Справа № 440/48/16 Головуючий у 1 інстанції: Бунда А.О.
Провадження № 22-ц/783/5216/16 Доповідач в 2-й інстанції: Крайник Н. П.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 листопада 2016 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючої: Крайник Н.П.

суддів: Мельничук О. Я., Савуляка Р. В.

при секретарі: Куцику І.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Бродівського районного суду Львівської області від 21 червня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про усунення від права спадкування, -

в с т а н о в и л а:

12.01.2016 року ОСОБА_2 звернувся з позовом до ОСОБА_3, в якому просив усунути ОСОБА_3 від права на спадкування після смерті ОСОБА_4, в т. ч. і права на обов'язкову частку. В обґрунтування позовних вимог покликався на те, що після смерті їх батька ОСОБА_4 відкрилась спадщина. Він є спадкоємцем за заповітом після смерті батька та прийняв спадщину в установленому законом порядку, подавши заяву про прийняття спадщини. Відповідачка ОСОБА_3 є його рідною сестрою та спадкоємцем після смерті ОСОБА_4 Проте, вона ухилялася від надання допомоги батькові, який через похилий вік та тяжку хворобу був у безпорадному стані, умисно створювала конфліктні ситуації, принижувала честь і гідність батька, доводила його до такого стану, що він попадав в лікарню та боявся навіть заходити у власний будинок. Тому, просив усунути її від права на спадкування після смерті ОСОБА_4.

Оскаржуваним рішенням у задоволенні позову відмовлено.

Рішення суду оскаржив ОСОБА_2

Вважає його незаконним, необґрунтованим та таким, що ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Зокрема, зазначає, що відмовляючи у задоволенні позовних вимог, районний суд не врахував, що відповідачка ОСОБА_3 ухилялася від надання допомоги батькові, який через похилий вік та хворобу був у безпорадному стані, створюувала конфліктні ситуації, принижувала честь та гідність батька. Вважає, що судом першої інстанції не надано належної оцінки діям ОСОБА_3 та її чоловіка, їх ставленню до батька. Зазначає, що судом взято до уваги докази, які не можана вважати належними, зокрема свідчення свідків, які є неправдивими. Одночасно судом не взято до уваги звукозапис розмови відповідачки з батьком, що відображає її ставлення до останнього.

Просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити.

Заслухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали та обставини справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та позовних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних мотивів.

Відповідно до ч.1 ст.1241 ЦК України малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов'язкова частка).

Не мають права на спадкування за законом повнолітні діти, які ухилялися від виконання обов'язку щодо утримання спадкодавця, якщо ця обставина встановлена судом (ч.3 ст.1224 ЦК України).

Відповідно до положень ч.5 ст.1224 ЦК України за рішенням суду особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо буде встановлено, що вона ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані. Положення цієї статті поширюються на всіх спадкоємців, у тому числі й на тих, хто має право на обов'язкову частку у спадщині (ч.6 ст.1224 ЦК України).

Відповідно до роз'яснень п.6 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30.05.2008 р. правило абзацу другого частини третьої статті 1224 ЦК стосується особи, яка зобов'язана була утримувати спадкодавця згідно з нормами Сімейного кодексу України. При цьому слід враховувати поведінку особи, розуміння нею свого обов'язку щодо надання допомоги, наявність можливості для цього та свідомого невиконання такою особою встановленого законом обов'язку. Непред'явлення спадкодавцем, який мав право на утримання, позову про стягнення аліментів до особи, яка претендує на спадщину, не є достатньою підставою для відмови в позові про усунення від права на спадкування. Безпорадним слід розуміти стан особи, зумовлений похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом, коли вона не може самостійно забезпечити умови свого життя, потребує стороннього догляду, допомоги та піклування.

Для задоволення позовних вимог у справах про усунення від права на спадкування відповідно ч. 5 ст. 1224 ЦК має значення сукупність обставин: ухилення особи від надання спадкодавцеві допомоги при можливості її надання, перебування спадкодавця в безпорадному стані, потреба спадкодавця в допомозі саме цієї особи. Лише при одночасному настанні наведених обставин і доведеності зазначених фактів в їх сукупності спадкоємець може бути усунений від спадкування.

Відповідно до положень ст.ст. 57-60 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, які обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 81 рік помер ОСОБА_4, що стверджується актовим записом про смерть (а.с.10).

Сторони у справі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є рідними дітьми ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1.

Після смерті ОСОБА_4 відкрилась спадщина на будинок за адресою: АДРЕСА_1.

04 вересня 2013 року ОСОБА_4 складено заповіт, відповідно до якого все майно, яке належатиме йому на день смерті він заповів своєму синові - позивачу ОСОБА_2 Заповіт посвідчено державним нотаріусом Буської державної нотаріальної контори Парфенюком О.В., реєстровий номер 499 (а.с.9).

Відповідач ОСОБА_3 на день смерті ОСОБА_4 проживала разом з ним, що підтверджено довідкою, виданою Олеською селищною радою від 10.09.2015 р. за № 909 (а.с.50) та була пенсіонером, що підтверджено довідкою управлінням ПФУ у Буському районі від 23.11.2015 р. №4066 (а.с.43).

Як вбачається з матеріалів справи, батько сторін ОСОБА_4 періодично хворів (а.с.49), однак доказів того, що він при житті потребував стороннього догляду в матеріалах справи немає. Матеріали справи також не містять доказів того, що спадкодавець ОСОБА_4 звертався до відповідачки ОСОБА_3 за допомогою, а вона такої допомоги не надавала. Як показали свідки ОСОБА_6 та ОСОБА_7, ОСОБА_4 до дня смерті проживав разом з відповідачкою в одному будинку, був забезпечений всім необхідним, мав належний догляд, який у випадку її відсутності надавали члени її сім'ї, почувався добре, до смерті постійно співав у церковному хорі, ніколи не скаржився на дочку з якою проживав в одному будинку.

Враховуючи, що позивач не надав суду доказів щодо знаходження на день смерті ОСОБА_4 у безпорадному стані, через похилий вік, тяжку хворобу чи каліцтво, а відповідач ухилялася від обов'язку щодо її надання, районний суд вірно відмовив у задоволенні позову ОСОБА_2 про усунення ОСОБА_3 від права на спадкування після смерті ОСОБА_4

Керуючись ст. 303, 307, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Бродівського районного суду Львівської області від 21 червня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий: Крайник Н.П.

Судді: Мельничук О.Я.

Савуляк Р.В.