ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/6911/16-ц
провадження № 2/753/616/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" січня 2017 р. Дарницький районний суд міста Києва

в складі: головуючого судді ЛЕОНТЮК Л.К.

за участю секретаря ГОЛОДЕНКО К.В.

сторін:

позивачки ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3

третьої особи: ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа: ОСОБА_4 про визнання права власності на майно та поділ спільного майна подружжя, суд

В С ТА Н О В И В:

Позивачка ОСОБА_2 в квітні 2014 року звернулася до суду з позовом до відповідача ОСОБА_3, залучивши в якості третьої особи ОСОБА_4 про визнання права власності на майно та поділ спільного майна подружжя та просила визнати за нею право власності на ? частину житлового будинку АДРЕСА_2, загальною площею 219,2 кв.м. та на ? частину земельної ділянки площею 0,0455 га, кадастровий НОМЕР_3 та стягнути судові витрати.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_2 уточнила позовні вимоги, підтримала та просила визнати за нею право власності на 1/3 частину житлового будинку АДРЕСА_2, загальною площею 219,2 кв.м. та на ? частину земельної ділянки площею 0,0455 га, кадастровий НОМЕР_3 та стягнути судові витрати.

Відповідач ОСОБА_3 позовні вимоги визнав та не заперечував проти такого розподілу майна.

Третя особа: ОСОБА_4 не заперечував проти задоволення позовних вимог.

Вислухавши пояснення сторін ., дослідивши матеріали справи у їх сукупності, з урахуванням визнання позовних вимог відповідачем, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до роз'яснень п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» від 12.06.2009 року № 2, у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи.

Як слідує із матеріалів справи та встановлено у судовому засіданні з 11 лютого ОСОБА_2 та ОСОБА_3 перебували у зареєстрованому ШЛ підтверджується копією свідоцтва про одруження, яке видано Відділом актів цивільного стану Шевченківського районного управління юстиції Мають дочку ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва під 2013 року шлюб сторін було розірвано.

За час шлюбу відповідач придбав на підставі договору купівлі-продажу від 14 травня 2008 року земельну ділянку, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2, загальною площею 0,05455 га, кадастровий номер НОМЕР_3. Також подружжя збудувало житловий будинок АДРЕСА_2, що підтверджується копією свідоцтва про право власності від 27 грудня 2012 року, який зареєстрований в БТІ м. Києва та має технічний паспорт з позначкою, що будинок збудовано у 2009 році.

Відповідно до ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Згідно із ч. 1 ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Отже, виникнення режиму спільної сумісної власності подружжя на все придбане за час шлюбу майно презюмується, доки інший з подружжя не довів іншого, тобто діє презумпція спільного майна подружжя.

Як вбачається з матеріалів справи, земельна ділянка, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2, загальною площею 0,05455 га, кадастровий номер НОМЕР_3, придбана відповідачем під час шлюбу та належить йому на праві власності, що підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку від 30 січня 2009 року.

Житловий будинок АДРЕСА_2 належить відповідачу на підставі свідоцтва про право власності від 27 грудня 2012 року.

Як вбачається із пояснень відповідача та третьої особи, гроші на будівництво житлового будинку давали їх батьки, не спростовуючи той факт, що відповідач та позивачки у цей період перебували у шлюбі і вважає, що позивачка має право на спільне майно на житловий будинок 1/3 частину, а на земельну ділянку ? частину як спільну сумісну власність.

Отже, позовні вимоги підлягають задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 60, 70, 71 СК України, ст. 368 ЦК України, ст.ст. 3, 10, 57, 60, 88 , 209, 213, 215, 218, 222 ч.3, 294 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа: ОСОБА_4 про визнання права власності на майно та поділ спільного майна подружжя , задовольнити.

Визнати житловий будинок АДРЕСА_2, загальною площею 219,2 кв. метри спільним сумісним майном колишнього подружжя.

Визнати право спільної часткової власності на житловий будинок АДРЕСА_2, загальною площею 219,2 кв. метри , а саме:

за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженки м. Орджонікідзе, Дніпропетровської області, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, зареєстрованої за адресою : АДРЕСА_3 на 1/3 частину житлового будинку АДРЕСА_2, загальною площею 219,2 кв. метри ;

за ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3,уродженець м. Києва, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, зареєстрованого за адресою у АДРЕСА_1 на 2/3 частини житлового будинку АДРЕСА_2, загальною площею 219,2 кв. метри.

Визнати земельну ділянку, що розташована за адресою: АДРЕСА_2, загальною площею 0,0455 га, кадастровий НОМЕР_3, спільним сумісним майном колишнього подружжя.

Визнати право спільної часткової власності на земельну ділянку, що розташована за адресою: АДРЕСА_2, загальною площею 0,0455 га, кадастровий НОМЕР_3 , а саме:

за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженки м. Орджонікідзе, Дніпропетровської області, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, зареєстрованої за адресою : АДРЕСА_3 на 1/2 частини земельної ділянку, що розташована за адресою: АДРЕСА_2, загальною площею 0,0455 га, кадастровий НОМЕР_3;

за ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3,уродженець м. Києва, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, зареєстрованого за адресою у АДРЕСА_1 на 1/2 частини земельної ділянку, що розташована за адресою: АДРЕСА_2, загальною площею 0,0455 га, кадастровий № НОМЕР_3

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3,уродженець м. Києва, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, зареєстрованого за адресою у АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженки м. Орджонікідзе, Дніпропетровської області, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, зареєстрованої за адресою : АДРЕСА_3 судові витрати у вигляді судового збору у сумі 3 654 ( три тисячі шістсот п"ятдесят чотири) гривні.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва через Дарницький районний суд протягом 10 днів з дня його проголошення . Особи, які брали участь у

справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст рішення виготовлено 24 січня 2017 року.

СУДДЯ Л.К. ЛЕОНТЮК