У х в а л а

іменем україни

25 січня 2017 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Коротуна В.М.,

суддів: Завгородньої І.М., Мазур Л.М.,

Писаної Т.О., Попович О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за заявою ОСОБА_3 про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню у справі за позовом публічного акціонерного товариства «Таскомбанк» до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення боргу за кредитним договором, за касаційною скаргою публічного акціонерного товариства «Таскомбанк» на ухвалу Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 21 січня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Запорізької області від 10 березня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У грудні 2015 року ОСОБА_3 звернувся до суду з указаною заявою, у якій просив визнати виконавчий лист, виданий 24 лютого 2012 року Жовтневим районним судом м. Запоріжжя про стягнення з нього на користь публічного акціонерного товариства «Таскомбанк» (далі - ПАТ «Таскомбанк», банк) заборгованості у сумі 93 519 грн 33 коп. таким, що не підлягає виконанню.

На обґрунтування заяви ОСОБА_3 посилався на те, що рішенням Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 13 грудня 2011 року стягнуто з ОСОБА_4 та ОСОБА_3 на користь ПАТ «Таскомбанк» суму боргу за кредитним договором у розмірі 92 474 грн 58 коп, а 17 листопада 2015 року постановою державного виконавця Хортицького відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції (далі - Хортицького ВДВС Запорізького МУЮ) відкрито виконавче провадження за виконавчим листом, виданим Жовтневим районним судом м. Запоріжжя 24 лютого 2012 року на підставі вказаного вище рішення суду.

Посилаючись на те, що зазначений виконавчий лист не підлягає виконанню, оскільки ІНФОРМАЦІЯ_1 боржник ОСОБА_4 помер, а рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 16 грудня 2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду м. Києва від 18 лютого 2015 року, укладений між ОСОБА_3 та банком договір поруки визнано припиненим з ІНФОРМАЦІЯ_1, заявник просив задовольнити його заяву.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 21 січня 2016 року визнано виконавчий лист № 2-2409/2011, виданий 24 лютого 2012 року Жовтневим районним судом м. Запоріжжя про стягнення з ОСОБА_3 на користь ПАТ «Таскомбанк» боргу у сумі 93 519 грн 33 коп. таким, що не підлягає виконанню.

Ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 10 березня 2016 року апеляційну скаргу ПАТ «Таскомбанк» відхилено, ухвалу Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 21 січня 2016 року залишено без змін.

Не погоджуючись із вказаними ухвалами, ПАТ «Таскомбанк» подало касаційну скаргу, у якій посилаючись на неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати ухвали суду першої та апеляційної інстанцій і вирішити питання по суті.

Відповідно до п. 6 розд. ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Вивчивши матеріали цивільної справи, перевіривши доводи касаційної скарги та заперечення на неї представника ОСОБА_3 - ОСОБА_5, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Суди попередніх інстанцій, визнаючи виконавчий лист № 2-2409/2011, виданий 24 лютого 2012 року Жовтневим районним судом м. Запоріжжя про стягнення з ОСОБА_3 на користь ПАТ «Таскомбанк» боргу у сумі 93 519 грн 33 коп. таким, що не підлягає виконанню, врахували, що рішенням суду визнано припиненим з ІНФОРМАЦІЯ_1 укладений між ОСОБА_3 та банком договір поруки, та виходили з того, що оскільки зобов'язання у зв'язку зі смертю боржника відносно нього самого припинилося, припинилася й порука, яку брав на себе поручитель за виконання цього зобов'язання саме цим боржником; при цьому. врахувавши відмову ОСОБА_3 поручатися за зобов'язаннями, які виникнуть у спадкоємців боржника у разі прийняття ними спадщини, суди дійшли висновку про відсутність підстав для покладення на нього відповідальності за спадкоємців.

Колегія суддів суду касаційної інстанції не погоджується з таким висновком судів першої та апеляційної інстанцій, виходячи з наступного.

Судами попередніх інстанцій установлено та підтверджується матеріалами справи, що рішенням Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 13 грудня 2011 року стягнуто солідарно з ОСОБА_4 та ОСОБА_3 на користь ПАТ «Таскомбанк» суму боргу за кредитним договором у розмірі 92 474 грн 58 коп., яка виникла станом на 18 травня 2011 року (а. с. 50-51).

ІНФОРМАЦІЯ_1 боржник ОСОБА_4 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 (а. с. 74).

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 16 грудня 2014 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 18 лютого 2015 року, визнано припиненим з ІНФОРМАЦІЯ_1 договір поруки №П(05)06-08 від 21 лютого 2008 року, укладений між банком та ОСОБА_3 (а. с .69-72).

Постановою державного виконавця Хортицького ВДВС Запорізького МУЮ від 17 листопада 2015 року відкрито виконавче провадження за виконавчим листом № 2-2409/2011, виданим Жовтневим районним судом м. Запоріжжя 24 лютого 2012 року про стягнення з ОСОБА_3 на користь ПAT «Таскомбанк» боргу у сумі 93 519 грн 33 коп. (а. с. 65).

Згідно із ч. ч. 2, 4 ст. 369 ЦПК України суд, який видав виконавчий лист, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню, та стягнути на користь боржника безпідставно одержане стягувачем за виконавчим листом. Суд ухвалою вносить виправлення до виконавчого листа, а у разі якщо його було видано помилково або якщо обов'язок боржника відсутній повністю чи частково у зв'язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин, суд визнає виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню повністю або частково.

Відповідно до ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником.

За ч. 1 ст. 559 ЦК України порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання, а також у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності.

Згідно з ч. 1 ст. 598, ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ч. 1 ст. 608 ЦК України зобов'язання припиняється смертю боржника, якщо воно є нерозривно пов'язаним з його особою і у зв'язку з цим не може бути виконане іншою особою.

Судами попередніх інстанцій установлено, що рішенням Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 13 грудня 2011 року стягнуто солідарно з ОСОБА_4 та ОСОБА_3 на користь ПАТ «Таскомбанк» суму боргу за кредитним договором у розмірі 92 474 грн 58 коп., яка виникла станом на 18 травня 2011 року.

Згідно із ч. 5 ст. 11 ЦК України у випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов'язки можуть виникати з рішення суду.

Відповідно до п. 9 ч. 2 ст. 129 Конституції України, ст. 14 ЦПК України однією з основних засад судочинства є обов'язковість рішень суду.

За ст. 14 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України.

Таким чином, положення ст. 559 ЦК України стосовно припинення поруки з припиненням забезпеченого нею зобов'язання не може застосовуватися до правовідносин, у яких обов'язок поручителя щодо виконання зобов'язання за основним договором виник з рішення суду, а не лише з договору поруки.

Правовий аналіз зазначених норм матеріального права свідчить про те, що припинення основного зобов'язання внаслідок смерті боржника за цим зобов'язанням не припиняє поруки, якщо кредитор реалізував своє право на стягнення заборгованості.

Аналогічна правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду України від 25 листопада 2015 року у справі № 6-172цс15, яка відповідно до положень статті 360-7 ЦПК України є обов'язковою для всіх судів України.

З огляду на вказане колегія суддів суду касаційної інстанції вважає, що суди першої та апеляційної інстанцій належним чином не встановили фактичні обставини справи, та не врахували, що оскільки право на стягнення з поручителя заборгованості (шляхом звернення до суду з позовом, за результатами розгляду справи за яким ухвалено судове рішення від 13 грудня 2011 року про стягнення цієї заборгованості з поручителя,яка виникла станом на 18 травня 2011 року) було реалізоване кредитором до смерті боржника (ІНФОРМАЦІЯ_1), а тому смерть останнього не свідчить про припинення зобов'язання поручителя, у зв'язку із чим суди передчасно визнали виконавчий лист № 2-2409/2011, виданий 24 лютого 2012 року Жовтневим районним судом м. Запоріжжя про стягнення з ОСОБА_3 на користь ПАТ «Таскомбанк» боргу у сумі 93 519 грн 33 коп. таким, що не підлягає виконанню, а тому ухвали судів попередніх інстанцій підлягають скасуванню з передачею справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 342, 345 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргупублічного акціонерного товариства «Таскомбанк» задовольнити частково.

Ухвалу Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 21 січня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Запорізької області від 10 березня 2016 року скасувати, а справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий В.М. Коротун

Судді: І.М. Завгородня

Л.М. Мазур

Т.О. Писана

О.В. Попович