Справа №718/207/16-ц
Провадження №2/718/64/16
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.05.2016 року Кіцманський районний суд Чернівецької області у складі судді Мізюка В.М., секретаря Безушко М.Д. розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Кіцмань цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулась в суд із позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей, посилаючись на те, що вона перебувала з ОСОБА_2 у зареєстрованому шлюбі з 08 листопада 1999 року, від якого мають двох неповнолітніх дітей: дочку ОСОБА_3 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, які проживають біля неї і знаходиться на її утриманні, оскільки 02 жовтня 2013 року рішенням Кіцманського районного суду шлюб між нею та відповідачем розірвано. Зазначає, що відповідач, з моменту розірвання шлюбу, матеріальної допомоги на утримання дочок не надає, їх вихованням та розвитком не цікавиться, будучи працездатним, отримуючи постійний заробіток та не маючи інших утриманців. Вказує на те, що вона не має можливості самостійно матеріально забезпечити дітей всім необхідним, оскільки її щомісячної заробітної плати у розмірі 4000 гривень, не достатньо для забезпечення виховання та утримання дітей, покриття витрат на їх фізичний та духовний розвиток, а оскільки відповідач ОСОБА_2 проживає окремо у своїх батьків, працює в ГУМНС в Чернівецькій області та отримує постійну заробітну плату, просила суд позов задовольнити позовні вимоги та стягнути з ОСОБА_2 аліменти у розмірі ? частки від його заробітку (доходу), щомісячно на двох дітей до їх повноліття, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідно віку.

Позивачка у судовому засіданні підтримала заявлені вимоги у повному обсязі, посилаючись на обставини викладені у позовній заяві.

Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав частково та вказав суду на те, що згідний сплачувати аліменти у розмірі ? частки від заробітку, оскільки у нього немає свого житла і йому потрібно його винаймати та оплачувати.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників процесу, встановивши фактичні обставини у справі, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, дослідивши та оцінивши надані докази в сукупності, проаналізувавши законодавство, яке регулює спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що позовні вимоги слід задовольнити частково, з таких підстав.

Згідно зі ст. 4 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Згідно частини 1 статті 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень.

Частинами 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року передбачено, що держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Так, судом встановлено, що ОСОБА_2 є батьком ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвами про народження серії НОМЕР_2 та серії НОМЕР_3 відповідно (а.с.7-8).

Відповідно до рішення Кіцманського районного суду Чернівецької області від 02 жовтня 2013 року, шлюб між позивачкою ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_2 розірвано (а.с. 4).

З довідки, виданої виконавчим комітетом Оршовецької сільської ради Кіцманського району Чернівецької області №352 від 25 лютого 2016 року вбачається, що на утриманні в ОСОБА_1 знаходяться двоє неповнолітніх дітей: ОСОБА_5, 2000 року народження та ОСОБА_6, 2000 року народження (а.с. 16).

Відповідно до закону батьки зобов'язані утримувати своїх дітей незалежно від того, перебувають вони в шлюбі чи шлюб між ними розірвано. Обов'язок батьків утримувати своїх дітей є безумовним і не залежить від того, чи є батьки працездатними й чи є в них кошти, достатні для надання утримання, а лише враховується судом при визначенні розміру стягуваних аліментів.

Законом України «Про охорону дитинства» від 26 квітня 2001 року визначено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Згідно ст.ст. 180, 182 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей; при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, інші обставини.

Щодо стягнення аліментів у твердій грошовій сумі, слід зазначити, що у системному зв'язку дані правовідносини регулюються:роз'ясненням Пленуму Верховного Суду України, які містяться у п. 17 постанови від 15 травня 2006 року N 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів"- за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК) виплачуються щомісячно.

Відповідно до ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, але не менше 30% прожиткового мінімуму відповідного віку дитини згідно вимог ст. 182 Сімейного кодексу України.

Разом з тим, суд при визначенні розміру коштів, що стягуються як аліменти, прагне не до зрівняння матеріального становища платника й одержувача аліментів, а до того, щоб одержувач аліментів у разі їх сплати перестав бути таким, що потребує матеріальної допомоги. Окрім того, розмір призначених аліментів має бути виправданий дійсними потребами та з урахуванням матеріального становища сторін, має виходити з фактичних обставин справи та мети зобов'язання щодо утримання.

Так, судом встановлено, що ОСОБА_2 працює, але у нього погіршився матеріальний стан у зв'язку з відсутністю житла, яке потрібно винаймати, однак відповідач, як батько дочок ОСОБА_4 та ОСОБА_7, зобов'язаний сплачувати на користь позивачки аліменти на утримання дітей, щомісячно до їх повноліття.

За таких обставин, виходячи із принципу, взаємного обов'язку батьків по утриманню дітей, суд, приходить до висновку про часткове задоволення позову та вважає за можливе встановити аліменти на рівні 1/3 частки від всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, на кожну дитину, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що буде розумним, справедливим та зваженим, з огляду на встановлені судом обставини справи.

Разом з цим, суд вважає за належне роз'яснити сторонам, що відповідно до ст.192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось з них, а також положення ст.185 Сімейного кодексу України щодо обов'язку того з батьків, з кого присуджено аліменти на дитину, брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами.

Одночасно суд роз'яснює, що статтею 196 Сімейного кодексу України передбачена відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача ОСОБА_2 на користь держави необхідно стягнути судовий збір в сумі 551,20 гривень.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Враховуючи наведене, ст.ст. 180, 182, 183, 184, 191, Сімейного Кодексу України, керуючись ст.ст. 10, 11, 15, 60, 88, 174 ч. 4, 212, 214, 367 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, ІПН: НОМЕР_1, аліменти на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, щомісячно в розмірі 1/3 частки від усіх видів заробітку (доходу) ОСОБА_2, але не менше 30 % прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, на кожну дитину до їх повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави 551,20 гривень судового збору.

Рішення в частині стягнення аліментів за один місяць звернути до негайного виконання.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Чернівецької області через Кіцманський районний суд протягом 10-ти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: В.М. Мізюк