Ленінський районний суд м.Полтави
Справа № 2-н-275/10
Провадження № 4-с/553/9/2016
У Х В А Л А

Іменем України

12.05.2016м. Полтава

Ленінський районний суд м. Полтави в складі:

головуючого судді Новака Ю.Д.,

при секретарі Модіній В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_1 на дії, бездіяльність працівників державної виконавчої служби та скасування рішення ВДВС Печерського РУЮ у м. Києві від 07.09.2015 року,-

встановив:

До суду звернулась ОСОБА_1 із скаргою на дії, бездіяльність працівників державної виконавчої служби та скасування постанови ВДВС Печерського РУЮ у м. Києві від 07.09.2015 року. У своїй скарзі посилалась на те, що у січні 2016 року її стало відомо про винесення держвиконавцем ВДВС Печерського РУЮ у м. Києві постанови про звернення на її заробітну плату за судовим наказом № 2н-275/10, виданим 29.01.2011 р. Ленінським районним судом м. Полтави про стягнення з неї на користь Полтавського ОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» суми боргу у розмірі 3026,90 грн. Також вона дізналася, що вже протягом кількох місяців, а саме із жовтня 2015 року, із її заробітної плати утримується по 259,29 грн. за вказаним виконавчим провадженням. Проте вважає, що боргу вже давно не існує так як кошти за вказаним виконавчим провадженням були утримані із її заробітної плати ще у 2013 році та перераховані на вказані у виконавчих документах реквізити. Головним державним виконавцем Ленінського відділу ДВС Полтавського МУЮ ОСОБА_2 02.02.2011 р. було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа №2-810, виданого 30.10.2009 р. Заступником начальника Ленінського ВДВС Полтавського МУЮ ОСОБА_3 12.03.2011 р. було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження про примусове виконання судового наказу № 2н-275, виданого 29.11.2010 р. Оскільки вона на той час працювала в Ковалівській сільській раді Полтавського району Полтавської області, нею була написана заява про вирахування зазначених сум заборгованості із її заробітної плати. Згідно довідки Ковалівської сільської ради № 954, виданої 22 листопада 2013 року, з червня 2012 року по липень 2013 року із її заробітної плати по виконавчому листу № 2-810 від 30.10.2009 р. та судовому наказу № 2н-275 від 29.11.2010 р. було вирахувано 5653,78 грн., що навіть більше загальної суми боргу по них, але ВДВС Полтавського РУЮ, в порушення вимог ЗУ «Про виконавче провадження», постанову про закриття виконавчого провадження винесено не було, що призвело до подальших порушень з боку інших державних виконавців. Так, державним виконавцем Ленінського ВДВС Полтавського МУЮ ОСОБА_4 18.10.2013 р. винесена постанова про відкриття виконавчого провадження про примусове виконання судового наказу № 2н-275/10 про стягнення боргу в розмірі 391,40 грн., хоча саме цьому державному виконавцю вона і надала копію довідки, виданої Ковалівською сільською радою. Наприкінці січня 2015 року скаржник знову отримала постанову державного виконавця Ленінського ВДВС Полтавського МУЮ ОСОБА_4 від 28.01.2015, але цього разу про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження при примусовому виконанні судового наказу № 2н-275 по стягненню заборгованості цього разу вже в сумі 206,89 грн. Вона знову прийшла до Ленінського ВДВС, де написала заяву про закриття виконавчого провадження у зв'язку з повним погашенням боргу та залишила її у секретаря. Жодних документів з органів ДВС до неї не надходили хоча проживає вона у м. Полтаві, адресу не змінювала, працює помічником народного депутата України в громадській приймальні, яка знаходиться у м. Полтаві, усе належне їй майно знаходиться у м. Полтаві.

У судовому засіданні скаржниця свою уточнену скаргу підтримала та просила її задовольнити посилаючись на обставини викладені в скарзі.

Представник Ленінського ВДВС Полтавського РУЮ в судове засідання не з»явився, але на минулих судових засіданнях заперечував щодо задоволення скарги в частині, що стосується визнання незаконними дій державних виконавців Ленінського ВДВС щодо винесення та направлення постанов від 18.10.2013 року та від 28.01.2015 року посилаючись на те, що держвиконавці діяли в межах закону та просив відмовити в цій частині в задоволенні скарги, в решті покладався на розсуд суду.

Представники відділів державної виконавчої служби Печерського РУЮ у м. Києві та ВДВС Полтавського РУЮ у судове засідання не з»явились будучи належним чином повідомленими про час та місце слухання справи, про причини своєї неявки суд не повідомили.

Від представника ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» надійшла заява з проханням розглядати справу без їхньої участі, при вирішенні скарги покладалась на розсуд суду.

Суд, заслухавши пояснення учасників судового процессу, дослідивши матеріали справи та оцінивши їх в сукупності, вважає, що дана скарга підлягає до часткового задоволення виходячи з наступного.

Судом встановлено, що Ленінським районним судом м. Полтави на виконання ухвалених ним судових рішень про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» заборгованості у 2009 році було видано виконавчий лист № 2-810 від 30.10.2009 на суму 2444,24 грн. боргу, 51,00 грн. державного мита та 30,00 грн. витрат на ІТЗ розгляду справи та у 2010 році - судовий наказ № 2н-275 від 29.11.2010 на суму боргу 3001,40 грн.

ВДВС Полтавського РУЮ за місцем роботи боржника, так як ОСОБА_1 працювала в Ковалівській сільській раді було відкрито виконавче провадження ВП №28152329 щодо виконання судового наказу № 2н-275 від 29.11.2010 року.

Оскільки на той час скаржниця працювала в Ковалівській сільській раді Полтавського району Полтавської області, нею була подана заява про вирахування зазначених сум заборгованості із її заробітної плати.

Згідно довідки Ковалівської сільської ради № 954, виданої 22 листопада 2013 року, з червня 2012 року по липень 2013 року із її заробітної плати по виконавчому листу № 2-810 від 30.10.2009 та судовому наказу № 2н-275 від 29.11.2010 було вирахувано 5653,78 грн. (а.с. 129).

Відповідно до постанови ВДВС Полтавського РУЮ від 30.08.2013 року про закінчення виконавчого провадження у зв»язку з тим, що боржниця звільнилась із Ковалівської сільської ради, а місце її проживання було АДРЕСА_1 дане виконавче провадження було направлено за належністю до Ленінського ВДВС Полтавського МУЮ. Хоча як вбачається із матеріалів виконавчого провадження дана постанова державного виконавця самій боржниці направлена не була, як не було перевірено стан виконання виконавчого провадження.

На виконанні у Ленінському відділі державної виконавчої служби Полтавського міського управління юстиції перебувало виконавче провадження № 40265550 з виконання виконавчого листа Ленінського районного суду м. Полтави № 2н-275/10, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» боргу у сумі 391,40 грн.

Надійшов даний виконавчий документ з ВДВС Полтавського РУЮ за місцем проживання боржника, так як остання звільнилась з Ковалівської сільської ради. Разом з виконавчим документом надійшла довідка Ковалівської сільської ради від 10.07.2013 № 560, згідно якої утримана сума із заробітної плати ОСОБА_1 становила 2610,00. Станом на 01.07.2013 залишок боргу становив 391,40 грн.

18.10.2013 державним виконавцем було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, проте підтвердження про направлення та отримання даної постанови ОСОБА_1 в матеріалах виконавчого провадження яке надано представником Ленінського ВДВС відсутнє.

24.12.2013 р. державним виконавцем встановлено, що згідно акта фактичне місце проживання боржника встановити не можливо, та цього ж дня винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві, керуючись п. 5 ст. 47 Закону України "Про виконавче провадження", та направлено разом з виконавчим документом на адресу стягувача (Полтаватеплоенерго). Проте, даний акт суд не приймає як належний, так як він складений без присутності понятих, та не зазначено адресу за якою робив вихід державний виконавець. Крім того, сама скаржниця спростувала ту інформацію, що в цей час вона змінювала місце свого мешкання ( а.с. 107).

Відповідно до частини 1 статті 31 ЗУ «Про виконавче провадження» постанови про відкриття виконавчого провадження надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Боржник вважається повідомленим про відкриття виконавчого провадження, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Також у Ленінському відділі державної виконавчої служби Полтавського міського управління юстиції перебувало виконавче провадження № 46251384 з виконання того самого виконавчого листа Ленінського районного суду м. Полтави № 2н-275/10 від 29.01.2011 за повторним зверненням стягувача, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» боргу у сумі 206,89 грн.

Даний виконавчий документ надійшов від КП «Полтаватеплоенерго», разом з ним надійшла заява № 29-10/7910 від 22.12.2014 в якій зазначено, що на той час по даному виконавчому документу залишок боргу за послуги теплопостачання складав 206,89 грн.

28.01.2015 державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження.

28.01.2015 з метою забезпечення виконання рішення суду державним виконавцем в Єдиному державному реєстрі виконавчих проваджень зареєстровано заборону на відчуження рухомого та нерухомого майна. Дані постанови були направлені на адресу скаржниці, проте підтвердження про їх отримання в матеріалах виконавчого провадження відсутні.

Згідно відповіді адресно довідково бюро, яка міститься в матеріалах виконавчого провадження ( а.с 120-121) ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1.

30.04.2015 р. державним виконавцем встановлено, що згідно відповіді ДПС України боржник працює в Управлінні справами ВРУ за адресою: м. Київ, вул. Грушевського, 5, та цього ж дня винесено постанову про закінчення виконавчого провадження, керуючись п. 10 ст. 49 Закону України "Про виконавче провадження", та направлено разом з виконавчим документом до ВДВС Печерського РУЮ у м. Києві. Проте, знову ж дана постанова скаржницею отримана не була, оскільки в матеріалах справи відсутні дані про її направлення та отримання ОСОБА_1

Згідно журналу вхідної кореспонденції, 05.02.2015 р. від ОСОБА_1 до відділу надійшла заява разом із довідкою з Ковалівської сільської ради № 954 від 22.11.2013 р. про утримання певних сум із заробітної плати скаржниці, але державним виконавцем вони були залишені поза увагою та не перевіреними.

Так, згідно статті 6 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб. Відповідно до пункту 1 частини 3 статті 11 зазначеного Закону державний виконавець має право проводити перевірку виконання боржником рішень, що підлягають виконанню.

07.09.2015 державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції у місті Києві ОСОБА_5 було винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника за судовим наказом № 2н-275/10, виданим 29.01.2011 р. Ленінським районним судом м. Полтави про стягнення з ОСОБА_1 на користь Полтавського ОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» суми боргу у розмірі 3026,90 грн.

Проте, дана постанова держвиконавця самій скаржниці направлена не була, оскільки підтвердження про її отримання саме ОСОБА_1 відсутнє, а представником Печерського ВДВС до суду не надано, хоча і направлялись неодноразово запити судом, що позбавило її на ознайомлення з нею та в разі незгоди на право її оскарження.

Відповідно до статті 383 Цивільного процесуального кодексу України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду зі скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення порушено їх права чи свободи. При цьому скарга подається до суду, який видав виконавчий документ.

Згідно частини 1 статті 20 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна.

Згідно поданої представником ОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» довідки сума утримань по виконавчому документу №2н-275 становить 3406,86 грн. станом на 10.12.2015 року, сума надлишку становить 405,46 грн., тобто, як вбачається, сума заборгованості була погашена по даному виконавчому провадженню ще 08 серпня 2013 року ( а.с. 94). Проте, державним виконавцем ВДВС Полтавського РУЮ дані щодо виконання виконавчого провадження перевірені не були та неправомірно було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження від 30.08.2013 року та направлено матеріали провадження до Ленінського ВДВС, а натомість державний виконавець мав перевірити стан виконання виконавчого провадження та зважаючи на те, що борг було повністю погашено винести постанову про його закриття.

Також 01.04.2016 року ОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» до відповідних відділів виконавчих служб у м. Києві та м. Полтаві направлено заяви про відзиви виконавчих документів №2н-275/10 та №2-810/09 у зв»язку з повним погашенням заборгованості ( а.с. 95-96).

Згідно наданої скаржником довідки з місця роботи від 01.04.2016 троку за № 9-1-15/535 за постановою від 07.09.2015 року ВП №48650127 виданою за виконавчим документом Ленінським райсудом м. Полтави що до виконання судового наказу №2н-275/10 виданого 29.01.2011 року за період з 01.10.2015 року по 31.03.2016 року з її заробітної плати утримується сума 259,29 грн. щомісячно. Тобто, незважаючи на повне погашення заборгованості за виконавчими документами утримання із заробітної плати скаржниці продовжуються і на даний час.

Згідно ч.2 ст. 384 ЦПК України скарга подається до суду, який видав виконавчий документ.

Відповідно до ст. 387 ЦПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи.

Щодо стягнення у солідарному порядку з ВДВС Печерського районного управління юстиції у м. Києві, ВДВС Полтавського РУЮ та Ленінського ВДВС Полтавського МУЮ суми коштів, вирахуваних із заробітної плати скаржниці, починаючи із жовтня 2015 року з проведенням відповідної індексації, суд вважає, що в даному випадку слід відмовити виходячи з наступного.

Якщо особі було завдано шкоду органом державної влади, посадовою або службовою особою органу державної влади і особа просить відшкодувати завдану шкоду за рахунок держави то в даному випадку її інтереси повинні представляти органи Державної казначейської служби України й органи чи посадові особи, за дії яких відповідає держава так як шкода компенсується з державного бюджету України шляхом їх списання казначейською службою із рахунку відповідної державної податкової інспекції на користь особи. Законодавство передбачає обов'язок державних органів, з вини посадових і службових осіб яких завдано шкоду, після задоволення судами вказаних позовів, пред'являти позовні вимоги про відшкодування шкоди в порядку регресу до осіб, винних у заподіянні шкоди державі.

Крім того дана вимога яка зазначена у скарзі носить характер позовної вимоги і має розглядатися у позовному провадженні згідно вимог КАС України ( ППВАСУ №3 від 13.12.2010 року « Про практику застосування адміністративними судами законодавства у справах із приводу оскарження рішень, дій чи бездіяльності державної виконавчої служби»), а не в рамках вимог ст. 383, 384 ЦПК України.

Також заважаючи на той факт, що скаржниця зверталася до адміністративного суду з позовом про визнання нечинною та скасування постанови державного виконавця та ухвалою суду її позовну заяву було повернуто і роз»яснено право звернутися із вказаним позовом до Ленінського райсуду м. Полтави, суд приходить до висновку щодо необхідності поновлення даного строку для звернення до суду з відповідною скаргою.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 383, 384, 387 Цивільного процесуального кодексу України, ст. 6, 11, 20, 31 ЗУ «Про виконавче провадження», суд,-

УХВАЛИВ:

Поновити ОСОБА_1 строк для подання скарги на дії, бездіяльність працівників державної виконавчої служби та скасування рішення ВДВС Печерського РУЮ у м. Києві від 07.09.2015 року.

Визнати неправомірною постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, винесену державним виконавцем ВДВС Печерського РУЮ у м. Києві ОСОБА_5 07.09.2015 р. ВП №48650127.

Скасувати постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, винесену державним виконавцем ВДВС Печерського РУЮ у м. Києві ОСОБА_5 07.09.2015 р. ВП №48650127.

Визнати неправомірною бездіяльність ВДВС Полтавського РУЮ щодо незакриття виконавчого провадження з примусового виконання судового наказу № 2н-275/10 від 29.11.2010 р.

Визнати неправомірними дії державних виконавців Ленінського ВДВС Полтавського МУЮ щодо винесення та направлення на адресу ОСОБА_1 постанов від 18.10.2013 р. ( ВП №40265550) та від 28.01.2015 р. (ВП №46251384) про відкриття виконавчого провадження.

В іншій частині вимог за скаргою відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом 5 днів з моменту її проголошення шляхом подання апеляційної скарги.

Суддя Ленінського районного суду м. Полтави ОСОБА_6