справа № 361/5623/15-ц
провадження № 2/361/142/16
РІШЕННЯ

Іменем України

14 квітня 2016 року м. Бровари

Броварський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого-судді Дутчака І.М.,
при секретарі Павловій О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, треті особи: ОСОБА_5, Приватне акціонерне товариство "Київський страховий дім", Моторне (транспортне) страхове бюро України про відшкодування майнової шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,

в с т а н о в и в :

У серпні 2015 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом, у якому зазначав, що 18 квітня 2015 року близько 22.00 год. відповідач ОСОБА_4, керуючи автомобілем марки "Opel Kadett", реєстраційний номер НОМЕР_1, рухаючись у місті Бровари Київської області по вулиці Київській, у порушення Правил дорожнього руху виїхав на зустрічну смугу та здійснив зіткнення з належним йому автомобілем марки "Skoda Superb Classic", реєстраційний номер НОМЕР_2, під його керуванням. У результаті цієї дорожньо-транспортної пригоди (далі - ДТП)обидва транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Винним у даній ДТП постановою Броварського міськрайонного суду Київської області від 02 червня 2015 року визнано ОСОБА_4, за що його притягнуто до адміністративної відповідальності.

Згідно із висновком № 201/15 від 01 травня 2015 року експертного автотоварознавчого дослідження з визначення розміру матеріального збитку, складеного експертом ОСОБА_6, вартість матеріального збитку, завданого йому як власнику автомобіля марки "Skoda Superb Classic", реєстраційний номер НОМЕР_2, внаслідок його пошкодження під час ДТП, що сталася 18 квітня 2015 року, становить 177544 грн. 97 коп.

За проведення цього автотоварознавчого дослідження експерту ОСОБА_6 відповідно до укладеного договору ним сплачено 1000 грн.

У зв'язку з пошкодженням автомобіля у результаті ДТП, він був змушений скористатися послугами евакуатора, за що сплатив 500 грн.

Всього загальний розмір завданої йому майнової шкоди становить 179044 грн. 97 коп.

За надання Адвокатським об'єднанням "Адвокатська компанія "Сидоренко і партнери" допомоги, пов'язаної зі зверненням до суду з цим позовом, ним понесені витрати на правову допомогу в розмірі 3000 грн.

Просив стягнути з ОСОБА_4 на його користь майнову шкоду в розмірі 179044 грн. 97 коп. та витрати на правову допомогу в розмірі 3000 грн. (т. 1 а. с. 2-5).

Ухвалою суду від 03 грудня 2015 року за клопотанням відповідача ОСОБА_4 у цій справі призначалася судова автотоварознавча експертиза.

У квітні 2016 року позивач ОСОБА_3 через свого представника ОСОБА_7 подав до суду заяву про зменшення позовних вимог, у якій, враховуючи висновок вказаної судової експертизи, просив стягнути з ОСОБА_4 на його користь завдану йому майнову шкоду в розмірі 126678 грн. 59 коп., витрати на евакуатор у розмірі 500 грн. та проведення автотоварознавчого дослідження в розмірі 1000 грн., всього - 128178 грн. 59 коп., а також витрати на правову допомогу в розмірі 3000 грн. (т. 2 а. с. 2-4).

Представник позивача ОСОБА_8 у суді уточнені позовні вимоги підтримав, просив суд задовольнити їх у повному обсязі.

Представник відповідача ОСОБА_9 у суді позов визнав частково, проти стягнення із ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 майнової шкоди, завданої йому пошкодженням автомобіля під час ДТП, у розмірі 126678 грн. 59 коп. не заперечував.

У задоволенні вимог щодо відшкодування витрат на евакуатор у розмірі 500 грн., проведення автотоварознавчого дослідження в розмірі 1000 грн., а також витрат на правову допомогу в розмірі 3000 грн. просив у позові відмовити, так як належних доказів понесення цих витрат позивачем суду не надано.

Треті особи: ОСОБА_5 та Моторне (транспортне) страхове бюро України у судове засідання не з'явилися, про час і місце розгляду справи вони повідомлялися належним чином, про причини неявки суд не повідомили, заяви про розгляд справи за їхньої відсутності до суду не надходили.

Третя особа: Приватне акціонерне товариство "Київський страховий дім" до суду теж не з'явилося, надало суду заяву про розгляд справи за відсутності їхнього представника та письмові пояснення на позов, у яких вказувало на те, що обраний позивачем спосіб захисту порушеного права щодо стягнення майнової шкоди безпосередньо із заподіювача шкоди чинному законодавству України не суперечать.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти і відповідні їм правовідносини та дійшов наступних висновків.

Згідно із свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 позивач ОСОБА_3 є власником автомобіля марки "Skoda", модель "Superb Classic 1.8", 2007 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2.

Постановою Броварського міськрайонного суду Київської області від 02 червня 2015 року у справі № 361/3326/2015-п, яка набрала законної сили 14 липня 2015 року, встановлено, що 18 квітня 2015 року близько 22.00 год. по вулиці Київській у місті Бровари Київської області ОСОБА_4, керуючи автомобілем марки "Opel", реєстраційний номер НОМЕР_1, із явними ознаками алкогольного сп'яніння (різкий запах алкоголю з ротової порожнини) не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, не вибрав безпечну дистанцію швидкості руху, виїхав на зустрічну смугу руху та здійснив зіткнення з автомобілем марки "Skoda", реєстраційний номер НОМЕР_2, який рухався з вулиці Кірова на вулицю Київську в напрямку міста Києва. У результаті ДТП обидва автомобілі отримали механічні пошкодження.

Цією постановою суду відповідача ОСОБА_4 визнано винним у порушенні вимог п. п. 2.9 "а", 2.3 "б" і 12.1 Правил дорожнього руху, за що його притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 та ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Свою вину у вчинених правопорушеннях ОСОБА_4 у суді визнав повністю.

Постановою Апеляційного суду Київської області від 14 липня 2015 року висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_4 у вчиненні вказаних адміністративних правопорушень визнано обґрунтованим.

Відповідно до ч. 4 ст. 61 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

За змістом положень ч. 1 ст. 1166, ч. 2 ст. 1187 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

У ч. 1 ст. 22 ЦК України передбачено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у абз. 1 п. 4 постанови № 4 від 01 березня 2013 року "Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки" роз'яснив, що, розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК України шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов'язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини.

Згідно із ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

Із висновку № 9440 судової автотоварознавчої експертизи від 18 лютого 2016 року видно, що станом на 18 квітня 2015 року дійсна (ринкова) вартість автомобіля марки "Skoda Superb Classic", 2007 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2, до його пошкодження під час ДТП становила 177636 грн. 05 коп., після його пошкодження складала 50957 грн. 46 коп.

Також із цього висновку вбачається, що відновлювати належний позивачу автомобіль економічно недоцільно, оскільки вартість відновлювального ремонту вказаного транспортного засобу з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу більша за його ринкову вартість на момент пошкодження.

У абз. 1, 3 п. 15 зазначеної постанови Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ роз'яснив, що якщо пошкоджений транспортний засіб не може бути відновлено або вартість його відновлювального ремонту з урахуванням зношеності та втрати товарної вартості перевищує його ринкову вартість на момент пошкодження, розмір шкоди визначається за ринковою вартістю транспортного засобу на момент пошкодження. У разі якщо власник транспортного засобу не згоден із визнанням транспортного засобу фізично знищеним, йому відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати з евакуації транспортного засобу з місця цієї пригоди.

Позивач ОСОБА_3 у поданій до суду заяві про зменшення позовних вимог із висновком експерта щодо визнання належного йому автомобіля марки "Skoda Superb Classic", реєстраційний номер НОМЕР_2, фізично знищеним не погодився, тому просив стягнути на його користь з ОСОБА_4 різницю між вартістю даного транспортного засобу до та після ДТП, що становить 126678 грн. 59 коп. Відповідач із цим розміром майнової шкоди погодився.

Виходячи з наведеного, вимога позивача ОСОБА_3 щодо стягнення з відповідача ОСОБА_4 на його користь майнової шкоди, завданої пошкодженням належного йому автомобіля під час ДТП, що сталася 18 квітня 2015 року, у розмірі 126678 грн. 59 коп. підлягає задоволенню.

Також у рахунок відшкодування завданої майнової шкоди ОСОБА_3 просив стягнути на його користь з ОСОБА_4 понесені витрати на евакуатор у розмірі 500 грн. та проведення автотоварознавчого дослідження в розмірі 1000 грн.

На підтвердження цих вимог позивачем надано суду квитанцію № 001913 від 19 квітня 2015 року про сплату 500 грн. фізичній особі-підприємцю ОСОБА_10 за перевезення по місту Бровари автомобіля "Skoda", реєстраційний номер НОМЕР_2, та квитанцію № 886965 від 05 червня 2015 року про сплату ним 1000 грн. приватному підприємцю - експерту ОСОБА_6 за проведення дослідження з визначення розміру завданого матеріального збитку.

Представник відповідача ОСОБА_9 у суді проти задоволення позову в цій частині заперечував, посилаючись на те, що доказів понесення позивачем витрат з евакуації автомобіля з місця ДТП, а також того, що приватний підприємець ОСОБА_10 має право надавати такі послуги, суду не надано.

Також вказував на те, що на огляд пошкодженого під час ДТП транспортного засобу ОСОБА_4 експертом ОСОБА_6 не викликався і відповідного виклику не одержував, тому він був позбавлений права та можливості з'ясувати правильність фіксації експертом пошкоджень автомобіля позивача та їх відношення до ДТП, у зв'язку з чим змушений був заявляти клопотання про проведення у даній справі судової автотоварознавчої експертизи та оплачувати витрати на її проведення. Висновок саме цієї судової експертизи є належним доказом обґрунтованості розміру завданої відповідачем майнової шкоди позивачеві.

Із свідоцтва платника єдиного податку серії НОМЕР_4 від 20 січня 2012 року видно, що видом господарської діяльності фізичної особи-підприємця ОСОБА_10 є технічне обслуговування та ремонт автомобілів. Доказів того, що вказана особа має право надавати послуги з перевезення та надавала їх реально позивачу, суду не надано, у зв'язку з чим витрати позивача на евакуатор у розмірі 500 грн. за рахунок відповідача відшкодуванню не підлягають.

Будь-яких доказів того, що відповідач запрошувався на проведення огляду автомобіля експертом ОСОБА_6, позивач до суду теж не подав.

Вирішуючи спір між сторонами, належним доказом обґрунтованого розміру майнової шкоди, завданої відповідачем ОСОБА_4 позивачу ОСОБА_3 пошкодженням автомобіля при ДТП, є висновок № 9440 судової автотоварознавчої експертизи від 18 лютого 2016 року, яку проведено за клопотанням відповідача та оплачено ним особисто.

Виходячи з наведеного вище, враховуючи, що на проведення експертом ОСОБА_6 автотоварознавчого дослідження відповідач не запрошувався, підписаного сторонами акту наданих послуг та їх розрахунку відповідно до п. 2.2 договору про надання експертних послуг, укладеного 24 квітня 2015 року між ОСОБА_3 і приватним підприємцем ОСОБА_6, позивач не надав, розмір визначеної цим експертом майнової шкоди суд до уваги не бере, тому оплачені позивачем експерту ОСОБА_6 послуги в розмірі 1000 грн. стягненню із відповідача ОСОБА_4 теж не підлягають.

У ч. ч. 1, 3 ст. 79 ЦПК України встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи, до яких відносяться витрати на правову допомогу (п. 2 ч. 3).

Згідно із ч. ч. 1, 2 ст. 84 ЦПК України витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

За змістом ст. 1 Закону України "Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах" розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні.

За надання правової допомоги у зв'язку зі зверненням до суду з цим позовом позивачем ОСОБА_3 на користь Адвокатського об'єднання "Адвокатська компанія "Сидоренко і партнери", відповідно до умов укладеного ними 20 липня 2015 року договору за № 28/07, сплачено кошти в розмірі 3000 грн., що підтверджується квитанцією № 6155936 від 05 серпня 2015 року.

Представник позивача ОСОБА_8 у суді пояснив, що надана адвокатським об'єднанням правова допомога полягає у наданні ОСОБА_3 консультацій, складанні та подачі до суду даної позовної заяви, копіюванні документів. Всього на виконання вказаних робіт фахівцями адвокатського об'єднання витрачено близько 5 год.

Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у абз. 2-4 п. 48 постанови № 10 від 17 жовтня 2014 року "Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах" роз'яснив, що витрати на правову допомогу стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов'язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Розрахунку підтвердження витрат на правову допомогу згідно із встановленим законом розміром представник позивача суду не надав.

Представник відповідача проти стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 витрат на правову допомогу заперечував, посилаючись на відсутність розрахунку таких витрат.

Станом на липень-серпень 2015 року, тобто на час надання ОСОБА_3 зазначеним вище адвокатським об'єднанням правової допомоги, встановлений законом розмір мінімальної заробітної плати складав 1218 грн.

Виходячи із встановленого законом граничного розміру компенсації витрат на правову допомогу, часу та об'єму робіт фахівців адвокатського об'єднання на підготовку і подання до суду позовної заяви, оплати цих робіт, суд дійшов висновку, що витрати позивача на правову допомогу підлягають відшкодуванню частково в розмірі 2436 грн. (487,20 грн. х 5 год.).

Також відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" із відповідача ОСОБА_4 на користь позивача ОСОБА_3 підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1266 грн. 79 коп. (1 % від задоволеної частини позовних вимог).

Всього судові витрати у справі, що підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, складають 3702 грн. 79 коп.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 10, 11, 57, 60, 61, 88, 174, 209, 212 - 215 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 завдану майнову шкоду в розмірі 126678 (сто двадцять шість тисяч шістсот сімдесят вісім) грн. 59 коп. та судові витрати в розмірі 3702 (три тисячі сімсот дві) грн. 79 коп.

В іншій частині у задоволенні позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Київської області через Броварський міськрайонний суд.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Дутчак І. М.