АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА[1]
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 вересня 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду міста Києва в складі:

головуючого - судді Кирилюк Г.М.

суддів: Рейнарт І.М., Волошиної В.М.

при секретарі Синявському Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Хмельницький» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкової території, за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на судовий наказ Шевченківського районного суду м. Києва від 26 травня 2017 року,

встановила:

26 травня 2017 року Дарницьким районним судом м. Києва видано судовий наказ про стягнення з ОСОБА_1 на користь Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Хмельницький» (далі - ОСББ «Хмельницький») заборгованості за комунальні послуги з урахуванням інфляційних витрат та 3% річних у розмірі 12 512 грн. та витрати по сплаті судового збору в сумі 800 грн., а всього 13 312 грн.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 30 червня 2017 року заяву ОСОБА_1 про скасування судового наказу від 26 травня 2017 року залишено без задоволення.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 просить скасувати судовий наказ Шевченківського районного суду м. Києва від 26 травня 2017 року та відмовити у прийнятті заяви про видачу судового наказу.

Посилається на ті підстави, що судом було неповно з'ясовано обставини, що мають значення для справи, зроблено висновки суду, які не відповідають обставинам справи, порушено норми матеріального та процесуального права.

Зазначив, що рішення загальних зборів членів ОСББ «Хмельницький» від 24 січня 2015 р., на підставі якого було розраховано заборгованість, не було чинним у оспорюваний період.

Розмір платежу за утримання та обслуговування житлово-будинкового комплексу власників нежитлових приміщень у період з 01.01.2016 р. по 31.12.2016 р. визначено рішенням загальних зборів членів ОСББ «Хмельницький» від 23.01.2016 р., яке у частині встановлення плати за утримання та обслуговування житлово-будинкового комплексу для власників нежитлових приміщень оскаржується ОСОБА_1 у судовому порядку, що свідчить про наявність спору про право.

Крім того, в заяві стягувача невірно розраховано суму 3% річних та інфляційного збитку.

В судовому засіданні представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 апеляційну скаргу підтримав та просив його задовольнити.

Представник ОСББ "Хмельницький" - Дідик І.М. просив апеляційну скаргу відхилити та залишити виданий судовий наказ без змін.

Заслухавши доповідь по справі, пояснення представників сторін, з'ясувавши обставини справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п.9 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 14 від 23.12.2011 року «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження», наявність спору про право (пункт 2 частини третьої статті 100 ЦПК), яке є підставою для відмови у прийнятті заяви про видачу судового наказу, можна встановити відсутністю документів, що підтверджують наявність суб'єктивного права у заявника; документів, що підтверджують порушення суб'єктивного права або документів, що підтверджують виникнення права вимоги. Крім того, мають ураховуватися обставини, якщо із доданих документів вбачається, що боржник заперечує, не визнає або оспорює свій обов'язок перед заявником (кредитором); із доданих документів вбачається пропуск позовної давності. Така вимога може бути вирішена лише у позовному провадженні (частина третя статті 267 ЦК України.

В пункті 13 вищезазначеної постанови зазначено, що якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за надані житлово-комунальні, телекомунікаційні послуги, послуги телебачення та радіомовлення (пункт 3 частини першої статті 96 ЦПК), судовий наказ може бути видано за наявності відповідних договорів про надання таких послуг, інших письмових доказів, що підтверджують фактичне надання та отримання таких послуг. Крім того, заявник має обґрунтувати свої вимоги та додати документи, що вказують на правильність і безспірність розрахунків, а також застосування тарифів на відповідні послуги.

За змістом статті 98, пункту 2 частини третьої статті 100, статті 103 ЦПК України до заяви про видачу судового наказу додаються оригінали або належним чином завірені копії документів, які підтверджують матеріально-правову вимогу заявника. На такі документи поширюються вимоги статей 58 і 59 ЦПК України щодо належності та допустимості доказів.

Відповідно до ч. 1-2 ст. 95 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 96 цього Кодексу.

Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги, а також органи та особи, яким законом надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб.

Відповідно до ч. 3 ст. 96 ЦПК України судовий наказ може бути виданий у разі коли заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, телекомунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та трьох відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості.

Згідно ст. 100 ЦПК України суддя відмовляє у прийнятті заяви про видачу судового наказу, у разі, якщо із заяви і поданих документів вбачається спір про право.

Відповідно до зазначеної норми закону та п. 2 ч. 8 ст. ст. 105-1 ЦПК України наявність спору про право є підставою для відмови у прийнятті заяви про видачу судового наказу, а у випадку подання заяви про скасування судового наказу з підстав наявності спору про право - для скасування судового наказу.

Відмовляючи в задоволенні заяви про скасування судового наказу суд першої інстанції виходив з відсутності доказів того, що на момент звернення заявника до суду про видачу судового наказу рішення загальних зборів членів ОСББ «Хмельницький» від 24 січня 2015 р. не було чинним; у заяві відсутні посилання на обставини, які свідчать про повну або часткову необґрунтованість вимог стягувача.

Колегія суддів з таким висновком не погоджується, оскільки суд першої інстанції постановив ухвалу без належного врахування обставин, що мають значення для справи та невірно застосував норми процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи, при поданні заяви про видачу судового наказу про стягнення заборгованості закомунальні послуги заявник обґрунтовував свої вимоги тим, що рішенням загальних зборів членів ОСББ «Хмельницький» від 24 січня 2015 р. з 01 січня 2015 р. платіж на утримання та обслуговування житлово-будинкового комплексу №41 по вул. Богдана Хмельницького в м. Києві встановлено в розмірі 7 грн. за 1 метр кв. загальної площі нежитлових приміщень, які знаходяться в приватній власності юридичних та фізичних осіб.

В заяві про скасування судового наказу боржник посилався на те, що рішення загальних зборів від 24 січня 2015 року, на якому базуються вимоги заявника, не було чинним у період, за який заявником нарахована заборгованість, тобто у заяві про скасування судового наказу вказується на наявність спору про право, а тому вищевикладені обставини повинні з'ясовуватись в судовому засіданні в порядку позовного провадження.

Встановивши вказаний факт, суд повинен був скасувати судовий наказ та роз'яснити, що заявлені вимоги можуть бути розглянуті у позовному провадженні з додержанням загальних правил щодо пред'явлення позову, а не надавати правову оцінку правовідносинам та наданим доказам.

Оскільки заявником не було надано документів, що стосуються договірних зобов'язань сторін, а із наданих боржником документів вбачається спір про право, висновки суду першої інстанції про відсутність підстав для скасування судового наказу є помилковим.

Відповідно до п.2 ч.3 ст.307 ЦПК України за наслідками розгляду справи на судовий наказ апеляційний суд має право постановити ухвалу про скасування судового наказу та роз'яснити, що заявлені стягувачем вимоги можуть бути розглянуті в позовному провадженні з додержанням загальних правил щодо пред'явлення позову.

За таких обставин колегія суддів дійшла висновку, що судовий наказ Шевченківського районного суду м. Києва від 26 травня 2017 року підлягає скасуванню з одночасним роз'ясненням, що заявлені вимоги можуть бути розглянуті в позовному провадженні з додержанням загальних правил щодо пред'явлення позову.

Керуючись ст. 100, 105-1, 303-305, 307, 313-315, 317 ЦПК України, колегія суддів

Ухвалила:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 задовольнити частково.

Судовий наказ Шевченківського районного суду м. Києва від 26 травня 2017 року скасувати.

Роз'яснити Об'єднанню співвласників багатоквартирного будинку «Хмельницький», що заявлені ним вимоги можуть бути розглянуті в позовному провадженні з додержанням загальних правил щодо пред'явлення позову.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:

Судді:

Справа №761/15703/17

Апеляційне провадження №22-ц/796/9845/2017

Головуючий у суді першої інстанції: Савицький О.А.

Доповідач у суді апеляційної інстанції: Кирилюк Г.М.