У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 січня 2017 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах
Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Гримич М.К., Ткачука О.С., Фаловської І.М.,
розглянувши у попередньому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Квартирно-експлуатаційного відділу Міністерства Оборони у м. Харкові про зобов`язання вчинити дії, за касаційною скаргою представника ОСОБА_2 ОСОБА_1 на рішення апеляційного суду Харківської області від

07 вересня 2016 року,

в с т а н о в и л а:
У вересні 2012 року ОСОБА_1 звернувся до суду із указаним позовом, обґрунтовуючи його тим, він з 1990 по 2006 рр. проходив військову службу в Збройних Силах України. З 29 липня 1994 року позивач перебував на квартирному обліку при військовій частині

НОМЕР_1 м. Бориспіль Київської області. З 03 березня 1995 року він перебував на квартирному обліку в Харківському гарнізоні в загальній черзі, а з 30 серпня 2006 року позачергово.

Наказом начальника Генерального штабу Головнокомандувача Збройних Сил України від 30 вересня 2006 року № 312 позивача звільнено з військової служби у зв`язку із скороченням штатів (підпункт «г»

п. 63 Положення про проходження військової служби особами офіцерського складу, прапорщиками (мічманами) Збройних Сил України) з залишенням на квартирному обліку для позачергового отримання житла за рахунок житлового фонду Міністерства Оборони України.
Наказом начальника Харківського університету Повітряних Сил імені Івана Кожедуба від 09 жовтня 2006 року за № 238 позивач з

09 жовтня 2006 року був виключений зі списків особового складу університету, знятий з усіх видів забезпечення та направлений на військовий облік до Фрунзенського районного військового комісаріату

м. Харкова.
На даний час позивач є офіцер запасу, звільнений з військової служби у зв`язку з реформуванням Збройних Сил України, на якого розповсюджуються пільги та гарантії, що передбачені Законом України «Про державні гарантії соціального захисту військовослужбовців, які звільняються із служби у зв`язку з реформуванням Збройних Сил України, та членів їх сімей» та Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».
Посилаючись на викладені обставини, позивач просив надати йому за рахунок Міністерства Оборони України ізольоване житлове приміщення на склад його сім`ї, при першому надходженні житла.
Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 31 жовтня

2012 року позов ОСОБА_1 задоволено.
Зобов`язано квартирно-експлуатаційний відділ м. Харкова Міністерства Оборони України надати ОСОБА_1 за рахунок Міністерства Оборони України ізольоване житлове приміщення на склад його сім`ї, при першому надходженні житла у порядку діючого законодавства.
Рішенням апеляційного суду Харківської області від 07 вересня

2016 року рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.
У касаційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати оскаржуване рішення апеляційного суду та залишити в силі рішення суду першої інстанції, мотивуючи свою вимогу неправильним застосуванням апеляційним судом норм матеріального права та порушенням норм процесуального права.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.
У зв`язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Заслухавши суддю-доповідача у справі, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.
Згідно ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.
Відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.
Скасовуючи рішення суду першої інстанції та ухвалюючи нове рішення про відмову у задоволенні позову, апеляційний суд, встановивши фактичні обставини справи, обґрунтовано виходив із того, що надання ОСОБА_3 ізольованого житлового приміщення на склад сім`ї за рахунок Міністерства Оборони України, є порушенням прав останнього, оскільки судом вирішено питання про його права та обов`язки без залучення до участі у справі.
При цьому позивачу роз`яснено, що він не позбавлений права звернутись до суду з аналогічним позовом до належного кола осіб.
З огляду на наведене, апеляційний суд дійшов правильного висновку про відмову у задоволенні позову до квартирно-експлуатаційного відділу м. Харкова Міністерства Оборони України про надання позивачу житлового приміщення за рахунок Міністерства Оборони України.
Доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку про порушення апеляційним судом норм процесуального та матеріального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.
Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції при попередньому розгляді справи відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.
Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу представника ОСОБА_2 ОСОБА_1 відхилити.

Рішення апеляційного суду Харківської області від 07 вересня

2016 року залишити без змін.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: М.К. Гримич

О.С. Ткачук

І.М. Фаловська