Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 лютого 2017 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Рівненської області в складі :

Головуючого судді: Гордійчук С.О.

суддів : Боймиструка С.В., Ковальчук Н.М.

секретар судового засідання: Мельник С.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Рівненського районного суду Рівненської області від 29 листопада 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно, позов третьої особи з самостійними вимогами ОСОБА_4 до ОСОБА_2, ОСОБА_1, ОСОБА_3 про встановлення факту родинних стосунків та визнання права власності на спадкове майно.

в с т а н о в и л а :

Рішенням Рівненського районного суду Рівненської області від 29 листопада 2016 року позов ОСОБА_2, ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно задоволено частково.

Позов третьої особи з самостійними вимогами ОСОБА_4 до ОСОБА_2, ОСОБА_1, ОСОБА_3 про встановлення факту родинних стосунків та визнання права власності на спадкове майно задоволено повністю.

Встановлено, що ОСОБА_4 є двоюрідною племінницею померлої 11 квітня 2012 року ОСОБА_5 по лінії її двоюрідного брата - батька ОСОБА_4 ОСОБА_6, який помер 25 грудня 2005 року.

Визнано за спадкоємцями за законом після смерті 11 квітня 2012 року двоюрідної тітки ОСОБА_5 право спільної часткової власності - за ОСОБА_2 у розмірі ? частини, за ОСОБА_1 у розмірі ? частини, за ОСОБА_4 у розмірі 1/2 частини на спадкове майно:

- земельну ділянку з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства площею 0,4387 га кадастровий номер 56 050 0025 в с.Малий Шпаків Рівненського району Рівненської області на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 383438 від 28 серпня 2006 року,

- земельну ділянку з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства площею 0,0683 га кадастровий номер 56 050 0024 в с.Малий Шпаків Рівненського району Рівненської області на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 383437 від 28 серпня 2006 року,

- земельну частку (пай) у колективній власності пайового сільськогосподарського підприємства "Україна" розміром 3,43 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї земельної ділянки в натурі (на місцевості) на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 18 травня 2001 року.

В поданій на рішення суду апеляційній скарзі ОСОБА_1 вказує на його незаконність, оскільки суд не врахував, що ОСОБА_7 прийняв спадщину, після смерті ОСОБА_5, що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 19 березня 2015 року, виданою державним нотаріусом першої Рівненської державної нотаріальної контори ОСОБА_8Ю, а на момент винесення оскаржуваного судового рішення вказана постанова була чинною та неоспореною.

Судом залишено поза увагою, що в постанові про відмову у вчиненні нотаріальних дій № 762/032-31 від 03 квітня 2015 року, виданою державним нотаріусом Рівненської районної державної нотаріальної контори ОСОБА_9 на імя ОСОБА_4 не вказано, що остання успадковує майно після смерті ОСОБА_5

Судом не зясованоно обсяг наявних прав спадкоємців в порядку ступеня споріднення родичів, що виявляють бажання прийняти спадщину. Вказує, що спадкоємцем за правом представлення є ОСОБА_7, який є двоюрідним братом померлої ОСОБА_5, до якого право спадкування перейшло після смерті його матері ОСОБА_10, оскільки по числу народжень він вважається ближчим до спадкодавця ОСОБА_5

Зазначає, що її батько ОСОБА_7 заміщає (представляє) за правом представлення свою матір ОСОБА_10, яка фактично спадкувала як спадкоємець 3-ї черги, оскільки ОСОБА_5 є рідною тіткою для ОСОБА_10

Судом залишено поза увагою, що її батько ОСОБА_7 вчасно подав заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори, прийняв цю спадщину, однак не встиг її оформити документально, тому саме до неї та її брата ОСОБА_2 переходить право на частку в спадковому майні, яке б належало їхньому батьку. Судом не враховано, що перелік спадкоємців визначений ст.. 1266 ЦК України є вичерпний, а тому ОСОБА_4 не може бути спадкоємцем після смерті ОСОБА_5, оскільки є її є двоюрідною племінницею.

Просить рішення в скасувати та постановити нове про задоволення позову.

В запереченні на апеляційну скаргу ОСОБА_4 вказує, що рішення суду законне та обгрунтоване. Просить залишити його без змін, а скаргу без задоволення.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи і це встановлено судом першої інстанції 11 квітня 2012 року померла двоюрідна сестра батька позивачів ОСОБА_7 - ОСОБА_5, та двоюрідна тітка сторін (ОСОБА_2, ОСОБА_1 та ОСОБА_4- двоюрідні племінники).

Після її смерті відкрилась спадщина відповідно до ст..1265 ЦК України.

05 жовтня 2013 року ОСОБА_7 (батько позивачів) - двоюрідний брат спадкодавця та ОСОБА_4 - двоюрідна племінниця в шестимісячний строк звернулися до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини.

Частиною 4 ст.1266 ЦК України передбачено, що до спадкування за правом представлення закликаються двоюрідні брати сестри спадкодавця які спадкують ту частину спадщини, яка належала б за законом їх матері, батькові (тітці, дядькові спадкодавця) якби вони були живими на час відкриття спадщини.

При спадкуванні за правом представлення діють всі правила спадкування за законом, включаючи черговість закликання до спадкування. Спадкоємці за правом представлення спадкують у відповідну чергу, тобто в ту чергу, в яку спадкував би спадкоємець, якого вони представляють, усуваючи при цьому від спадкування спадкоємців подальших черг, які не є спадкоємцями за правом представлення.

Вбачається, що спадкодавець ОСОБА_5 та ОСОБА_7 були двоюрідними братом та сестрою, а тому останній мав право на спадкування у третю чергу спадкоємців у яку спадкувала б його мати якби вони була живою на час відкриття спадщини.

Відповідно до положень ст. 1266 ЦК України до спадкування за правом представлення закликаються саме перелічені в ній особи, а не їх нащадки наприклад діти двоюрідних братів; при цьому обмеження ступеня споріднення не допускається лише при спадкуванні по прямій низхідній лінії, родинність за якою визначається виключно від пращура до нащадка.

Таким чином, положення ст.1266 ЦК України про спадкування за правом представлення, на яку покликається позивач ОСОБА_4, не підлягають застосуванню до спадкових правовідносин, які склалися між ОСОБА_5 та ОСОБА_4, оскільки на момент відкриття спадщини її батько ОСОБА_6 (двоюрідний брат спадкодавця ОСОБА_5П.) помер задовго до відкриття спадщини, що виключає застосування вказаної норми права.

Спадкування за правом представлення двоюрідних племінників законодавством не передбачено. В такому випадку двоюрідні племінники спадкодавця віднесені до пятої черги спадкоємців за законом по пятому ступеню споріднення.(ст.1265 ЦК України)

Крім того, ОСОБА_7 був найближчим родичем червертого ступеня споріднення з числа живих на час смерті спадкодавця ОСОБА_5, що у свою чергу також виключає можливість успадкування майна останнього іншими спадкоємцями, а саме двоюрідною племінницею ОСОБА_4 яка не віднесена до спадкоємців за правом представлення, а віднесена до пятої черги спадкоємців за законом та є родичем спадкодавця пятого ступеня споріднення.

Відповідно ч.1 ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 1265 ЦК України в п'яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права на спадкування родичів подальшого ступеня споріднення. Ступінь споріднення визначається за числом народжень, що віддаляють родича від спадкодавця. Народження самого спадкодавця не входить до цього числа .

Враховуючи наведене, апеляційний суд дійшов висновку, що оскільки ОСОБА_7 на час відкриття спадщини, з числа живих залишався найближчим спадкоємцем по ступеню споріднення із померлою ОСОБА_5, та відносився до третьої черги спадкоємців за законом за правом представлення, тому він мав право успадкувати все майно останнього.

Проте, ОСОБА_7 отримати свідоцтво про право на спадщину не встиг, оскільки 30 листопада 2013 року помер.

Згідно ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця.

Після його смерті спадкоємцями за законом першої черги є його діти ОСОБА_2 та ОСОБА_1 - позивачі у справі, які отримали свідоцтво про право на спадщину за законом від 03 вересня 2013 року на частину спадкового майна, яке йому належало, а також дружина ОСОБА_3, однак вона від спадщини після чоловіка відмовилася на користь дітей, своєчасно подавши заяву до нотаріальної контори.

Відповідно до положень ст.1276 ЦК України якщо спадкоємець за заповітом або за законом помер після відкриття спадщини і не встиг її прийняти, право на прийняття належної йому спадщини, крім права на прийняття обов'язкової частки у спадщині, переходить до його спадкоємців (спадкова трансмісія).

Частки у спадщині кожного із спадкоємців є рівними (ст.1267 ЦК України)

Враховуючи наведене апеляційний суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_4 про визнання права власності на ? частину спадкового майна після смерті ОСОБА_11 є безпідставними і в їх задоволенні слід відмовити, а позовні вимоги ОСОБА_2 та ОСОБА_12 підлягають до задоволення в повному обємі.

Разом з тим, апеляційний суд погоджується із висновками суду щодо встановлення факту родинних стосунків ОСОБА_4 яка є двоюрідною племінницею із спадкодавцем ОСОБА_11 На підтвердження такого висновку в рішенні наведенні відповідні мотиви та докази.

Враховуючи, що рішення суду в оскаржуваній частині постановлено з порушенням норм матеріального права, а висновки суду не відповідають дійсним обставинам справи, рішення в цій частині підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 309, 316 ЦПК України, ст.ст.1261,1265-1267, 1276, колегія суддів,

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Рівненського районного суду Рівненської області від 29 листопада 2016 року в частині визнання права спільної часткової власності на спадкове майно скасувати.

Позов ОСОБА_2, ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2, ОСОБА_12 право спільної часткової власності по ? частині кожному на спадкове майно:

- земельну ділянку з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства площею 0,4387 га кадастровий номер 56 050 0025 в с.Малий Шпаків Рівненського району Рівненської області, яка належала померлій ОСОБА_5 на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 383438 від 28 серпня 2006 року,

- земельну ділянку з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства площею 0,0683 га кадастровий номер 56 050 0024 в с.Малий Шпаків Рівненського району Рівненської області, яка належала померлій ОСОБА_5 на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 383437 від 28 серпня 2006 року,

- земельну частку (пай) у колективній власності пайового сільськогосподарського підприємства "Україна" розміром 3,43 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї земельної ділянки в натурі (на місцевості), яка належала померлій ОСОБА_5 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 18 травня 2001 року.

В задоволенні позову третьої особи з самостійними вимогами ОСОБА_4 до ОСОБА_2, ОСОБА_1, ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно відмовити.

В решті рішення залишити без зміни.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 516 грн. судових витрат та 2472 грн. судових витрат на користь ОСОБА_1.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржене до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним чинності.

Головуючий:

Судді: