Апеляційний суд Житомирської області
Справа №291/1485/15-ц Головуючий у 1-й інст. Руденко З. Б.
Категорія 47 Доповідач Коломієць О. С.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 травня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючого судді: Коломієць О.С.

суддів: Зарицької Г.В., Якухно О.М.

з участю секретаря

судового засідання: ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Приватного сільськогосподарського підприємства «Агрофірма «Світанок» про визнання договору оренди землі припиненим та повернення земельних ділянок

за апеляційною скаргою Приватного сільськогосподарського підприємства «Агрофірма «Світанок» на рішення Ружинського районного суду Житомирської області від 02 березня 2016 року

встановила:

У грудні 2015 року та в лютому 2016 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовами до Приватного сільськогосподарського підприємства «Агрофірма «Світанок» (далі ПСП «Агрофірма «Світанок») про визнання договору оренди землі припиненим та про повернення земельних ділянок, які ухвалою суду від 17.02.2016 року були обєднані в одне провадження.

В обґрунтування позовів зазначив, що він є власником земельних ділянок площею 2,8159 га та 0,9701 га з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, які розташовані на території Крилівської сільської ради Ружинського району Житомирської області. 11 серпня 2010 року між ним та ПСП «Агрофірма «Світанок», був підписаний договір оренди вищевказаних земельних ділянок строком на п'ять років, який був зареєстрований у відділі Держкомзему у Ружинському районі Житомирської області регіональної філії Центру Державного земельного кадастру 07 квітня 2011 року. Вважаючи, що строк договору оренди вказаних земельних ділянок закінчився і він не бажав продовжувати строк договору оренди землі, позивач звернувся до ПСП «Агрофірма «Світанок» і просив не проводити на вказаних земельних ділянках комплекс польових робіт та повернути належні йому земельні ділянки. Проте йому було відмовлено з тих підстав, що строк дії договору оренди землі не сплив, оскільки початок перебігу строку дії договору оренди землі починається з часу його реєстрації, тобто з 07 квітня 2011 року, а закінчується - 07 квітня 2016 року.

Позивач вважає, що земельні ділянки передав відповідачу у користування 11 серпня 2010 року, тобто в день підписання договору оренди землі, а відповідач прийняв їх та користувався з часу підписання договорів, тому вказані договори оренди припинили свою дію після закінчення 5-річного строку, а саме 11 серпня 2015 року, тому звернувся до суду з вказаними позовами.

Рішенням Ружинського районного суду Житомирської області від 02 березня 2016 року позов задоволено.

Визнано припиненим договір оренди земельних ділянок (кадастрові номера земельних ділянок :02:000:0228 та :01:000:0186) укладений 11 серпня 2010 року між ОСОБА_2 та ПСП «Агрофірма «Світанок», зареєстрований у відділі Держкомзему у Ружинському районі Житомирської області регіональної філії Центру Державного земельного кадастру 07 квітня 2011 року за №00135, таким, що припинив свою дію у звязку із закінченням строку, на який він був укладений.

Зобовязано ПСП «Агрофірма «Світанок» повернути ОСОБА_2 належні йому відповідно до Державних актів про право власності на земельну ділянку серії ЯИ № 570984 та серії ЯИ № 570985, земельні ділянки площею 2,8159 га, кадастровий номер :01:000:0186 та площею 0,9701 га, кадастровий номер :02:000:0228, які розташовані на території Крилівської сільської ради Ружинського району Житомирської області, призначені для ведення особистого селянського господарства

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Посилаючись на незаконність та необґрунтованість рішення суду першої інстанції, ПСП «Агрофірма «Світанок» подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позову в повному обсязі. Доводи апеляційної скарги обґрунтовує тим, що при розгляді справи судом першої інстанції були неповно зясовані обставини справи, порушені норми процесуального і матеріального права. Ухвалюючи рішення суд не звернув уваги на ті обставини, що по закінченню строку договору оренди землі, відповідач, який належним чином виконував обовязки за умовами договору оренди, відповідно до ст. 33 Закону України «Про оренду землі» має переважно право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк. Крім того, після закінчення строку дії договору відповідач продовжував користуватися спірними земельними ділянками, а позивач не довів належними доказами про направлення відповідачу, як орендарю у передбачені строки листа-повідомлення про заперечення у поновленні договору оренди та про необхідність використовувати обєкти оренди для власних потреб. Таким чином, оскільки договір оренди землі між сторонами поновлений на новий строк та тих же умовах, підстави для визнання його припиненим відсутні.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з наступних підстав.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив із того, що 11 серпня 2015 року закінчився 5-річний строк дії договору оренди землі, а питання про його пролонгацію на новий строк, у порядку визначеному договором і законом, не було вирішено, тому наявні правові підстави для припинення договору оренди землі та повернення земельних ділянок позивачу згідно із ст. 31 Закону України «Про оренду землі».

Такий висновок суду є вірним виходячи з наступного.

Судом встановлено, що позивач є власником земельних ділянок площею 2,8159 га та 0,9701 га, які мають цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства та розташовані на території Крилівської сільської ради Ружинського району Житомирської області, що підтверджується відповідними державними актами на право власності на земельні ділянки від 16 квітня 2010 року (а.с.16,17).

11 серпня 2010 року між ОСОБА_2 та ПСП «Агрофірма «Світанок» був підписаний договір оренди землі строком на п'ять років (а.с.9,10).

На підставі акта приймання-передачі від 08 серпня 2011 року позивач передав орендарю, а відповідач (орендар) прийняв вказані земельні ділянки (а.с.12).

Вказаний договір оренди землі 07 квітня 2011 року було зареєстровано у відділі Держкомзему у Ружинському районі Житомирської області регіональної філії Центру Державного земельного кадастру (а.с.10).

Відповідно до частини другої статті 792 ЦК України відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом, яким є Закон України «Про оренду землі» .

Відповідно до положень ст.ст. 18, 20 Закону України «Про оренду землі» (у редакції, яка була чинною на момент виникнення спірних правовідносин) договір оренди землі підлягає державній реєстрації, якщо такий договір укладений. Після державної реєстрації укладеного договору оренди землі він набирає чинності.

Пунктом 39 спірного договору оренди земельної ділянки передбачено, що договір набирає чинності після підписання сторонами та його державної реєстрації.

Згідно із ч.1 ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Отже, сторони договору, дійшовши згоди щодо всіх істотних умов договору оренди землі, складають і підписують договір, надаючи згоді встановленої форми.

Разом із тим цивільні права та обов'язки, на досягнення яких було спрямоване волевиявлення сторін при укладенні спірних договорів, набуваються після відповідної державної реєстрації. В момент державної реєстрації набирає чинності (набуває юридичної сили) договір, укладення якого вже відбулося, і така реєстрація не може змінювати моменту укладання договору.

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_2 та ПСП «Агрофірма «Світанок» дійшли згоди щодо істотних умов договору оренди земельної ділянки, скріпивши 11 серпня 2010 року договір своїми підписами, що і є моментом укладення договору.

За таких обставин, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку, що договір оренди землі припинив свою дію після закінчення 5-річного строку (11 серпня 2015 року), який розпочинається з моменту їх укладенні, а не з моменту їх державної реєстрації, оскільки державна реєстрація вказує на чинність договорів (набрання юридичної сили) і не може змінювати момент їх укладення.

Такі висновки районного суду узгоджуються з правовою позицією, яка викладена в постанові Верховного Суду України № 6-162цс13 від 19 лютого 2014 року.

Таким чином, суд дійшов обґрунтованого висновку про припинення договору оренди землі з підстав передбачених п.1 ч.1 ст. 31 ст. 31 Закону України «Про оренду землі» та про повернення земельних ділянок позивачу згідно із ст.34 Закону України «Про оренду землі» та п.18 договору оренди.

Доводи апеляційної скарги щодо відсутності підстав для визнання договору оренди припиненим через поновлення його на новий строк на тих же умовах відповідно до ст.33 Закону України є безпідставними виходячи з наступного.

Згідно із п. 5 зазначеного Договору він укладений строком на 5 років. У разі неотримання орендарем за 30 календарних днів до закінчення строку дії договору письмового повідомлення орендодавця про відсутність наміру продовжити його дію, договір вважається продовженим на той самий строк та на тих самих умовах.

Відповідно до ст. 764 ЦК України якщо наймач продовжує користуватись майном після закінчення строку договору найму, то, за відсутності заперечень наймодавця протягом одного місяця, договір вважається поновленим на строк, який був раніше встановлений договором.

Частинами першою-пятою статті 33 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обовязки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк.

Орендар, який має намір скористатись переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобовязаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у встановлений цим договором строк, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі.

До листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі орендар додає проект додаткової угоди.

При поновленні договору оренди землі його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється.

Орендодавець у місячний термін розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і, за відсутності заперечень, приймає рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності), укладає з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі. За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення.

Таким чином, відповідно до положень статті 33 Закону України «Про оренду землі» реалізація переважного права на поновлення договору оренди землі можлива лише за умови дотримання встановленої цією нормою процедури та наявності волевиявлення сторін.

Отже, для застосування частини першої статті 33 цього Закону та визнання за орендарем переважного права на поновлення договору оренди землі необхідна наявність таких юридичних фактів: орендар належно виконує свої обовязки за договором; орендар до закінчення строку дії договору повідомив орендодавця в установлені строки про свій намір скористатися переважним правом на укладення договору на новий строк; до листа-повідомлення орендар додав проект додаткової угоди; орендодавець протягом місяця не повідомив про наявність заперечень щодо поновлення договору та своє рішення.

Частиною шостою статті 33 Закону України «Про оренду землі» передбачено іншу підставу поновлення договору оренди землі: у разі, якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі, такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

Таким чином, для поновлення договору оренди землі з підстав, передбачених частиною шостою статті 33 Закону України «Про оренду землі», необхідна наявність таких юридичних фактів: орендар належно виконує свої обовязки за договором оренди; до закінчення строку дії договору він повідомив орендодавця в установлені строки про свій намір скористатися переважним правом на укладення договору на новий строк; до листа-повідомлення орендар додав проект додаткової угоди, продовжує користуватись виділеною земельною ділянкою; орендодавець письмово не повідомив орендаря про відмову в поновленні договору оренди.

Отже, аналіз зазначених правових норм дає підстави для висновку, що переважне право орендаря, яке підлягає захисту відповідно до статті 3 ЦПК України, буде порушеним у разі укладення договору оренди з новим орендарем при дотриманні процедури повідомлення попереднього орендаря про намір реалізувати переважне право.

Під час розгляду справи було встановлено, що до закінчення терму дії Договору оренди, ОСОБА_2 повідомив ПСП «Агрофірма «Світанок» листом від 26 лютого 2015 року про свій намір не продовжувати дію договору оренди землі та просив в подальшому передати позивачу належні земельні ділянки, а 25 вересня 2015 року направив лист про передачу належних земельних ділянок після збору врожаю 2015 року за актом прийому-передачі земельної ділянки, які були отримані відповідачем 07.03.2015р. та 01.10.2015р. (а.с.18-24).

Проте, відповідач в порушення вимого ст.ст. 10,60 ЦПК України не довів належними та допустимими доказами повідомлення ним орендодавця у встановлений законом строк про намір реалізувати своє переважне право на поновлення договору оренди на новий строк з надісланням відповідного проекту додаткової угоди. Крім того, переважне право орендаря на поновлення договору оренди поширюється на випадки, коли земля знову передається в оренду. Разом з тим, як зазначив представник позивача, спірні земельні ділянки в оренду іншим особам його довіритель не передавав і не бажає цього робити на даний час.

Враховуючи наведене, підстави для продовження дії договору оренди землі від 11.08.2010 року із застосуванням ст.33 Закону України «Про оренди землі», на яку посилається ПСП «Агрофірма «Світанок», відсутні у звязку із дотриманням орендодавцем процедури повідомлення про відсутність наміру продовжити його дію, визначену п.5 Договору, та невиконанням орендарем вимог ст.33 цього Закону.

Статтею 308 ЦПК України визначено, що суд апеляційної інстанції відхиляє апеляційну скаргу, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції постановлене з додержанням норм матеріального та процесуального права, підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 308, 313-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу Приватного сільськогосподарського підприємства «Агрофірма «Світанок» відхилити.

Рішення Ружинського районного суду Житомирської області від 02 березня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий: Судді: