Єдиний унікальний номер 490/1955/16-ц
Номер провадження 22-ц/784/396/17
Головуючий у 1 інстанції Мамаєва О.В.
Категорія 27 Доповідач Прокопчук Л.М.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 лютого 2017 року місто Миколаїв

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Миколаївської області у складі :

Головуючого Прокопчук Л.М.

Суддів Козаченка В.І., Царюк Л.М.

Із секретарем судового засідання Андрієнко Л.Д.

За участю позивача ОСОБА_1, яка діє від свого імені та від імені позивача ОСОБА_2 за дорученням

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Центрального районного суду міста Миколаєва від 09 грудня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Райфайзенбанк Аваль», треті особи, які не заявляють самостійних вимог: Товариство з обмеженою відповідальністю «Агро-Інгрес», Товариство з обмеженою відповідальністю «Терра-Юг» про визнання правочинів недійсними,

В С Т А Н О В И Л А :

У квітні 2014 року позивач звернулась до суду із зазначеним позовом до відповідача, який неодноразово уточнювала (а.с. 1-9 т.1).

Ухвалою Центрального районного суду міста Миколаєва від 09 грудня 2016 року позовну заяву залишено без розгляду (а.с. 123-124 т.2)

В апеляційній скарзі позивач ОСОБА_1 ставить питання про скасування ухвали суду та постановлення нової ухвали про об'єднання незаконно роз'єднаних справ, посилаючись на те, що ухвала суду винесена з порушенням вимог закону (а.с. 151 т.2).

Позивач в судовому засіданні апеляційного суду просила задовольнити апеляційну скаргу, ухвалу суду скасувати.

Інші особи в судове засідання апеляційного суду не з'явились. Про розгляд справи повідомлені належним чином. Письмових заперечень на апеляційну скаргу від них не надійшло.

Заслухавши доповідача, пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду вважає, що апеляційну скаргу слід відхилити, а ухвалу суду залишити без змін з наступних підстав.

Залишаючи заяву без розгляду, суд виходив з того, що позивач повторно не з'явилась в судове засідання, будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи, а саме: позивач не з'явилась в судове засідання 08.11, 15.11 та 09.12 2016 року. Заява про розгляд справи у її відсутність до суду не надходила.

Висновки суду відповідають обставинам справи, вимогам норм процесуального права.

За змістом вимог ч. 3 ст. 169, п. 3 ч. 1 ст. 207 ЦПК України заява залишається без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з'явився в судове засідання, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності.

Системне тлумачення частини третьої ст. 169 та п. 3 частини першої ст. 207 ЦПК дозволяє дійти висновку, що застосування інституту залишення заяви без розгляду у випадку повторної неявки позивача в судове засідання можливе лише за сукупності певних установлених законом умов: належного повідомлення позивача про час та місце судового засідання; повторної неявки позивача в судове засідання; ненадходження від позивача клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Зі змісту ст. 74 ЦПК України вбачається, що належним повідомленням є сукупність таких умов: конкретний спосіб повідомлення, передбачений цивільним процесуальним законодавством; дотримання встановленої законом процедури повідомлення з урахуванням обраного способу; своєчасність такого повідомлення; наявність у суду доказів, що підтверджують фіксацію повідомлення або виклику.

Під повторністю неявки в судове засідання в цивільному процесі слід розуміти другу неявку підряд належно повідомленого позивача.

За таких обставин, застосування п. 3 ч. 1 ст. 207 ЦПК як підстави залишення заяви без розгляду можливе лише у разі двократної, послідовної неявки позивача безпосередньо в судове засідання з розгляду справи.

Установлено, що підставою для залишення заяви без розгляду стала неявка позивача в судове засідання 08 та 15 листопада 2016 року та 09 грудня 2016 року.

Матеріали справи свідчать про те, що позивач належним чином була повідомлена про розгляд справи на 08.11.2016 року, оскільки була присутня в судовому засіданні 7.11.2016 року, коли по справі була оголошена перерва на 08.11.2016 року, відмовилась розписатися про отримання судової повістки на 08.11.2016 року (а.с.77-79, 83).

Про розгляд справи на 15.11.2016 року та на 09.12.2016 року вона була повідомлена, про що свідчать відомості про вручення судових повісток 12.11.2016 року та 29.11.2016 року відповідно (а.с. 98, 114).

Клопотання про розгляд справи у відсутність позивача від останньої до суду не надходило, позивачка не посилається на те, що вона його направляла.

Таким чином, суд першої інстанції, вірно застосувавши норми ч. 3 ст. 169, п. 3 ч. 1 ст. 207 ЦПК України, дійшов до правильного висновку про те, що позивачка, будучи належним чином повідомленою, повторно не з'явилась до суду, що є підставою для залишення її позовної заяви без розгляду.

При цьому причини повторної неявки процесуального правового значення не мають, оскільки це положення закону (ч. 3 ст. 169 ЦПК України) направлено на дотримання розумних строків розгляду справи і на недопущення зловживання своїми процесуальними правами та правами інших осіб, які з'являються до суду, а позивачка і не з'являється в судове засідання, і не використовує положення про процесуальне представництво в суді.

Вимоги позивача про об'єднання в одно провадження незаконно роз'єднаних, на її думку, матеріалів справи не можуть розглядатися при вирішенні законності та обґрунтованості ухвали суду про залишення заяви без розгляду, тому є необґрунтованими.

З доводами апеляційної скарги щодо того, що позивачу було відмовлено у доступі до правосуддя, погодитись не можна, оскільки провадження по справі було відкрито, позов до розгляду прийнято.

Залишення судом заяви без розгляду не перешкоджає повторному зверненню до суду з тих же підстав (ч.2 ст. 307 ЦПК України).

З огляду на наведене, виходячи з положень статті 312 ЦПК України, колегія суддів апеляційного суду вважає, що апеляційну скаргу слід відхилити, а ухвалу суду першої інстанції як таку, що ухвалена з додержанням вимог закону, залишити без змін.

Керуючись ст. 303, 312, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Ухвалу Центрального районного суду міста Миколаєва від 09 грудня 2016 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і з цього часу протягом двадцяти днів може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий Судді