Справа № 310/1260/16-ц
РІШЕННЯ

(заочне)

Іменем України

11 травня 2016 року Бердянський міськрайонний суд Запорізької області

у складі:

головуючого судді Ревуцького С.І.

при секретарі Мазняк О.Ю.

з участю позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

представника третьої особи ОСОБА_3

розглянувши в судовому засіданні в м.Бердянську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 в своїх інтересах та інтересах неповнолітнього ОСОБА_4 до ОСОБА_5 в своїх інтересах та інтересах неповнолітньої ОСОБА_6, ОСОБА_7, треті особи обєднання співвласників багатоквартирного будинку «Орджонікідзе 72 АБ», орган опіки та піклування виконавчого комітету Бердянської міської ради про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому вказує, що він проживає та зареєстрований у ІНФОРМАЦІЯ_1. У вказаній квартирі, крім позивача, зареєстроване місце постійного проживання його сина неповнолітнього ОСОБА_4, а також відповідачів сестри позивача ОСОБА_5 та її дітей ОСОБА_6 та ОСОБА_6, які насправді з 2006 року у вказаній квартирі не проживають, участі в утриманні квартири та сплаті комунальних послуг не приймають, місце їх дійсного проживання позивачу невідоме. Тому в своєму позові позивач просить визнати відповідачів такими, що втратили право користування вказаним житловим приміщенням.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав, дав пояснення, аналогічні викладеним в позовній заяві, а також додав, що він відбував кримінальне покарання у вигляді позбавлення волі. До цього він жив у вказаній квартирі разом з сестрою. Після звільнення з місць позбавлення волі у 2006 році позивач повернувся до вказаної квартири, але там на той час ніхто не проживав, квартира була не доглянута та мала значні борги із сплати комунальних послуг. З того часу позивач проживав у квартирі спочатку один, після одруження з дружиною, а після народження дитини утрьох, разом з дитиною. Відповідачка та її діти з того часу у вказаній квартирі не проживали. Приблизно 2 роки тому ОСОБА_5 приїжджала до квартири разом з донькою, мали розмову стосовно квартири, але брати участь в оплаті комунальних послуг відповідачка відмовилася, бажання повернутись не висловила, ночувати не залишилася та пішла. З інформації позивача відповідачка проживає та працює в м.Києві, її адреси не знає. Просив позов задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечував.

Представник позивача ОСОБА_2 позовні вимоги підтримав, дав пояснення, аналогічні викладеним в позовній заяві, просив позов задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечував.

Відповідачі ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_6 до судового засідання не зявилися, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином.

Третя особа - обєднання співвласників багатоквартирного будинку «Орджонікідзе 72 АБ» до судового засідання свого представника не направила, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином.

Представник третьої особи - органу опіки та піклування виконавчого комітету Бердянської міської ради ОСОБА_3 в судовому засіданні пояснила, що вважає за доцільне в задоволенні позовних вимог стосовно неповнолітньої ОСОБА_6 відмовити для того, щоб не порушувати її законні права на користування вказаним житловим приміщенням. Крім того зазначила, що на час розгляду справи в суді є невідомим, де проживає неповнолітня дитина, чи має вона для цього необхідні умови та чи потребує житла в м.Бердянську.

В порядку ст.224 ЦПК України суд розглянув справу в заочному порядку.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_8 показав, що є дядьком позивача та відповідачки ОСОБА_5, після засудження позивача до позбавлення волі у квартирі АДРЕСА_1 проживала відповідач ОСОБА_5 з чоловіком та двома дітьми. Приблизно в 2000 році чоловік відповідачки поїхав до Києва на заробітки. Через деякий час до нього поїхала і відповідачка з дітьми, з того часу, на протязі більше 10 років вони у вказаній квартирі не проживають. Приблизно один чи два роки тому свідок випадково зустрів відповідачку у м.Бердянську, вона сказала, що живе та працює у м.Києві.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_9 показала, що є дружиною позивача та проживає у ІНФОРМАЦІЯ_2 приблизно з 2008 року. На час розгляду справи в суді проживають у вказаній квартирі разом зі спільною дитиною. Відповідачку ОСОБА_5 за цей час бачила один раз приблизно два роки тому, коли вона прийшла в гості до них разом з донькою. Позивач робив спробу домовитися з нею стосовно спільної участі у сплаті боргів за комунальні послуги по квартирі та вирішити подальшу долю цієї квартири, але відповідачка від конкретної розмови ухилилася, допомогти у сплаті комунальних послуг відмовилася та пішла, ночувати у квартирі відмовилася, з її слів вона живе та працює в м.Києві, вона та діти достатньо влаштовані, повертатись до м.Бердянська вона та діти не збираються.

Заслухавши пояснення позивача, свідчення свідків, вивчивши матеріали справи, суд доходить висновку про необхідність задоволення позову на підставі наступного.

Суд вважає встановленим та доведеним наданими доказами, що квартира АДРЕСА_1 є неприватизованою.

Згідно відмітки у паспорті громадянина України ОСОБА_1 та довідки ОСМД «Орджонікідзе 72 АБ», у квартирі АДРЕСА_1 зареєстровано місце постійного проживання позивача ОСОБА_1

Згідно відповідних довідок Бердянського МВ УДМС України в Запорізькій області, у вказаній квартирі також зареєстровано місце постійного проживання відповідачів ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_6

Відповідно до ч.1 ст.71 ЖК УРСР, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сімї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.

Відповідно до ст.72 ЖК УРСР, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

В даному випадку суд вважає встановленим та доведеним наданими доказами, в тому числі свідченнями свідків, допитаних в судовому засіданні, що відповідачі ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_6 не проживають у ІНФОРМАЦІЯ_2 на протязі строку, який набагато перевищує шість місяців. Будь-яких доказів поважності їх відсутності у вказаній квартирі на протязі вказаного строку до суду надано не було.

За таких обставин позовні вимоги підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.71, 72 ЖК УРСР, ст.ст.212-218 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити.

Визнати ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 особами, що втратили право користування житловим приміщенням - квартирою №60 по вул.Орджонікідзе 72а в м.Бердянську Запорізької області.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Запорізької області через суд першої інстанції протягом 10 днів з дня його проголошення. У разі якщо рішення було постановлено без участі особи, яка його оскаржує, апеляційна скарга подається протягом 10 днів з дня отримання копії рішення.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом 10 днів з дня отримання копії рішення.

СуддяОСОБА_10