Справа № 335/5966/15-ц
Провадження № 2/761/3431/2016
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 травня 2016 року Шевченківський районний суд м.Києва в складі:

головуючого судді Савицького О.А.

при секретарі Личак М.К.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Шевченківського районного суду міста Києва цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства Міністерства внутрішніх справ України «Інформ-Ресурси» про стягнення безпідставно отриманих коштів,

в с т а н о в и в :

В червні 2015 року ОСОБА_1 звернувся до Орджонікідзевського районного суду міста Запоріжжя з позовом, згідно якого просив стягнути з Державного підприємства Міністерства внутрішніх справ України «Інформ-Ресурси» на свою користь суму безпідставно отриманих коштів у розмірі 2 424,00 грн.

Відповідно до ухвали Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 15.10.2015 року цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства Міністерства внутрішніх справ України «Інформ-Ресурси» про стягнення безпідставно отриманих коштів передано на розгляд Шевченківському районному суду м. Києва за підсудністю.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 25.03.2015 року у відповідності до положень ст. 2652 Кодексу України про адміністративні правопорушення (надалі - КУпАП) працівником ДПС взводу супроводження ОСОБА_2 було здійснено огляд та тимчасове затримання автомобіля марки «CHRYSLER VOYADGER», державний реєстраційний номер НОМЕР_1, шляхом доставлення вказаного транспортного засобу на спеціальний майданчик, який знаходиться за адресою: м. Запоріжжя, вул. Космічна, 140, про що складено Протокол огляду та тимчасового затримання транспортного засобу за № 32.

У зв'язку з вирішенням адміністративної справи та сплатою позивачем у повному обсязі штрафу, останній звернувся до управління ДАІ ГУМВС України в Запорізькій області з вимогою повернути йому тимчасовий вилучений транспортний засіб, після чого, отримавши відповідний дозвіл від командира роти ДПС, забрав свій автомобіль.

Разом з тим, як зазначено в позовній заяві, 27.05.2015 року позивачем на користь ДП МВС України «Інформ-Ресурси» було помилково здійснено перерахування коштів у розмірі 2424,00 грн. в рахунок оплати послуг за тимчасове збереження транспортного засобу.

При цьому, позивач вказує, що обов'язок сплачувати відповідачу витрати за зберігання автомобіля у нього відсутній, оскільки між ними не було укладено договору зберігання.

На підставі викладеного, позивач вважає, що кошти, які були перераховані ним відповідачу, набуті останнім без наявності правової підставі, а тому підлягають витребуванню на підставі ст. 1212 Цивільного кодексу України.

Позивач в судове засідання не з'явився, засобами факсимільного зв'язку надіслав до суду клопотання, в якому просив позовні вимоги задовольнити в повному обсязі, а справу розглядати у його відсутність.

Відповідач в судове засідання свого представника не направив, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Разом з тим, Директор ДП МВС України «Інформ-Ресурси» Бабаєв Ю.А. надав до суду заперечення, згідно змісту яких просив відмовити у задоволенні позову в повному обсязі, посилаючись на те, що позивачем правомірно були сплачені грошові кошти за зберігання транспортного засобу на спеціальному майданчику, а посилання позивача на відсутність договірних правовідносин між сторонами по зберіганню транспортного засобу вважає безпідставними та такими, що не відповідають вимогам чинного законодавства.

Враховуючи наявність в матеріалах справи заяви позивача про розгляд справи у його відсутність, а також письмових заперечень представника відповідача, суд вважає за можливе провести розгляд справи в загальному порядку у відсутність сторін про справі.

Дослідивши письмові докази, що містяться в матеріалах справи, суд вважає, що у задоволенні позову слід відмовити виходячи з наступних підстав.

Відповідно до положень ст. 2652 КУпАП та на підставі п. 4.6 Інструкції з оформлення працівниками Державтоінспекції МВС матеріалів про адміністративні порушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, затвердженої Наказом МВС України від 26.02.2009 року за № 77, у разі наявності підстав вважати, що водієм вчинено порушення, передбачені частинами першою, другою, третьою, четвертою, шостою і сьомою статті 121, статтями 121-1, 126, частинами першою, другою, третьою і четвертою статті 130, статтями 132-1, 206-1 КУпАП, працівник Державної автомобільної інспекції МВС тимчасово затримує транспортний засіб шляхом блокування або доставляє його для зберігання на спеціальний майданчик чи стоянку (якщо розміщення затриманого транспортного засобу суттєво перешкоджає дорожньому руху), в тому числі за допомогою спеціального автомобіля - евакуатора. Про тимчасове затримання робиться відповідний запис у протоколі про адміністративне правопорушення.

Згідно Порядку тимчасового затримання та зберігання транспортних засобів на спеціальних майданчиках і стоянках, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 року за № 1102 (надалі - Порядок), тимчасове затримання транспортного засобу уповноваженою особою Державтоінспекції проводиться у випадках, передбачених статтею 2652 Кодексу України про адміністративні правопорушення, зокрема у разі, коли неможливо усунути причину затримання на місці виявлення адміністративного правопорушення, і передбачає примусове припинення використання такого транспортного засобу шляхом його блокування за допомогою технічних пристроїв або доставлення на спеціальний майданчик чи стоянку, якщо транспортний засіб створює значні перешкоди дорожньому руху. Підрозділам Державної автомобільної інспекції для доставляння та зберігання тимчасово затриманих транспортних засобів дозволено укладати договори з державними підприємствами, які належать до сфери управління Міністерства внутрішніх справ.

Так, перевіряючи обставини справи, судом встановлено, що згідно Договору про співпрацю № 01, укладеним 07.03.2012 року між УДАІ ГУМВС в Запорізькій області та ДП МВС України «Інформ-Ресурси», сторони зобов'язались забезпечити функціонування спецмайданчиків та здійснювати діяльність, спрямовану на належне збереження тимчасово затриманих транспортних засобів. Крім того, ДП МВС України «Інформ-Ресурси» взяло на себе зобов'язання здійснювати господарську діяльність шляхом надання фізичним та юридичним особам послуг з тимчасового зберігання транспортних засобів на спеціальних майданчиках та стоянках, які знаходяться у постійному користуванні (оренді) УДАІ ГУМВС України в Запорізькій області, в тому числі, і за адресою: м. Запоріжжя, вул. Космічна, 140 (а.с. 65-69).

При цьому, судом встановлено, що 23.03.2015 року автомобіль марки «CHRYSLER VOYADGER», державний реєстраційний номер НОМЕР_1, як тимчасово затриманий, був доставлений для зберігання на спеціальний майданчик, який знаходиться за адресою: м.Запоріжжя, вул.Космічна,140, що підтверджується копією Протоколу огляду та тимчасового затримання транспортного засобу № 32, складеного 23.03.2015 року інспектором ДПС Тропиніним О.Ю. (а.с. 3). Також, як вбачається з змісту позовної заяви та не спростовується запереченнями відповідача, вказаний транспортний засіб був затриманий у зв'язку з скоєнням позивачем адміністративного правопорушення, штраф за вчинення якого останнім сплачено в повному обсязі.

У відповідності до положень п.12 Порядку повернення тимчасово затриманого транспортного засобу, який зберігається на спеціальному майданчику чи стоянці, здійснюється за письмовим зверненням його водія, власника (співвласника) за умови оплати ними витрат, пов'язаних з транспортуванням та зберіганням такого транспортного засобу.

Як встановлено в судовому засіданні, 27.05.2015 року позивачем було здійснено перерахування коштів на користь відповідача у розмірі 2424,00 грн., що підтверджується наявною в матеріалах справи копією квитанції № 143 від 27.05.2015 року з призначенням платежу «оплата послуг за тимчасове збереження транспортного засобу» (а.с. 4).

Однак, звертаючись з позовом до суду, позивач посилається на те, що оскільки між ним та відповідачем не укладався договір зберігання транспортного засобу та відповідно відсутні договірні зобов'язання, вищевказані кошти, які були помилково перераховані ним відповідачу, набуті останнім без наявності правової підставі, у зв'язку з чим підлягають витребуванню на підставі ст. 1212 ЦК України.

Разом з тим, відповідно до положень ч. 3 ст. 11 ЦК України цивільні права та обов'язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства.

При цьому, частиною 4 ст. 4 ЦК України передбачено, що актами цивільного законодавства є також постанови Кабінету Міністрів України.

Водночас, відповідно до положень ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: повернення виконаного за недійсним правочином; витребування майна власником із чужого незаконного володіння; повернення виконаного однією із сторін у зобов'язанні; відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.

При аналізі вказаної норми закону можна прийти до висновку, що зобов'язання з безпідставного набуття або збереження майна, передбачені ст. 1212 ЦК України, виникають за наявності трьох умов: набуття або збереження майна; набуття або збереження за рахунок іншої особи; відсутність правової підстави для набуття або збереження майна.

Під відсутністю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення і його юридичного змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином.

Загальна умова ч.1 ст. 1212 ЦК України звужує застосування інституту безпідставного збагачення у зобов'язальних відносинах, або отримане однією зі сторін у зобов'язанні підлягає поверненню іншій стороні на підставі ст. 1212 ЦК України тільки за наявності ознаки безпідставності такого виконання.

Тобто у разі, коли поведінка набувача, потерпілого, інших осіб або подія утворюють правову підставу для набуття (збереження) грошових коштів, ст.1212 ЦК України може бути застосована тільки після того, як така підстава в установленому порядку скасована, визнана недійсною, змінена, припинена або була відсутня взагалі.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного суду України від 02.10.2013 року по справі № 6-88цс13 та від 24.09.2014 року у справі № 6-122цс14.

Відтак, враховуючи вищенаведені положення законодавства України, суд вважає, що грошові кошти у розмірі 2424,00 грн., які 27.05.2015 року були перераховані позивачем на користь відповідача, не можуть вважитися безпідставно набутим майном, оскільки обов'язок такого перерахування безпосередньо передбачений п. 12 Порядку тимчасового затримання та зберігання транспортних засобів на спеціальних майданчиках і стоянках, затвердженого постановою КМУ від 17.12.2008 року.

Таким чином, беручи до уваги те, що вимоги позивача про стягнення з ДП МВС «Інформ-Ресурси» безпідставно отриманих коштів не ґрунтуються на вимогах закону, суд прийшов до висновку, що у їх задоволенні слід відмовити.

Враховуючи викладене, на підставі ст. 2652 КУпАП, Порядку тимчасового затримання та зберігання транспортних засобів на спеціальних майданчиках і стоянках, затвердженого постановою КМУ від 17.12.2008 року, Інструкції з оформлення працівниками Державтоінспекції МВС матеріалів про адміністративні порушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, затвердженої Наказом МВС України від 26.02.2009 року за № 77, ст. 1212 ЦК України та керуючись ст.ст. 2, 3, 10, 11, 17, 57-60, 88, 179, 208, 209, 212-215, 218, 223, 294 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

Відмовити ОСОБА_1 у задоволенні позову до Державного підприємства Міністерства внутрішніх справ України «Інформ-Ресурси» про стягнення безпідставно отриманих коштів.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду м.Києва шляхом подачі апеляційної скарги через Шевченківський районний суд м. Києва протягом 10 днів з дня проголошення рішення, а особами, які не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: