АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/2326/16Головуючий по 1 інстанції
Категорія : 59 ОСОБА_1
Доповідач в апеляційній інстанції
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 листопада 2016 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоОСОБА_2
суддівОСОБА_3, ОСОБА_4
при секретаріОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_6, ОСОБА_7 на рішення Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 02 вересня 2016 року по справі за позовом ОСОБА_6, ОСОБА_7 до Уманської міської ради про встановлення факту проживання однією сімєю, визнання спадкоємцями четвертої черги та визнання права власності на спадкове майно,

Дослідивши матеріали справи, заслухавши ОСОБА_6, ОСОБА_7, які підтримали апеляційну скаргу, колегія суддів ,-

в с т а н о в и л а :

У квітні 2016 року ОСОБА_6 та ОСОБА_7 звернулись до Уманського міськрайонного суду Черкаської області із позовом до Уманської міської ради про встановлення факту проживання однією сімєю, визнання спадкоємцями четвертої черги та визнання права власності на спадкове майно.

Свої позовні вимоги обґрунтовували тим, що в будинку за № 78 по вул. Котовського в м. Умань до 1996 року проживали дві рідні сестри: ОСОБА_8 та ОСОБА_9

Після смерті батьків ОСОБА_8 отримала в спадок ? частину, а ОСОБА_9 отримала відповідно ? частини будинку № 78 по вул. Котовського в м. Умань. Сестри проживали разом і , оскільки, ОСОБА_9 була інвалідом 1 групи з дитинства по зору, ОСОБА_8 постійно опікувалася і надавала сестрі всю необхідну допомогу.

В 1996 році ОСОБА_8 померла, спадкова справа не відкривалася, спадкоємців першої і другої черги, як того вимагало чинне законодавство на 1996 р. не було.

Позивачі вказують, що ОСОБА_9 являючись рідною сестрою ОСОБА_8 відноситься до другої черги спадкоємців за законом, як викладено в ст. 530 ЦК України і фактично вступила в спадщину після смерті сестри, оскільки спадкова справа не відкривалася і інших спадкоємців першої чи другої черги не було на момент відкриття спадщини.

Після смерті ОСОБА_8, вказують ОСОБА_7, ОСОБА_6, ОСОБА_9, залишившись одна без рідних взагалі, потребуючи постійної сторонньої допомоги, уклала із позивачами договір довічного утримання № 158268 АВА від 6 серпня 1999 року, який був зареєстрований Уманським інвентарним бюро в реєстрі № 1953, відповідно до умов якого право власності на ? домоволодіння за № 78 по вул. Косовського в м. Умань після смерті ОСОБА_9 перереєстровано на позивачів, а ? частина вказаного домоволодіння залишається в реєстрі на померлу ОСОБА_8, хоча ОСОБА_9 фактично вступила в спадщину в 1996 році, але формально не оформила спадкове майно на своє імя.

Позивачі вказують на те, що вони з ОСОБА_9 фактично проживали однією сімєю впродовж 11 років, починаючи з 1996 року, за адресою вул. Котовського, 78 в м. Умань, оскільки ОСОБА_9 потребувала постійної сторонньої допомоги, разом вели спільне господарство, лікували, дбали про її добробут, а тому вважають, що вони відносяться до четвертої черги спадкоємців за законом, як це передбачено ст. 1264 ЦК України.

На даний час на ? частини будинку за адресою вул. Котовського, 78 в м. Умань, вказують ОСОБА_6 та ОСОБА_7, вони мають право власності згідно договору довічного утримання, а на іншу ? частину будинку вважають, що мають право як спадкоємці четвертої черги за законом, які проживали однією сімєю із спадкодавцем ОСОБА_9 не менше як пять років до часу відкриття спадщини.

З метою захисту своїх майнових прав, зазначають ОСОБА_6 та ОСОБА_7, вони звернулися до Уманського міськрайонного суду Черкаської області із даним позовом та просили постановити судове рішення, яким встановити факт проживання однією сімєю із спадкодавцем ОСОБА_9, визнати їх спадкоємцями четвертої черги за законом після смерті ОСОБА_9 та визнати за ними право власності на спадкове майно в рівних частках після смерті ОСОБА_9, що складається з ? частини домоволодіння за адресою вул. Котовського, 78, в м. Умань, Черкаської області.

Рішенням Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 02 вересня 2016 року в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_6 та ОСОБА_7, вважаючи рішення суду першої інстанції незаконним та необґрунтованим, постановленим при неповному з»ясуванні обставин, що мають істотне значення для правильного вирішення спору по суті, просять скасувати рішення Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 02 вересня 2016 року та ухвалити нове рішення, яким задовольнити їх позовні вимоги у повному обсязі.

2 листопада 2016 року на адресу апеляційного суду Черкаської області від ОСОБА_6 та ОСОБА_7 надійшла заява із проханням у відповідності до вимог п.4 ст.307 ЦПК України скасувати рішення Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 2.09.2016 року по вказаній справі та залишити їх позовну заяву без розгляду, проте, після розяснення колегії суддів щодо неможливості в процесі перегляду в апеляційній інстанції вже ухваленого судом першої інстанції рішення по суті заявленого позову, залишення заяви без розгляду, позивачі, які є апелянтами по справі - ОСОБА_6 та ОСОБА_7 наполягали на розгляді поданої ними апеляційної скарги та прийняття по ній відповідного рішення.

Заслухавши думку учасників процесу, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів поданої апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга ОСОБА_6 та ОСОБА_7 підлягає відхиленню, виходячи із наступного.

Відповідно до вимог ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

При розгляді даної справи суд правильно встановив факти, відповідні їм правовідносини, постановив рішення, яке відповідає вимогам матеріального і процесуального права, ґрунтується на зібраних по справі доказах, оцінивши які в сукупності, суд першої інстанції прийшов до аргументованого висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_6 та ОСОБА_7

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку, що позивачами, в порушення вимог статті 60 ЦПК України, яка покладає обовязок на кожну сторону довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, не було надано на адресу суду жодних належних, обєктивних та переконливих доказів того, що позивачі проживали однією сімєю із спадкодавцем ОСОБА_9 строком не менше як пять років до моменту відкриття спадщини, були повязані спільним побутом та їм були притаманні інші обовязкові ознаки сімї, у звязку із чим відсутні підстави для визнання їх спадкоємцями четвертої черги за законом в розумінні статті 1264 ЦК України.

Колегія суддів погоджується із таким висновком суду першої інстанції.

Крім того, як вбачається із наявних матеріалів справи, після смерті ОСОБА_9, яка померла 24 травня 2011 року, позивачі взагалі не зверталися до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини із заявами щодо прийняття ними спадщини, без будь-яких поважних причин пропустили передбачений статтею 1270 ЦК України строк для подачі ними відповідних заяв.

Оскільки ОСОБА_6, ОСОБА_7 не зверталися із заявами до нотаріуса про прийняття ними спадщини після смерті спадкодавця ОСОБА_9, обєктивно в справі відсутня обґрунтована та мотивована відмова нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема, у видачі свідоцтва про право на спадщину.

Інші доводи апеляційної скарги ОСОБА_7 та ОСОБА_7 були предметом дослідження та вивчення суду, суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильність застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів не знаходить підстав для скасування чи зміни постановленого судом першої інстанції рішення.

Керуючись ст. ст. 307, 308, 314 ЦПК України, колегія суддів ,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_6, ОСОБА_7 на рішення Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 02 вересня 2016 року по справі за позовом ОСОБА_6, ОСОБА_7 до Уманської міської ради про встановлення факту проживання однією сімєю, визнання спадкоємцями четвертої черги та визнання права власності на спадкове майно відхилити, зазначене рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Головуючий :

Судді :