справа № 243/1705/16-ц
провадження № 2/243/1120/2016
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 травня 2016 року

Слов'янський міськрайонний суд Донецької області в складі:

головуючого - судді Ільяшевич О.В.,

при секретареві Хміль О.М.,

позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Слов'янського міськрайонного суду Донецької області (вул. Добровольського, 2, м. Слов'янськ, Донецької області) цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Словянської міської ради про встановлення факту родинних відносин та визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, -

ВСТАНОВИВ:

29 січня 2016 року ОСОБА_1 звернулась до Слов'янського міськрайонного суду із позовом до Словянської міської ради про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. В обґрунтування своїх вимог зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1, у м. Горлівці Донецької області, померла її мати - ОСОБА_4. Позивачка не мала можливості звернутись до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті матері у встановлений законом шестимісячний строк, оскільки ОСОБА_4 померла у м. Горлівка Донецької області у 2015 році, тобто, на тимчасово окупованій території України, на якій і по теперішній час йде активне розгортання бойових дій у зв'язку із проведенням антитерористичної операції, та органи державної влади не здійснюють свої повноваження. Після отримання позивачкою у м. Артемівську Донецької області свідоцтва про смерть матері, вона все одно не змогла своєчасно звернутися до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, оскільки у м. Горлівка Донецької області не припиняються обстріли, контрольно-пропускні пункти відкриваються не регулярно. У зв'язку із викладеним, до м. Слов'янська позивачка змогла потрапити і звернутися до нотаріально контори лише у лютому 2016 року. Постановою нотаріуса, позивачці було відмовлено у прийнятті заяви про видачу свідоцтва про прийняття спадщини після смерті матері, оскільки нею був пропущений встановлений законом строк для звернення із такою заявою, натомість, рекомендовано звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. У зв'язку із викладеним, позивачка вимушена була звернутися до суду із даним позовом та просити суд ухвалити рішення яким визначити їй додатковий строк для подачі нею заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори після смерті ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 терміном в два місяці.

11 березня 2016 року, позивачка подала до суду уточнений позов, в якому, посилаючись на обставини викладені у первісному позові, окрім визначення їй додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, просила також встановити фактродинних відносин із спадкодавицею, а саме факт того, що вона є рідною донькою ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1, оскільки як з'ясувалось, що у правовстановлюючих документах існують розбіжності у написанні їх прізвища (а.с. 15, 15 з.б.).

Позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2, який діє на підставі договору щодо надання правової допомоги від 18 лютого 2016 року (а.с. 3), будучи належним чином повідомленими про дату та час розгляду справи, до судового засідання не з'явились, надали суду письмову заяву в якій просили розгляд справи проводити у їх відсутності, уточнений позов задовольнити. Будучи допитаними у судових засіданнях 30 березня 2016 року, 19 квітня 2016 року, пояснення надали аналогічні викладеним в уточненому позові, на його задоволенні наполягали. Позивачка, будучи допитаною у судовому засіданні як свідок у порядку ст. 184 ЦПК України, про обставини, які їй відомі особисто, під присягою пояснила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 у Микитівському районі м. Горлівки Донецької області померла її мати - ОСОБА_4. Через постійні обстріли, а також через те, що рух транспорту між м. Горлівкою та територією підконтрольною владі України є дуже важким, позивач лише 22 квітня 2015 року змогла виїхати з м. Горлівки до м. Артемівська Донецької області, де того ж дня отримала свідоцтво про смерть матері. Позивачка не мала змоги того ж дня звернутися до нотаріальної контори, оскільки не могла на довго залишити свою хвору сестру за якою вона постійно доглядає, через її важкий стан. У сестри позивачки ОСОБА_5 зламані ноги (роздроблені п'ятки), та вона взагалі не може самостійно пересуватися, а через те, що розклад автобусів до м. Горлівка нестабільний і транспорт може у будь-який час поїхати, вона ризикувала не виїхати з м. Артемівська, залишивши таким чином безпорадну мсестру без догляду на території проведення АТО.

Представник відповідача Словянської міської ради Донецької області, будучи належним чином повідомленим про дату та час розгляду справи, у судове засідання не з'явився, надав суду клопотання про розгляд справи у відсутності представника Ради, рішення ухвалити на розсуд суду (а.с. 16).

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_6, показала, що позивач ОСОБА_1 є її сусідкою та їй відомо, що у сестри позивачки - ОСОБА_5 зламані ноги і вона пересувається на милицях. Ноги вона поламала у 2014 році, та з цього часу самостійно вона не ходить. Позивач ОСОБА_1 постійно доглядає за нею. Може достовірно ствердити, що ОСОБА_4 є матір'ю позивачки, оскільки вона із позивачкою проживали по сусідству, і їй це відомо. Щодо різних прізвищ, то може ствердити що такі розбіжності виникли внаслідок помилки при написанні прізвища позивачки.

Свідок ОСОБА_7 у судовому засіданні показала, що з лютого 2015 року вона проживає у АДРЕСА_1. До цього часу, вона тривалий час проживала у м. Горлівка Донецької області. Із позивачкою вона добре знайома та більше десяти років дружить із її племінницею - ОСОБА_8. ОСОБА_8 жила у будинку поряд із будинком по АДРЕСА_2, де жили ОСОБА_4. Вони із ОСОБА_8, часто приходили в гості до позивачки. Достовірно відомо, що ОСОБА_4 є рідною матір'ю позивачки ОСОБА_1 26 лютого 2015 року свідок переїхала до м. Лиман. Восени 2014 року вона бачила ОСОБА_4 по АДРЕСА_2.

Суд, заслухавши позивачку, її показання як свідка, її представника, допитавши свідків, розглянувши подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню з огляду на їх законність та обґрунтованість.

Відповідно вимог ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

У судовому засіданні встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 за місцем свого постійного мешкання у Микитівському районі м. Горлівки Донецької області у віці 85 років померла ОСОБА_4, що підтверджується свідоцтвом про смерть Серії НОМЕР_2 (а.с. 6).

Відповідно свідоцтва про народження позивача, Серія: НОМЕР_3, виданого відділом РАЦС Керченського міського управління юстиції АРК Крим, вона народилась ІНФОРМАЦІЯ_3. Прізвище позивача у свідоцтві записане як - ОСОБА_1. У графі «Батько» міститься запис - ОСОБА_10, у графі «Мати» - ОСОБА_4 (а.с. 8).

Відповідно свідоцтва про народження рідної сестри позивача Серія: НОМЕР_4, вона народилась ІНФОРМАЦІЯ_4. Прізвище сестри у свідоцтві записане як - ОСОБА_5. У графі «Батько» міститься запис - ОСОБА_10, у графі «Мати» - ОСОБА_4.

Водночас, із паспорта громадянина України НОМЕР_5, видно, що прізвище позивача записане як «ОСОБА_1». Дата народження - ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 5).

Відповідно п. 2 Постанови ВСУ №7 від 30 травня 2008 року "Про судову практику у справах про спадкування" справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов'язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними.

Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім'єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо.

Відповідно ч. 2 ст. 256 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

У судовому засіданні встановлено, що дійсно, прізвище позивача, зазначене в її паспорті, не збігається із написанням прізвища спадкодавця вказаного, зокрема, у свідоцтві про її смерть, однак, факт того, що позивачка дійсно є рідною донькою спадкодавиці ОСОБА_4 знаходить підтвердження зокрема у показаннях свідків допитаних у судовому засіданні та самої позивачки, яка склавши присягу, була допитаною як свідок.

Відповідно п.7Постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31.03.1995 р., «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідно заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв'язку із втратою годувальника.

На теперішній час позивачка має намір звернутися до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, а в подальшому отримати свідоцтво про право на спадщину, для чого її необхідно надати нотаріусу відомості про підтвердження родинних відносин зі спадкодавицею, тобто, необхідно встановити факт родинних відносин між нею та спадкодавцем ОСОБА_4

Згідно із ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги, та зокрема, можуть бути встановлені на підставі письмових доказів.

Суд зазначає, що відповідно статті 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому їх дослідженні. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємозв'язок доказів у їх сукупності.

Перевіривши матеріали справи, оцінивши представлені в силу положень ст. 60 ЦПК України докази у їх сукупності та у сукупності із показаннями свідків, показаннями позивача, допитаної у судовому засіданні під присягою як свідка, є узгодженими між собою, не містять внутрішніх протиріч, і у своїй сукупності є достатніми, для того щоб дійти висновку, про те, що, факт родинних відносин, а саме те, що померла ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 є рідною матір'ю ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, знайшов своє підтвердження в ході судового слідства, а тому позов у цій частині вимог підлягає задоволенню.

У судовому засіданні встановлено, що спадкодавиця ОСОБА_4, померла ІНФОРМАЦІЯ_1 у Микитівському районі м. Горлівки Донецької області (а.с. 6).

Із заявою про прийняття спадщини після смерті матері, ОСОБА_1 звернулась до нотаріальної контори м. Слов'янська Донецької області 19 лютого 2016 року (а.с. 28).

Однак, постановою приватного нотаріуса Словянського міського нотаріального округу Донецької області Орлової Л.О. №46/02-31 від 19 лютого 2016 року, у прийнятті заяви про видачу свідоцтва про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4, позивачу було відмовлено, оскільки нею був пропущений встановлений законом шестимісячний строк для звернення із такою заявою (а.с. 7).

Згідно із повідомленням приватного нотаріуса Словянського міського нотаріального округу Донецької області Орлової Л.О., №79/01-16 від 23 березня 2016 року, після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 спадкова справа не заводилась, що також підтверджується інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру №43356419 від 23 березня 2016 року (а.с. 26, 27).

Відповідно довідок ЦПМСП №3 від 15 квітня 2016 року за №95 та №110 від 03 травня 2016 року, сестра позивача, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4, яка проживає за адресою: АДРЕСА_2, перебуває під наглядом ЦПМСП №3, в амб. №1. За станом здоров'я пересувається у межах квартири.

ОСОБА_5 перебуває на «Д» обліку із захворювання опорно - рухового апарату та серцево-судинної системи . З 01 березня 2015 року по 01 жовтня 2015 року, перебуває у важкому стані внаслідок переламу (отриманого у лютому 2014 року), пересувається важко, у межах квартири. Потребує постійного догляду.

У своїй позовній заяві, позивачка посилається на те, що вона не мала можливості звернутись до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті матері у встановлений законом шестимісячний строк, оскільки ОСОБА_4 померла у м. Горлівці Донецької області у 2015 році, тобто, на тимчасово окупованій території України, на якій і по теперішній час йде активне розгортання бойових дій у зв'язку із проведенням антитерористичної операції, та органи державної влади не здійснюють свої повноваження.

Так, відповідно ст.1 ЗУ «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», період проведення антитерористичної операції -час між датою набрання чинності Указом Президента України "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" від 14 квітня 2014 року № 405/2014 та датою набрання чинності Указом Президента України про завершення проведення антитерористичної операції або військових дій на території України. Територія проведення антитерористичної операції - територія України, на якій розташовані населені пункти, визначені у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" від 14 квітня 2014 року № 405/2014.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 02 грудня 2015 року № 1275-р, м. Горлівку Донецької області визначено як населений пункт, в якому проводилась антитерористична операція.

Також, до складу тимчасово окупованої території України, визначеної Верховною Радою України, входять тимчасово окуповані території України, особливий правовий режим яких встановлено відповідно Законів України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України»№1207-VII від 15.04.2014 року, а також «Про особливий порядок місцевого самоврядування в окремих районах Донецької та Луганської областей» №1680- VII від 16.09.2014 року та постанови Верховної Ради України «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями» № 254-VIII від 17 березня 2015 року.

Статтею 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», передбачено, що будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом України. Будь-який акт (рішення, документ), виданий такими органами та/або особами, є недійсним і не створює правових наслідків.

Згідно із Наказом міністерства юстиції України від 17 червня 2014 року №953/5 «Про невідкладні заходи щодо захисту прав громадян на території проведення антитерористичної операції», доступ користувачів до Єдиних та Державних реєстрів інформаційної системи Міністерства юстиції України, зокрема Спадкового реєстру, Єдиного реєстру спеціальних бланків нотаріальних документів, на території Донецької області, зокрема м. Горлівка, тимчасово припинено, до закінчення антитерористичної операції на сході України. Пунктом 2 Наказу, встановлено, що нотаріальні дії та державна реєстрація речових прав та їх обтяжень на нерухоме майно, яке розташоване на території Донецької області, зокрема міста Горлівка, здійснюють відповідно державні реєстратори речових прав на нерухоме майно органів державної реєстрації прав і приватні та державні нотаріуси інших районів Луганської та Донецької областей відповідно до законодавства.

Згідно із ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно із ч. 2 ст. 1220 ЦК України, часом відкриття спадщини є день смерті особи або оголошення її померлою.

В статті 1269 ЦК України зазначається, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.

Згідно із ч.1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подачі ним заяви про прийняття спадщини.

Відповідно п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року "Про судову практику у справах про спадкування ", суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

У судовому засіданні достовірно встановлено, що внаслідок проведення АТО, позивачка була позбавлена можливості подати заяву за місцем свого постійного проживання у м. Горлівка Донецької області.

Враховуючи досліджені судом докази та обставини які були достовірно встановлені в судовому засіданні, та які знайшли своє підтвердження і повністю узгоджуються із показаннями свідків, показаннями позивачки, допитаної як свідка, суд приймає до уваги ступінь поважності пропуску позивачкою строку для подачі заяви про прийняття спадщини, оскільки він дійсно був пропущений у зв'язку із об'єктивними, непереборними та істотними труднощами які виникли внаслідок проведення антитерористичної операції на сході країни, та припинення органами державної влади своїх повноважень на цій території, що унеможливило своєчасне звернення позивача до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті матері.

Крім того, у судовому засіданні позивачка пояснила, що у зв'язку із здійсненням догляду за своєю тяжко хворою сестрою, вона не мала можливості подати заяву до нотаріуса впродовж шестимісячного строку, встановленого для подачі заяви про прийняття спадщини, і у той єдиний день - 22 квітня 2015 року, коли вона виїхала на територію країни, підконтрольну владі України, з метою отримання свідоцтва про смерть матері та отримання пенсії. Так, позивачка зазначила, що після отримання свідоцтва про смерть матері вона була позбавлена можливості залишитися у м. Артемівську та звернутися із відповідною заявою до нотаріальної контори, оскільки настав час для відправки транспорту до м. Горлівки. У звязку із тим, що рух транспорту до м. Горлівки нестабільний, а сестра потребує постійно догляду за станом здоров'я, вона повинна була терміново повернутися додому.

З урахуванням положень ст. 57 ЦПК України, за якими, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги, та зокрема можуть бути встановлені на підставі письмових доказів.

Суд зазначає, що згідно із статтею 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому їх дослідженні. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємозв'язок доказів у їх сукупності.

Вирішуючи питання щодо допустимості та належності доказів у сенсі глави 5 ЦПК України, суд приймає до уваги досліджені у судовому засіданні довідки ЦПМСП №3 від 15 квітня 2016 року за № 95 та №110 від 03 травня 2016 року, згідно із якими сестра позивача, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4, яка проживає за адресою: АДРЕСА_2, перебуває під наглядом ЦПМСП №3, в амб. №1. За станом здоров'я пересувається у межах квартири, перебуває на «Д» обліку із захворювання опорно - рухового апарату та серцево-судинної системи . З 01 березня 2015 року по 01 жовтня 2015 року, перебуває у важкому стані внаслідок переламу (отриманого у лютому 2014 року), пересувається важко, у межах квартири. Потребує постійного догляду.

Суд зазначає, що вказані довідки, які хоч і не є офіційними документами, що створюють самі по собі правові наслідки, однак, на думку суду, можуть слугувати джерелом тих фактичних даних, що у сукупності із показаннями позивачки, допитаної як свідка, свідка ОСОБА_6, копії свідоцтва про народження сестри ОСОБА_5, документів, що посвідчують особу позивачки, дають можливість суду дійти висновку, що дійсно сестра позивачки ОСОБА_5 має тяжкий стан здоров'я, внаслідок якого потребує постійного стороннього догляду.

Приймаючи до уваги довідки ЦПМСП №3 від 15 квітня 2016 року за № 95 та №110 від 03 травня 2016 року, суд виходить з того, що незважаючи на ситуацію, яка склалася у країні, медичні заклади у зв'язку із специфікою роботи, повинні надавати медичну допомогу будь-яким особам, і у будь-якій ситуації, отже, у тому становищі, у якому опинилася позивачка, вона була позбавлена можливості отримати офіційні документи щодо хвороби сестри, а тому звертаючись до суду, надала всі можливі докази, які могла надати у цій ситуації.

Враховуючи вищевикладене, суд приймає до уваги зазначені позивачкою обставини за яких вона не мала можливості подати заяву про прийняття спадшини 22 квітня 2015 року, оскільки вони підтверджуються показаннями її як свідка, свідка ОСОБА_6, медичними документами щодо хвороби сестри позивачки, документами, що посвідчують рідство позивачки та її сестри, і також вважає, що ці обставини є істотними та такими, що пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на звернення до нотаріальної контори у встановлений законом шестимісячний строк.

Відповідно вказаного пункту Постанови, додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини, не може перевищувати шестимісячного строку, встановленого ст. 1270 ЦК України.

З огляду на те, що позивач є єдиним спадкоємцем за законом після померлої, враховуючи, що порушене питання було предметом розгляду компетентного державного органу, рішенням якого позивачу було відмовлено у прийнятті заяви про видачу свідоцтва про право на спадщину, суд визнає поважними вказані позивачем причини пропуску строку для подачі заяви про прийняття спадщини, та відповідно ст. 1272 ЦК України визначає їй додатковий строк для звернення із такою заявою до нотаріальної контори терміном в два місяці після вступу рішення в законну силу.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст.3, 10, 11, 60, 130, 174, 209, 212- 215 ЦПК України, ст. ст.1269, 1270, 1272 ч.3 ЦК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України від 30 .05.08 ".Про судову практику у справах про спадкування ", суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити в повному обсязі.

Встановити факт того, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3 є рідною донькою ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 у Микитівському районі міста Горлівки Донецької області.

Визнати поважними причини пропуску строку для подачі заяви про прийняття спадщини ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, після смерті ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 у Микитівському районі міста Горлівки Донецької області.

Визначити ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, ІПН: НОМЕР_1 зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3, додатковий строк для подачі нею заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори після смерті ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 у Микитівському районі міста Горлівки Донецької області, терміном в 2 (два) місяці після вступу рішення в законну силу.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Донецької області через Слов'янський міськрайонний суд Донецької області через Слов'янський міськрайонний суд Донецької області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення складено у нарадчій кімнаті у єдиному екземплярі.

Повний текст рішення виготовлений 16 травня 2016 року.

Головуючий - суддя: О.В.Ільяшевич