Справа № 342/723/17
Провадження № 2/342/534/2017
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 вересня 2017 року м. Городенка

Городенківський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Федів Л.М.,

секретаря судового засідання Козаченко Л.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Городенка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2, в якому просить: відкрити провадження у справі. Постановити рішення яким розірвати шлюб між нею та ОСОБА_2, який зареєстрований 23.07.2000 року виконкомом Торговицької сільської ради, Городенківського району Івано-Франківської області, актовий запис № 5. Неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, залишити проживати біля неї.

Позовні вимоги мотивовані тим, що з відповідачем по справі вона одружилася 23.07.2000 року, шлюб зареєстровано виконкомом Торговицької сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області, актовий запис №5. Під час шлюбу в них народився син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відповідно до ст. 55 Сімейного кодексу України чоловік та дружина зобовязані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сімї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги.

Однак позивач з відповідачем втратили взаємні почуття та повагу, вони не розуміють один одного, їхнє спілкування зводиться до суперечок та конфліктів, що негативно впливає на їхнє здоровя та здоровя неповнолітнього сина та робить неможливим спільне проживання надалі. Відповідач постійно зловживає спиртними напоями, виражається нецензурними словами в присутності сина. На утримання сина коштів зовсім не дає з часу його народження. Забирав кошти у неповнолітнього сина для випивки.

Згідно ст. З Сімейного кодексу України сімю складають особи, які спільно проживають, повязані спільним побутом, мають взаємні права та обовязки.

Проте з липня 2015 року позивач та відповідач проживають окремо. У звязку з цим у кожного з них склалося своє коло спілкування, у них різні погляди на життя та ведення спільного господарства, що унеможливлює їхнє подальше спільне проживання. За таких обставин позивач вважає, що їхній шлюб існує формально і подальше збереження сімї з відповідачем неможливе та суперечить її інтереспм тому строк на примирення просить не надавати. Питання відносно спільно придбаного майна вирішуть добровільно.

Позивач в судове засідання не з'явилася. Подала до суду заяву, в якій просить розглядати справу в її відсутності. Заявлені позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений згідно вимог ст.ст. 74, 76 ЦПК України.

Передбачених ч.1 статті 169 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності сторін з ухваленням, відповідно до ст. 224 ЦПК України, заочного рішення.

Згідно вимог ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, встановив, що шлюб між гр. ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 та гр. ОСОБА_2 (дошлюбне прізвище Липчук) ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрований 23.07.2000 року виконкомом Торговицької сільської ради, Городенківського району Івано-Франківської області, актовий запис № 5, що стверджено свідоцтвом про одруження серії I-НМ № 015754, виданим 23.07.2000 року Торговицькою сільською радою Городенківського району Івано-Франківської області.

Від шлюбу сторони мають сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що доводиться копією свідоцтва про народження серії I-НМ № 153365, виданого 24.09.2002 року виконкомом Торговицької сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області.

Статтею 51 Конституції України, ч.1 ст. 24 Сімейного кодексу України встановлено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов'язки у шлюбі та сім'ї. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

У відповідності до ч. 2 ст. 3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки.

Згідно ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб є підставою для виникнення прав та обов'язків подружжя, визначає ч. 1 ст. 36 СК.

Статтею 55 СК України передбачений обовязок подружжя турбуватись про сімю, в т.ч.: дружина та чоловік зобовязані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сімї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги, вони повинні бути відповідальні один перед одним, перед іншими членами сімї за свою поведінку в сімї, та зобовязані спільно дбати про матеріальне забезпечення сімї.

Статтею 56 Сімейного кодексу України визначено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом.

В силу вимог ч.1 ст. 110 Сімейного Кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя.

Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Судом встановлено, що сторони спільно не проживають, не мають взаємних прав та обов'язків, не піклуються про побудову сімейних відносин на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Сімя розпалася повністю, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, тому позов слід задовольнити.

Відповідно до ч.3 ст.160 Сімейного кодексу України, якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла 14 років, визначається нею самою. Тому суд залишає без розгляду вимогу про місце проживання неповнолітнього сина сторін ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, оскільки на момент винесення судом рішення останньому вже виповнилося 14 років.

Згідно ч.2 ст.114 Сімейного Кодексу України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

На підставі ст.ст. 2, 3, 21, 24, 55, 56, 112, 114, 160 Сімейного Кодексу України, керуючись ст.ст. 209, 214-215, 218, 224-226, 294, 296 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити частково.

Розірвати шлюб між гр. ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 та гр. ОСОБА_2 (дошлюбне прізвище Липчук) ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрований 23.07.2000 року виконкомом Торговицької сільської ради, Городенківського району Івано-Франківської області, актовий запис № 5.

Шлюб припиняється в день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватись з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається позивачем протягом 10 днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Івано-Франківської області через Городенківський районний суд.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: Федів Л.М.