Справа № 739/1412/17
Провадження № 2/739/486/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" вересня 2017 р. м. Новгород-Сіверський

Новгород-Сіверський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого судді Чепурка В.В.,

за участі:

секретаря - Лукаш Н.Я.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Команської сільської ради Новгород-Сіверського району Чернігівської області про визнання права на земельну частку (пай),

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі позивачка) звернулася до суду з позовом до Команської сільської ради Новгород-Сіверського району Чернігівської області про визнання права на земельну частку (пай), що належала її бабі ОСОБА_2.

Свої позовні вимоги мотивує тим, що 21 квітня 1996 року померла її баба ОСОБА_2 Вона належним чином прийняла спадщину своєї баби. До складу спадщини входить право на земельну частку (пай) набуде бабою за життя за рахунок земель колишнього КПСГП «Україна». При цьому через відсутність документів, які б посвідчували відповідне право, а саме сертифікату на право на земельну частку (пай), вона позбавлена можливості оформити прийняту спадщину у позасудовому порядку.

У судове засідання позивачка не зявилася, при цьому подала заяву про те, що позовні вимоги підтримує повністю, просить розглянути справу без її участі.

Представник відповідача у судове засідання не зявився, при цьому подав заяву про розгляд справи без його участі та про визнання позову.

У звязку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, на підставі частини другої статті 197 Цивільного процесуального кодексу України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного пристрою не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи і наявні в них докази, суд приходить до наступних висновків.

Як встановлено, 21 квітня 1996 року в с. Комань Новгород-Сіверського району Чернігівської області померла ОСОБА_2 (а.с. 4). Остання за життя була включена до списку осіб, які мали право на отримання земельної частки (паю), що додавався до державного акту на право колективної власності на землю КПСГП «Україна» від 18 грудня 1995 року серії ЧН №0000120.

Пунктом 2 Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємства і організаціям» від 08 серпня 1995 року №720/95 було передбачено, що право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. При паюванні вартість і розміри в умовних кадастрових гектарах земельних часток (паїв) всіх членів підприємства, кооперативу, товариства є рівними.

Отже, ОСОБА_2 за життя набула право на земельну частку (пай) розміро 4,01 умовних кадастрових гектарів за рахунок земель вказаного колективного сільськогосподарського підприємства (а.с. 11-15).

При цьому 14 березня 2000 року, тобто вже після смерті ОСОБА_2, на її імя було видано сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ЧН №0338268, який в силу положень статей 9, 10 Цивільного кодексу УРСР (далі ЦК УРСР) є недійсним, оскільки після смерті особа не може набувати майнові права.

Позивачка належним чином прийняла спадщину ОСОБА_2 за законом, що встановлено рішення Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області від 25 лютого 2010 року (а.с. 5).

Отже, після смерті ОСОБА_2 спадщина останньої, до складу якої входять усі права та обовязки, які належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, зокрема й право на земельну частку (пай) розміром 4,01 умовних кадастрових гектарів, з моменту її відкриття перейшла позивачки.

Відповідно до пункту 6 частини першої статті 1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» від 05 червня 2003 року №899-ІV, право особи на земельну частку (пай) може бути встановлено в судовому порядку.

Згідно частини другої статті 2 вказаного Закону одним із документів, що посвідчують право на земельну частку (пай) є рішення суду про визнання права на земельну частку (пай).

Оскільки судом встановлено, що позивачка набула у порядку спадкування за законом право на земельну частку (пай) розміром 4,01 умовних кадастрових гектарів за рахунок земель колишнього КПСГП «Україна», розташованих на території Команської сільської ради Новгород-Сіверського району Чернігівської області, яке належало ОСОБА_2, однак дане право не визнається через недійсність документа, яким воно має посвідчуватися, суд вважає за необхідне захистити дане право позивачки шляхом його визнання, відповідно позов підлягає задоволенню повністю.

На підставі викладеного, керуючись статтями 1, 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», статтями 529, 548, 549 Цивільного кодексу УРСР, статтями 10, 60, 208, 209, 212-215, 294 Цивільного процесуального кодексу України, суд

В И Р I Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Команської сільської ради Новгород-Сіверського району Чернігівської області про визнання права на земельну частку (пай) - задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, в порядку спадкування за законом право на земельну частку (пай) розміром 4,01 (чотири цілих одна сота) умовних кадастрових гектарів із земель колишнього КПСГП «Україна», розташованих на території Команської сільської ради Новгород-Сіверського району Чернігівської області, що належало ОСОБА_2, яка померла 21 квітня 1996 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Чернігівської області через Новгород-Сіверський районний суд Чернігівської області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутніми у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя В.В. Чепурко