РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 травня 2016 року м. Токмак

Токмацький районний суд Запорізької області в складі: головуючого судді Погрібної О.М., при секретарі: Галигіній Ю.А.,

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням,

встановив:

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовною заявою до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивачці на праві власності належить будинок АДРЕСА_1 Зазначений будинок належить їй на праві приватної власності, на підставі договору дарування від 27.08.2004 року. Крім неї, в даному будинку зареєстрований колишній чоловік ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, який з дня розірвання шлюбу, а саме з 25 вересня 2005 року у вказаному будинку не проживає, його особисті речі відсутні. У зв'язку з тим, що реєстрація відповідача, який не є членом її сім'ї, не проживає в зазначеному будинку біль ніж 6 місяців, не несе витрат на утримання будинку, порушує її права, як власника, в тому числі на отримання субсидії за сплату житлово-комунальних послуг, тому вважає, що відповідач є таким, що втратив право на користування житловим приміщенням. Виходячи з вищевикладеного, просить суд визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право на користування жилим приміщенням, - житловим будинком АДРЕСА_1 Запорізької області та стягнути з відповідача витрати по сплаті нею судового збору в розмірі 551,20 грн.

Позивачка до суду не з'явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, надала заяву, в якій просила справу розглядати за її відсутності, позовні вимоги підтримала.

Відповідач ОСОБА_2 до суду не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав в повному обсязі, просив задовольнити.

Суд дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до вимог ч. 1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або закону.

Судом встановлено, що позивачці на підставі договору дарування, укладеного 27.08.2004 року, належить житловий будинок № АДРЕСА_1

Вказане підтверджується витягом про реєстрацію в Державному реєстрі правочинів за № 61929 від 27.08.2004 року, відповідно до якого дарувальник ОСОБА_3 подарував, а обдарований ОСОБА_4 прийняла в дар домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 та витягом з реєстру прав власності на нерухоме майно за № 4745201 від 15.09.2004 року.

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, відповідно до довідки, виданої виконавчим комітетом Токмацької міської ради від 10.05.2016 року, з 19.10.2004 року зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1

Відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу серії НОМЕР_1 від 26.09.2006 року, виданого Токмацьким міським відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького обласного управління юстиції, актовий запис № 137 від 26.09.2006 року, шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 був розірваний.

10.11.2006 позивач уклала шлюб з ОСОБА_5 та після реєстрації шлюбу змінила прізвище з «ОСОБА_1» на «ОСОБА_1», що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_2 виданим Жовтневою сільською радою Токмацького району Запорізької області.

Конституцією України (ст. 41) та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналась 17 липня 1997 року відповідно до Закону від 17 липня 1997 року N 475/97-ВР "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 p., Першого протоколу та протоколів N 2, N 4, N 7 та N 11 до Конвенції" закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (статті 316, 317, 319, 321 ЦК України).

Права власника житлового будинку, квартири визначені ст. 383 ЦК України та ст.150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання у права власника можливе лише з підстав, передбачених законом.

Відповідно до положень ст. 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

У зв'язку з розірванням шлюбу між позивачем та відповідачем відповідач не є членом сім`ї позивача, позивач заперечив наявність іншої домовленості між позивачем та відповідачем стосовно обставин права користування спірним житлом.

За змістом ст. ст. 71, 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, провадиться в судовому порядку внаслідок відсутності цієї особи понад строки встановлені законом без поважних причин.

Відповідачі позовні вимоги про визнання осіб такими, що втратили право на користування жилим приміщенням визнали, про що свідчать наявні в матеріалах справи заяви.

Згідно до ч.1 ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб та в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях

У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову (ч. 4 ст. 174 ЦПК України).

За викладених обставин позовні вимоги про визнання ОСОБА_2, таким що втратив право користування житловим приміщенням знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, в зв'язку з чим підлягають задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 15, 60, 61, 174, 88, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд,

вирішив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2, таким, що втратив право користування житловим будинком № АДРЕСА_1

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, судовий збір в розмірі 551,20 грн. (п'ятсот п'ятдесят одна гривня 20 копійок).

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Запорізької області через Токмацький районний суд Запорізької області шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо воно не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: