РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 643/13570/15-ц

Провадження № 2/643/99/17

01.02.2017 р. м. Харків

Московський районний суд м. Харкова у складі головуючого - судді Горбунової Я.М., при секретарі Арестовій І.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя та визнання права власності, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом, який в ході розгляду справи був уточнений, в якому просить поділити спільне майно подружжя, визнавши квартиру АДРЕСА_1 спільною власністю подружжя, поділити її між подружжям порівну і визнати за позивачем право власності на ? частину цієї квартири, стягнути з відповідача на її користь ? частини ринкової вартості автомобіля «DAEWOO LANOS», у розмірі 42 757 грн. 68 коп., визнавши за відповідачем право власності на цей автомобіль в цілому.

Позивач та її представник в судовому засіданні уточнені позовні вимоги підтримали та надали пояснення відповідно до обставин, викладених в позові.

Відповідач та його представник не заперечували проти часткового задоволення позову посилаючись на те, що спірний автомобіль дійсно був придбаний в період шлюбу в кредит, однак відповідачем в рахунок дострокового погашення кредиту було сплачено 13 347,20 грн., які були отримані з продажу автомобіля «ВАЗ 2107», який був придбаний ще до укладення шлюбу, крім того відповідач зазначив, що спірна квартира купувалась за його особисті кошти, які були подаровані йому його батьком у розмірі 30 000 євро.

Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, встановив наступне.

Відповідно до свідоцтва про шлюб ОСОБА_2 та ОСОБА_3 зареєстрували шлюб 11.10.2003 р. р., місце реєстрації: відділ реєстрації актів цивільного стану Московського районного управління юстиції м. Харкова, зроблено запис № 1246. Прізвище після реєстрації шлюбу: чоловіка ОСОБА_2, дружини ОСОБА_2. (а.с. 4)

Від шлюбу народились діти: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується свідоцтвами про народження. (а.с.5,6)

Шлюб між сторонами розірваний на підставі рішення Московського районного суду м.Харкова від 23.11.2015 р.(а.с.44,45)

В період шлюбу подружжям ОСОБА_5 29.04.2013 р. була придбана квартира АДРЕСА_1, що підтверджується договором купівлі-продажу, посвідченим приватним нотаріусом ОСОБА_6, та витягом з державного реєстру речових прав на нерухоме майно(а.с.7,8) та 11.06.2008 р. автомобіль «DAEWOO LANOS», номер державної реєстрації АХ5998ВК, що підтверджується договором застави транспортного засобу від 11.06.2008 р.(а.с.14-18).

Факт придбаня даного майна в період шлюбу сторонами не оспорюється.

Між тим, відповідач зазнає, що спірний автомобіль дійсно був придбаний в період шлюбу в кредит, однак, в рахунок дострокового погашення кредиту було сплачено 13 347,20 грн., які були отримані з продажу належного особисто йому автомобіля «ВАЗ 2107», який був придбаний ще до укладення шлюбу з позивачем.

В підтвердження своїх доводів відповідач надав лист з Управління патрульної поліції м. Харкова в якому зазначено, що транспортний засіб «ВАЗ 2107», 1989 року випуску, був раніше зареєстрований за ОСОБА_2 та знятий з обліку 21.06.2008 р. та звіт про середню ринкову вартість такого автомобіля станом на 2008 р. (а.с.172, 173-184).

Однак, на думку суду дані докази не підтверджують, що саме гроші з продажу вищезазначеного автомобіля були сплачені відповідачем в погашення кредиту на спірний автомобіль, в зв'язку з чим, неможливо зробити висновок, що частина кредиту сплачена за особисті кошти відповідача.

Крім того відповідач зазначив, що спірна квартира купувалась за його особисті кошти, які були йому подаровані його батьком ОСОБА_7 у розмірі 30 000 Євро, в підтвердження чого відповідач надав суду квитанцію про переказ коштів з Німеччини, які були отримані його батьком ОСОБА_7 у розмірі 40 404 Євро 06.10.2011 р. (а.с120).

Між тим, суд вважає, що наданий доказ підтверджує лише факт отримання батьком відповідача ОСОБА_7 грошових коштів у сумі 40 404 Євро 06.10.2011 р., але сам по собі цей доказ не підтверджує, що відповідачу були подаровані батьком 30 000 Євро і що 29.04.2013 р. саме подаровані гроші були витрачені на придбання спірної квартири.

В зв'язку з чим, неможливо зробити висновок, що квартира набута за час шлюбу за кошти, які належали особисто відповідачу.

Відповідно до вимог ст. 10, 11, 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів, сторони мають рівні права щодо надання доказів, судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

З огляду на зазначене, суд вважає, що відповідач не надав суду достатніх доказів на підтвердження своїх заперечень.

Між тим, доводи позивача цілком обгрунтовані та доведені, в зв'язку з чим, підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ст. 60 Сімейного кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності. Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, і кожен з подружжя має рівні права на володіння, користування і розпорядження цим майном.

Згідно ч. 1 ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним контрактом.

Таким чином, слід розділити спільне майно подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2, визнавши квартиру АДРЕСА_1 спільною власністю подружжя і поділити її між подружжям порівну та визнати за ОСОБА_1 право власності на ? частину цієї квартири.

Відповідно до ст. 71 СК України майно, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі, якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві власності на майно, можливе лише за його згодою.

Згідно висновку судової автотоварознавчої експертизи №11709 від 06.04.2016 р. ринкова вартість автомобіля «DAEWOO LANOS TF69Y», номер державної реєстрації АХ5998ВК, на момент проведення експертизи складає 85 515,36 грн.(а.с.77-80)

Суд вважає за можливе присудити позивачу грошову компенсацію за належну їй ? частину автомобіля в сумі 42 757,68 грн. визнавши за відповідачем право власності на цей автомобіль в цілому, так як автомобіль є неподільною річчю.

У відповідності зі ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалене рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені нею та документально підтверджені судові витрати, а саме: судовий збір у загальному розмірі 1 915 грн. 08 коп., судовий збір у розмірі 121,80 грн. оплаченого ОСОБА_1 за клопотання про забезпечення позову, витрати на оплату експертизи у розмірі 1230 грн., комісія банку у розмірі 12,30 грн., витрати на отримання доказу по справі витягу з державного реєстру речових прав у розмірі 34 грн., комісія банку 10 грн. та правові послуги адвоката у розмірі 12 826 грн. 15 коп., а всього суму у розмірі 16 149,33 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.10,11,60,209, 212-215, 218 ЦПК України,-

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Розділити спільне майно подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2, визнавши квартиру АДРЕСА_1 спільною власністю подружжя, поділити її між подружжям порівну і визнати за ОСОБА_1 право власності на ? частину цієї квартири.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 ? частини ринкової вартості автомобіля «DAEWOO LANOS», номер державної реєстрації АХ5998ВК, у розмірі 42 757 (сорок дві тисячі сімсот пятдесят сім) грн. 68 коп., визнавши за ОСОБА_2 право власності на цей автомобіль в цілому.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати, понесені сплатою: судового збору у загальному розмірі 1 915 грн. 08 коп., судового збору у розмірі 121,80 грн. оплаченого ОСОБА_1 за клопотання про забезпечення позову, витрат на оплату експертизи у розмірі 1230 грн., комісії банку у розмірі 12,30 грн., витрат на отримання доказу по справі витягу з державного реєстру речових прав у розмірі 34 грн., комісії банку 10 грн. та правових послуг адвоката у розмірі 12 826 грн. 15 коп., а всього суму у розмірі 16 149,33 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня його оголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя - Я.М. Горбунова