У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30.01.2017 року суддя Дніпровського районного суду м. Києва Катющенко В.П. вивчивши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Галантерея та Мануфактура» на ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 31 жовтня 2016 року по справі № 755/14518/16-ц, -

В С Т А Н О В И В:

До Дніпровського районного суду м. Києва надійшла апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю «Галантерея та Мануфактура» на ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 31 жовтня 2016 року по справі № 755/14518/16-ц за позовом Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1, ТОВ «Галантерея та Мануфактура», ОСОБА_2 про солідарне стягнення заборгованості за договором кредиту.

У відповідності з вимогами п. 5 ч. 1 ст. 293 Цивільного процесуального кодексу України окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції щодо відкриття провадження у справі з недотриманням правил підсудності.

Положеннями ст. 108-114 Цивільного процесуального кодексу України, якими керується суд при вирішенні питання відкриття провадження у справах позовного провадження, встановлені правила територіальної підсудності, які необхідні у цивільному судочинстві для того, щоб розмежувати компетенцію щодо розгляду підвідомчих судам справ між однорідними судами залежно від території, на яку поширюється їх діяльність.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 Цивільного процесуального кодексу України передбачено можливість оскарження ухвали суду першої інстанції щодо відкриття провадження у справі окремо від рішення суду лише з підстав недотримання судом правил, визначених статтями 108-114 глави 1 розділу ІІІ цього Кодексу.

Так, в обґрунтування заявленої апеляційної скарги, апелянт посилається на те, що оскаржувана ухвала винесена без всебічного, повного та об'єктивного з'ясування обставин справи. Обґрунтуванням та підставами апеляційного оскарження є неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду першої інстанції дійсним обставинам справи, недоведеність обставин, які суд вважав встановленими. При цьому, апелянтом зазначено, що позов ПАТ «Укрсоцбанк» до ТОВ «Галантерея та Мануфактура» підпадає під норми ГПК України, підвідомчість яких віднесена до господарських судів.

Таким чином, подана апеляційна скарга не містить у собі будь-яких обґрунтувань щодо порушень позивачем правил територіальної підсудності. Посилання ж апелянта на не з'ясування всіх обставин справи, недотримання правил підвідомчості при вирішенні питання про відкриття провадження не можуть бути підставою для відкриття апеляційного провадження в порядку п. 5 ч. 1 ст. 293 ЦПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 293 Цивільного процесуального кодексу України, у разі подання апеляційної скарги на ухвалу, що не підлягає оскарженню окремо від рішення суду, суд першої інстанції повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу, яка не підлягає оскарженню.

Аналізуючи вищевикладені доводи, суд приходить до висновку про необхідність повернення апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Галантерея та Мануфактура» на ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 31 жовтня 2016 року по справі № 755/14518/16-ц.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 108-114, 210, 293 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Галантерея та Мануфактура» на ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 31 жовтня 2016 року по справі № 755/14518/16-ц - повернути апелянту.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: