АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД М. КИЄВА
Справа № 755/4359/16-ц Головуючий у суді першої інстанції: Гончарук В.П.
№ апеляційного провадження: 22-ц/796/544/17 Доповідач у суді апеляційної інстанції: Волошина В.М.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2017 року колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:

Головуючого Волошиної В.М.

Суддів Слюсар Т.А., Кирилюк Г.М.

при секретарі Крічфалуши С.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за апеляційною скаргою ОСОБА_4 - представника Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» на заочне рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 16 травня 2016 року у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства КомерційнийБанк «ПриватБанк» до ОСОБА_6 про стягнення заборгованості.

Заслухавши доповідь судді Волошиної В.М., перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи скарги, колегія суддів, -

в с т а н о в и л а :

У березні 2016 року Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_6 про стягнення заборгованості, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що відповідно до укладеного договору б/н від 04 липня 2011 року відповідач отримала кредит у розмірі 7 400,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з "Умовами та правилами надання банківських послуг", "Правилами користування платіжною карткою", затверджених наказом №СП-2010-256 від 06.03.2010 та "Тарифами Банку", які викладені на банківському сайті, складає між нею та банком Договір, що підтверджується підписом в заяві. У зв'язку з порушеннями зобов'язань за кредитним договором відповідач станом на 31 січня 2016 року має заборгованість 44 898,97 грн., яка складається і заборгованості за кредитом - 7 400,00 грн.; заборгованості по процентам - 32 071,34 грн.; заборгованість за пенею та комісією - 2 813,39 грн., а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг - 500,00 грн. (штраф фіксована частина) та 2 114,24 грн. (штраф процентна складова). Відповідач на даний час продовжує ухилятися від виконання зобов'язання і заборгованість за договором не погашена, що є порушенням законних прав позивача. Враховуючи викладене, позивач просив стягнути з відповідача зазначену суму заборгованості.

Заочним рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 16 травня 2016 року в задоволенні позову Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» до ОСОБА_6 про стягнення заборгованості відмовлено.

Не погоджуючись з ухваленим рішенням суду першої інстанції представник позивача подала апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі представник позивача порушує питання про скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового, яким позов Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» до ОСОБА_6 про стягнення заборгованості задовольнити у повному обсязі, мотивуючи тим, що рішення ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначила, що висновок суду про те, що відповідачка не укладала Кредитний договір та позивачем не доведено факт укладання кредитного договору є помилковим. ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" надав суду докази щодо наявності заборгованості за Договором (кредитний договір, розрахунок заборгованості, наказ про затвердження Умов та правил надання банківських послуг, виписка за рахунком). Відповідач, в свою, чергу, не спростував докази надані Банком щодо цього факту. Також просила залучити до матеріалів справи виписку за рахунком, яка доводить використання кредитної карти та існування кредитних відносин між Позивачем та Відповідачем.

Сторони в судове засідання не з'явились. Від позивача надійшла заява про розгляд справи у відсутності представника ПАТ КБ «Приват Банк». Про явку в судові засідання відповідач повідомлялась за зареєстрованим в установленому порядку місцем проживання. Надіслані відповідачу судові повістки повернулись без вручення з відміткою «за закінченням встановленого строку зберігання» (а.с. 86, 93, 94, 98, 102). Виклик відповідача в суд здійснено через оголошення у пресі - а.с. 136. У відповідності до вимог статті 74, 305 ЦПК України неявка сторінабо інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи не перешкоджає розглядові справи, а тому колегія суддів вважає можливим слухати справу у їх відсутність.

Судова колегія, заслухавши доповідь судді, пояснення осіб, які з'явились в судове засідання, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Суд першої інстанції, відмовляючи в задоволенні позову ПАТ КБ «ПриватБанк», виходив із недоведеності позову.

Згідно зі ст. ст. 213, 214 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувались вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Колегія суддів вважає, що зазначеним вимогам рішення суду першої інстанції не відповідає з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що 04 липня 2011 року відповідачем ОСОБА_6 підписано анкету-заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг ПАТ КБ «ПриватБанк» з використанням платіжної картки кредитка «Універсальна» у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. Характеристика типу кредитної лінії з використанням платіжної картки кредитка «Універсальна» визначена у довідці про умови кредитування «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», а також умовами та правилами надання банківських послуг (а.с. 10, 12, 13-22). Відповідно до тарифів по картці та п. 2.1.1.5.5 Умов позичальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом до 25 числа місяця, відсотки за користування кредитом за базовою щомісячною процентною ставкою 2,5 % на суму залишку заборгованості, з 01 вересня 2014 рокуза процентною ставкою 2.9% щомісячно на суму залишку заборгованості, з 01 квітня 2015 року за процентною ставкою 3.6 % щомісячно на суму залишку заборгованості, а також сплачувати пеню за несвоєчасне погашення заборгованості.

Згідно з умовами та правилами надання банківських послуг - погашення кредиту ( поповнення картрахунку) здійснюється шляхом внесення коштів у готівковому або безготівковому порядку і зарахування їх банком на картрахунок, а також шляхом договірного списання коштів з інших рахунків клієнта на підставі договору - п. 2.1.1.12.3.

Згідно п. 2.1.1.3.5 Умов клієнт доручає банку здійснювати списання грошових коштів з рахунків клієнта, відкритих у валюті кредитного ліміту, в межах сум, що підлягають сплаті банку за цим договором, при настанні строків платежу, а також списання грошових коштів з картрахунку у разі настання строків платежів за іншими договорами клієнта в межах, встановлених цими договорами (договірне списання), в межах платіжного ліміту картрахунку.

Відповідно до п. 2.1.1.5.7 Умов власник картки зобов'язаний слідкувати за витратами коштів в межах ліміту з метою запобігання виникнення овердрафту.

Умовами та правилами надання банківських послуг передбачено, що овердрафт - це короткостроковий кредит, який надається банком клієнту у разі перевищення суми операцій за платіжною карткою над сумою залишку коштів на його рахунок у розмірі ліміту кредитування - п. 1.1.1.52.

У разі невиконання зобов'язань за договором на вимогу банку виконати зобов'язання з повернення кредиту, у тому числі простроченого кредиту та овердрафту - п. 2.1.1.5.6., а також вимагати дострокового виконання боргових зобов'язань в цілому або у встановленою банком часткою у разі невиконання власником або довіреною особою власника своїх боргових зобов'язань та інших обов'язків за договором - п. 2.1.1.4.2.

Згідно обраного позичальником тарифу по картці за несвоєчасне погашення заборгованості передбачена пеня у розмірі 0,24 % за кожний день прострочення кредиту на суму загальної заборгованості + 50,00 грн. при кожному виникненні прострочення по кредиту або процентів на суму від 100,00 грн., а при кожному виникненні прострочення по кредиту або процентів на суму від 100,00 грн. за другий місяць поспіль і більше - 100,00 грн.

Перевіряючи доводи сторін, надаючи оцінку пред'явлених ними доказів в обґрунтування своїх доводів (заперечень), колегія суддів, приходить до наступного:

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків (ч. 1 ст. 626 ЦК України).

Згідно з ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Із наданих позивачем письмових доказів вбачається, що 04 липня 2011 року між ОСОБА_6 та ПАТ КБ "ПриватБанк" був укладений договір шляхом підписання анкети-заяви про приєднання (частина перша статті 634 ЦК України), де вказано, що заява разом з пам'яткою клієнта, Умовами та правилами надання банківських послуг (далі - Умови), а також тарифами складає між сторонами договір про надання банківських послуг. На підставі зазначеного договору позичальник ОСОБА_6 отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою за користування кредитом процентів річних на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає дії картки. Відповідно до довідки та п. 2.1.1.5.5 Умов позичальник зобов'язується погашати заборгованості за кредитом, відсотки за користування кредитом, відсотки за перевитрати платіжного ліміту, а також сплачувати пеню за несвоєчасне погашення заборгованості передбачених цим договором.

Відповідно до п. 2.1.1.2.1 Умов позичальнику видана кредитна картка з терміном дії - лютий 2015 року (а.с. 125).

Факт укладення договору на зазначених базових умовах та отримання ОСОБА_6 кредиту також підтверджується банківською випискою по картці (а.с. 57-72).

Із банківської виписки по картці та довідки ПАТ КБ «ПриватБанк» про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки (а.с. 126) вбачається, що 04 липня 2011 року банком надано позичальникові кредитний ліміт в сумі 300,00 грн. За період з 04 липня 2011 року по 17 жовтня 2012 року кредитний ліміт збільшено до 7 400,00 грн. (з 04 липня 2011 року до 500,00 грн., з 21 серпня 2011 року - до 1300,00 грн., з 08 квітня 2011 року - до 1 430,00 грн., з 13 липня 2012 року - до 6 900,00 грн., з 17 жовтня 2012 року - до 7 400,00 грн.).

Таким чином, на умовах, встановлених договором, банком надано позичальникові ОСОБА_6 грошові кошти (кредит) у розмірі 7 400,00 грн., які остання зобов'язувалась повернути, а також сплатити відсотки за користування позикою. При несвоєчасному погашенні заборгованості сплатити пеню на умовах, передбачених договором.

Отже, суд першої інстанції у порушення ст. ст. 212 - 214 ЦПК Українине врахував, що ОСОБА_6, написавши заяву-анкету, приєдналась до договору про надання банківських послуг, отримала кредит та має виконувати його умови.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України).

Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків (ч. 1 ст. 626 ЦК України).

Згідно з нормою ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 ЦК України).

Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України).

Одним із видів порушення зобов'язання є прострочення - невиконання зобов'язання в обумовлений сторонами строк.

Із наданого позивачем розрахунку заборгованості та виписки по картці за період з 04 липня 2011 року по 30 червня 2016 року вбачається, що позичальник ОСОБА_6 перестала самостійно погашати заборгованість за кредитом з червня 2013 року, останній платіж нею здійснено 09 червня 2013 року. Перевищення ліміту кредитування відбулося з 29 березня 2013 року, що стало підставою для нарахування відсотків на перевищення ліміту кредиту (овердрафт). Станом на 31 січня 2016 року заборгованість відповідача перед банком становить суму 42 284,73 грн. До складових суми заборгованості включені суми із заборгованості за кредитом - 7 400,00 грн. та заборгованості по відсоткам в сумі 32 071,34 грн., а саме: за використання кредитного ліміту за ставкою 2,5% на місяць до 01 вересня 2014 року, за ставкою 2,9 % на місяць - за операціями з 01 вересня 2014 року до 31 березня 2015 року, за ставкою 3,6 % на місяць - за операціями з 01 квітня 2015 року, відсотки за прострочений кредит з 31 березня 2013 року, нараховані відсотки з 30 квітня 2013 року за перевищення ліміту кредиту (овердрафт); пеня за несвоєчасне погашення заборгованості в сумі 2 813,39 грн.

Встановленні фактичні обставини у справі свідчать про наявність зобов'язальних відносин між ОСОБА_6 та банком. Із наданих та досліджених в судовому засіданні доказів також вбачається, що позичальник ОСОБА_6 згідно договору б/н від 04 липня 2011 року взяті на себе зобов'язання не виконувала, у передбачений в договорі термін грошові кошти не повернула.

За таких обставин, з висновком суду першої інстанції про недоведеність вимог ПАТ КБ «Приватбанк» не можна погодитись, оскільки судом невірно визначені правові взаємовідносини сторін та неправильно застосовані норми матеріального права.

Враховуючи вищезазначене, колегія суддів дійшла висновку про задоволення позовних вимог в частині стягнення з позичальника ОСОБА_6 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» кредитної заборгованість в сумі 42 284,73 грн., яка складається із заборгованості за основним боргом в сумі 7 400,00 грн., заборгованості за процентами в сумі 32 071,34 грн. та пені за несвоєчасне погашення заборгованості у розмірі 2 813,39 грн..

Разом з тим, вимоги позивача про стягнення із ОСОБА_6 500,00 грн. - штрафу (фіксована частина) та 2 114,24 грн. - штрафу (процентна складова із розрахунку 5% від суми боргу) не підлягають задоволенню, виходячи з наступного:

За змістом статті 549 ЦК України пеня та штраф є різновидами неустойки як юридичної відповідальності, а не окремими видами штрафних санкцій.

Згідно обраного позичальником тарифу по картці за несвоєчасне погашення заборгованості передбачена пеня у розмірі 0,24 % за кожний день прострочення кредиту на суму загальної заборгованості + 50,00 грн. при кожному виникненні прострочення по кредиту або процентів на суму від 100,00 грн., а при кожному виникненні прострочення по кредиту або процентів на суму від 100,00 грн. за другий місяць поспіль і більше - 100,00 грн.

Таким чином, нараховуючи одночасно пеню та штраф згідно п. 2.1.1.7.6 Умов та правил та правил надання банківських послуг за порушення позичальником строків виконання зобов'язання, банк просить застосувати до боржника подвійну цивільно-правову відповідальність одного й того ж виду за одне й те саме порушення договірного зобов'язання, що суперечить вимогам частини 1 статті 61 Конституції України та ч. 3 ст. 509 ЦК України, згідно з якими ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення, а зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Відповідно до статті 309 ЦПК України неправильне застосування норм матеріального права є підставою для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 16 травня 2016 року підлягає скасуванню з ухвалення нового рішення про часткове задоволення позову Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк», яким слід стягнути з позичальника ОСОБА_6 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» кредитну заборгованість в сумі 42 284,73 грн., яка складається із заборгованості за основним боргом в сумі 7 400,00 грн., заборгованості за процентами в сумі 32 071,34 грн. та пені за несвоєчасне погашення заборгованості у розмірі 2 813,39 грн. В іншій частині вимог - відмовити.

Відповідно до положень статті 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Якщо суд апеляційної або касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Таким чином, з відповідача ОСОБА_6 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» слід стягнути судовий збір пропорційно до розміру задоволених вимог в сумі 422,84 грн.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 316, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 - представника Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» - задовольнити частково.

Заочне рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 16 травня 2016 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким позов Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» до ОСОБА_6 про стягнення заборгованості задовольнити частково. Стягнути із ОСОБА_6 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» заборгованість за договором про надання банківських послуг у сумі 42 284,73 грн., яка складається із заборгованості за основним боргом в сумі 7 400,00 грн., заборгованості за процентами в сумі 32 071,34 грн. та пені за несвоєчасне погашення заборгованості у розмірі 2 813,39 грн.. В іншій частині вимог відмовити.

Стягнути на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» з ОСОБА_6 на відшкодування сплаченого судового збору по 422,84 грн.

Рішення може бути оскаржено в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили рішенням апеляційного суду.

Головуючий

Судді: