Справа № 127/2801/17
Провадження № 2/127/2210/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

25.07.2017 року Вінницький міський суд Вінницької області

в складі головуючого судді Короля О.П.,

секретаря Бондарчук А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики,

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики.

Позов мотивований тим, що 25.10.2014 року ОСОБА_2 відповідно до розписки, отримав від ОСОБА_1 кошти в сумі 2 000 доларів США.

Доказом одержання відповідачем коштів є розписка від 25.10.2014 року, яка була власноручно написана ОСОБА_2 в присутності свідка ОСОБА_3, а також встановлено кінцевий термін повернення коштів до 25.03.2015 року.

Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Після визначеного відповідачем строку повернення коштів позивачеві, ОСОБА_2 23.08.2016 р. повернув ОСОБА_1 100 доларів США. Також відповідач 03.11.2016 р. повернув позивачеві 100 доларів США, про що здійснено відмітку у тексті розписки від 25.10.2014 року.

Інша частина боргу в розмірі 1800 доларів США залишилась не повернута.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримав, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві.

В судове засідання відповідач не зявився, про день, час та місце судового розгляду справи був повідомлений належним чином.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з таких підстав.

25.10.2014 року ОСОБА_2 відповідно до розписки отримав від ОСОБА_1 кошти в сумі 2 000 доларів США.

Доказом одержання відповідачем коштів є розписка від 25.10.2014 року, яка була власноручно написана ОСОБА_2 в присутності свідка ОСОБА_3, а також встановлено кінцевий термін повернення коштів до 25.03.2015 року.

Згідно зі ст. 509 ЦК України зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона зобовязана вчинити на користь другої сторони певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ч. 2 ст. 524 Цивільного кодексу України сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов'язання в іноземній валюті. При цьому ч. 1 ст. 533 ЦК України передбачено, що грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях.

Положеннями ч. 2 ст. 533 ЦК України встановлено, що якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання.

Статтею 625 ЦК України встановлено відповідальність за порушення грошового зобовязання. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання.

Відповідно до розписки від 25.10.2014 року відповідачем було взято на себе зобовязання з повернення суми позики в розмірі 2000 доларів США в повному обсязі до 25.03.2015 року.

Після визначеного відповідачем строку повернення коштів позивачеві, ОСОБА_2 23.08.2016 р. повернув ОСОБА_1 100 доларів США, 03.11.2016 р. повернув позивачеві 100 доларів США, про що здійснена відмітка у тексті розписки від 25.10.2014 року, що й визнається позивачем.

Інша частина боргу в розмірі 1800 доларів США залишилась не повернута,

Таким чином, відповідач у встановлений строк своє зобовязання повністю не виконав, чим порушив договірні відносини.

Отже, сума неповернутої позики становить 1800 доларів США, що згідно з офіційним курсом гривні до долару США, встановленого Національним банком України на день звернення до суду, становить 48740, 35 грн., яка і підлягає стягненню з відповідача.

Визначаючись щодо стягнення 3% річних, суд виходить з положень ст.625 ЦК України, за змістом якої боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір не встановлений договором або законом.

Таким чином, позивач має право на стягнення 3% річних. До цього висновку суд приходить з урахуванням правової позиції Верховного Суду України, викладеної в постанові від 2 вересня 2015 року (справа №6-369цс15), відповідно до якої, у разі неповернення позичальником суми позики своєчасно його борг складатиме: суму позики з урахування встановленого індексу інфляції за весь час прострочення грошового зобовязання; проценти за позикою, якщо інше не встановлено договором або законом, нараховані відповідно до договору позики або облікової ставки НБУ за весь строк користування позиченими коштами; три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір не встановлено договором або законом. При визначенні їх розміру, суд враховує, що прострочення зобовязання за договором позики має місце з 26.03.2015 року, вимоги заявлені до 06.02.2017 року, а тому 3% річних за вказаний період становитимуть 110 доларів США (з 26.03.2015 року по 23.08.2016 року (3% на суму 2000 доларів США)= 85 доларів США. (2000х3%:365х516); з 24.08.2016 р. по 03.11.2016 р. (3% на суму 1900 доларів США)= 11 доларів США. (1900х3%:365х71); з 03.11.2016 р. по 06.02.2017 р. (3% на суму 1800 доларів США) = 14 доларів США. (1800х3%:365х95). А тому проведений позивачем розрахунок є правильним.

Згідно з офіційним курсом гривні щодо долару США, встановленого Національним банком України на день звернення до суду, 110 доларів США становить 2 978,57 грн.

Отже, з наведеного суд приходить до висновку про задоволення позову у повному обсязі та стягнення з відповідача заборгованості за договором позики в розмірі 51718,92 грн. яка складається з суми основного зобовязання у розмірі 48740,35 грн., а також 3 % річних у розмірі 2 978,57 грн.

Питання судових витрат суд вирішує відповідно до положень ст. 88 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 525, 526, 527, 530, 610, 612, 625, 1046, 1047, 1049, 1050 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 57-60, 88, 212-215, 224-226 ЦПК України,

ВИРІШИВ :

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 борг у розмірі 51718, 92 грн., який складається з суми основного зобов»язання у розмірі 48740,35 грн. та 3 % річних у розмірі 2978,57 грн. та у відшкодування сплати судового збору 960 грн.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка подається протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Позивач може оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України.

Суддя