19.09.2017 Справа № 363/1269/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 вересня 2017 року Вишгородський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Чіркова Г.Є.,

при секретарі Гавриленко Ю.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вишгороді цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на малолітню дитину,

встановив:

ОСОБА_1 звернулася до суду з даним позовом, посилаючись на те, що відповідач, у звязку з розпадом сімї, участі в утриманні своєї малолітньої доньки ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_1) не приймає, а тому на її утримання позивачка просить присудити від доходів відповідача виплату коштів у розмірі 2 000 грн. щомісячно.

ОСОБА_1 в суді позов підтримала і просила його задовольнити, з викладених у ньому підстав. Зазначила, що з відповідачем разом не проживають, достатньої та регулярної участі в утриманні дитини він не приймає. Також пояснила, що вона з донькою проживає разом з батьками, та самостійно утримує дитину, неофіційно працює на базі відпочинку «Зелений бір» помічником, її середньомісячний дохід складає близько 4 000 грн.

Вважала, що для забезпечення всіх потреб дитини (повязаних з її навчанням, розвитком, харчуванням, забезпеченням одягом, тощо), відповідач щонайменше повинен сплачувати 2 000 грн. аліментів.

Відповідач позов визнав частково, пояснив, що він неофіційно працює помічником на пилорамі в смт Димер Вишгородського району Київської області, його середньомісячний дохід складає близько 3 000 грн., проживає разом з непрацездатною матірю (пенсіонеркою), погодився на стягнення аліментів в мінімальному розмірі, тобто 50% прожиткового мінімуму, що становить 713 грн.

Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного.

Матеріалами справи встановлено, що відповідач по справі ОСОБА_2 є батьком ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_1), матірю дитини є позивачка, що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини серії І-ОК «299423 від 12 червня 2015 року.

Малолітня дитина проживає разом із позивачкою. За твердженням позивачки батько дитини достатньої та регулярної участі в її утриманні не приймає, що змусило її звернутись до суду.

Як встановлено з пояснень сторін, останні працюють не офіційно. Належних, допустимих та достатніх доказів про їх матеріальне становище та місце роботи суду не представлено.

Відповідно до вимог ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття.

Як передбачено ч. 2 і 3 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно вимог ч. 1 ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Підстав для визначення мінімального розміру аліментів, як про це просить відповідач судом не встановлено. Відповідач є людиною молодого віку,є працездатний, працює та здатний забезпечити як себе так і свою дитину.

Вирішуючи питання про визначення розміру аліментів, суд виходить зі змісту позовних вимог, згідно ст. 182 СК України враховує матеріальний стан позивачки, яка самостійно утримує малолітню дитину, коли відповідач необхідної систематичної допомоги не надає, працює неофіційно, проте має обовязок утримувати свою дитину, а тому вважає необхідним визначити частково від заявленої суми в розмірі 1 200 грн., який буде найбільше відповідати інтересам дитини та який відповідач здатен виплачувати.

Таким чином, позовні вимоги ґрунтуються на вимогах Закону й підлягають частковому задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись статтями 209-215 ЦПК України,

вирішив:

позовну заяву задовольнити частково.

Стягнути щомісячно на користь ОСОБА_1 з ОСОБА_2 на утримання малолітньої дочки ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_1) аліменти в розмірі 1 200 (одна тисяча двісті) грн., починаючи з 03 квітня 2017 року до її повноліття, тобто до 12 квітня 2033 року.

Допустити негайне виконання рішення в межах суми платежу за один місяць.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Київської області протягом 10 днів з дня його проголошення шляхом подання в зазначений строк апеляційної скарги через Вишгородський районний суд.

Суддя