Провадження № 4-с/225/3/2017
Справа № 225/1304/16-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 січня 2017 року Дзержинський міський суд Донецької області у складі:

головуючого судді Геря О.Г.,

за участю секретаря Савченко О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Дзержинського міського суду Донецької області у м. Торецьку скаргу Публічного акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» на дії відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у Донецькій області про визнання їх протиправними та зобовязання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

В лютому 2016 року представник заявника звернувся до суду із скаргою на дії дії відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у Донецькій області щодо винесення постанови про відмову у відкритті виконавчого провадження 10.02.2016 року за виконавчим провадження № 50099779 на підставі п. 8 ч. 1 ст. 26 ЗУ «Про виконавче провадження», визнання їх протиправними та зобовязання вчинити певні дії.

Заявлені вимоги обґрунтовує тим, що 21.01.2016 року ПАТ «Перший український міжнародний банк» (надалі - заявник) направлено до відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби ГТУЮ у Донецькій області заяву про відкриття виконавчого провадження за виконавчим листом № 2/225/51/2015 виданого Дзержинським міським судом Донецької області від 28.04.2015 року про солідарне стягнення з ТОВ «Торгівельний дім «Сонце», ОСОБА_1, ОСОБА_2, ТОВ «Дістриб`ютерські системи Донбасу» заборгованість за кредитним договором №13.06-508 від 02.07.2013 року та договорами поруки № 13.06-508/П1 від 02.07.2013 року, № 13.06-508/П2 від 02.07.2013 року, № 13.06-508/П3 від 02.07.2013 року в розмірі 3026269,44 грн., витрати по сплаті судового збору в сумі 3654,00 грн., витрати понесені за дачу оголошення в газеті «Донбас» в розмірі 339,00 грн.

10.02.2016 року державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби ГТУЮ у Донецькій області винесено постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження на підставі п.8 ч.1 ст. 26 ЗУ «Про виконавче провадження», яка отримана заявником 15.02.2016 року. Постанова про відмову у відкритті виконавчого провадження аргументована ЗУ «Про боротьбу з тероризмом», «Про тимчасові заходи в період проведення антитерористичної операції» та інше. Державний виконавець посилається, на розпорядження КМУ від 07.11.2014 року за № 1085-р, якою затверджено перелік населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження, у звязку з чим виконавчі дії на тимчасово неконтрольованій території не проводяться.

Представник заявника не погоджується з висновком державного виконавця, просить суд визнати дії відділу ПВР Управління державної виконавчої служби ГТУЮ в Донецькій області, та зобовязати вчинити певні дії. З цих підстав, він звернувся до суду зі скаргою для захисту порушених прав заявника і просить визнати дії відділу ПВР Управління ДВС Міністерства юстиції України протиправними та зобовязати прийняти виконавчий лист до виконання та вчинити інші дії передбачені Законом України «Про виконавче провадження» для повного виконання рішення суду.

Належно повідомлений представник заявника до суду не зявився, надіслав заяву з проханням справу розглянути справу без його участі.

Належно повідомлений головний державний виконавець Косарева І.В. в судове засідання не зявилась, надіслала суду клопотання про розгляд справи без її участі.

Зацікавлена особа ( відповідач по справі) ОСОБА_3 до судового засідання не зявилась, належним чином була повідомлена, через веб-сторінку Дзержинського міського суду Донецької області, про причини неявки, суд не інформувала.

Дослідивши матеріали справи та надані докази в їх сукупності, суд вважає, що заявлена скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Відповідно до ст.383 ЦПК України учасники виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

В той же час, суд не погоджується з позицією заявника про визнання незаконною діяльність саме відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби ГТУЮ у Донецькій області, оскільки зміст положень ст.383 ЦПК України та ч.3 ст.6 Закону України «Про виконавче провадження» передбачають, що рішення, дія або бездіяльність саме державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення можуть бути оскаржені, а не органу державної виконавчої служби в цілому.

Отже, суд вважає за доцільне розглядати скаргу в межах бездіяльності саме державного виконавця.

Судом встановлено, що виконавчий лист № 2/225/51/2015, виданий Дзержинським міським судом Донецької області 28.04.2015 року про стягнення з ТОВ «Торгівельний дім «Сонце», ОСОБА_1, ОСОБА_2, ТОВ «Дістриб`ютерські системи Донбасу» заборгованість за кредитним договором №13.06-508 від 02.07.2013 року та договорами поруки № 13.06-508/П1 від 02.07.2013 року, № 13.06-508/П2 від 02.07.2013 року, № 13.06-508/П3 від 02.07.2013 року в розмірі 3026269,44 грн., витрати по сплаті судового збору в сумі 3654,00 грн., витрати понесені за дачу оголошення в газеті «Донбас» в розмірі 339,00 грн.

Зазначений лист рекомендованим листом в строки визначені законодавством України був направлений заявником по справі до відділу Примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Міністерства юстиції України.

Постановою про відмову у відкритті виконавчого провадження ВП № 50099779 від 10.02.2016 року головним державним виконавцем Косаревою І.В. було відмовлено у відкритті провадження за даним виконавчим листом, через проведення на території Донецької області активної фази антитерористичної операції і неможливості здійснення виконавчих дій в порядку визначеному чинним законодавством.

У звязку з цим, суд зазначає наступне.

Пунктом 9 ч. 2 ст. 129 Конституції України передбачено одну із основних засад судочинства - обов'язковість рішень суду, виконання будь-якого рішення є невід'ємною частиною правосуддя. Статтею 19 Конституції України зазначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування , їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень, та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Конституційний Суд України неодноразово зазначав, що виконання судового рішення є невідємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини Рішення від 13 грудня 2012 року № 18-рп/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (пункт 3 мотивувальної частини Рішення від 25 квітня 2012 року № 11-рп/2012).)

У відповідності до Закону України «Про виконавчу службу» виконавче провадження це сукупність дій органів і посадових осіб, зазначених у цьому законі, спрямованих на примусове виконання рішень судів та інших органів ( посадових осіб), які здійснюються на підставах, у спосіб та у межах повноважень, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, виданими відповідно до цього закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно ч.2 ст. 1 Закону України «Про державну виконавчу службу» завданням державної виконавчої служби є своєчасне, повне і неупереджене примусове виконання рішень, передбачених законом.

З метою забезпечення гарантій прав громадян і юридичних осіб у виконавчому провадженні частиною першою статті 6 Закону України «Про виконавче провадження» зобов'язано державного виконавця використовувати надані йому права у точній відповідності із законом і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів громадян і юридичних осіб.

Згідно ст.11 Закону України „Про виконавче провадження" державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і у повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

Відповідно до ч.1 ст. 25 Закону державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби.

Згідно пункту 8 частини першої ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець відмовляє у відкритті виконавчого провадження у разі наявності інших передбачених законом обставин, що виключають здійснення виконавчого провадження.

Виходячи з даних положень, обставини, що виключають здійснення виконавчого провадження повинні бути передбачені законом.

В постанові про відмову у відкритті виконавчого провадження головний державний виконавець посилається на Закон України «Про боротьбу з тероризмом», та «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», відповідно до яких виконавчі дії на тимчасово неконтрольованій території не проводяться.

Однак, суд не погоджується з такими висновками головного державного виконавця, так як Закон України «Про виконавче провадження», а також Інструкція про проведення виконавчих дій не містять положень щодо неможливості проведення виконавчих дій на період проведення антитерористичної операції.

Натомість, відповідно до приписів Закону України «Про виконавче провадження», Інструкції про проведення виконавчих дій державним виконавець може вчинити безліч виконавчих дій, направлених на примусове виконання рішення суду (арешт майна, арешт коштів, розшук майна, заборона виїзду за кордон, тощо), проведення яких можливо і не на окупованій території

Таким чином, з вищезазначеного вбачається, що головний державний виконавець своїми діями допустив порушення прав та законних інтересів заявника по справі на прийняття до провадження виконавчого документа, відкриття виконавчого провадження та вжиття заходів на виконання цього документа.

За таких обставин, суд вважає за необхідне дії головного державного виконавця по відмові у відкритті виконавчого провадження за виконавчим документом № 2/225/51/2015, виданий Дзержинським міським судом Донецької області 28.04.2015 року про стягнення з ТОВ «Торгівельний дім «Сонце», ОСОБА_1, ОСОБА_2, ТОВ «Дістриб`ютерські системи Донбасу» заборгованість за кредитним договором №13.06-508 від 02.07.2013 року та договорами поруки № 13.06-508/П1 від 02.07.2013 року, № 13.06-508/П2 від 02.07.2013 року, № 13.06-508/П3 від 02.07.2013 року в розмірі 3026269,44 грн., витрати по сплаті судового збору в сумі 3654,00 грн., витрати понесені за дачу оголошення в газеті «Донбас» в розмірі 339,00 грн, незаконними, а постанову такою, що підлягає скасуванню, оскільки позбавляють заявника по справі права на предявлення на примусове виконання виконавчого документа та своєчасного і повного його виконання.

Розясненнями наданими в п.18 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №6 від 07.02.2014року, зазначено, що у разі встановлення обґрунтованості скарги, суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобовязує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути допущені порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи. Наприклад, суд може зобовязати державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби здійснити певні виконавчі дії, якщо він ухиляється від їх виконання без достатніх підстав.

Відповідно до вимог ст. 387 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобовязує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи.

При цьому, суд вважає, що вимога про визнання протиправною діяльність начальника відділу примусового виконання рішень Управління ДВС головного територіального управління юстиції у Донецькій області щодо нездійснення належного контролю в частині винесення постанови про відмову у відкритті виконавчого провадження не підлягає задоволенню, як не доведена в суді.

Ураховуючи викладене, керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 386-388 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу Публічного акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» на дії відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про визнання їх протиправними задовольнити частково.

Визнати протиправними дії головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_4 щодо винесення постанови про відмову у відкритті виконавчого провадження від 10.02.2016 року за виконавчим провадженням № 50099779.

Скасувати постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження від 10.02.2016 року за виконавчим провадженням № 50099779.

Зобовязати головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_4 відкрити виконавче провадження за виконавчим листом № 2/225/51/2015, виданим Дзержинським міським судом Донецької області від 28.04.2015 року про солідарне стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгівельний Дім «Солнце», , місцезнаходження: 83045, м. Донецьк, вул. Куйбишева, 34, ОСОБА_5, ІПН НОМЕР_1, паспорт ВА № 651619, виданий Ленінським РВ УМВС України у м. Донецьку 11.03.1997 року, яка мешкає за адресою: 83045, м. Донецьк, вул. Куйбишева, 36/15, ОСОБА_2, ІПН НОМЕР_2, НОМЕР_3, виданий Ворошиловським РВ ГУМВС України у м. Донецьку 04.03.2008 року, який мешкає за адресою: 83103, м. Донецьк, пл. Комунарів, 1/94, Товариства з обмеженою відповідальністю «Дістриб`ютерські системи Донбасу», , місцезнаходження: 83045, м. Донецьк, вул. Куйбишева, 34 заборгованості за кредитним договором № 13.06-508 від 02.07.2013 року та договорами поруки № 13.06-508/П1 від 02.07.2013 року, № 13.06.-508/П2 від 02.07.2013 року, № 13.06-508/П3 від 02.07.2013 року в розмірі 3 026 269, (три мільйони двадцять шість тисяч двісті шістдесят девять) гривень 44 копійки витрати по сплаті судового збору в сумі 3654,00 та витрати, понесені за дачу оголошення в газеті «Донбас» в розмірі 339,00 грн.

В задоволенні решти вимог відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не було скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

На ухвалу суду першої інстанції може бути подана до Апеляційного суду Донецької області через Дзержинський міський суд Донецької області протягом пяти днів з дня її проголошення.

Суддя: