Справа № 545/3686/16-ц
Провадження № 2/545/1734/16
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04.11.2016 року Суддя Полтавського районного суду Полтавської області С.А.Цибізова

розглянувши матеріали зустрічної позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про розподіл спільного майна, -

в с т а н о в и в :

В провадженні Полтавського районного суду перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення витрат на оплату житлово-комунальних послуг.

До початку розгляду справи по суті відповідач ОСОБА_1 звернулась до суду з зустрічною позовною заявою до ОСОБА_2 про розподіл спільного майна.

Згідно з ч.2 ст. 123 ЦПК України зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємоповязані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема, коли вони виникають з одних правовідносин, або коли вимоги за позовами можуть зараховуватися, або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову, також відповідно до ч.3 ст. 123 ЦПК України вимоги за зустрічним позовом ухвалою суду обєднуються в одне провадження з первісним.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» від 12.06.2009 року №2 п. 15, обєднання в одне провадження з первісним позовом вимог, коли відсутня спільність предмета позову не допускається.

Відповідно дост.123 ЦПК України відповідач має право пред'явити зустрічний позов до початку розгляду справи по суті.

Статтею 173 ЦПК України передбачено, що розгляд справи по суті починається доповіддю головуючого про зміст позовних вимог.

Недоцільно розглядати первісний позов і зустрічний позов, якщо це затягне розгляд справи, істотно розширить предмет доказування, призведе до необхідності залучати нових участників процесу.

Первісний позов та зустрічний позов заявлені між тими ж сторонами, але мають різні предмети спору, виникають з різних правовідносин та спільний розгляд первісного позову і зустрічного позову, поданого відповідачем, призведе до затягування судового процесу, при цьому задоволення зустрічного позову не може виключити повністю задоволення первісного, токож слід зазначити, що провадження по первинному позову було розпочато та на час усунення недоліків на підставі ухвали суду, по справі за первинний позовом постановлено рішення суду, а тому прийняття зустрічного позову до провадження є недоцільним.

Беручи до уваги те, що вирішення питання про прийняття в провадження зустрічного позову є правом суду, суд приходить до висновку про необхідність відмови ОСОБА_1, позивачці за зустрічним позовом у прийнятті зустрічної позовної заяви, оскільки їх спільний розгляд є недоцільним, а спір по даним справам виник з різних правовідносин.

Ст.293 ЦПК України не передбачає оскарження ухвали про відмову в задоволенні клопотання про прийняття зустрічного позову.

Щодо заяви про забезпечення позову, відповідно до ст.151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити передбачені цим Кодексом заходи забезпечення позову. У заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено:

1) причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов;

2) вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності;

3) інші відомості, потрібні для забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. Відповідно до ч. 4 ст. 151 ЦПК України, до заяви додаються також її копії відповідно до кількості осіб, щодо яких просять вжити заходи забезпечення позову, та документ, що підтверджує сплату судового збору за подання заяви про забезпечення позову.

З матеріалів заяви про забезпечення позову вбачається, що заявником при подачі даної заяви не виконано вимоги ст. 151 ЦПК України, а саме:

- не надано обгрунтування та доказів щодо причин необхідності забезпечення позову.

Крім того не наданого належного обгрунтування необхідності забезпечення позову саме шляхом накладення арешту на «все майно», та не конкретизовано на яке саме.

Не зазначено вартості спірного майна, що унеможливлює встановлення співмірності суми позову та вартості майна, на яке просять накласти арешт.

Відповідно до ч 8 ст.153 ЦПК України суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 151 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

Таким чином заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 151 цього Кодексу, а тому її слід повернути заявнику,і відмовити в об»єднанні в одне провадження зустрічного позову з первісним позовом, а справа підлягає передачі до канцелярії суду для повторного авторозподілу.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.123,124,151,153 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

У прийнятті зустрічного позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про розподіл спільного майна- відмовити.

Справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про розподіл спільного майна передати до канцелярії суду для повторного авторозподілу справи.

Заяву про забезпечення позову - повернути позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: С.А.Цибізова