Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14.02.2017 Справа №607/1894/17

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області у складі:

головуючого судді Позняк В.М.,

за участі секретаря судового засідання Осів І.В., прокурора Тронки Н.В., представника психіатричного закладу Баранюк Н.М., особи, щодо якої розглядається питання про надання їй психіатричної допомоги у примусовому порядку ОСОБА_2, законного представника ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі цивільну справу за заявою представника Тернопільської обласної комунальної клінічної психоневрологічної лікарні Баранюк Наталії Михайлівни про госпіталізацію ОСОБА_2 у примусовому порядку, -

В С Т А Н О В И В:

Заявник - представник Тернопільської обласної комунальної клінічної психоневрологічної лікарні (далі - ТОККПНЛ) Баранюк Н.М. звернулася до суду з заявою про проведення в примусовому порядку госпіталізації ОСОБА_2, 1955 року народження, до психіатричного закладу.

В обґрунтування вимог посилається на те, що в останнього наявний тяжкий психічний розлад, який обумовлює його безпорадність і неможливість самостійно задовольнити основні життєві потреби. ОСОБА_2 був оглянутий комісією лікарів-психіатрів ТОККПНЛ, яка прийшла до висновку, що він потребує стаціонарного обстеження та лікування. Згода ОСОБА_2 на обстеження та лікування відсутня, тому просить винести рішення про його примусову госпіталізацію.

У судовому засіданні представник ТОККПНЛ Баранюк Н.М. заяву підтримала та просила її задовольнити. Пояснила, що ОСОБА_2 внаслідок наявного в нього психічного розладу, є безпорадним та не може самостійно задовольняти свої основні життєві потреби. Зокрема, він став легкозбудливий, дратівливий, нестриманий, забудькуватий (може піти з дому і не знайти дороги назад), порушився нічний сон, необережний в поводженні з газо-електро приладами, самостійно не може задовольнити основні життєві потреби (не купує продукти, одяг, не готує самостійно собі їжу).

Прокурор у судовому засіданні заяву про госпіталізацію громадянина ОСОБА_2 у примусовому порядку в ТОККПНЛ без його згоди підтримав.

ОСОБА_2 в судовому засіданні заяву підтримав, зазначив, що в лікарні йому комфортно перебувати.

Законний представник особи, щодо якої розглядається питання про надання йому психіатричної допомоги у примусовому порядку ОСОБА_3 заяву підтримала та просила її задовольнити. Пояснила, що її чоловік ОСОБА_2 став нервовий, збудливий, дратівливий, не спить вночі, не може самостійно задовольняти свої життєві потреби, також потребу постійного нагляду, оскільки може піти з дому та забути дорогу назад, необережно поводиться із газовими приладами.

Суд, заслухавши пояснення учасників судового розгляду, розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши наявні у справі докази, вважає, що заяву слід задовольнити, виходячи з наступного:

Судом встановлено, що ОСОБА_2, 1955 року народження, житель АДРЕСА_1, поступив на стаціонарне обстеження та лікування в Тернопільську обласну комунальну клінічну психоневрологічну лікарню 13 лютого 2017 року. Направлення на стаціонарне обстеження та лікування було видане лікарем-психіатром амбулаторно-поліклінічного відділення ТОККПНЛ. Підставою для його стаціонарного обстеження та лікування була заява законного представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3, згідно з якою вона просила прийняти його на обстеження та лікування до Тернопільської обласної комунальної клінічної психоневрологічної лікарні у зв'язку із погіршенням його психічного стану. З цих підстав гр. ОСОБА_2 був оглянутий комісією лікарів-психіатрів Тернопільської обласної комунальної клінічної психоневрологічної лікарні, у складі: голови ЛКК - Бондаренка О.М., доц. кафедри психіатрії - Венгера О.П., завідувача відділенням та лікуючого лікаря Баранюк Н.М.

Згідно з висновком комісії лікарів-психіатрів, пацієнт ОСОБА_2, 1955 року народження, житель АДРЕСА_1, поступив на стаціонарне обстеження та лікування в 2 психіатричне відділення Тернопільської обласної комунальної клінічної психоневрологічної лікарні 13 лютого 2017 року о 12 год. 30 хв. по направленню амбулаторно-поліклінічного відділення з приводу - діагноз: Деменція внаслідок органічного ушкодження головного мозку складного генезу. Із анамнестичних відомостей встановлено, що пацієнт змінився в поведінці під час перебування на заробітках в Ленінграді, коли пішов з роботи і не повернувся на квартиру, де проживав. Через 1,5 місяця прийшов і не пам'ятав де він був, що з ним було, тоді співмешканці посадили на поїзд і відправили додому. Вперше лікувався в ТОККПНЛ в 7 психіатричному відділенні з 24 грудня 2007 року по 20 лютого 2008 року - вночі спав поверхнево, не міг пригадати деякі події з недалекого минулого, не знає який день, місяць, рік. З того часу неодноразово лікувався в умовах ТОККПНЛ. Останній раз - в 7 відділенні з 16 лютого по 15 березня 2016 року. Являється інвалідом 2 групи довічно. Дане поступлення обумовлене погіршенням психічного стану здоров'я, а саме: став легкозбудливий, дратівливий, нестриманий, забудькуватий (може піти з дому і не знайти дороги назад), порушився нічний сон, необережний в поводженні з газо-електро приладами, самостійно не може задовольнити основні життєві потреби не купує продукти, одяг, не готує самостійно собі їжу). Дружина пацієнта являється його опікуном. Психічний стан: В свідомості. Доступний мовному контакту. На запитання відповідає коротко, після паузи. Дезорієнтований в часі, грубо орієнтований у місці перебування, власній особі. Мислення по темпу сповільнене. Пам'ять знижена за рахунок запам'ятовування і відтворення інформації. Судження поверхневі, коло інтересів обмежене. Вольові процеси ослаблені. Емоційно нестійкий, безініціативний, благодушний, плаксивий. До свого стану критика відсутня.

Комісія підтвердила обґрунтованість рішення про прийняття ОСОБА_2 на обстеження та лікування згідно Закону України «Про психіатричну допомогу». Комісія прийшла до висновку, що ОСОБА_2 потребує стаціонарного обстеження та лікування без його усвідомленої згоди у зв'язку з наявністю у нього психічного розладу, внаслідок якого пацієнт не спроможний самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує його життєдіяльність.

Відповідно до вимог статті 14 Закону України «Про психіатричну допомогу», особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність.

Аналізуючи в сукупності викладені обставини, досліджені докази та вимоги законодавства, суд приходить до переконання про наявність передбачених законом підстав для примусової госпіталізації ОСОБА_2 до психіатричного закладу без його згоди, а тому заяву представника Тернопільської обласної комунальної клінічної психоневрологічної лікарні слід задовольнити.

На підставі викладеного, відповідно до ст. ст. 14, 16 Закону України «Про психіатричну допомогу», керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 212 - 215, 223, 234, 279 - 282, ч. 1 ст. 294, ч. 1 ст. 296 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В :

Заяву представника Тернопільської обласної комунальної клінічної психоневрологічної лікарні Баранюк Наталії Михайлівни про госпіталізацію ОСОБА_2 до психіатричного закладу у примусовому порядку - задовольнити.

Госпіталізувати ОСОБА_2, 1955 року народження, жителя АДРЕСА_1, у Тернопільську обласну комунальну клінічну психоневрологічну лікарню в примусовому порядку.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий суддя /підпис/ Позняк В.М.