Справа № 348/382/15-ц
Провадження № 22-ц/779/238/2017
Головуючий у 1 інстанції Флоряк Д.В.
Суддя-доповідач Бойчук І.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 лютого 2017 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючого Бойчука І.В.,

суддів Ясеновенко Л.В., Проскурніцького П.І.,

секретаря Возняк В.Д.,

з участю представників сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_2 про звернення стягнення на заставне майно за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПРИВАТБАНК» на рішення Надвірнянського районного суду від 16 листопада 2015 року

в с т а н о в и л а :

У вересні 2014 року Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_2 про звернення стягнення на заставне майно.

Позов мотивований тим, що відповідно до укладеного договору № IFN0AN51675152 від 07 серпня 2008 року ОСОБА_2 отримав кредит у розмірі 14 752, 35 доларів США зі сплатою 15% річних на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 06 серпня 2015 року.

У рахунок забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором, 07 серпня 2008 року банк і ОСОБА_2 уклали договір застави рухомого майна, відповідно до якого останній надав в заставу автомобіль Daewoo, модель Nexia, рік випуску 2008, тип транспортного засобу легковий седан-В, № кузова/шасі НОМЕР_1, реєстраційний номер НОМЕР_2, що належить на праві власності відповідачу.

У зв'язку з тим, що відповідач свої зобов'язання за кредитним договором не виконує, банк просив у рахунок погашення заборгованості за кредитним договором у сумі 3 756, 21 доларів США звернути стягнення на предмет застави автомобіль Daewoo Nexia шляхом його продажу банком з укладанням від імені відповідача договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем зі зняттям вказаного автомобіля з обліку в органах державної автомобільної інспекції України, а також наданням банку всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу.

Рішенням Надвірнянського районного суду від 16 листопада 2015 року у задоволенні позову ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» відмовлено.

В апеляційній скарзі на рішення суду ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» посилається на порушення норм матеріального та процесуального права, неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи. Вказує на помилковість висновку суду щодо наявності у ОСОБА_2 заборгованості по договору у сумі 2 185,38 грн., що виключає доцільність звернення стягнення на майно. При цьому судом не враховано, що відповідач розпочав погашати заборгованість після звернення банку з позовом до суду. Станом на 2 грудня 2015 року заборгованість відповідача становить 1 224,41 доларів США, що еквівалентно 29 191,85 грн.

Не прийнято судом до уваги також тієї обставини, що експертиза вартості предмета застави станом на 2015 рік не проводилась, а тому визначення співмірності цієї вартості позовним вимогам є неможливим.

Просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити - звернути стягнення на предмет застави в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №IFNOAN51675152 від 07 серпня 2008 року в сумі 1224,41 доларів США, що відповідно до службового розпорядження від 02 грудня 2015 року за курсом НБУ складає 29 191,85 грн.

Вислухавши суддю-доповідача, представників сторін, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку про часткове задоволення апеляційної скарги.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не було виконано вимоги суду по забезпеченню свого представника в судове засідання для надання відомостей, що стверджують заборгованість за кредитним договором, тобто не доведено, що у відповідача ОСОБА_2 існує заборгованість перед ПАТ КБ «ПриватБанк» саме в сумі 3756,21 дол.США,, в рахунок погашення якої слід звернути стягнення на заставне майно - автомобіль.

До такого висновку суд першої інстанції прийшов передчасно без належного з'ясування дійсних доказів у справі та з порушенням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до укладеного договору № IFN0AN51675152 від 07 серпня 2008 року ОСОБА_2 отримав кредит у розмірі 14 752, 35 доларів США зі сплатою 15 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 06 серпня 2015р.

У рахунок забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором, 07 серпня 2008 року банк і ОСОБА_2 уклали договір застави рухомого майна, відповідно до якого останній надав в заставу автомобіль Daewoo, модель Nехіа рік випуску 2008, тип транспортного засобу легковий седан-B № кузова/шасі НОМЕР_1, реєстраційний номер НОМЕР_2, що належить на праві власності відповідачу.

Згідно зі статтею 572 ЦК України, кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом.

Частинами першою та сьомою статті 20 Закону України «Про заставу» передбачено, що заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором. Реалізація заставленого майна, на яке звернено стягнення, провадиться державним виконавцем на підставі виконавчого листа суду або наказу господарського суду, або виконавчого напису нотаріусів у встановленому порядку, якщо інше не передбачено цим Законом чи договором.

Звернення стягнення на предмет застави відповідно до статті 590 ЦК України здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до довідки ПАТ КБ «ПриватБанк» №2600695 від 17.05.2016 року, виданої ОСОБА_2 вбачається, що по угоді № IFNOAN51675152 від 07 серпня 2008 року заборгованість відсутня. Кредит погашений.

Представник позивача в засіданні апеляційного суду визнав відсутність боргу відповідача перед банком.

Відповідно до вимог ч.3 ст. 303 ЦПК України апеляційний суд не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення.

З огляду на вищенаведене, колегія суддів апеляційного суду приходить до висновку, що в задоволенні позовних вимог банку слід відмовити за безпідставністю позовних вимог на час розгляду справи в суді апеляційної інстанції. Доводи суду першої інстанції щодо відмови у задоволенні позову за його недоведеністю є необґрунтованими, тому рішення суду першої інстанції слід скасувати з постановленням у даній справі нового рішення.

Керуючись ст.ст. 307, 309, 313, 314, 316, 317 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПРИВАТБАНК» задовольнити частково.

Рішення Надвірнянського районного суду від 16 листопада 2015 року скасувати.

Ухвалити нове рішення. У задоволенні позову Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_2 про звернення стягнення на заставне майно відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржене в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Судді: І.В. Бойчук

Л.В. Ясеновенко

П.І. Проскурніцький