Справа № 459/3584/16-ц
Провадження № 2/459/286/2017
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 лютого 2017 року Червоноградський міський суд Львівської області

в складі: головуючого судді Рудакова Д.І.,

з участю:секретаря судових засідань ОСОБА_1,

позивача ОСОБА_2,

відповідача ОСОБА_3,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Червонограді цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу та поділ майна,-

В С Т А Н О В И В :

У грудні 2016 року позивач звернулася в суд з позовом, в якому просить шлюб з відповідачем розірвати; розділити майно, що є спільною сумісною власністю, виділивши їй трьохкімнатну квартиру по вул.Клюсівській, 13/53, а відповідачу легковий автомобіль ВАЗ 21093; стягнути з відповідача на її користь понесені нею судові витрати. На обґрунтування позовних вимог послалася на те, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 26 лютого 1996 року. Від шлюбу у них є двоє синів: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, які проживають з нею. Вказує, що спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаємопорозуміння, різні погляди на сімейне життя та обовязки. Відповідач постійно предявляє їй необґрунтовані претензії, ображає у присутності дітей та інших людей. Також зазначає, що шлюбні відносини між ними фактично припинені з 2014 року. Між ними втрачені усі фізичні і духовні звязки, спільне господарство не ведеться. Позивач переконана, що примирення між ними неможливе. Між тим також вказує, що за час спільного проживання ними було придбано трьохкімнатну квартиру по вул.Клюсівській, 13/53, та легковий автомобіль ВАЗ 21093. Згоди про добровільний поділ спільно нажитого майна між ними не досягнуто, тому просить, з врахуванням того, що з нею залишаються проживати двоє дітей, виділити їй нерухоме майно, а відповідачу транспортний засіб.

Позивач у судовому засіданні позовні вимоги уточнила, просить судові витрати по справі з відповідача не стягувати.

Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав в повному обсязі.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши наявні у справі письмові документи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 26.02.1994 року, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-СГ №252605, виданим відділом ЗАГС Червоноградського міськвиконкому, актовий запис №65.

Від подружнього життя у сторін є двоє дітей: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, що підтверджується копіями свідоцтв про їх народження відповідно серії 1-СГ № 096996 та серії 1-СГ №272033.

У судовому засіданні встановлено, що сімейне життя в сторін не склалося, між подружжям відсутнє взаємопорозуміння, заходи для збереження сім'ї сторонами не вживаються, шлюбні відносини сторони тривалий час не підтримують, спільного господарства не ведуть.

При таких обставинах суд приходить до висновку, що подальше спільне проживання сторін та збереження їх сім'ї є неможливе та суперечитиме моральним засадам суспільства, тому шлюб між ними слід розірвати на підставі частини 2 статті 112 СК України.

Що стосується позовних вимог в частині поділу майна суд виходить з наступного.

Як вбачається з договору купівлі-продажу від 21.10.2005 р., посвідченого нотаріусом Червоноградської державної нотаріальної контори ОСОБА_6, ОСОБА_2 купила квартиру АДРЕСА_1, яка відповідно до витягу про реєстрації права власності на нерухоме майно від 26.10.2005 року, за нею зареєстрована.

Згідно копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, 04.12.2008 року за ОСОБА_3 зареєстровано автомобіль НОМЕР_1.

Відповідно до ст.60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Як визначено ч.1 ст. 70 Сімейного кодексу України, у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Ч.2 ст. 71 Сімейного кодексу України, регламентовано, що якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення.

Пленум Верховного Суду України в Постанові № 11 від 21 грудня 2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" зазначив у п.22, що поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69-72 СК України та ст. 372 ЦК України. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи.

Статтею 372 ЦК України визначено, що майно, яке є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом.

Згідно ч.1 ст.174 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. Якщо відмову позивача від позову, визнання позову відповідачем викладено в адресованих суду письмових заявах, ці заяви приєднуються до справи.

Також відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Враховуючи наведене, а також відсутність домовленості між ОСОБА_2 та відповідачем щодо спірного майна, шлюбного договору, суд дійшов висновку, що квартира по вул. Клюсівська, 13/53 в м. Червонограді та автомобіль НОМЕР_1, були придбані за час шлюбу подружжям, тому належить сторонам на праві спільної сумісної власності.

Беручи до уваги те, що відповідач погоджується на розірвання шлюбу та згідний із запропонованим позивачем варіантом розподілу спільного сумісного майна, при цьому визнання відповідачем позову не суперечить вимогам чинного законодавства та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд приходить до переконання, що позов є обґрунтованим і таким, що підлягає до задоволення.

Керуючись: ст.ст. 10, 30, 60, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_3, зареєстрований 26.02.1994 року Відділом ЗАГС Червоноградського міськвиконкому Львівської області, запис № 65 - розірвати.

Поділити майно, що належить ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на праві спільної сумісної власності, а саме: виділити ОСОБА_2 трикімнатну квартиру, що знаходиться за адресою: м. Червоноград, вул. Клюсівська, 13/53 Львівської області, а ОСОБА_3 легковий автомобіль НОМЕР_2, 2001 року випуску, номер кузова НОМЕР_3.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Львівської області напротязі 10-ти днів з часу його проголошення.

Суддя: Д. І. Рудаков