Справа № 2-272517
У Х В А Л А

09 лютого 2017 року суддя Солом?янського районного суду м. Києва Кізюн Л.І., розглянувши позовну заяву ОСОБА_2 до слідчого Солом'янського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_3, ОСОБА_4, про стягнення моральної та матеріальної шкоди, завданої внаслідок вчинення злочину, -

в с т а н о в и в :

Позивач подала до суду позовну заяву, яка не відповідала вимогам ст.ст. 119, 120 ЦПК України.

Ухвалою суду від 30 січня 2017 року позовна заява була залишена без руху з наданням позивачу строку для усунення вказаних судом недоліків протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали, відповідно до ч.1 ст. 121 ЦПК України, якою передбачено, що строк для усунення вказаних судом недоліків не може перевищити п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали. Крім того, позивачу було роз'яснено, що в разі невиконання вимог суду, позовна заява буде визнана неподаною і повернута йому.

Так, в ухвалі суду про залишення позову без руху судом, зокрема, вказувалося про те, що відповідно до ст. 119 ЦПК України позовна заява має містити в собі найменування суду, до якого подається заява; ім'я (найменування) позивача і відповідача, а також ім'я представника позивача, якщо позовна заява подається представником, їх місце проживання (перебування) або місцезнаходження, поштовий індекс, номери засобів зв'язку, якщо такі відомі, також зміст позовних вимог; ціну позову щодо вимог майнового характеру; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування; перелік документів, що додаються до заяви.

Відповідно до ст.ст. 3, 15 ЦПК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Права, свободи та інтереси фізичних осіб захищаються у спосіб, визначений законами України.

Способи захисту цивільних прав встановлено ст.16 ЦК України.

Так, відповідно до ст. 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути:1) визнання права;

2) визнання правочину недійсним;

3) припинення дії, яка порушує право;

4) відновлення становища, яке існувало до порушення;

5) примусове виконання обов'язку в натурі;

6) зміна правовідношення;

7) припинення правовідношення;

8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди;

9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди;

10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади АРК або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Так, у позові:

не було зазначено повністю ім'я позивача та відповідачів, їх місце проживання (перебування) або місцезнаходження, поштовий індекс, номери засобів зв'язку, якщо такі відомі.

Відповідно до ч. 1 ст. 28 ЦК України ім'я фізичної особи, яка є громадянином України, складається із прізвища, власного імені та по батькові, якщо інше не випливає із закону або звичаю національної меншини, до якої вона належить.

не було викладено зміст позовних вимог;

не було зазначено обставин, якими позивач обґрунтовує свої позовні вимоги із зазначенням доказів, що підтверджують кожну обставину;

не було зазначено підстав пред'явлення даного позову, з точки зору порушених, невизнаних чи оспорюваних прав позивача, не було викладено, які її права порушені, яким чином передбачений шлях поновлення і яких саме порушених прав позивача, тобто ті юридично значимі факти, на основі яких вона звертається до суду та обґрунтовує свої вимоги відповідно до норм матеріального права, що поширюються на спірні правовідносини, із зазначенням доказів в підтвердження обґрунтування заявлених вимог або наявність підстав для звільнення від доказування.

Крім того, згідно ч. 2 статті 119 ЦПК України, позовна заява повинна містити, у тому числі, ціну позову щодо вимог майнового характеру; до позовної заяви додається документ, що підтверджує сплату судового збору.

Відповідно до ч.1 ст. 3 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється: за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством.

Однак, позивачем не було зазначено ціну позову щодо вимог майнового характеру та до позовної заяви не було додано документу про оплату судового збору.

Відповідно до пункту дев'ятого частини першої статті 80 ЦПК України ціна позову визначається - у позовах про право власності на нерухоме майно, що належить фізичним особам на праві приватної власності, - дійсною вартістю нерухомого майна, а на нерухоме майно, що належить юридичним особам, - не нижче його балансової вартості.

Пунктом шостим частини другої статті 119 ЦПК України передбачено, що позовна заява повинна містити зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно ч. 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру. У разі коли в позовній заяві об'єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

За майнові вимоги розмір судового збору становить 1% від ціни позову, але не менше 640,00 грн. та не більше 8 000,00 грн., за кожну немайнову вимогу - 640,00 грн.

Законом України «Про судовий збір» визначено вичерпний перелік осіб, які звільнені від сплати судового збору, та перелік звернень до суду, за які судовий збір не справляється.

Позивач не входить до кола осіб, які звільнені від сплати судового збору.

Ст. 82 ЦПК України передбачено право суду, з урахуванням майнового стану заявника відстрочити, розстрочити сплату судових витрат, звільнити від їх оплати, або зменшити їх розмір, при цьому майновий стан, який є категорією оціночною, має бути визначений на підставі об'єктивних обставин.

Позивач просить звільнити її від сплати судового збору, разом з тим, до позовної заяви не було додано доказів, які підтверджували б наявність у позивача пільг при сплаті судового збору.

Тому суд ухвалою від 30 січня 2017 року відмовив позивачу в задоволенні її клопотання про звільнення від сплати судового збору, оскільки в матеріалах, долучених до позовної заяви відсутні докази того, що станом на день звернення до суду у неї тяжке матеріальне становище, так як не надано взагалі будь-яких документів, проаналізувавши які, суд міг би дійти висновку про тяжке матеріальне становище.

Тому позивачу потрібно було надати суду належний документ про оплату судового збору, який би містив відомості про те, за яку саме позовну вимогу сплачується судовий збір, відомості про зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України, або документ, який підтверджує наявність у позивача пільг при його оплаті.

Крім того, відповідно до ст. 7 ЦПК України, ст. 14 Закону України «Про засади державної мовної політики» судочинство в Україні у цивільних, господарських, адміністративних і кримінальних справах здійснюється державною мовою. Сторони, які беруть участь у справі, подають до суду письмові процесуальні документи і докази, викладені державною мовою. У межах території, на якій поширена регіональна мова (мови), що відповідає умовам частини третьої статті 8 цього Закону, допускається подача до суду письмових процесуальних документів і доказів, викладених цією регіональною мовою (мовами), з перекладом, у разі необхідності, на державну мову без додаткових витрат для сторін процесу.

Тому позивачу потрібно було надати докази, які вона подає до суду, державною мовою.

Відповідно до ч.1 ст. 120 ЦПК України до позовної заяви (викладеної у новій редакції з усіма зазначеними судом усунутими недоліками) потрібно було додати її копії та копії документів, що додаються до неї, у кількості відповідно до кількості відповідачів та третіх осіб.

Позивач отримала копію ухвали 31 січня 2017 року, про що свідчить відповідна розписка позивача про вручення копії ухвали суду, яка міститься в матеріалах справи.

Особи, які беруть участь у справі, як визначено ч.3 ст. 27 ЦПК України, зобов'язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов'язки.

Оскільки на час вирішення питання про відкриття провадження у справі позивач не усунула зазначені в ухвалі суду про залишення позову без руху недоліки у встановлений судом строк, то позовну заяву слід повернути позивачу.

Разом з тим, відповідно до ч. 5 ст. 121 ЦПК України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Керуючись ст. 121 ЦПК України,-

у х в а л и в :

Позовну заяву ОСОБА_2 до слідчого Солом'янського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_3, ОСОБА_4, про стягнення моральної та матеріальної шкоди, завданої внаслідок вчинення злочину - повернути позивачу.

Роз?яснити позивачу, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали до Апеляційного суду м. Києва через районний суд.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Л.І. Кізюн