печерський районний суд міста києва
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 травня 2016 року Печерський районний суд м. Києва в складі : головуючого - судді Цокол Л.І. за участі секретаря Сторожук Є.Ю. розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду і просить розірвати шлюб, зареєстрований між нею та відповідачем ОСОБА_2 Вимоги обґрунтовані тим, що спільне життя не склалось, і вони не підтримують сімейних відносин.

Під час судового розгляду позивач ОСОБА_1 підтримала позовні вимоги просила їх задовольнити. У позовній заяві та під час судового розгляду надаючи пояснення в обґрунтування своїх вимог позивач вказувала на те, що останні три роки відносини між нею та відповідачем поступово погіршувались, що призвело до відсутності взаєморозуміння. В свою чергу це стало причиною агресії та проявів образ з боку чоловіка, та налаштування старшого сина проти неї.

Відповідач ОСОБА_2 вимоги визнав частково, зазначивши про те, що в травні 2015 року позивач ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом, в тому числі про розірвання шлюбу. Незважаючи на його бажання зберегти сім'ю, позивач категорично відмовляється від будь-якого спілкування, самостійно змінила місце проживання молодшої дитини, перешкоджає спілкування з нею як відповідача так і старшого сина, уникає буд-якого спілкування щодо можливості збереження сім'ї, що свідчить про те, що сім'я розпалась та існує формально.

Представники сторін ОСОБА_3 та ОСОБА_4 підтримали пояснення своїх довірителів.

Суд вислухавши пояснення сторін, їх представників, дослідивши письмові докази по справі, прийшов до наступного.

Судом встановлено наступне.

Сторони зареєстрували шлюб 02 лютого 2002 року . Від спільного життя мають двох дітей: сина - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає з відповідачем, та доньку - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, яка проживає з позивачем.

Встановлено, що в травні 2015 року позивач ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом про розірвання шлюбу, поділ майна подружжя, стягнення аліментів на утримання дітей та встановлення їх місця проживання. Ухвалою суду позовні вимоги в частині розірвання шлюбу та стягнення аліментів, та поділу майна виділені в самостійне провадження.

Ухвалою суду від 22 жовтня 2015 року вимоги позивача в частині стягнення аліментів на утримання дітей залишені без розгляду .

Також встановлено, що в кінці вересня 2015 року позивач ОСОБА_1 з донькою ОСОБА_6 виїхала з місця їх постійного проживання та проживає окремо . Відповідач ОСОБА_2 проживає разом з сином ОСОБА_5 .

Вказані обставини свідчать про те, що з травня 2015 року між сторонами виникли конфлікті відносини, а з кінця вересня 2015 року сторони проживають фактично окремо, не підтримують сімейних відносин, не піклуються один про одного , кожен окремо піклується про дитину яка з ним проживає.

Згідно ст. 3 Сімейного кодексу України сім'я є первинним та основним осередком суспільства. Сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Подружжя вважається сім'єю і тоді, коли дружина та чоловік у зв'язку з навчанням, роботою, лікуванням, необхідністю догляду за батьками, дітьми та з інших поважних причин не проживають спільно. Дитина належить до сім'ї своїх батьків і тоді, коли спільно з ними не проживає. Сім'я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Відповідно до ст. 111 Сімейного кодексу України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства.

Судом було вжито заходів щодо примирення у вигляді надання сторонами строку протягом п'яти місяців. За вказаний період сторони до взаєморозуміння не прийшли, проживають окремо, не піклуються однин про одного , мають протилежні погляди щодо сімейних відносин.

При цьому суд відхиляє посилання позивача на те, що причиною відсутності взаєморозуміння та припинення сімейних відносин стала агресія відповідача по відношенню до неї та дітей, оскільки вказані обставини не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду , ґрунтуються виключно на поясненнях позивача.

Встановлені обставини свідчать про те, що між сторонами сімейних відносин не існує.

Відповідно до ст..110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя.

Відповідно до ст..112 Сімейного кодексу України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

З часу припинення шлюбних відносин , окремого проживання та часу знаходження позову в суді , примирення між сторонами не відбулось. Кожна з сторін не вважає можливим збереження сім'ї.

При таких обставинах суд приходить до висновку , що дальше спільне життя подружжя та збереження їх сім'ї неможливе, оскільки буде суперечити інтересам кожної з сторін.

Таким чином, вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст.. 110,112 Сімейного кодексу України, ст. ст. 8,10,60,208,212,213,214,215 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги задовольнити. Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 02 лютого 2002 року за актовим записом №136 Центральним відділом реєстрації шлюбів м. Києві з державним Центром розвитку сім'ї. Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Цокол Л.І.