

Рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 18.05.2017 року позов ПАТ «Херсонська ТЕЦ» задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ПАТ «Херсонська ТЕЦ» заборгованість за послуги з централізованого опалення за період з 27.04.2012 року по 01.05.2016 року у розмірі 6794,27 грн. Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ПАТ «Херсонська ТЕЦ» судовий збір у розмірі 642,15 грн. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з таким рішення суду ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу, в якій зазначає, що він ніколи не укладав будь-якого договору із позивачем, оскільки у відповідності до ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Крім того, від позивача жодного разу не надходило пропозицій, щодо укладення договору про надання послуг, який розробляється на підставі типового договору. Також відповідачем у листопаді 2009 року було направлено відповідно листа до ПАТ «Херсонська ТЕЦ» про відмову від нав'язаних послуг та з проханням демонтувати прилади опалення. ОСОБА_5 викликав представників ПАТ «Херсонська ТЕЦ» для підписання акту відключення батарей. В оскаржувану рішенні суд зазначив, що сума заборгованості за період з 01.01.2003 року по 01.05.2016 року у сумі 12724,54 грн. знаходиться поза межами позовної давності, яка не переривалась, тому суд вважає, необхідним стягнути з відповідача суму заборгованості, що за останні три роки станом на період з 27.04.2015 року по 01.05.2016 року складає 6794,27 грн. Однак це не відповідає дійсності. За цей період сума зовсім інша. І якщо стягується сума за три роки, то це буде період з 01.05.2013 року, а не з 28.04.2012 року. У зв'язку з чим, просив рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

У письмових запереченнях на апеляцію ПАТ «Херсонська ТЕЦ» посилаючись на необґрунтованість доводів ОСОБА_5 просило про відхилення скарги та залишення рішення суду без змін.

ОСОБА_5, у судовому засіданні на задоволенні апеляції наполягав, з підстав зазначених у скарзі.

Представниця ПАТ «Херсонська ТЕЦ» - Тюпляєва Т.Г. у судовому засіданні проти задоволення скарги заперечувала, вважаючи рішення суду законним та обґрунтованим.

Заслухавши доповідача, учасників процесу, які з'явилися до суду, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції у визначених цивільно-процесуальним законом межах, колегія суддів вважає, що скарга ОСОБА_5 підлягає частковому задоволенню.

З матеріалів справи вбачається, що згідно довідки № 911 від 11.05.2016 року відповідач ОСОБА_5 є споживачем послуг з централізованого опалення, які надає позивач ПАТ «Херсонська ТЕЦ» за адресою: АДРЕСА_1 згідно договору №3494 (особовий рахунок НОМЕР_1) (а.с.8-9).

Згідно довідки № 1912 від 23.12.2016 року, наданої позивачем по рахунку за централізоване опалення за період з грудня 2012 року по квітень 2016 року, заборгованість відповідача за зазначений період складає 12724,54 грн. (а.с.85).

Відповідач добровільно виплачувати заборгованість відмовляється.

Ухвалою Суворовського районного суду м. Херсона №668/4765/15-ц від 21.05.2015 року скасовано судовий наказ від 27.04.2015 року, виданий за заявою ПАТ «Херсонська ТЕЦ» про стягнення заборгованості за спожиту теплову енергію з ОСОБА_5 за період з січня 2003 року по лютий 2015 року в сумі 9792,52 грн. та судових витрат в сумі 121,80 грн. (а.с.10).

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» житлово-комунальні послуги - це результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил. Виконавцем є суб'єкт господарювання, предметом діяльності якого є надання житлово-комунальної послуги споживачу відповідно до умов договору.

Згідно з п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

За змістом ст. ст. 19, 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач житлово-комунальних послуг зобов'язаний укласти письмовий договір з виконавцем послуг на основі типового договору. Споживач має право одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, при цьому такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини третьої статті 20 цього Закону обов'язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Обов'язку споживача житлово-комунальних послуг укласти договір з виконавцем послуг, що передбачений п. 3 ч. 2 ст. 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», відповідає обов'язок виконавця підготувати та укласти із споживачем договір на надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором.

Укладення договору на надання житлово-комунальних послуг є обов'язком споживача за умови, якщо запропонований виконавцем послуг договір відповідає типовому договору.

Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов'язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі (постанова Верховного Суду України від 30.10.2013 року по справі № 6-59цс13).

За таких обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що відповідач, користуючись житлово-комунальними послугами, не сплачував їх вартість, внаслідок чого утворилась заборгованість, яка підлягає стягненню.

Однак, колегія суддів не може погодитися із висновком суду щодо періоду та суми стягнення заборгованості, з огляду на таке.

Відповідно до ст.ст.256,257 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється три роки.

З матеріалів справи вбачається, що у відповідача перед позивачем за період з 01.01.2003 року по 01.05.2016 року утворилась заборгованість з оплати послуги теплопостачання, розмір якої становить 12724,54 грн. Проте, оскільки строк позовної давності у цей період не переривався, то до стягнення підлягає заборгованість за три роки, які передували зверненню позивача до суду. Як вбачається із наданого ПАТ «ХТЕЦ» розрахунку заборгованість у період з 01.05.2013 по 01.05.2016 року становить 5513,89 грн. Суд першої інстанції помилково визначив розмір суми стягнення, а також період за який його слід проводити, зазначивши його - з 27.04.2015 року по 01.05.2016 року.

Окрім того, суд першої інстанції помилково включив до мотивувальної частини рішення абзац, який починається словами : «Крім цього ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод» і закінчується словами … «за порушення зобов'язання встановленого договором», оскільки цей абзац за своїм змістом не має стосунку до спору, який розглядався судом.

Зважаючи на це, рішення суду підлягає зміні, у зазначених частинах на підставі п.4 ч.1 ст.309 ЦПК України.

Колегія суддів відхиляє доводи апелянта про те, що він не має сплачувати за послуги ЦО через відключення ним батарей опалення у належній йому квартирі, що на його думку підтверджується актом від 10.06.2010 року (а.с.57), оскільки таке відключення, якщо воно у дійсності мало місце, не тягне за собою юридичних наслідків у вигляді відсутності обов'язку сплачувати за надані послуги з теплопостачання.

Так, відповідно до п.25 Порядку відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання, який був затверджений наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства від 22.11.2005 року № 4 відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється у порядку, що затверджується центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства. Самовільне відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води забороняється. Відповідно до п.п.2.1,2.2,2.5 цього порядку для вирішення питання відключення житлового будинку (будинків) від мереж централізованого опалення його власник (власники) повинен (повинні) звернутися до Комісії з письмовою заявою про відключення від мереж ЦО і ГВП. У заяві про відключення від мереж ЦО і ГВП власник (власники) будинку зазначає причини відключення. До заяви додається копія протоколу загальних зборів мешканців будинку щодо створення ініціативної групи з вирішення питання відключення від мереж ЦО і ГВП та прийняття рішення про влаштування у будинку системи індивідуального або автономного опалення. Рішення про відключення будинку від системи централізованого опалення з улаштуванням індивідуального опалення повинно бути підтримане всіма власниками (уповноваженими особами власників) приміщень у житловому будинку. Комісія, після вивчення наданих власником (власниками) документів, у місячний строк приймає рішення щодо відключення від мереж ЦО і ГВП, улаштування індивідуальної (автономної) системи теплопостачання та збір вихідних даних і технічних умов для виготовлення проектної документації. При цьому обов'язково враховуються технічні можливості існуючих мереж газопостачання, водопостачання та електропостачання даного населеного пункту або окремого мікрорайону щодо забезпечення живлення запропонованої власником (власниками) системи теплопостачання. Комісією, у разі необхідності, можуть розглядатися питання збільшення потужностей та можуть розроблятися пропозиції щодо їх фінансування, а також заміни систем внутрішньоквартальних, а в деяких випадках і магістральних мереж газо-, водо-, теплопостачання. Відключення приміщень від внутрішньобудинкових мереж ЦО і ГВП виконується монтажною організацією, яка реалізує проект, за участю представника власника житлового будинку або уповноваженої ним особи, представника виконавця послуг з ЦО і ГВП та власника, наймача (орендаря) квартири (нежитлового приміщення) або уповноваженої ними особи.

Оскільки відповідачем не було надано суду доказів виконання вимог названого Порядку, то відключення ним приладів опалення у належній йому квартирі є самовільним і не впливає на його обов'язок сплачувати за послуги з теплопостачання.

Іншим доводам апелянта надана оцінка у мотивувальній частині цього рішення. Таким чином, апеляція ОСОБА_5 задовольняється частково.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309,316 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 задовольнити частково.

Рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 18.05.2017 року змінити, виключивши з нього абзац 24 судового рішення, який починається словами .. «Крім цього ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод» і закінчується словами … «за порушення зобов'язання встановленого договором».

Також змінити посилання на період стягнення заборгованості з 27.04.2015 року по 01.05.2016 року на 01.05.2013 року по 01.05.2016 року, а також суму стягнення з 6 794,27 грн. на 5513,89 грн., а суму стягнутого судового збору з 642,15 грн. до 596,67 грн.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Рішення суду апеляційної інстанції набирає чинності з дня його проголошення і може бути оскаржено безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги.

Головуючий А.Г.Колісниченко

Судді: І.В.Вейтас

С.В.Радченко