Справа № 548/87/16-ц
Провадження №2/548/115/16
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
17.05.2016 року м. Хорол
Хорольський районний суд Полтавської області
в складі: головуючого судді Личковахи О.О.,
при секретарі Комаренко В.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Хорол цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 за участю третьої особи Хорольського районного центру зайнятості про розірвання трудового договору та зняття його з реєстрації у державній службі зайнятості,-
ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_1 до ОСОБА_2 за участю третьої особи Хорольського районного центру зайнятості про розірвання трудового договору та зняття його з реєстрації у державній службі зайнятості.
В заяві вказував, що 01 березня 2013 року між ним та відповідачем, ОСОБА_2, був укладений у письмовій формі трудовий договір між працівником і фізичною особою, яка використовує найману працю.
Відповідно до умов вищезазначеного договору, відповідач була прийнята на посаду продавця промислових товарів.
Згідно пункту 1 даного Договору, останній є безстроковим.
У пункті 2 Договору зазначено, що працівник зобовязаний виконувати роботу продавця промислових товарів. ОСОБА_2 працювала продавцем у магазині «Лука», що розташований за адресою: м. Хорол, вул. Леніна, 54.
Позивач зазначає, що починаючи з 18 серпня 2014 року відповідачка перестала виконувати обов'язки за трудовим договором, не вийшовши на роботу та не надавши жодного документу який би підтверджував поважність причин її не виходу.
А 18 серпня 2014 року позивачем та працівником магазину «Лука», ОСОБА_3, складено акт про припинення трудового договору.
Позивач вказує, що згідно з наказом Міністерства праці та соціальної політики України №260 від 08 червня 2001 року «Про затвердження форми трудового договору між працівником і фізичною особою» та Порядку реєстрації трудового договору між працівником і фізичною особою, зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 27 червня 2001 року за № 554/5745, зняття з реєстрації у центрі зайнятості трудового договору можливо за умови звернення до нього обох сторін трудових відносин. Уразі виникнення трудового спору між сторонами трудових відносин фізичною особою-роботодавцем та найманим працівником, а також у разі відсутності однієї із сторін у центрі зайнятості, підставою для зняття трудового договору з реєстрації є рішення суду, яке набрало законної сили, про припинення дії трудового договору.
В судове засідання позивач ОСОБА_1не зявився, подав письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, проти заочного ухвалення рішення не заперечував.
Відповідач ОСОБА_2в судове засідання не зявилася, з невідомих суду причин, хоча належним чином була повідомлена відповідно до ч.5 ст.74 ЦПК України про час і місце розгляду справи, а тому на підставі ст. 224 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, проти чого заперечень від позивача не надходило.
Представник третьої особи Хорольського районного центру зайнятості ОСОБА_4в судове засідання не зявилася, подала письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнала та не заперечувала проти їх задоволення.
Суд, з»ясувавши позицію позивача та представника третьої особи, дослідивши матеріали справи, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності, та враховуючи те, що обставини, на які посилається позивач знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав.
Згідно ст.10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.
Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.
Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до вимог ч. 3 ст. 11 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи (за винятком тих осіб, які не мають цивільної процесуальної дієздатності), в інтересах яких заявлено вимоги.
Згідно ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, про що також зазначено в п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 18.12.2009 року «Про судове рішення у цивільній справі».
У відповідності до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого порушеного права або інтересу і суд може захистити порушене право способом передбаченим договором або законом.
У відповідності до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
В судовому засіданні встановлено, що 01 березня 2013 року між позивачем, ОСОБА_1, та відповідачем, ОСОБА_2, був укладений у письмовій формі трудовий договір між працівником і фізичною особою, яка використовує найману працю. (а.с.10,11)
Відповідно до умов вищезазначеного договору, відповідач була прийнята на посаду продавця промислових товарів.
Згідно до п. 24 КЗпП України, трудовий договір укладається, як правило, у письмовій формі. Додержання письмової форми є обов'язковим. Укладення трудового договору оформляється наказом чи розпорядження власника або уповноваженого ним органу про зарахування працівника на роботу.
Статтею 24-1 КЗпП України вказано, що у разі укладення трудового договору між працівником і фізичною особою, фізична особа або за нотаріальним дорученням уповноважена нею особа повинна у тижневий строк з моменту фактичного допущення працівника до роботи зареєструвати укладений у письмовій формі трудовий договір у державній службі зайнятості за місцем свого проживання у порядку, визначеному центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері трудових відносин, соціального захисту населення.
Згідно пункту 1 даного Договору, останній є безстроковим.
У пункті 2 Договору зазначено, що працівник зобовязаний виконувати роботу продавця промислових товарів. ОСОБА_2 працювала продавцем у магазині «Лука», що розташований за адресою: м. Хорол, вул. Леніна, 54.
Починаючи з 18 серпня 2014 року відповідачка перестала виконувати обов'язки за трудовим договором, не вийшовши на роботу в магазин «Лука» у м.Хорол Полтавської області, вул. Леніна, 54 та не надавши жодного документу який би підтверджував поважність причин її не виходу, що доводиться актами від 18.08.2014 року (а.с.13) та 12.01.2016 року (а.с.14).
18 серпня 2014 року позитвачем, та працівником магазину «Лука», ОСОБА_3, було складено акт про припинення трудового договору. (а.с.13)
Враховуючи вищевикладене, трудові відносини позивача з відповідачем з 18.08.2014 року факично були припинені.
12.01.2015 року, позивач направив на адресу відповідача лист (а.с.15,16) з проханням з'явитися на робоче місце до магазину «Лука», з метою розірвання трудового договору із зняттям його із реєстрації у центрі зайнятості.
Однак, відповідачка ніяких дій не вчинила, що і стало підставою для звернення до суду.
Відповідно до ст. 36 КЗпП України підставами припинення трудового договору є, зокрема, угода сторін, розірвання трудового договору з ініціативи працівника, з ініціативи власника або уповноваженого ним органу.
Отже, однією з підстав розірвання трудового договору є угода сторін. Підставою припинення трудового договору є волевиявлення обох сторін трудового договору на його припинення і анулювання цієї домовленості може мати місце лише при взаємній згоді власника або уповноважено ним органу й працівника.
Згідно п.8 постанови ПП ВС України№ 9 від 06.11.92р. «Про практику розгляду судами трудових спорів», при домовленості між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом про припинення трудового договору за п.1 ст.36 КЗпП (за згодою сторін) договір припиняється в строк, визначений сторонами. Анулювання такої домовленості може мати місце лише при взаємній згоді про це власника або уповноваженого ним органу і працівника.
Розірвання трудового договору, укладеного між працівником і фізичною особою, яка використовує найману працю, має свої особливості.
Відповідно до п. 8 Порядку реєстрації трудового договору між працівником і фізичною особою, яка використовує найману працю, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 08.06.2001 року №260, у разі закінчення строку трудового договору або припинення його дії достроково в трудовому договорі особа робить запис про підстави його припинення з посиланням на відповідні статті Кодексу законів про працю України, про що сторони повідомляють центр зайнятості, який зареєстрував трудовий договір.
Пунктом 9 Порядку визначено, що відповідальна особа центру зайнятості протягом трьох робочих днів знімає трудовий договір з реєстрації, про що робить відповідний запис у книзі реєстрації трудових договорів. Зняття з реєстрації трудового договору у разі його розірвання за ініціативою фізичної особи у випадках, визначених Кодексом законів про працю України, за відсутності працівника, проводиться у строк, зазначений в абзаці першому цього пункту, за умови подання фізичною особою (або за нотаріальним дорученням уповноваженою нею особою): примірника трудового договору; заяви про зняття трудового договору з реєстрації із зазначенням дати звільнення з роботи працівника та підстав розірвання зазначеного договору; копії документів, що підтверджують надсилання працівникові повідомлення про намір розірвання з ним трудового договору (рекомендованим листом з повідомленням про вручення). У разі коли вручити поштове повідомлення неможливо, подаються копії підтверджуваних документів; проведення передбаченого законодавством розрахунку з працівником або копію платіжної відомості із зазначенням суми депонованої заробітної плати. У цьому випадку центр зайнятості повідомляє працівника про зняття з реєстрації трудового договору.
Відповідно до п. 4 Постанови Кабінету Міністрів України № 1168 від 29.10.2009 року Про деякі питання застосування законодавства про працю фізичною особою, яка використовує найману працю у разі розірвання трудового договору за ініціативою фізичної особи у випадках, визначених Кодексом законів про працю України, така особа зобов'язана письмово повідомити про свій намір працівникові та у визначений строк провести передбачений законодавством розрахунок.
Пунктами 5, 6, 7 вище вказаної Постанови передбачено, що зняття державною службою зайнятості з реєстрації трудового договору у випадках, передбачених пунктом 4 цієї постанови, проводиться за умови подання фізичною особою примірника трудового договору; заяви про зняття трудового договору з реєстрації із зазначенням дати звільнення з роботи працівника та підстав розірвання зазначеного договору; копій документів, що підтверджують надсилання працівникові повідомлення про намір розірвати з ним трудовий договір (рекомендованим листом з повідомленням про вручення). У разі коли вручити поштове повідомлення неможливо, подаються копії підтверджуваних документів; проведення передбаченого законодавством розрахунку з працівником або копію платіжної відомості із зазначенням суми депонованої заробітної плати. Державна служба зайнятості протягом трьох робочих днів з дня надходження зазначених у пункті 5 цієї Постанови документів знімає трудовий договір з реєстрації, про що робить відповідний запис у книзі реєстрації трудових договорів та повідомляє працівникові. За зверненням працівника, який не був присутній під час зняття трудового договору з реєстрації, посадова особа центру зайнятості протягом трьох робочих днів з дня такого звернення робить відповідну відмітку у виданому йому примірнику трудового договору та засвідчує у трудовій книжці запис про звільнення з роботи, внесеній фізичною особою.
Враховуючи вищевикладене суд приходить до висновку, що позивач ОСОБА_1, незважаючи на фактичне припинення трудових відносин з відповідачем ОСОБА_2 з 17.08.2014 року, позбавлений можливості самостійно зняти трудовий договір з державної реєстрації у Хорольському районному центрі зайнятості і захистити своє порушене право.
Згідно з наказом Міністерства праці та соціальної політики України №260 від 08 червня 2001 року «Про затвердження форми трудового договору між працівником і фізичною особою» та Порядку реєстрації трудового договору між працівником і фізичною особою, зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 27 червня 2001 року за № 554/5745, Державний центр зайнятості є органом, на який покладено функції реєстрації (зняття з реєстрації) трудових договорів, які укладаються із фізичними особами-роботодавцями та найманими працівниками, а також підтвердження записів, внесених фізичними особами-роботодавцями до трудових книжок працівників. Зняття з реєстрації у центрі зайнятості трудового договору можливо за умови звернення до нього обох сторін трудових відносин.Уразі виникнення трудового спору між сторонами трудових відносин фізичною особою-роботодавцем та найманим працівником, а також у разі відсутності однієї із сторін у центрі зайнятості, підставою для зняття трудового договору з реєстрації є рішення суду, яке набрало законної сили, про припинення дії трудового договору.
Отже, з огляду на наведене, беручи до уваги неможливість вирішення даного спору в позасудовому порядку, суд вважає, що позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 за участю третьої особи Хорольського районного центру зайнятості про розірвання трудового договору та зняття його з реєстрації у державній службі зайнятості слід задовольнити.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 10, 60, 88, 174, 212, 213, 215, 224-226, 256, 259 ЦПК, ст.ст. 36, 221 КЗпП України, суд
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 за участю третьої особи Хорольського районного центру зайнятості про розірвання трудового договору та зняття його з реєстрації у державній службі зайнятості, задовольнити повністю.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 10 днів з дня отримання його копії.
Рішення може бути оскаржено позивачем до Апеляційного суду Полтавської області шляхом подачі апеляційної скарги до Хорольського районного суду в 10-денний строк з дня проголошення рішення. Особи, що брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Головуючий: