Провадження № 2/521/1153/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2017 року

Малиновський районний суд м.Одеси у складі

головуючого судді Мурзенка М. В.

при секретарі Кіліян О. В.

за участю представника ОСОБА_1, ОСОБА_2 ОСОБА_3

представника ОСОБА_4 ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Малиновського районного суду м.Одеси цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про визнання права власності,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4, ОСОБА_6 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням квартири за адресою: АДРЕСА_1.

Позовні вимоги мотивовано тим, що позивач є власником вказаної квартири, відповідачі зареєстровані в ній, користуються належним позивачу майном, відповідач ОСОБА_4 втратила право власності на вказану квартиру відповідно до рішення Апеляційного суду Одеської області від 09.09.2014 р., а відтак й право користування нею, право користування квартирою ОСОБА_6 було похідним від права власності на квартиру ОСОБА_4

Ухвалою суду від 31.01.2017 року позов ОСОБА_1 в частині вимог до ОСОБА_6 за заявою представника позивача залишено без розгляду.

Також до Малиновського районного суду м.Одеси звернулась ОСОБА_4 з позовом до ОСОБА_1 про визнання права власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_1. Позовні вимоги мотивовано тим, що вона є власницею квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 на підставі укладеного 15.09.2007 року договору міни, який визнано Приморським районним судом м.Одеси дійсним, однак ОСОБА_1 не визнається та оспорюється її право власності на вказану квартиру, що стало підставою для звернення до суду із захистом своїх прав.

Ухвалою суду від 15.09.2016 року до участі у справі в якості співвідповідача залучено ОСОБА_2.

Ухвалою Малиновського районного суду м.Одеси від 29.09.2016 року обєднано в одне провадження позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_4, ОСОБА_6 про визнання їх такими, що втратили право користування житловим приміщенням квартири за адресою АДРЕСА_3 (справа № 521/13619/16-ц), та позовні вимоги ОСОБА_4 до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про визнання права власності на квартиру за адресою АДРЕСА_3 (справа № 521/11350-16-ц). Справі присвоєно єдиний унікальний номер 521/13619/16-ц.(а.с.43-44)

Ухвалою Малиновського районного суду м.Одеси від 29.06.2016 року, в рамках цивільної справи № 521/11350/16-ц, вжито заходів забезпечення позову, накладено арешт на квартиру, що розташована за адресою АДРЕСА_4 (а.с.76-77)

Представник ОСОБА_1 ОСОБА_2- ОСОБА_3 в судовому засіданні позовні вимоги ОСОБА_1 підтримала, просила їх задовольнити, позов ОСОБА_4 не визнала, додатково пояснила, що ОСОБА_1 є законним власником спірної квартири, його право власності зареєстровано у встановленому законом порядку, ОСОБА_4 зареєстрована у спірній квартирі, проте право проживання у ній втратила з огляду на скасування рішення Приморського районного суду м. Одеси від 27.09.2007 року, яким було визнано дійсним договір міни, укладений між ОСОБА_1, ОСОБА_7К.з одного боку та ОСОБА_8, з іншого боку, спадкоємцем якої є ОСОБА_4

Представник ОСОБА_4 позов ОСОБА_1 не визнав, позовні вимоги ОСОБА_4 підтримав, зазначив, що ОСОБА_4 є власником спірної квартири, оскільки зазначене рішення Приморського районного суду м.Одеси набрало законної сили, право власності ОСОБА_4 було зареєстровано у встановленому законом порядку.

Заслухавши пояснення осіб, що беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи, суд доходить висновку про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 та про відмову в задоволенні позову ОСОБА_4 з огляду на наступне.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є власником квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_5, на підставі свідоцтва про право власності на квартиру від 01.08.2007 року, виданого виконавчим комітетом Одеської міської ради згідно інвестиційного договору від 15.12.2006 року ; акту прийому-передачі квартири, що підтверджується копією вказаного свідоцтва (а.с.10), право власності ОСОБА_1 зареєстровано у встановленому законом порядку, що підтверджується копією інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно (а.с.12), копією рішення державного реєстратора про реєстрацію речових прав від 22.06.2016 р. (а.с. 195).

Також судом встановлено, що 15.08.2007 року між ОСОБА_1, ОСОБА_7 з одного боку та ОСОБА_8, з іншого боку, був укладений договір про міну належних їм на праві власності обєктів нерухомого майна, згідно умов якої ОСОБА_1 та ОСОБА_7 передали належні їм на праві власності квартири № 28,30,46 в будинку 73 по вул. Овідіопольська дорога, 3 в місті Одесі в обмін на належне ОСОБА_8 домоволодіння, що розташоване за адресою: м.Одеса, вул. Садиковська, 22, що підтверджується копією договору міни від 15.08.2007 року(а.с.57-58)

Рішенням Приморського районного суду м.Одеси від 27.09.2007 року, вказаний договір міни визнано дійсним. Визнано за ОСОБА_1 та ОСОБА_7 право спільної власності на домоволодіння, що розташоване в м.Одесі по вулиці Садиковській, 22, визнано за ОСОБА_8 право власності на квартири № 28, 30, 46 в будинку № 73 по вул. Овідіопольська дорога 3 в м.Одесі, що підтверджується копією вказаного рішення (а.с. 6-7).

На підставі зазначеного рішення, за ОСОБА_4 21.11.2007 року було зареєстровано право власності на спірну квартиру, що підтверджується відомостями, що містяться в реєстраційній справі на квартиру (а.с. 193)

Рішенням Апеляційного суду Одеської області від 09.09.2014 року, зазначене рішення Приморського районного суду м.Одеси скасовано, постановлено нове рішення про відмову в задоволенні позову, що підтверджується копією вказаного рішення (а.с.8-9).

Доводи представника ОСОБА_4 про належність їй спірної квартири з посиланням на рішення Приморського районного суду м.Одеси від 27.09.2007 р. відхиляються судом, оскільки зазначене рішення скасовано, скасований судовий акт не породжує жодних правових наслідків з моменту його ухвалення, й, відповідно договір міни від 15.08.2007 року, укладений між ОСОБА_1, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 не є дійсним.

Відповідно до ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.

Таким чином, з моменту скасування рішення Приморського районного суду м.Одеси, яке стало правовою підставою для реєстрації права власності на спірну квартиру за ОСОБА_4, остання втратила право користування нею.

ОСОБА_4 зареєстрована в квартирі, що розташована за адресою: АДРЕСА_2, що підтверджується відповідною довідкою (а.с.5), з пояснень представника вбачається, що ОСОБА_4 вважає себе власником квартири, який має право володіння, користування та розпорядження нею. Також з пояснень представників сторін вбачається, що ОСОБА_4 фактично у спірній квартирі на час розгляду справи не проживає.

Відповідно до ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу в спосіб, визначений законом або договором. З урахуванням положень ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950р., суд може захистити право особи у визначений позивачем спосіб, якщо такий спосіб є ефективним, тобто таким, що є адекватним змісту порушеного права, характеру порушення та наслідкам, які це порушення потягло за собою.

Враховуючи викладене, суд доходить висновку про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 й про визнання ОСОБА_4 такою, що втратила право користування спірною квартирою.

Керуючись ст. 16, 391 ЦК України, ст.10, 11, 14, 60, 88, 212-215 ЦПК України , суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати ОСОБА_4 такою, що втратила право користування житловим приміщенням квартири за адресою АДРЕСА_4.

В задоволенні позову ОСОБА_4 відмовити.

Скасувати заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Малиновського районного суду м.Одеси від 29 червня 2016 року по цивільній справі № 521/11350/16-ц: зняти арешт з квартири за адресою АДРЕСА_4.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя М. В. Мурзенко