Справа № 739/1435/17
Провадження № 2/739/489/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"31" серпня 2017 р. м. Новгород-Сіверський

Новгород-Сіверський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого судді Чепурка В.В.,

за участі:

секретаря Лукаш Н.Я.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Дігтярівської сільської ради Новгород-Сіверського району Чернігівської області, про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі позивачка) звернулася до суду з позовом до Дігтярівської сільської ради Новгород-Сіверського району Чернігівської області про визнання за нею права власності в порядку спадкування за законом на житловий будинок та надвірні будівлі, розташовані за адресою: Чернігівська область, Новгород-Сіверський район, с. Дігтярівка, вул. Покровська, 58, який належав її тітці ОСОБА_2 та був успадкований її батьком ОСОБА_3.

Свої позовні вимоги мотивує тим, що після смерті тітки ОСОБА_2 належний останній житловий будинок був успадкований її батьком ОСОБА_3 27 листопада 2016 року останній помер. Вона належним чином прийняла спадщину свого батька до складу якої входить успадкований ним останнім після ОСОБА_2 житловий будинок. З метою отримання свідоцтва про право власності на спадкове майно вона звернулася до нотаріуса, однак у видачі свідоцтва їй було відмовлено у звязку з відсутністю у спадкодавця правовстановлюючих документів, які б підтверджували право власності на вказаний вище житловий будинок. З огляду на це вона змушена звернутися до суду за захистом свого права власності.

У судове засідання позивачка та її представник не зявилися, при цьому представник позивачки подав заяву про розгляд справи без його участі, в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує повністю.

Представник відповідача у судове засідання не зявилася, при цьому подала заяву про розгляд справи без її участі, в якій вказала, що позовні вимоги визнає.

У звязку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, на підставі частини другої статті 197 Цивільного процесуального кодексу України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного пристрою не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи і наявні в них докази, суд приходить до наступних висновків.

Як встановлено, 05 липня 1995 року в с. Дігтярівка Новгород-Сіверського району Чернігівської області померла ОСОБА_2 (а.с. 27).

З наявної у матеріалах справи довідки виконавчого комітету Дігтярівської сільської ради Новгород-Сіверського району Чернігівської області від 11 квітня 2017 року вбачається, що згідно записів у погосподарських книгах до 1995 року житловий будинок в с. Дігтярівка по вул. Покровській (колишня Леніна), 58, належав ОСОБА_2 (а.с. 16).

Відповідно до технічного паспорту на житловий будинок за адресою: Новгород-Сіверський район, с. Дігтярівка, вул. Покровська, 58, розташований будинок літера «А-1», 1965 року забудови, веранда літера «а-1», прибудова літера «а», сарай літера «Б-1», сарай літера «В-1», сарай літера «в-1», сарай літера «Г-1», баня літера «Д-1» та погріб, загальна вартість даного житлового будинку та надвірних будівель становить 24 293 грн. 00 коп. (а.с. 18-23). Водночас право власності на вказаний житловий будинок та надвірні будівлі у порядку, передбаченому законодавством, чинним на день смерті ОСОБА_2, останньою зареєстроване не було.

Згідно частин третьої та четвертої статті 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01 липня 2004 року права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав.

До набрання чинності вказаним законом, державну реєстрацію права власності на житлові будинки та споруди регулював ряд нормативних актів, зокрема такі, як «Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР» від 31 січня 1966 року, що втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 року № 56, «Інструкція про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР», затверджена наказом Міністра юстиції Української РСР від 31 жовтня 1975 року № 45/5, «Інструкція про порядок вчинення нотаріальних дій виконавчими комітетами міських, селищних, сільських Рад депутатів трудящих», затверджена наказом Міністра юстиції УРСР від 19 січня 1976 року № 1/5, та інші.

За змістом пункту 62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки виконавчого комітету сільської Ради депутатів трудящих, які видавалися в тому числі і на підставі записів у погосподарських книгах.

Отже записи у погосподарських книгах, у період дії вказаних нормативно-правових актів, визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності.

Таким чином записом в погосподарській книзі Дігтярівської сільської ради Новгород-Сіверського району Чернігівської області підтверджується право приватної власності ОСОБА_2 на житловий будинок, збудований у 1965 році, що розташований за адресою: Чернігівська область, Новгород-Сіверський район, с. Дігтярівка, вул. Покровська, 58.

Як зясовано ОСОБА_2 була рідною сестрою ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвами про народження як ОСОБА_2, так і ОСОБА_3 (а.с. 10, 11).

На день смерті ОСОБА_2 проживала постійно разом зі своїм братом ОСОБА_3, який належним чином прийняв спадщину своєї сестри відповідно до статей 529, 548, 549 Цивільного кодексу УРСР (далі ЦК УРСР), фактично вступивши в управління та володіння її майном, що підтверджується довідкою виконавчого комітету Дігтярівської сільської ради Новгород-Сіверського району Чернігівської області (а.с. 15). Водночас інші спадкоємці у ОСОБА_2 відсутні, що підтверджується інформаційною довідкою зі спадкового реєстру (а.с. 26). Отже, до ОСОБА_3, серед іншого, перейшло право власності на належний ОСОБА_2 житловий будинок, розташований в с. Дігтярівка Новгород-Сіверського району Чернігівської області.

27 листопада 2016 року ОСОБА_3 помер в с. Дігтярівка Новгород-Сіверського району Чернігівської області (а.с. 8).

Позивачка є донькою ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про її народження та свідоцтвом про укладення нею шлюбу з ОСОБА_4 (а.с. 12-13)

Ще за життя ОСОБА_3 30 бреезня 2008 року склав заповіт яким заповів все належне йому майно своїй донці ОСОБА_1, тобто позивачці (а.с. 9).

Позивачка належним чином прийняла спадщину свого батька ОСОБА_3 відповідно до статті 1268 ЦК України оскільки постійно проживала з ним на день його смерті, що підтверджується довідкою виконавчого комітету Дігтярівської сільської ради Новгород-Сіверського району Чернігівської області (а.с. 14).

Отже, після смерті ОСОБА_3 спадщина останнього, до складу якої входять усі права та обовязки, які належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, зокрема й право власності на вказаний вище житловий будинок, який був успадкований ОСОБА_3 після ОСОБА_2, з моменту її відкриття перейшла до єдиного спадкоємця ОСОБА_3 за законом, тобто до позивачки.

Як вбачається, позивачка не може отримати свідоцтво про право на спадщину на житловий будинок, який належав її ОСОБА_2, оскільки відсутні документи, які посвідчували право власності останньої на вказане майно.

Відповідно до статті 392 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.

За таких обставин, враховуючи, що позивачка набула право власності на житловий будинок, який належав її тітці ОСОБА_2 і в подальшому був успадкований батьком позивачки ОСОБА_3, однак це право не визнається через відсутність на будинок правовстановлюючих документів, суд вважає за необхідне захистити майнові права позивачки, визнавши за нею у порядку спадкування за законом право власності на житловий будинок, розташований за адресою: Чернігівська область, Новгород-Сіверський район, с. Дігтярівка, вул. Покровська, 58, відповідно позов підлягає задоволенню повністю.

Стосовно надвірних будівель, розташованих за адресою: Чернігівська область, Новгород-Сіверський район, с. Дігтярівка, вул. Покровська, 58, суд враховує, що вони призначені для обслуговування вказаного вище житлового будинку, розташованого за цією ж адресою.

Відповідно до статті 186 ЦК України річ, призначена для обслуговування іншої (головної) речі і повязана з нею спільним призначенням, є її приналежністю. Приналежність слідує за головною річчю, якщо інше не встановлено договором або законом.

Оскільки надвірні будівлі є приналежностями головної речі житлового будинку, то визнання права власності на нього є визнанням права власності на відповідні господарські будівлі, тому окреме визнання права власності на такі будівлі законодавством не вимагається.

На підставі викладеного, керуючись статтями 529, 548, 549 Цивільного кодексу УРСР, статтями 16, 392, 1218, 1220, 1261, 1268 Цивільного кодексу України, «Інструкцією про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР», статтями 10, 60, 174, 208, 209, 212-215, 218, 294 Цивільного процесуального кодексу України, суд

В И Р I Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Дігтярівської сільської ради Новгород-Сіверського району Чернігівської області, про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності в порядку спадкування за законом на житловий будинок, розташований за адресою: Чернігівська область, Новгород-Сіверський район, с. Дігтярівка, вул. Покровська, 58.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Чернігівської області через Новгород-Сіверський районний суд Чернігівської області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутніми у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя В.В. Чепурко