РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/10102/17

пр. № 2/759/4449/17

18 вересня 2017 року Святошинський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді - П'ятничук І.В.,

при секретарі - Винарчук М.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка в липні 2017 року звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 та просила суд розірвати шлюб, зареєстрований між нею та відповідачем у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Ленінградського районного виконавчого комітету міста Києва, про що зроблено актовий запис № 1379.

В обґрунтування заявлених вимог вказуючи на те, що 06 серпня 1998 року між нею та відповідачем зареєстровано шлюб в Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Ленінградського районного виконавчого комітету міста Києва, про що зроблено актовий запис № 1379, від шлюбу мають спільну дитину - повнолітню доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, позивачка вказує, що спочатку сімейне життя складалось добре, проте протягом останніх років шлюбні відносини поступово погіршувались, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин, вона з відповідачем постійно віддалялися один від одного та почали проживати окремо, відповідач нехтує сімейними цінностями, не здатен підтримувати нормальну моральну атмосферу в сім'ї, піклуватися про побудову сімейних відносин між собою на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги, з його ініціативи постійно виникають сварки, зазначала, що збереження шлюбу не можливе, шлюб існує лише формально, а тому на підставі ст.ст. 24, 104, 105, 110, 111, 112 СК України просила заявлені позовні вимоги задовольнити.

Позивачка в судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити посилаючись на обставини справи викладені в позовній заяві, зазначала, що з 2007 року вона з відповідачем проживають окремо, не ведуть спільного господарства, спільного бюджету не мають, рішення про розірвання шлюбу є зваженим та обміркованим, крім того виявила бажання після розірвання шлюбу залишити прізвище «ОСОБА_1».

Відповідач в судовому засіданні проти задоволення заявлених позовних вимог не заперечував.

Представник відповідача в судовому засіданні підтримала пояснення свого довірителя.

Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу серія НОМЕР_1 ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3 (дошлюбне прізвище ОСОБА_1) перебувають в зареєстрованому шлюбі з 06 серпня 1988 року, про що є актовий запис № 1379 (а.с. 5 - копія свідоцтва про укладення шлюбу).

Як вбачається з матеріалів справи, від шлюбу сторони мають повнолітню доньку - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 8 - копія свідоцтва про народження).

Відповідно до ст. 21 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану.

Відповідно до ч.3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду.

Згідно до ч.2 ст. 112 СК України, суд, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Як встановлено в судовому засіданні, в родині позивачки та відповідача втрачена основа сім'ї, почуття довіри, поваги та любові один до одного, а тому суд не може примусити сторони до збереження подружніх відносин, оскільки шлюб ґрунтується на вільній згоді чоловіка та жінки та може бути припинено внаслідок волевиявлення як одного так і обох з подружжя шляхом його розірвання.

Суд, заслухавши пояснення сторін дослідивши матеріали справи, вважає, що причини, що спонукали сторони на розірвання шлюбу є обґрунтованими, оскільки судом достовірно встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження сім'ї не можливе, сторони фактично з 2007 проживають окремо, не ведуть спільного господарства не підтримують шлюбних стосунків, спільного бюджету не мають, а тому позов підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 104, 105, 110, 112 Сімейного Кодексу України, ст.ст. 10, 11, 60, 212-215 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Шлюб, зареєстрований 06 серпня 1988 року в Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Ленінградського районного виконавчого комітету міста Києва між ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, про що є актовий запис № 1379 - РОЗІРВАТИ.

Прізвище позивачки ОСОБА_1 після розірвання шлюбу залишити «ОСОБА_1».

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду міста Києва через районний суд, шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя