АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/1173/17 Справа № 201/8382/15-ц Головуючий у 1 й інстанції - Антонюк О. А. Доповідач - Городнича В.С.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 січня 2017 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого - Городничої В.С.,

суддів - Варенко О.П., Лаченкової О.В.

при секретарі - Порубай М.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Банк Кредит Дніпро» на рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 17 листопада 2016 року по справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Банк Кредит Дніпро» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

ВСТАНОВИЛА:

У травні 2015 року позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 21 жовтня 2005 року між ЗАТ КБ «Кредит Дніпро» (правонаступником якого є ПАТ «Банк Кредит Дніпро») та відповідачем ОСОБА_3 було укладено кредитний договір НОМЕР_1, відповідно до умов якого відповідач отримала міжнародну дебетову пластику картку з лімітом овердрафту в розмірі 5000,00 грн., строком дії з дати його підписання до 31 жовтня 2006 року. У зв'язку із неналежним виконанням зобов'язань станом на 01 травня 2015 року за вказаним кредитним договором утворилась заборгованість у розмірі 18110,83 доларів США, що еквівалентно 381175,69 грн.

Враховуючи вищевикладене, ПАТ «Банк Кредит Дніпро» просило суд стягнути з ОСОБА_3 на користь позивача заборгованість за кредитним договором НОМЕР_1 від 21 жовтня 2005 року, укладеного між сторонами, у розмірі 18110,83 доларів США, а також, судові витрати по сплаті судового збору.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 17 листопада 2016 року у задоволенні позовних вимог ПАТ «Банк Кредит Дніпро» було відмовлено.

Не погодившись з таким рішенням, позивач звернувся із апеляційною скаргою, в якій просить скасувати оскаржуване рішення суду та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги банку в повному обсязі.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду залишенню без змін з таких підстав.

Згідно ст. ст. 510, 526, 527, 530 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок , а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту.

Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Позичальник зобов'язується повернути (погасити) кредитодавцеві кредит, сплатити проценти згідно умов договору.

Судом встановлено, що відповідно до укладеного між ЗАТ КБ «Кредит Дніпро» (правонаступником якого є позивач) та відповідачем ОСОБА_3 договору НОМЕР_1 від 21 жовтня 2005 року про обслуговування міжнародної дебетової пластикової картки, банк надав відповідачу пластикову картку з лімітом овердрафту в розмірі 5000 грн. для своїх потреб зі сплатою встановлених відсотків за користування цими кредитними коштами на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення кредиту 31 жовтня 2006 року.

Ухвалою суду від 26 листопада 2015 року у справі було призначено судову економічну (фінансово - кредитну експертизу), на виконання якої та з метою встановлення заборгованості позичальника за кредитним договором, експертом було підготовлено клопотання про надання додаткових документів від банку (виписки, кредитна справа, детальні розрахунки тощо) та яке ПАТ «Банк Кредит Дніпро» було проігноровано, що може свідчити про ухилення позивача від виконання вимог судового експерту.

Висновком судової експертизи від 28 липня 2016 року було встановлено, що «в об'ємі наданих документів документально підтвердити розрахунок заборгованості ОСОБА_3 не надається за можливе».

Крім того, в процесі аналізу документів по справі були виявлені факти неодноразового безпідставного збільшення банком позичкової заборгованості по овердрафту позичальника на суму нарахованих процентів, про що наявний відповідний розрахунок економіста.

Станом на 01 травня 2015 року внаслідок протиправних дій банку позичальник здійснив переплату по договору у розмірі 4983,76 доларів США.

Таким чином, зазначена банком в позовній заяві сума боргу за договором не відповідає дійсності та даним, вказаним у виписці по картковому рахунку.

Крім того, відповідач звертався до суду з заявою про застосування строку позовної давності.

Відповідно до умов п. 6.1 Договору Договір діє до 31 жовтня 2006 року. Згідно п. 2.8 договору позичальник повинен повернути картку банку протягом 30 днів після закінчення строку дії картки. Згідно п. 1.1 договору обслуговування картки автоматично припиняється зі збігом останнього дня місяця, вказаного на лицевій стороні картки. На лицевій стороні картки чітко видно строк її дії до 10/2006 року.

Тож, відмовляючи у задоволенні позовних вимог ПАТ «Банк Кредит Дніпро», суд першої інстанції керувався положеннями ЦК України, умовами передбаченими кредитним договором та виходив з того, що позивачем не доведено факту порушення його прав відповідачем, а також, враховував заяву ОСОБА_3 про застосування строків позовної давності.

Посилання апеляційної скарги, на неправомірність рішення в значній мірі повторюють доводи, що були викладені ПАТ КБ «ПриватБанк» в суді першої інстанції у вигляді обґрунтування позовної заяви та які були предметом дослідження місцевого суду, а тому додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судом було дотримано норми матеріального і процесуального права.

Колегія суддів, також, відхиляє доводи апеляційної скарги щодо безпідставного застосування строків позовної давності, виходячи із встановленого на лицевій стороні картки строку дії до 10/2006 року.

У відповідності до правової позиції, висловленої в постанові Верховного Суду України від 19 березня 2014 року по справі № 6-14цс14 «Відповідно до правил користування кредитною картою, картка діє в межах зазначеного на ній строку. За таким договором строк позовної давності щодо повернення кредиту в повному обсязі починається з останнього дня місяця дії картки».

Нова картка після закінчення строку дії картки з картковим рахунком НОМЕР_2 ОСОБА_3 не отримувалось, що дає підстави вважати не пролонгованою дію картки чи дію договору.

Суд апеляційної інстанції також звертає увагу, що прострочення виконання позичальником зобов'язання за договором почалось з 28 лютого 2006 року, з цієї ж дати банк рахував заборгованість за договором як зверхлімітний овердрафт, а до суду за захистом своїх прав звернувся лише у 2015 році, тобто після спливу позовної давності.

Відповідно до статті 256, 267 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Отже, враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги, матеріали справи та зміст оскаржуваного судового рішення, не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, які передбачені нормами ЦПК України як підстави для скасування рішень.

Приведені в апеляційній скарзі доводи апелянта не можуть бути прийняті до уваги, оскільки зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду по їх переоцінці та особистого тлумачення апелянтом норм процесуального закону.

Відповідно ж до ст. 212 ЦПК України виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об'єктивному розгляді у судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Таким чином, доводи апеляційної скарги є необґрунтовані, а рішення суду відповідає вимогам закону та матеріалам справи.

Керуючись ст. ст. 209, 303, 307, 308 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Банк Кредит Дніпро» - відхилити.

Рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 17 листопада 2016 року- залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена до касаційної інстанції протягом двадцяти днів.

Головуючий: В.С. Городнича

Судді: О.П. Варенко

О.В. Лаченкова