У Х В А Л А

про повернення позовної заяви

15.02.2017 р.

Суддя Жмеринського міськрайонного суду

Вінницької області ОСОБА_1,

розглянувши позовну заяву ОСОБА_2 до Сербинівської сільської ради Жмеринського району Вінницької області про зобовязання вчинити дії, оскарження рішення, -

у с т а н о в и в :

27 січня 2017 року ОСОБА_2 звернувся до суду з цим позовом, в якому просив :

- "звільнити його від зборів;

- зобов'язати відповідача зняти з реєстрації ОСОБА_3 та ОСОБА_4 по місцю їх реєстрації по цій адресі;

- визнати нечинним рішення сільради від 21.01.14 р. №3 про присвоєння поштової адреси за ОСОБА_5;

- зобов'язати Сербинівську сільраду присвоїти поштову адресу по цій адресі за позивачем ОСОБА_2С.".

Ухвалою судді від 30 січня 2017 року позовна заява була залишена без розгляду. Позивачеві наголошено на необхідності приведення позовної заяви у відповідність з вимогами ЦПК України.

Зокрема, у позовній заяві ставиться питання про зняття ОСОБА_3 та ОСОБА_4 з реєстраційного обліку, як вказано у резолютивній частині позовної заяви, "по цій адресі". Із змісту позовної заяви та доданих до неї документів вбачається, що йдеться про будинок № 55 по вул. Центральній в с. Сербинівці Жмеринського району, в якому ці особи зареєстровані, але не проживають, і в якому зареєстрований та проживає позивач ОСОБА_2.

Позивачем не викладено, яким чином наявність реєстрації у ОСОБА_3 та ОСОБА_4 за вказаною адресою порушує його права з огляду на відсутність у нього права власності на ці житловий будинок та земельну ділянку, оскільки право встановлювальних документів на цей житловий будинок та земельну ділянку немає, про що позивач у додатку до своєї позовної заяви представив довідку № 49 Сербинівської сільської ради від 1 лютого 2016 року.

В ухвалі про залишення позову без розгляду було вказано, що для звернення до суду з таким позовом позивачеві необхідно представити докази наявності у нього права власності або права користування вказаними об'єктами нерухомості.

Позивач у своєму листі від 14 лютого 2017 року, який він подав на виконання вимог судді, викладених в ухвалі від 30 січня 2107 року (далі - лист), вказує на порушення його прав як користувача житла, а також трактує поняття "житло" з точки зору кримінально-процесуального законодавства, зокрема, частини другої статті 233 КПК України, яка зазначає, що під житлом особи розуміється будь-яке приміщення, яке знаходиться у постійному чи тимчасовому володінні особи, незалежно від його призначення і правового статусу, та пристосоване для постійного або тимчасового проживання в ньому фізичних осіб, а також всі складові частини такого приміщення.

Але в цій статті йдеться про проникнення до житла та іншого володіння особи, і визначальним при цьому є перебування цих об'єктів у власності. Причому форма власності значення не має ( " незалежно від його призначення і правового статусу"). Це може бути житло; офісні та службові приміщення; приміщення господарського, виробничого та іншого призначення.

Позивач так і не виконав вимоги судді щодо представлення доказів наявності у нього права власності на будинок № 55 по вул. Центральній у с. Сербинівці Жмеринського району, факт порушення права на який позивач розглядає через призму кримінально-процесуального законодавства.

Позивачем у своєму позові не було зазначено місце проживання (перебування) відповідача або місцезнаходження, назви населеного пункту, номери засобів зв'язку, якщо такі відомі (вказано тільки "Сербинівська сільська рада, вул. Центральна, індекс 23122"); не викладено обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; не зазначено доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування.

У своєму листі позивач вказав, що адреса Сербинівської сільради "вул. Центральна, 50, с. Сербинівці, Жмеринський район, Вінницька область, Україна, Європа".

Таке виправлення недоліків позовної заяви вважаю намаганням глузування над судом та вимогами закону, що є недопустимим у європейській державі.

В ухвалі судді увага позивача була акцентована на необхідності не надавати, а зазначати докази, які підтверджують кожну обставину. Роз'яснено, що потрібно вказувати, якими саме доказами (які будуть надані позивачем у суді, про що він зазначив у своїй позовній заяві) підтверджуються обставини, які він викладає у своїй позовній заяві.

У своєму листі позивач, вказуючи, що відносно ОСОБА_3 порушена кримінальна справа за фактом несанкціонованого проникнення до житлового будинку, зазначає, що доказ цьому він подасть у судовому засіданні. Однак не вказує, який саме доказ. Тобто не виконує вимог пункту 6 частини першої статті 119 ЦПК України щодо зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування.

Далі в ухвалі судді від 30 січня 2017 року йшлось про необхідність сплати судового збору за кожну з трьох позовних вимог, оскільки ухвалами Апеляційного суду та місцевого суду, якими ОСОБА_2 в свій час був звільнений від сплати судового збору, ОСОБА_2 звільнявся від судового збору по конкретному позову та конкретному апеляційному провадженню, що не є підставою для звільнення його від сплати судового збору при зверненні до всіх інстанцій.

Не виконуючи вимоги судді в цій частині, позивач намагається глузувати з судді, дозволяючи собі прояв неповаги до суду, вказуючи, що раніше однофамілець судді звільнив його від сплати судового збору.

Тому позовну заяву слід вважати неподаною та повернути позивачеві.

Керуючись статтями 119, 121 ЦПК України, суддя

у х в а л и в :

Позовну заяву ОСОБА_2 до Сербинівської сільської ради Жмеринського району Вінницької області про зобов'язання вчинити дії та оскарження рішення вважати неподаною та повернути позивачеві ОСОБА_2.

На ухвалу може бути подана апеляція до Апеляційного суду Вінницької області через Жмеринський міськрайонний суд на протязі п'яти днів з дня отримання її копії.

Суддя К.Шепель