АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22ц/790/77/17 Головуючий 1 інст. - Задорожний М.І.
Справа № 638/9533/13-ц Доповідач - Кісь П.В.
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 лютого 2017 року Апеляційний суд Харківської області у складі:

головуючого, судді - Кіся П.В.,

суддів: - Кружиліної О.А.,

- Шаповал Н.М.

за участю секретаря - Сементовської О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4 на ухвалу Дзержинського районного суду м. Харкова від 06 травня 2016 року по скарзі ОСОБА_5 на бездіяльність начальника Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Харківській області, -

ВСТАНОВИВ:

09.02.2016 року ОСОБА_5 звернулась до суду зі скаргою в якій просила:

- визнати бездіяльність начальника Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Харківській області (далі по тексту - начальник ВПВР УДВС ГТУЮ у Харківській області) незаконною;

- визнати бездіяльність державного виконавця ВПВР УДВС ГТУЮ в Харківській області Бойченко В.В. стосовно розгляду заяв стягувача - ОСОБА_5 незаконною;.

- зобов'язати державного виконавця ВПВР УДВС ГТУЮ в Харківській області Бойченко В.В. виїхати на місце вчинення протиправних дій з боку зберігача ОСОБА_3 стосовно описаного та арештованого майна, що розташовано за адресою: АДРЕСА_1 для його огляду, складання акту про підміну та пошкодження описаного та арештованого майна боржника та майна стягувача - ОСОБА_5, що знаходиться у приміщенні боржника, що було передано ОСОБА_3 на зберігання згідно акту опису та арешту майна боржника від 09.11.2015 року;

- зобов'язати державного виконавця ВПВР УДВС ГТУЮ в Харківській області Бойченко В.В. звернутися до суду чи органу прокуратури за місцем виконання рішення для вирішення питання про притягнення зберігача описаного та арештованого майна ОСОБА_3 до відповідальності за пошкодження та підміну описаного та арештованого майна боржника, що було передано йому на зберігання, а також майна стягувача - ОСОБА_5, яке знаходиться у пошкодженому приміщенні боржника;

- зобов'язати державного виконавця ВПВР УДВС ГТУЮ в Харківській області Бойченко В.В. замінити зберігача описаного та арештованого майна ОСОБА_3 на нового зберігача.

- зобов'язати державного виконавця ВПВР УДВС ГТУЮ в Харківській області Бойченко В.В. повідомити стягувача ОСОБА_5 про дату та час виїзду державного виконавця ВПВР УДВС ГТУЮ в Харківській області на місце вчинення протиправних дій з боку зберігача ОСОБА_3 стосовно описаного та арештованого майна, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 для його огляду, складання акту про підміну та пошкодження описаного та арештованого майна боржника та майна стягувача - ОСОБА_5, що знаходиться у приміщенні боржника, що було передано ОСОБА_3 на зберігання згідно акту опису та арешту майна боржника від 09.11.2015 року.

В обґрунтування скарги ОСОБА_5 зазначала, що на виконанні у ДВ Бойченко В.В. ВПВР УДВС ГТУЮ у Харківській області перебуває виконавче провадження № 39312133, відкрите за виконавчими листами № 638/9533/13-ц, 2/638/4099/13, виданими 24.07.2013 року Дзержинським районним судом м. Харкова на виконання рішення Дзержинським районним судом м. Харкова від 09 липня 2013 року по справі № 638/9533/13-ц за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_7 про стягнення боргу у розмірі 2 920 241,10 грн та судового збору у розмірі 3 441 грн, що було об'єднане у зведене виконавче провадження № 44786478.

21 січня 2016 року представником ОСОБА_5 в рамках вищевказаних виконавчих проваджень було подано начальнику ВПВР УДВС ГТУЮ у Харківській області скаргу на бездіяльність державного виконавця та заяву про відвід державного виконавця. В обґрунтування скарги були наведені наступні доводи:

03.12.2015року представником стягувача було подано до державного виконавця ВПВР УДВС ГТУЮ в Харківській області Бойченко В.В. заяву в якій повідомлялось про події, які мали місце 28.11.2015 року за адресою: АДРЕСА_1. Зокрема: постановою від 23.10.2015 року та актом від 09.11.2015 р. (ЗВП № 44786478) державним виконавцем Бойченко В.В. було передано на зберігання ОСОБА_3 майно, що належить боржнику - ОСОБА_7

Однак зберігач ОСОБА_8 вчинив протиправні дії направлені на підміну та пошкодження переданого йому на зберігання майна, що належить боржнику ОСОБА_9, про що було негайно повідомлено державного виконавця Бойченко В.В.

Станом на час звернення зі скаргою до суду жодної відповіді на заяву представника стягувача ОСОБА_5 від 03.12.2015 року та жодної реакції на неї від державного виконавця немає. Державний виконавець Бойченко В.В. відкрито проігнорував повідомлення про протиправні дії зберігача майна боржника та не виїхав на місце знаходження майна боржника для складання акту про такі протиправні дії зберігача, порушивши такою своєю бездіяльністю приписи ч. 2 п. 5.8.7. Інструкиії про проведення виконавчих дії від15.12.1999 року.

Крім того, ОСОБА_5 звернулася до державного виконавця Бойченко В.В. із заявою від 10.12.15 р. в якій просила державного виконавця Бойченко В.В. повідомити її про дату та час виїзду за адресою місця знаходження майна боржника: АДРЕСА_1 для його огляду та складання виконавцем акту про протиправні дії зберігача - ОСОБА_3 для того, щоб особисто бути присутньою під час цього огляду та складання акту виконавця.

Однак і це звернення державним виконавцем залишене без реагування.

2.2015 року представником стягувача було подано заяву-повідомлення з повторним терміновим проханням до державного виконавця Бойченко В.В. виїхати на місце події, що сталася28.11.2015 року, за адресою: АДРЕСА_1. Крім цього, були додані додаткові письмові докази на підтвердження вчинення протиправних дій з пошкодження та підміни зберігачем ОСОБА_3 описаного та арештованого майна боржника - ОСОБА_7 та майна стягувача - ОСОБА_5Д, яке знаходилося в одному із описаних та арештованих приміщень боржника, а саме письмові пояснення ОСОБА_3, ОСОБА_9, ОСОБА_5, а також третіх осіб, які пошкоджували майно боржника за розпорядженням ОСОБА_3, що були написані працівникам поліції, а також протокол огляду місця події та фотографії пошкодженого майна.

Однак і це звернення державним виконавцем залишене без реагування.

Таким чином, майно боржника - ОСОБА_9 пошкоджується, підмінюється та розтрачається зберігачем ОСОБА_3, який був призначений державним виконавцем Бойченко В.В., проте державний виконавець відкрито ігнорує цей факт, незважаючи на повідомлення його про таке та не вчиняє ніяких дій з реагування на таку ситуацію, які передбачені чинним законодавством України, зокрема ч. 2 п. 5.8.7. Інструкції про проведення виконавчих дії від 15.12.1999 року.

Крім цього, ОСОБА_5 через свого представника звернулась зі скаргою на дії держаного виконавця Бойченко В.В. до начальника ВПВР УДВС ГТУЮ у Харківській обл.

Однак станом на 09.02.2016 року жодної відповіді чи реакції від начальника ВПВР УДВС ГТУЮ у Харківській обл. не надійшло.

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 18 лютого 2016 року скаргу ОСОБА_5 задоволено частково.

Суд вирішив:

- визнати бездіяльність начальника ВПВР УДВС ГТУЮ у Харківській області неправомірною;

- визнати бездіяльність державного виконавця ВПВР УДВС ГТУЮ в Харківській області Бойченко В.В. стосовно розгляду заяв стягувача - ОСОБА_5 неправомірною;

- зобов'язати державного виконавця ВПВР УДВС ГТУЮ в Харківській області Бойченко В.В. виїхати за адресою: АДРЕСА_1 для перевірки обставин, які викладені ОСОБА_5 в скарзі;

- зобов'язати державного виконавця ВПВР УДВС ГТУЮ в Харківській області Бойченко В.В. повідомити стягувача ОСОБА_5 про дату та час виїзду за адресою: АДРЕСА_1 для перевірки зазначених в скарзі обставин.

В іншій частині скарги суд вирішив відмовити.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_3 - ОСОБА_4 просить скасувати ухвалу та постановити нову, якою відмовити у задоволенні скарги в повному обсязі.

Вважає ухвалу суду необґрунтованою та такою, що постановлено з порушенням норм матеріального та процесуального права, а також невідповідності висновків суду обставинам справи.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт зазначає, що акт опису та арешту майна боржника від 09.11.2015 р. складений державним виконавцем законно, відповідає вимогам Закону України «Про виконавче провадження» та Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України 02.04.2012 р. № 512/5, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 02.04.2012 р. за № 489/20802., оскільки ОСОБА_7 неодноразово вже скаржився до суду на неправомірні дії державного виконавця, однак судом було визнано дії державного виконавця законними. В тому числі ОСОБА_7 оскаржував акт опису й арешту від 09.11.2015 р. та постанову про зміну зберігача (такі самі скарги як і подала ОСОБА_5), однак боржник подав заяву про залишення без розгляду своїх скарги (справа № 640/11609/13-ц).

ОСОБА_7 у своїй скарзі на дії державного виконавця від 12.10.2015р., поданої до Київського районного суду м. Харкова (яку суд залишив без розгляду) не приховує той факт, що він продав ОСОБА_5 10.09.2014р. своє майно, отримав гроші, а погашати заборгованість перед ОСОБА_3 не збирається, про що свідчить копії договору оренди, копія чеку.

Вважає, що суд першої інстанції не врахував те, що описано та арештовано було майно боржника, а саме нежитлові приміщення в будівлі по АДРЕСА_1 а не майно, яке знаходилось у цих приміщеннях, отже доводи ОСОБА_5 про те, що вона купила у ОСОБА_7 обладнання з опалення і не може ним користуватися, необґрунтовані, оскільки дане майно не описувалось і не арештовувалось державним виконавцем. Також скаржниця може користуватися орендованим приміщенням, оскільки договори оренди не припинялися ні з ким з орендаторів, а їх п'ять осіб, і орендні відносини тривають і після накладення арешту на майно боржника.

Викликає сумнів дійсності договору оренди нежитлового приміщення між ОСОБА_5 та ОСОБА_7 від 10.09.2014 р., оскільки раніше після передання на зберігання описаного та арештованого майна боржника ОСОБА_7 повідомив інших орендарів (п'ять осіб) про такий факт і що йому заборонено використовувати арештовані приміщення для здійснення підприємницької діяльності, а ОСОБА_5 він такого листа не направляв. Зазначає, що державний виконавець не повинен повідомляти сторони виконавчого провадження про здійснення арешту майна боржника, отже порушень Інструкції, державним виконавцем не здійснювалося.

Сторони спору в судові засідання апеляційного суду не з'являлися, хоча належним чином повідомлялися про час та місце розгляду справи, про причину неявки не повідомили.

ОСОБА_4 апеляційну скаргу підтримала і просила задовольнити, посилаючись на викладені в ній доводи.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення осіб, що з'явилися, перевіривши матеріали справи, обговоривши викладені представником доводи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню за таких підстав.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Відповідно до п. 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року, ратифікованої Законом України № 475/97-ВР від 17.07.1997 року, яка передбачає право на справедливий суд, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Судом встановлено, підтверджується наявними у справі доказами, що на виконанні у державного виконавця відділу примусового виконання рішень УДВС ГУЮ у Харківській області Бойченко В.В. перебуває виконавче провадження № 39312133, відкрите за виконавчими листами № 638/9533/13-ц, 2/638/4099/13, виданими 24.07.2013р. Дзержинським районним судом м. Харкова на виконання рішення цього ж суду від 09 липня 2013 року по справі № 638/9533/13-ц за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_7 про стягнення боргу у розмірі 2 920 241,10 грн. та судового збору у розмірі 3 441 грн., що було об'єднане у зведене виконавче провадження № 44786478.

Постановою ВП № 43915406 від 02.07.2014 року відкрито виконавче провадження на підставі виконавчого листа № 640/11609/13-ц виданого Київським районним судом м. Харкова про стягнення з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_3 витрат на відшкодування вартості поліпшення майна у розмірі 2600220 грн. та відсотків у розмірі 1560132 грн.

У державного виконавця Бойченко В.В. ВПВР УДВС ГТУЮ у Харківській області знаходиться ЗВП № 44786478, яке складається з виконавчих проваджень по стягненню з ОСОБА_7 заборгованості на користь ОСОБА_3 та ОСОБА_5

Відповідно до ч. 1 ст. 82 ЗУ «Про виконавче провадження», рішення, дії, бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби можуть бути оскаржені стягувачем та іншими учасниками виконавчого провадження до начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, або до керівника відповідного органу державної виконавчої служби вищого рівня чи до суду.

Згідно ч. 3 ст. 82 ЗУ «Про виконавче провадження» скарга на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця подається начальнику відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець.

Відповідно до ч. 1 ст. 83 ЗУ «Про виконавче провадження» контроль за своєчасністю, правильністю і повнотою виконання рішень державним виконавцем здійснюють начальник відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, а також керівник вищестоящого органу державної виконавчої служби.

Частиною 8 ст. 82 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що скарга, подана у виконавчому провадженні начальнику відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, розглядається у десятиденний строк з дня її надходження. За результатами розгляду скарги начальник відділу виносить постанову про її задоволення чи відмову, яка в десятиденний строк може бути оскаржена до вищестоящого органу державної виконавчої служби або до суду. Скарга, подана без додержання вимог, викладених у частині шостій цієї статті, розглядається начальником відділу в порядку, встановленому Законом України «Про звернення громадян».

21 січня 2016 року представник ОСОБА_5 - ОСОБА_10 подала начальнику Відділу примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ у Харківській області скаргу на бездіяльність державного виконавця та заяву про відвід державного виконавця. (том 3 а.с. 117-121)

В якій зазначалось, що 03.12.2015 року представником ОСОБА_5 - ОСОБА_10 було подано до державного виконавця ВПВР УДВС ГТУЮ в Харківській області Бойченко В.В. заяву якою було повідомлено про події та дії, які мали місце 28.11.2015 року за адресою: АДРЕСА_1, а саме про те, що зберігачем ОСОБА_3 вчинено протиправні дії направлені на підміну та пошкодження переданого йому на зберігання майна, що належить боржнику ОСОБА_7 (том 3 а.с. 101-102)

Однак, відповідь на заяву представника ОСОБА_5 - ОСОБА_10 від 03.12.2015 року державним виконавцем не надано.

10.12.2015 року представник ОСОБА_5 - ОСОБА_10 звернулася до державного виконавця Бойченко В.В. із заявою у якій просила державного виконавця Бойченко В.В. повідомити її про дату та час виїзду за адресою місця знаходження майна боржника: АДРЕСА_1 для його огляду та складання виконавцем акту про протиправні дії зберігача - ОСОБА_3 для того, щоб особисто бути присутньою під час цього огляду та складання акту виконавця. (том 3 а.с. 103)

Однак, відповіді на свою заяву від 10.12.2015 року ОСОБА_1 від державного виконавця нею не отримано.

23.12.2015 року представником ОСОБА_5 - ОСОБА_10 було подано заяву з повторним проханням до державного виконавця Бойченко В.В. виїхати на місце події, що сталася 28.11. 2015 року, за адресою: АДРЕСА_1. (том 3 а.с. 104-105)

Однак, відповіді від державного виконавця Бойченко В.В. ОСОБА_5 отримано не було та виїзд за вищевказаною адресою не був здійснений.

Оскільки скарга представника ОСОБА_5 - ОСОБА_10 від 21.01.2016 року відповідала нормам ч.7 ст. 82 Закону України «Про виконавче провадження», то і начальник Відділу примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ у Харківській області відповідно до ч. 8 ст. 82 Закону України «Про виконавче провадження», повинен був винести у десятиденний строк відповідну постанову за наслідками її розгляду з подальшим направленням скаржникові цієї постанови.

З огляду на викладене, судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст.ст. 303, 304, п. 1 ч. 1 ст. 307, ст.ст. 308, 313-315, 317, 319, 324 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4 відхилити.

Ухвалу Дзержинського районного суду м. Харкова від 06 травня 2016 року залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення, в касаційному порядку може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий - П.В. Кісь

Судді: О.А. Кружиліна

Н.М. Шаповал