Справа № 438/1001/16-ц
Номер провадження 2/438/476/2016
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

/З А О Ч Н Е/

11 листопада 2016 року Бориславський міський суд

Львівської області

в складі головуючого-судді: Посисень Л.М.,

при секретарі Дробчак Г.К.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Бориславі за відсутності відповідача ОСОБА_1 у порядку заочного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів.

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_2 просить розірвати шлюб, зареєстрований між нею та відповідачем ОСОБА_1 30 січня 2010 року відділом РАЦСу Трускавецького міського управління юстиції /а.з №20/ та стягнути з відповідача ОСОБА_1 на її користь аліменти на утримання дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в твердій грошовій сумі у розмірі 1000 грн. щомісячно, з моменту звернення до суду з цим позовом до досягнення дочкою повноліття.

В обґрунтування позовних вимог, позивач ОСОБА_2 в позовній заяві зазначила, що 30 січня 2010 року між нею та відповідачем ОСОБА_1 був укладений шлюб, який зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Трускавецького міського управління юстиції Львівської області, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено запис за № 20.

За час перебування в шлюбі мають спільну дитину - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Вона, ОСОБА_2 та відповідач ОСОБА_1, прожили у спільному шлюбі 6 років, вели спільне господарство та будували міцні сімейні відносини. Нажаль, все вище вказане більше стосується перших років спільного життя, але останні роки вони не можуть як сім'я проживати разом, виконувати сімейні обов'язки, спокійно вирішувати навіть нескладні поточні проблеми, постійно сперечаються та принижують один одного. Постійні сварки та скандали неодноразово відбувались в присутності їхньої дитини. Оскільки, як вона вважає, їхня спільна дитина є ще маленькою і багато речей не розуміє, але в подальшому це може суттєво вплинути на її психіку, погляди на життя, в тому числі на життя в шлюбі та формування її світогляду, особливо, щодо відносин в родині між чоловіком та жінкою, які є основою в будь якої сім'ї. Вона неодноразово звертала увагу на це свого чоловіка, але відповідач повністю ігнорував та ніяк не реагував на її зауваження.

Вона та відповідач неодноразово протягом останніх років намагалися говорити один з одним про їхні особисті сімейні проблеми, спокійно вирішувати їх та ніяких результатів це не дало. В сімейних стосунках нічого не змінювалося за останніх кілька років, хоча вони прикладали для цього максимально зусиль, їхні відносини переросли в ще більш ворожі. З серпня 2015 року вони з відповідачем не проживають разом.

Відповідач рідко відвідує їхню дитину, матеріально не забезпечує та не приймає участі у її вихованні.

З підстав наведених вище, збереження їхньої сім'ї і подальше спільне проживання з відповідачем є неможливим.

Тому, у відповідності до ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду.

Крім того, ч.1 ст.110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Оскільки укладання шлюбу здійснюється на засадах взаємної любові та поваги, то збереження подружніх відносин неможливо, якщо втрачена їх основа. Тому вказана вище норма закону надає їй право звернутись до суду з відповідним позовом, в якому вимагати розірвання шлюбу.

Підстави, які б перешкоджали звернутися до суду з позовом про розірвання шлюбу, передбачених ст.110 Сімейного кодексу України, зокрема таких як вагітність або ж недосягнення їхньою спільною дитиною одного року, - відсутні.

Тому вважає за необхідне, на підставі ст.112 Сімейного кодексу України, просити суд постановити рішення про розірвання шлюбу, оскільки їхнє подальше спільне життя як подружжя є неможливим, а збереження шлюбу суперечить як її інтересам так і малолітньої дитини.

Крім того, їхня спільна дитина, що була народжена за час шлюбу проживає та буде проживати з нею.

З моменту фактичного припинення шлюбних відносин ОСОБА_1 участі у її вихованні не приймає. З серпня 2016 року матеріально їй та їхній спільній дитині взагалі не допомагає.

Утримання дитини, надання їй матеріальної допомоги є природним обов'язком батьків, зокрема ст.180 Сімейного кодексу України визначено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Всупереч зазначеним вимогам, відповідач ухиляється від свого обов'язку щодо утримання неповнолітньої дитини.

Між нею та відповідачем на момент пред'явлення цього позову не досягнуто згоди з приводу матеріального утримання та виховання дитини.

Таким чином, з положення ст.181 Сімейного кодексу України випливає, що вразі відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину, той з подружжя, з ким вона проживає, має право звернутися до суду з відповідним позовом про стягнення аліментів.

На момент подання цього позову вона не має достовірних відомостей про те, де саме працює її чоловік і які в нього доходи.

У відповідності до ч.3 ст.181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду аліменти на утримання дитини можуть бути присуджені у твердій грошовій сумі.

Також ч.1 ст.184 Сімейного кодексу України передбачено, що якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Крім того, звертає увагу суд на те, що відповідач не має іншої родини та інших неповнолітніх чи малолітніх дітей, не має на утриманні інших осіб, зокрема батьків чи осіб, які потребують обов'язкового утримання з його боку.

В той час, вона змушена сама утримувати та виховувати малолітню дочку, одночасно працювати за для матеріального забезпечення себе та їхньої спільної дитини.

При таких умовах, враховуючи вищевикладене та керуючись положенням ст.184 СК України, розмір аліментів на утримання неповнолітньої дочки, ОСОБА_3 необхідно визначити в твердій грошовій сумі у розмірі 1000 (одна тисяча) грн. Тому, з відповідача на її користь необхідно стягнути аліменти саме в твердій грошовій сумі з моменту звернення з цим позовом до суду та до досягнення їхньою дочкою повноліття.

Справу позивач ОСОБА_2 просить розглянути без її участі. Позов підтримує повністю, просить його задоволити, проти винесення заочного рішення не заперечує.

Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання не з»явився.

Іншими доказами, дослідженими судом, зокрема:

Свідоцтвом про шлюб стверджено, що сторони з 30 січня 2010 року перебувають в зареєстрованому шлюбі.

Світлокопією свідоцтва про народження стверджено, що дочка сторін ОСОБА_3 народилася ІНФОРМАЦІЯ_1

С У Д О М В С Т А Н О В Л Е Н О, що подальше спільне життя подружжя сторін і збереження їхнього шлюбу суперечить інтересам позивача ОСОБА_2 та інтересам малолітньої дочки сторін ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, оскільки сторони прожили у спільному шлюбі 6 років, вели спільне господарство та будували міцні сімейні відносини, але останні роки вони не можуть як сім'я проживати разом, виконувати сімейні обов'язки, спокійно вирішувати навіть нескладні поточні проблеми, постійно сперечаються та принижують один одного. Постійні сварки та скандали неодноразово відбувались в присутності їхньої дитини. Як вважає позивач, їхня спільна дитина є ще маленькою і багато речей не розуміє, але в подальшому це може суттєво вплинути на її психіку, погляди на життя, в тому числі на життя в шлюбі та формування її світогляду, особливо, щодо відносин в родині між чоловіком та жінкою, які є основою в будь якої сім'ї. Позивач неодноразово звертала увагу на це свого чоловіка, але відповідач повністю ігнорував та ніяк не реагувала на її зауваження.

Сторони неодноразово протягом останніх років намагалися говорити один з одним про їхні особисті сімейні проблеми, спокійно вирішувати їх та ніяких результатів це не дало. В сімейних стосунках нічого не змінювалося за останніх кілька років, хоча вони прикладали для цього максимально зусиль, їхні відносини переросли в ще більш ворожі. З серпня 2015 року сторони не проживають разом.

Відповідач рідко відвідує їхню дитину, матеріально не забезпечує та не приймає участі у її вихованні.

З підстав наведених вище, збереження сім'ї сторін і подальше спільне проживання сторін є неможливим.

У відповідності до ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду.

Крім того, ч.1 ст.110 Сімейного кодексу України передбачено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Оскільки укладання шлюбу здійснюється на засадах взаємної любові та поваги, то збереження подружніх відносин неможливо, якщо втрачена їх основа.

Судом також встановлено, що відповідач ОСОБА_1 з моменту фактичного припинення шлюбних відносин участі у вихованні дитини не приймає. З серпня 2016 року матеріально позивачу та їхній спільній дитині взагалі не допомагає.

Ст.180 Сімейного кодексу України визначено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Всупереч зазначеним вимогам, відповідач ухиляється від свого обов'язку щодо утримання дочки ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1

При встановлених у судовому засіданні обставинах, позов позивача ОСОБА_2 підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 212, 226 ЦПК України, ст.ст. 110, 112 ст.ст.180, 182, 183, ч.1 ст.191 Сімейного Кодексу України,

суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов задоволити.

Розірвати шлюб, зареєстрований 30 січня 2010 року відділом РАЦСу Трускавецького міського управління юстиції, між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 /а.з.№20/.

Стягувати із ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженця м.Борислав Львівської області на користь ОСОБА_2 на утримання дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, аліменти в сумі 1000 грн. щомісячно, яка підлягає індексації відповідно до закону, починаючи з 29 вересня 2016 року до досягнення дочкою повноліття.

Рішення в частині стягнення аліментів за один місяць, що становить 1000 грн. допустити до негайного виконання.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь держави 1102 грн. 40 коп. судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуте Бориславським міським судом Львівської області за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Рішення може бути оскаржене позивачем в апеляційному порядку.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не було скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається апеляційному суду Львівської області через Бориславський міський суд Львівської області протягом десяти днів з дня його проголошення.

С У Д Д Я: