Справа № 635/378/17
Провадження № 2/635/1085/2017
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 лютого 2017 року Харківський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді - Панас Н.Л.

при секретарі - Сайко А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у с.Покотилівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом, -

ВСТАНОВИВ:

У січні 2017 року позивач звернулась до суду з позовом де вказує, що її батьку - ОСОБА_3 на підставі Державного акту на право власності на землю серії ЯБ №211080, виданого 25 квітня 2005 року Харківською райдержадміністрацією Харківської області, належала земельна ділянка №32 площею 0,0770 га, яка розташована на території Русько-Тишківської сільської ради Харківського району Харківської області, у Садівничому товаристві "Вишенка". 27 грудня 2009 року батько помер. Після його смерті відкрилась спадщина у вигляді зазначеної вище земельної ділянки. Вона та відповідач - її брат, є спадкоємцями першої черги після смерті батька, але оформити свої спадкові права через органи нотаріату вони не мають можливості через відсутність правовстановлюючих документів. Брат не претендує на спадкове майно. Тому просила визнати за нею право власності на спірну земельну ділянку в порядку спадкування за законом після смерті батька.

Позивач у судове засідання не з"явилась, надала суду письмову заяву з проханням розглянути справу у її відсутність. Заявлені позовні вимоги підтримала і просила задовольнити у повному обсязі.

Відповідач у судове засідання не з"явився, надав суду письмову заяву з проханням розглядати справу у його відсутність. Проти задоволення позову не заперечував.

Відповідно до вимог ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позов обгрунтований та підлягає задоволенню повністю з огляду на наступне.

Згідно з вимогами ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за заявою (скаргою) осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін, які беруть участь у справі.

Частинами 3 та 4 ст.2 ЦПК України передбачено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. Закон, який встановлює нові обов'язки, скасовує чи звужує права, належні учасникам цивільного процесу, чи обмежує їх використання, не має зворотної дії в часі.

Частиною 1 ст.60 ЦПК України передбачено, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Статтею 1218 Цивільного Кодексу України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно зі ст.1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Статтею 1258 ЦК України передбачено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Цивільним Кодексом передбачена черговість спадкоємців за законом, відповідно до якої у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (ст.1261 ЦК України), у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері (ст.1262 ЦК України), у третю чергу право на спадкування за законом мають рідні дядько та тітка спадкодавця (ст.1263 ЦК України), у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини (ст.1264 ЦК України), у п'яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення. Ступінь споріднення визначається за числом народжень, що віддаляють родича від спадкодавця. Народження самого спадкодавця не входить до цього числа. У п'яту чергу право на спадкування за законом одержують утриманці спадкодавця, які не були членами його сім'ї. Утриманцем вважається неповнолітня або непрацездатна особа, яка не була членом сім'ї спадкодавця, але не менш як п'ять років одержувала від нього матеріальну допомогу, що була для неї єдиним або основним джерелом засобів до існування (ст. 1265 ЦК України).

Відповідно до ст.1264 ЦК України право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менше, як п'ять років до часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 1 ст. 1266 ЦК України внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини (право представлення).

Згідно з вимогами ст.1216 ЦК України (в редакції 2004 року), спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ч.1 ст.1273 ЦК України, спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу.

Згідно ч.1 ст.1275 ЦК України, якщо від прийняття спадщини відмовився один із спадкоємців за заповітом, частка у спадщині, яку він мав право прийняти, переходить до інших спадкоємців за заповітом і розподіляється між ними порівну.

На підставі державного акту про права власності на земельну ділянку серії ЯБ №211080, виданого 25 квітня 2005 року Харківською райдержадміністрацією Харківської області ОСОБА_3 належала земельна ділянка № 32 площею 0,0770 га, яка розташована на території Русько-Тишківської сільської ради Харківського району Харківської області, у Садівничому товаристві "Вишенка" (а.с.4).

04 травня 1981 року народилася ОСОБА_1, що підтверджується свідоцтвом про народження серії ІІІ-ВЛ №359303 від 03 вересня 1982 року, виданого відділом РАЦС Московського району міста Харкова, батьками якої в свідоцтві записані ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (а.с.9).

03 листопада 1979 року народився ОСОБА_2, що підтверджується свідоцтвом про народження серії ІІ-ВЛ №425411 від 26 грудня 1979 року, виданого Палацом новонароджених міста Харкова, батьками якого в свідоцтві записані ОСОБА_3 та ОСОБА_4

25 січня 1984 року ОСОБА_3 та ОСОБА_4 розірвали шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу від 25 січня 1984 року (а.с.8).

27 грудня 2009 року помер батько сторін, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ВЛ №248132, виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову Харківського міського управління юстиції від 28 грудня 2009 року, про що зроблено відповідний актовий запис за №17649 (а.с.7).

Як встановлено у судовому засіданні єдиними спадкоємцями на спадщину за законом, що залишилася після смерті ОСОБА_3, який помер 27 грудня 2009 року, та яка складається з земельної ділянки №32 площею 0,0770 га, яка розташована на території Русько-Тишківської сільської ради Харківського району Харківської області, у Садівничому товаристві "Вишенка", є його діти - ОСОБА_1 та ОСОБА_2 - сторони по справі.

Позивач зверталась до Одинадцятої Харківської нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3, який помер 27 грудня 2009 року, але отримати свідоцтво про право на спадщину за законом не змогла, оскільки 03 липня 2015 року державним нотаріусом Одинадцятої Харківської державної нотаріальної контори ОСОБА_5 позивачеві було відмовлено у відкритті спадкової справи після смерті батька, у зв'язку з відсутністью правовстановлюючих документів на спадкове майно (а.с.6).

На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що на теперішній час спадкоємцем першої черги на спадщину, що залишилася після смерті ОСОБА_3 є його донька - позивач по справі, що було доведено наданими суду доказами у їх сукупності і оскільки син спадкодавця - відповідач по справі відмовився від прийняття спадщини, а тому приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.3, 4, 10, 11, 60, 197, 212-215, 218 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом задовільнити в повному обсязі.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку №32 площею 0,0770 га, яка розташована на території Русько-Тишківської сільської ради Харківського району Харківської області, у Садівничому товаристві "Вишенка", з цільовим призначенням - для ведення садівництва, в порядку спадкуваня за законом після смерті батька - ОСОБА_3, який помер 27 грудня 2009 року.

Рішення може бути оскаржено сторонами повністю або частково до апеляційного суду Харківської області через Харківський районний суд Харківської області.

Апеляційна скарга подається у письмовій формі протягом десяти днів зі дня проголошення рішення.

Особи, які беруть участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів зі дня отримання копії рішення.

Суддя Н.Л. Панас