Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Є.У. № 333/9060/15-ц Головуючий у 1-й інстанції: Наумова І.Й.
Провадження № 22-ц/778/2517/17 Суддя-доповідач: Трофимова Д.А.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 вересня 2017 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду Запорізької області у складі:

Головуючого: Трофимової Д.А.,

Суддів: Крилової О.В.,

Кухаря С.В.

При секретарі: Бурима В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на ухвалу Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 20 жовтня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_3 до Комунальної установи «Обласна клінічна психіатрична лікарня», головного лікаря Комунальної установи «Обласна клінічна психіатрична лікарня» ОСОБА_4, завідувача кафедри психіатрії, психотерапії, загальної і медичної психології, наркології і сексології Запорізького державного медичного університету ОСОБА_5 про визнання дій неправомірними,

В С Т А Н О В И Л А :

У грудні 2015 року ОСОБА_3 звернулася до суду з вищевказаним позовом, протягом часу розгляду справи позивач збільшила розмір позовних вимог.

В обґрунтування позову ОСОБА_3 зазначала, що має хворого сина - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1. Лікарями сину встановлено діагнози: токсоплазмоз та шизофренія. Маючи намір виїхати за кордон задля влаштування на роботу по догляду за дітьми, вона почала збирати довідки про стан свого здоров'я. ОСОБА_3 звернулась за правовою допомогою до адвоката задля направлення запиту щодо отримання довідки з КУ «Обласна клінічна психіатрична лікарня» про психологічний стан свого здоров'я.

З листа головного лікаря КУ «Обласна клінічна психіатрична лікарня» ОСОБА_4 від 20.03.2013р. вона дізналась, що 23.04.2012р. її було начебто оглянуто комісією лікарів-психіатрів та встановлено діагноз: хронічний маячний розлад. Проте, жодного разу до лікарів-психіатрів за оглядом і допомогою вона не зверталась, стан її психічного здоров'я не визначався. На неодноразові звернення до КУ «Обласна клінічна психіатрична лікарня» про надання копії висновку для ознайомлення, лише 07.05.2013р. позивач отримала належним чином оформлену копію висновку лікарів-психіатрів.

ОСОБА_3 вважає, що дії лікарів-психіатрів щодо заведення відносно неї медичної картки амбулаторного хворого і складення відносно неї протоколу огляду, рапортів, бесід, психостатусів зумовлені неодноразовими її зверненнями до Міністерства охорони здоров'я України, правоохоронних органів, інших державних органів щодо надання належної медичної допомоги сину, уточнення його діагнозу і призначення відповідного лікування. Позивач зазначає, що у відповідачів не було правових підстав для заведення медичної картки амбулаторного хворого відносно неї, встановлення їй діагнозів. Згоди на огляд її лікарями вона не давала, її підписи в медичній картці відсутні.

Посилаючись на зазначені обставини, позивач просила суд:

1. визнати дії КУ «Обласна клінічна психіатрична лікарня» щодо заведення 27.04.2012р. медичної карти амбулаторного хворого відносно неї, проведення оглядів та складання у зв'язку з цим відносно неї рапорту, психостатусу, бесіди та інших документів, що знаходяться в медичній картці - неправомірними;

2. визнати дії головного лікаря КУ «Обласна клінічна психіатрична лікарня» ОСОБА_4 щодо надання вказівок в усній формі ОСОБА_5 по складанню відносно неї протоколу психіатричного огляду від 23.04.2012р. неправомірними;

3. визнати дії завідувача кафедри психіатрії, психотерапії, загальної і медичної психології, наркології і сексології Запорізького державного медичного університету ОСОБА_5 щодо складання відносно неї протоколу психіатричного огляду від 23.04.2012р., за яким встановлено діагноз психічного розладу: хронічний маячний розлад, неправомірними;

4. визнати дії КУ «Обласна клінічна психіатрична лікарня», головного лікаря КУ «Обласна клінічна психіатрична лікарня» ОСОБА_4, завідувача кафедри психіатрії, психотерапії, загальної і медичної психології, наркології і сексології Запорізького державного медичного університету ОСОБА_5 щодо встановлення їй діагнозу: хронічний маячний розлад, неправомірними.

Ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 20 жовтня 2016 року було задоволено клопотання ОСОБА_5 про призначення судової психіатричної експертизи.

Призначена по справі судова психіатрична експертиза, на вирішення якої поставлене наступне питання: Чи хворіла ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1, на психічний розлад - «хронічний маячний розлад» в період з 23.04.2012р. по 27.04.2012р.?

Проведення судової психіатричної експертизи доручено експертам Київського міського центру судово-психіатричної експертизи, встановлено строк для виконання - до 01.12.2016р.

Попереджено експертів про кримінальну відповідальність за ст.ст. 384, 385 КК України.

У розпорядження експертів надано матеріали цивільної справи.

Провадження у справі зупинено на час проведення експертизи.

Не погоджуючись із ухвалою суду від 20 жовтня 2016 року, ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просить скасувати ухвалу.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю-доповідача, пояснення учасників процесу, перевіривши матеріали справи та доводи скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції виходив із того, що відповідно до ст. 145 ЦПК України призначення експертизи є обов'язковим за клопотанням хоча б однієї із сторін, якщо у справі необхідно встановити психічний стан особи. Позивачем оскаржуються дії відповідачів, здійснені ними як лікарями-психіатрами відносно психічного огляду, встановлення діагнозу щодо психічного стану позивача тощо. У зв'язку з чим, суд вважав, що для з'ясування обставин, що мають значення для справи і потребують спеціальних знань у галузі медицини, необхідно задовольнити клопотання відповідача ОСОБА_5 та призначити судово-психіатричну експертизу.

Судова колегія з таким висновком суду першої інстанції погодитися не може з наступних підстав.

Згідно статті 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання:

1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються;

2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження;

3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин;

4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин тощо.

За положеннями ч.ч. 1, 2 ст. 133 ЦПК України особи, які беруть участь у справі і вважають, що подання потрібних доказів є неможливим або у них є складнощі в поданні цих доказів, мають право заявити клопотання про забезпечення цих доказів. Способами забезпечення судом доказів є допит свідків, призначення експертизи, витребування та (або) огляд доказів, у тому числі за їх місцезнаходженням. У необхідних випадках судом можуть бути застосовані інші способи забезпечення доказів.

Частиною 1 ст. 143 ЦПК України встановлено, що для з'ясування обставин, що мають значення для справи і потребують спеціальних знань у галузі науки, мистецтва, техніки, ремесла тощо, суд призначає експертизу за заявою осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ст. 145 ЦПК України призначення експертизи є обов'язковим у разі заявлення клопотання про призначення експертизи обома сторонами. Призначення експертизи є обов'язковим також за клопотанням хоча б однієї із сторін, якщо у справі необхідно встановити: 1) характер і ступінь ушкодження здоров'я; 2) психічний стан особи; 3) вік особи, якщо про це немає відповідних документів і неможливо їх одержати.

Як зазначалося вище, позивач просила суд визнати дії відповідачів неправомірними.

Колегія суддів вважає, що для з'ясування обставин, що мають значення для цієї справи, не потрібні спеціальні знання у галузі медицини, питання, відповіді на які має надати суд при вирішенні спору, є правовими.

З огляду на викладене, оскаржена ухвала підлягає скасуванню з одночасним постановленням нової ухвали про відмову у задоволенні клопотання ОСОБА_5 про призначення судової психіатричної експертизи у цій справі.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 312-315, 317, 319, 324 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 в частині оскарження ухвали Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 20 жовтня 2016 року у цій справі задовольнити.

Ухвалу Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 20 жовтня 2016 року у цій справіскасувати. У задоволенні клопотання ОСОБА_5 про призначення судової психіатричної експертизи відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: