Справа №442/2128/16-ц
Провадження №2/442/845/2016
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 квітня 2016 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області

в складі: головуючого - судді: Коваля Р.Г.

при секретарі: Далявській Л.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дрогобичі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася з позовною заявою в суд до відповідача та просить розірвати шлюб, який був зареєстрований 25.09.1997 року відділом державної реєстрації актів громадянського стану Дрогобицького міськвиконкому Львівської області, актовий запис № 456.

Від даного шлюбу у них народилася донька ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що спільне життя з відповідачем з самого початку не складалося. Через різні погляди на життя між ними виникали сварки, непорозуміння, що переростали у довготривалі конфлікти. напружені відносини між ними призвели до того, що вони стали практично чужими людьми. Сім»я фактично розпалась, вона втратила до чоловіка почуття любові та поваги, шлюб носить лише формальний характер.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю, посилаючись на викладені в позовній заяві обставини, просить позовну заяву задоволити. Вказала, що наданий судом термін для примирення до позитивних результатів не призвів, сім'ю вони так і не відновили. Вона і не має бажання миритися з відповідачем, просить за неюзалишити прізвище «ОСОБА_1».

Відповідач в судове засідання не з»явився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, про що свідчить його підпис в розписці про повідомлення про наступне судове засідання. Відтак, суд визнав його неявку неповажною та продовжив розгляд справи за його відсутності.

Заслухавши пояснення позивача, перевіривши матеріали справи, суд дав оцінку зібраним доказам, вважає, що позов слід задоволити, оскільки є підстави для ухвалення рішення про задоволення позову, так як вимоги позивача є законними та достатньо вмотивованими і ґрунтуються на наявних у справі доказах.

Згідно із ст. 4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Відповідно до ст. 10, 60, 61 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини, визнанні сторонами, не підлягають доказуванню.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

В судовому засіданні встановлено, що сторони уклали шлюб 25 вересня 1997 року, який був зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського стану Дрогобицького міськвиконкому, актовий запис №456, що стверджується оригіналом свідоцтва про шлюб Серії НОМЕР_1 від 25.09.1997 року.

Від даного шлюбу у сторін народилася донька ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що стверджується відповідною копією свідоцтва про її народження Серії НОМЕР_2.

Згідно із ст. 24 СК України, шлюб має ґрунтуватись на вільній згоді жінки та чоловіка. При цьому, відповідно до ч. 3 та 4 ст.56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування подружжя до припинення шлюбних стосунків чи їх збереження є неприпустимим і є порушенням права на свободу та особисту недоторканість.

Відповідно до п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з'ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя.

Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України, суд може розірвати шлюб за позовом одного із подружжя.

Як встановлено в судовому засіданні, наданий судом термін для примирення між позивачем та відповідачем до позитивного результату не привів, позивач поновлювати сімейні стосунки не бажає, а відповідач в свою чергу не представив суду доказів та не навів суду жодних обставин, за яких можливе примирення з позивачем та ним не наведено аргументованих фактів та підстав, які б свідчили про можливе збереження сім'ї.

Таким чином, суд приходить до висновку, що з огляду на вказані обставини подальше застосування будь-яких заходів щодо примирення подружжя, є недоцільним та неефективним, оскільки не бачить можливості такого примирення між ними. Цей строк не змінить відношення позивача до шлюбу, його небажання відновлювати подружні стосунки з відповідачем.

Беззаперечно встановлено той факт, що сім'я позивача та відповідача фактично розпалася, існує тільки формально, так як вони не підтримують шлюбних відносин, сім'єю не проживають та не ведуть спільного господарства, позивач твердо переконана, що міцної сім'ї у них не буде, примирення між ними неможливе, втратила почуття поваги та любові до чоловіка. Розлад в сім'ї позивача та відповідача носить стійкий характер,

Аналізуючи наведені докази, встановивши дійсні мотиви розлучення та з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим і недоцільним, суперечило б інтересам сторін та інтересам їхньої малолітньої дитини, а тому з огляду на вказане позов підлягає до задоволення.

Керуючись ст., ст. 10, 11, 15, 57-60, 88, 208, 209, 212- 215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задоволити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, який зареєстрований у відділі реєстрації актів громадянського стану Дрогобицького міськвиконкому 25 вересня 1997 року, актовий запис № 456.

Після розірвання шлюбу за позивачем залишити прізвище - ОСОБА_1.

Рішення суду, після набрання ним чинності, направити відділу РАЦСу м. Дрогобича Дрогобицького міськрайонного управління юстиції Львівської області для реєстрації факту розірвання шлюбу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення або десяти днів з дня отримання копії цього рішення особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час його проголошення.

Суддя: Р.Г. Коваль