"27" січня 2017 р. Дніпровський районний суд м.Києва у складі:
головуючого-судді Гончарук В.П.
за участі секретаря Краснової І.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 ,третя особа: Служба у справах дітей Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації про надання дозволу на тимчасовий виїзд за кордон неповнолітньої дитини без згоди батька , -
Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про надання дозволу на тимчасовий виїзд за кордон неповнолітньої доньки ОСОБА_3 без згоди батька .
Свої вимоги позивач мотивує тим, що з 27.07.2002 року вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем ОСОБА_2 Від шлюбу мають неповнолітню доньку ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1. Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 27.01.2015 року шлюб між нею та відповідачем було розірвано.
Відповідач участі у вихованні дитини не бере, не цікавиться її моральним, духовним розвитком, здоров'ям. Дитина весь час проживає з матір'ю яка займається її вихованням та матеріальним забезпеченням.
Позивач зазначила, що вона планує здійснити поїздку за кордон для відпочинку та розвитку дитини. Крім того дочка займається в Київській школі-студії балету ОСОБА_4 ,,Тодес» , що надасть їй можливість виїзджати за межі України. Однак всі її прохання надати дозвіл на виїзд дитини за кордон відповідач ігнорує.
В судове засідання позивач не з'явилася. Представник позивача надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, проти винесення заочного рішення не заперечила.
Відповідач в судове засідання не з'явився про день, час та місце судового розгляду справи повідомлений належним чином.
Представник третьої особи: Служба у справах дітей Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації в судове засідання не з'явився. Надали суду заяву про розгляд справи за їх відсутності.
У відповідності до ст. 169 ч. 4 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних в ній даних та доказів - в порядку заочного розгляду.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 27.01.2015 року шлюб між позивачем ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_2 було розірвано. Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1.
Відповідачем неодноразово, а саме 23.12.2014 року та 16.05.2016 року надавався посвідчений згідно вимог чинного законодавства України дозвіл на тимчасовий виїзд доньки ОСОБА_3 за кордон.
Звертаючись до суду з позовом, позивач зазначила, що вона планує здійснити поїздку за кордон для відпочинку та розвитку дитини. Крім того дочка займається в Київській школі-студії балету ОСОБА_4 ,,Тодес» , що надасть їй можливість виїзджати за межі України. Однак всі її прохання надати дозвіл на виїзд дитини за кордон відповідач ігнорує.
Статтею 33 Конституції України передбачено, що кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які установлюються законом.
Відповідно до ч.2 ст. 313 ЦК України фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними.
Згідно із ч.2 ст. 4 Закону України "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадянами України" за відсутності згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього громадянина за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду.
Аналогічне положення міститься у п.2 ч.4 Правил перетинання державного кордону громадянами України, затверджених постановою КМ України №57 від 27.01.1995 року, про те, що виїзд громадян України, які не досягли 16-річного віку, здійснюється без нотаріально посвідченої згоди другого з батьків у разі пред'явлення рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків.
Крім того судом встановлено, що сторони на даний час не спілкуються, відповідач не надає згоду на виїзд дитини за кордон, при цьому суд приймає до уваги, що не надано жодного доказу, що виїзд за кордон дитини пов'язаний із виїздом на постійне місце проживання разом із матір'ю або довгострокове перебування за межами України з інших причин, а тому суд вважає, що внаслідок ухвалення рішення про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 право батька на піклування, спілкування чи виховання дитини жодним чином не порушується і не обмежується.
Аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що вимогу позивача про надання їй або її офіційному представнику дозволу оформлювати документи для тимчасового виїзду або супроводу неповнолітньої ОСОБА_3 за межі України слід залишити без задоволення, оскільки позивачем реалізовано вказану вимогу відповідно до рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 19.10.2016 року. Позовна вимога ОСОБА_1 про надання дозволу на тимчасовий виїзд доньки ОСОБА_3 без дозволу батька ОСОБА_2 з 20.10.2016 року до 02.08.2020 року є обґрунтованою та такою, що підлягає до задоволення.
У зв'язку з вищевикладеним позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 ,третя особа: Служба у справах дітей Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації про надання дозволу на тимчасовий виїзд за кордон неповнолітньої дитини без згоди батька слід задовольнити частко.
На підставі викладеного, керуючись ст. 10, 15, 60, 88, 212-215, 224-228,233,294 ЦПК України, Законом України "Про порядок виїзду з України і в?їзду в Україну громадян України", -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 третя особа: Служба у справах дітей Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації
про надання дозволу на тимчасовий виїзд за кордон неповнолітньої дитини без згоди батька - задовольнити частково.
Надати дозвіл на тимчасовий виїзд за кордон України ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 у супроводі її матері ОСОБА_1 яка буде забезпечувати проїзд, перебування за кордоном та повернення в Україну дитини без згоди та супроводу батька ОСОБА_2 терміном не більше 45 днів щороку до досягнення дитиною шістнадцятиріччя.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду м.Києва через Дніпровський районний суд м.Києва. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Суддя: