Провадження № 2/752/680/16
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

06.05.2016 року Голосіївський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді - Колдіної О.О.

з участю секретаря - Овдій А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Київської міської ради, треті особи без самостійних вимог: Головне управління юстиції у м.Києві, ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування за законом,

в с т а н о в и в:

позивач звернувся до суду з позовом до Київської міської ради про визнання за ним права власності на 2/9 частини квартири, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті матері - ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 р.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 р. померла його мати - ОСОБА_3 Після її смерті відкрилась спадщина на легковий автомобіль НОМЕР_1, та на 1/3 частину квартири за адресою: АДРЕСА_1

Спадкоємцями після смерті ОСОБА_3 були: її чоловік - ОСОБА_4, син - ОСОБА_2, син - ОСОБА_1.

Позивач посилається на те, що його батько - ОСОБА_4 відмовився від своєї частини у спадковому майні на його користь, а брат - ОСОБА_2 з заявою про прийняття спадщини протягом встановленого строку не звернувся і фактично її не прийняв.

Позивач у визначений законом строк звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, зазначивши в заяві, що вона складається з автомобіля марки ВАЗ 1995 р. випуску, однак відповідно до вимог чинного законодавства, які діяли на момент відкриття спадщини, вважається, що він прийняв усю спадщину.

07.09.1999 р. позивач отримав свідоцтво про право на спадщину за законом на легковий автомобіль НОМЕР_1, а 04.07.2013 р. він звернувся до Другої Київської державної нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/3 частину квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1

Нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право власності на квартиру в зв»язку з відсутністю правовстановлюючого документа.

Як зазначає позивач в обґрунтування свого позову рішенням Голосіївського районного суду м.Києва від 27.10.2014 р. за ним було визнано право власності на 1/3 частину квартири АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом.

Відповідно до рішення Апеляційного суду м.Києва від 25.03.2015 р. рішення Голосіївського районного суду м.Києва від 27.10.2014 р. було змінено і визнано за ним право власності на 1/9 частину зазначеної квартири з посиланням на те, що після смерті ОСОБА_3 залишилось ще два спадкоємці - ОСОБА_2, хоча він не прийняв і не мав наміру приймати спадщину, та ОСОБА_4, який відмовився від спадщини.

Після набрання рішенням Апеляційного суду м.Києва законної сили ОСОБА_2 звернувся до Другої Київської державної нотаріальної контори з заявою про включення його та батька - ОСОБА_4, опікуном якого він є, до кола спадкоємців після смерті ОСОБА_3 і видачу свідоцтва про право на спадщину.

Нотаріус відмовив у прийнятті таких заяв, оскільки вони подані після видачі Свідоцтва про право на спадщину ОСОБА_1 та з врахуванням того, що ОСОБА_4 відмовився від прийняття спадщини і така відмова не може бути відкликана, а ОСОБА_2 не прийняв у визначений спосіб спадщину після смерті своєї матері.

Враховуючи, що відсутні правовстановлюючі документи на 2/9 квартири АДРЕСА_1 і він не може у визначений законом спосіб оформити свої спадкові права на зазначену частину квартири, позивач просить визнати за ним право власності на спадщину за законом в судовому порядку.

В ході судового розгляду представник позивача підтримав позовні вимоги і обґрунтування позову в повному обсязі та просив суд позов задовольнити, посилаючись на те, що у інший спосіб позивач позбавлений можливості оформити своє право на спадщину після смерті матері - ОСОБА_3 Також представник позивача з врахуванням письмових доказів, які містять в матеріалах спадкової справи просив врахувати, що батько позивача - ОСОБА_4 відмовився від спадщини на користь ОСОБА_5, а брат позивача не прийняв у визначений строк спадщину та не мав наміру її приймати, а подання заяви після вирішення даного спору Апеляційним судом м.Києва про включення до коло спадкоємців було зумовлено лише бажанням оформити права власності на частину майна, яка залишилась не оформленою, однак така заява не може бути подана після видачі свідоцтва про право на спадщину іншим спадкоємцям.

Представник відповідача в судове засідання не з»явився, надавши письмові пояснення з приводу заявлених позовних вимог.

Третя особа - ОСОБА_2 проти задоволення позову не заперечував та підтвердив викладені в позовній заяві обставини.

Представник Головного управління юстиції у м.Києві в судове засідання не з»явився, про місце і час судового розгляду був повідомлений належним чином, з заявою про відкладення судового розгляду не звертався.

Вислухавши представника позивача, третю особу, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 р. померла ОСОБА_3, що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2, виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану Голосіївського району м.Києва 07.03.1999 р.

Після її смерті відкрилась спадщина, яка складалась з легкового автомобіля НОМЕР_1, 1/3 частини квартири за адресою: АДРЕСА_1

Оскільки, в даному випадку, спадщина відкрилась до 01.01.2004 р. застосуванню до спірних правовідносин підлягають положення Цивільного кодексу УРСР.

Відповідно до ст.529 ЦК УРСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті.

Спадкоємцями після смерті ОСОБА_3 були: її чоловік - ОСОБА_4, син - ОСОБА_2, син - ОСОБА_1.

Відповідно до ст.548 ЦК України в редакції 1963 р. для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями.

Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту

відкриття спадщини.

В силу положень ст..549 ЦК України в редакції 1963 р. визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав ержавній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом

шести місяців з дня відкриття спадщини.

Як вбачається з матеріалів спадкової справи, заведеної після смерті ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_1 звернувся до Другої Київської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини та видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно - автомобіль ВАЗ 21093, 1995 р. випуску.

В зв»язку з чим ОСОБА_1 є таким, що прийняв спадщину у визначений законом спосіб.

Крім того, ІНФОРМАЦІЯ_2 до Другої Київської нотаріальної контори звернувся чоловік померлої - ОСОБА_4, який подав заяву про відмову від належної йому частини спадщини на користь ОСОБА_1.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 до нотаріальної контори у визначений законом шестимісячний строк не звертався і не проживав з спадкодавцем на момент смерті, а тому є таким, що не прийняв спадщину.

07.09.1999 р. державним нотаріусом Другої Київської державної нотаріальної контори було видано Свідоцтво про право на спадщину за законом на автомобіль ВАЗ 21099, д.н. НОМЕР_3 ОСОБА_1, як єдиному спадкоємцю за законом, який прийняв спадщину і з врахуванням частини ОСОБА_4, від якої останній відмовився, на користь ОСОБА_1

Також, з матеріалів спадкової справи вбачається, що ОСОБА_1 04.07.2013 р. звернувся до Другої Київської нотаріальної контори з заявою про видачу йому свідоцтва про право на спадщину за законом на АДРЕСА_1 після смерті ОСОБА_3

Того ж дня, нотаріус відмовив ОСОБА_1 у видачі Свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно в зв»язку з відсутністю оригіналу правовстановлюючого документа.

За захистом своїх спадкових прав ОСОБА_1 звернувся до Голосіївського районного суду м.Києва, відповідно до рішення якого від 27.10.2014 р. за ним було визнано право власності на 1/3 частину квартири АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3

Згідно з рішенням Апеляційного суду м.Києва від 25.03.2015 р. рішення Голосіївського районного суду м.Києва від 27.10.2014 р. було змінено і визнано за ОСОБА_1 право власності на 1/9 частину зазначеної квартири.

Відмовляючи у задоволенні позову в іншій частині Апеляційний суд м.Києва посилався на те, що при видачі свідоцтва про право на спадщину за законом ОСОБА_1 на автомобіль нотаріусом не вирішувалось питання щодо визначення часток між спадкоємцями щодо спірної квартири, а також що ОСОБА_2 не відмовився від спадщини в розумінні ст.553 ЦК України в редакції 1963 р.

Після набрання рішенням Апеляційного суду м.Києва законної сили ОСОБА_2 звернувся до Другої Київської державної нотаріальної контори з заявою про включення його та батька - ОСОБА_4, опікуном якого він є, до кола спадкоємців після смерті ОСОБА_3 і видачу свідоцтва про право на спадщину.

19.11.2015 р. державний нотаріус Другої Київської державної нотаріальної контори Кучер І.С. відмовила у прийнятті таких заяв, оскільки вони подані після видачі Свідоцтва про право на спадщину ОСОБА_1 та з врахуванням того, що ОСОБА_4 відмовився від прийняття спадщини і така відмова не може бути відкликана, а ОСОБА_2 не прийняв у визначений спосіб спадщину після смерті своєї матері.

Крім того, як вбачається з матеріалів справи, 19.11.2015 р. державний нотаріус Другої Київської державної нотаріальної контори Кучер І.С. відмовила ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 2/9 квартири АДРЕСА_1 після смерті ОСОБА_3 в зв»язку з відсутністю оригіналу правовстановлюючого документа на квартиру.

Відповідно до ст.553 ЦК України в редакції 1963 р. спадкоємець за законом або за заповітом вправі відмовитись від спадщини протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. При цьому він може заявити, що відмовляється від спадщини на користь кого-небудь з інших спадкоємців, закликаних до спадкоємства за законом або за заповітом, а також на користь держави або окремих державних, кооперативних або інших громадських організацій. Наступне скасування спадкоємцем такої заяви не допускається.

Вважається, що відмовився від спадщини також той спадкоємець,

який не вчинив жодної з дій, що свідчать про прийняття спадщини

(стаття 549 цього Кодексу).

Зазначені положення закону відображені в Інструкції «про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України № 18/5 від 14.06.1994 р., яка була чинна на момент відкриття спадщини.

Відповідно до п.111 Інструкції заяви про прийняття спадщини, а також заяви про відмову від спадщини не можуть бути повернуті спадкоємцям або скасовані ними. Прийняття і відмова від спадщини можуть мати місце щодо всього спадкового майна. Спадкоємець не вправі прийняти одну частину спадщини, а від іншої частини відмовитись. Спадкоємець, який прийняв частину спадщини, вважається таким, що прийняв усю спадщину.

Враховуючи зазначені норми чинного законодавства, які діяли на час виникнення спірних правовідносин, встановлені судом фактичні обставини щодо прийняття спадщини спадкоємцями після смерті ОСОБА_3, суд приходить до висновку, що ОСОБА_4 є таким, що відмовився від прийняття спадщини (ст..553 ЦК України), а ОСОБА_2 не вчинив жодних дій для прийняття спадщини, визначених ст.549 ЦК України, а тому є таким, що відмовився від спадщини.

З огляду на викладене, єдиним спадкоємцем, який у визначений законом спосіб прийняв спадщину після смерті ОСОБА_3, подавши відповідну заяву до нотаріальної контори, та, отримавши свідоцтво про право власності на спадкове майно за законом на частину майна, що належало до спадкової маси, є ОСОБА_1, в зв»язку з чим він має право на отримання свідоцтва про право на спадщину за законом на 2/9 частини АДРЕСА_1

Зазначені обставини не оспорювались в ході судового розгляду.

Статтею 1297 ЦК України встановлений обов»язок спадкоємця, який прийняв спадщину у складі якої є нерухоме майно, звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Згідно з Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» за відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів, нотаріус роз»яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку.

Враховуючи, що ОСОБА_1 є єдиним спадкоємцем після смерті ОСОБА_3 і у нього відсутній оригінал правовстановлюючого документа про право власності на 1/3 частину АДРЕСА_1 яка належала померлій, беручи до уваги всі встановлені судом обставини і оцінюючи всі досліджені докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимог ОСОБА_1 є обґрунтованими і підлягають задоволенню.

Питання щодо судових витрат вирішується судом на підставі ст.88 ЦПК України.

Керуючись ст.ст.3, 10, 60, 88, 209, 213-215 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

позов ОСОБА_1 до Київської міської ради, треті особи без самостійних вимог: Головне управління юстиції у м.Києві, ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування за законом задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 2/9 частини квартири, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, в порядку спадкування за законом після смерті матері - ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя