УХВАЛА

21.09.2017 року Провадження №2-д/425/5/17

Справа №425/2419/17

м. Рубіжне Луганської області

Суддя Рубіжанського міського суду Луганської області Коваленко Д.С., отримавши судове доручення мирового судді судової ділянки №1 Приморського судового району Архангельської області Російської Федерації, ОСОБА_1,

в с т а н о в и в :

Мировий суддя судової ділянки №1 Приморського судового району Архангельської області Російської Федерації, ОСОБА_1, через Міністерство юстиції України в особі Головного територіального управління юстиції у Луганській області, на підставі і у відповідності до Конвенції про правову допомогу та правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах (укладеної в м. Мінськ Республіки Білорусь) звернулась до Рубіжанського міського суду Луганської області із судовим дорученням про вручення судових документів ОСОБА_2, громадяниу України, у звязку із розглядом на території Російської Федерації цивільної справи №2-953/2016 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Відповідно до положень частини 1 статті 9 Конституції України чинні міжнародні договори, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Так, 10 листопада 1994 року, Верховна Рада України Законом України №240/94 «Про ратифікація Конвенції про правову допомогу та правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах» (підписану від імені України у місті Мінськ 22 січня 1993 року) дала згоду на обовязковість цього міжнародного договору, який для України вступив в силу 14 квітня 1995 року.

Згідно з положеннями статті 6 названої Конвенції, Договірні Сторони надають одна одній правову допомогу шляхом виконання процесуальних та інших дій, передбачених законодавством запитуваної Договірної Сторони, у тому числі: вручення документів та допит сторін. А в силу положень статті 8 цієї ж Конвенції, при виконанні доручення про правову допомогу запитувана установа застосовує законодавство своєї держави.

В силу положень статті 417 Цивільного процесуального кодексу України (надалі за текстом ЦПК України), судове доручення не приймається до виконання, у разі якщо воно: може призвести до порушення суверенітету України або створити загрозу її національній безпеці; не належить до юрисдикції цього суду; суперечить законам або міжнародному договору, згоду на обовязковість якого надана Верховною Радою України.

Уважно ознайомившись із змістом отриманого судового доручення мирового судді судової ділянки №1 Приморського судового району Архангельської області Російської Федерації, ОСОБА_1, суд констатує, що підстави для не прийняття названого судового доручення до виконання, відсутні.

Положення статті 418 ЦПК України передбачають, що доручення іноземного суду про вручення виклику до суду чи інших документів виконується у судовому засіданні; а судова повістка, що направляється з метою виконання іноземного доручення має свої особливості. При цьому суд враховує, що положення статті 17 вказаної вище Конвенції допускають можливість складання документів, які оформлюються для підтвердження виконання судового доручення, російської мовою.

Отже, з огляду на викладене та керуючись статтями 208-210,222,417-418 Цивільного процесуального кодексу України, суд

п о с т а н о в и в :

Прийняти до виконання судове доручення мирового судді судової ділянки №1 Приморського судового району Архангельської області Російської Федерації, ОСОБА_1, про вручення судових документів ОСОБА_2, громадянину України, у звязку із розглядом на території Російської Федерації цивільної справи №2-953/2016 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

На виконання судового доручення, призначити судове засідання у приміщенні залу судових засідань Рубіжанського міського суду Луганської області (Україна, Луганська область, місто Рубіжне, вулиця Миру, будинок 34) на 11 жовтня 2017 року, о 09 годині 00 хвилин.

Про час і місце судового засідання повідомити ОСОБА_2.

Надіслати ОСОБА_2 копію цієї ухвали, а також повістку.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя - Д.С. Коваленко