Справа № 569/8437/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 листопада 2016 року

Рівненський міський суд Рівненської області в складі:

головуючого судді - Харечка С.П.

при секретарі Глотова П.В.

з участю: представника позивача Маркова С.І.

представника третьої особи Матвійчук І.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Рівне цивільну справу за позовом ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» до ДПІ у м. Рівному ГУ ДФС у Рівненській області , третя особа, що не заявляє самостійних вимог Рівненській міський відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області про зняття арешту із заставного майна та виключення його з акту опису й арешту майна,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» звернувся до суду про зняти арешт із заставного транспортного засобу марки МЕRCEDES-BENZ, модель SPRINTER, тип ТЗ - автобус-D реєстраційний помер НОМЕР_2, 2003 року випуску, шасі (кузов, рама) № НОМЕР_3, що належить ОСОБА_4, який проживає в АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 па підставі Свідоцтва про реєстрацію ТЗ НОМЕР_4 видане 1-е МРВ ДАІ м. Рівне 08.06.2007 року, що був накладений постановою державного виконавця відділу ДВС Рівненського міського управління юстиції Герасімчука В.С. про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 15.05.2009 року та виключити транспортний засіб з акту опису й арешту майна від 25.03.2013 року., посилаючись на мотиви викладені в позовній заяві.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити.

Представник відповідача ДПІ у м. Рівному ГУ ДФС у Рівненській області в судове засідання не зявився,про причини неявки суд не повідомили про день та час розгляду справи були повідомлені належним чинном.

Представник відповідач Рівненського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області в судове засідання зявивилась та не заперечив проти його задоволення.

Суд заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

15.11.2007 року між ВАТ «Банк «Фінанси та кредит» та ОСОБА_4 укладено договір №342/07-МК, згідно якого банк надає ОСОБА_4 в тимчасове користування на умовах забезпеченості, зворотності, терміновості, платності кошти в сумі 60000,00 грн.. з оплатою за процентною ставкою 21% річних. З метою забезпечення належного виконання кредитних зобов'язань 15.11.2007 року укладено договір застави транспорту №01/342/07-МК, зареєстрований в реєстрі за №3835, предметом договору, якого є транспортний засіб марки МЕRCEDES-BENZ, модель SPRINTER, тип ТЗ - автобус-D реєстраційний помер НОМЕР_2, 2003 року випуску, шасі (кузов, рама) № НОМЕР_3, що належить ОСОБА_4, який проживає в АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 па підставі Свідоцтва про реєстрацію ТЗ НОМЕР_4 видане 1-е МРВ ДАІ м. Рівне 08.06.2007 року

На виконання умов вищевказаного договору банк свої зобовязання по видачі відповідних сум кредиту виконав повністю.

У зв'язку з невиконанням ОСОБА_6 взятих на себе кредитних зобовязань 06.09.2010 року суддею Кучиною Н.Г. Рівненського міського суду Рівненської області винесено заочне рішення по справі №2-7391/10, яким задоволено позов.

ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» має намір задовільнити свої вимоги по кредитному договору №342/07-МК за рахунок заставного майна, а саме транспортного засобу марки МЕRCEDES-BENZ, модель SPRINTER, тип ТЗ - автобус-D реєстраційний помер НОМЕР_2 шляхом його добровільної реалізації. ОСОБА_6 погоджуючись на добровільну реалізацію свого транспортного засобу в рахунок погашення свої кредитних зобов'язань перед ПАТ «Банк»Фінанси та кредит» повідомив банк, що все його майно арештоване державним виконавцем відділу ДВС Рівненського міського управління юстиції в межах виконавчих проваджень.

26.06.2016 року ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» направлено лист до Рівненського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській областіз проханням повідомити на підставі яких процесуальних документів було накладено арешт на заставлено майно. 04.07.2016 року ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» з листа Рівненського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області №8839 стало відомо, що постановою державного виконавця Герасімчука В.С. про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 15.05.2009 року накладено арешт на все майно, що належить ОСОБА_4, який проживає в АДРЕСА_1. Також вищевказаний транспортний засіб описаний і арештований державним виконавцем актом опису й арешту майна від 25.03.2013 року по зведеному виконавчому провадженні по стягненню боргів з ОСОБА_4

Відповідно до ст.ст. 19, 20 Закону України «Про заставу» за рахунок заставленого майна заставодержатель має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі, що визначається на момент фактичного задоволення, включаючи проценти, відшкодування збитків, завданих прострочкою виконання (а у випадках, передбачених законом чи договором, - неустойку), необхідні витрати на утримання заставленого майна, а також витрати на здійснення забезпеченої заставою вимоги, якщо інше не передбачено договором застави. Заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов'язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором. У разі ліквідації юридичної особи заставодавця заставодержатель набуває право звернення стягнення на заставлене майно незалежно від настання строку виконання зобов'язання, забезпеченого заставою. Якщо предмет одного договору застави складають дві або більше речей (два чи більше прав), стягнення може бути звернено на всі ці речі (права) або на будь-яку з речей (на будь-яке з прав) за вибором заставо держателя. Якщо заставодержатель зверне стягнення на одну річ (право), він зберігає право наступного стягнення на інші речі (права), що складають предмет застави. Звернення стягнення на заставлене майно здійснюється за рішенням суду або третейського суду, на підставі виконавчого напису нотаріуса, якщо інше не передбачене законом або договором застави.

Згідно ч.1 ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

Відповідно до ч. 5 ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження»у випадку незавершеного виконавчого провадження, арешт з майна може бути знятий за рішенням суду.

Згідно ст. 572 ЦК України в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом.

В силу положень ст. 54 Закону України "Про виконавче провадження" звернення стягнення на заставлене майно в порядку примусового виконання допускається за виконавчими документами для задоволення вимог стягувача - заставо держателя.

Примусове звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється державним виконавцем з урахуванням положень Закону України "Про іпотеку".

Згідно з ч. 4 ст. 54 Закону України "Про виконавче провадження" про звернення стягнення на заставлене майно для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, державний виконавець повідомляє заставодержателю не пізніше наступного дня після накладення арешту на майно або якщо йому стало відомо, що арештоване майно боржника перебуває в заставі, та роз'яснює заставодержателю право на звернення до суду з позовом про зняття арешту із заставленого майна, що відділом Державної виконавчої служби зроблено не було.

Таким чином, заставодержатель має переважне право на задоволення його вимог про стягнення боргу з боржника шляхом звернення стягнення на заставлене майно.

За ч. 5 ст. 60 Закону України "Про виконавче провадження" у випадках незавершеного виконавчого провадження арешт з майна чи коштів може бути знятий за рішенням суду.

Відповідно до п. 4 Постанови пленуму Верховного суду України від 27 серпня 1976 року № 6 «Про судову практику в справах про виключення майна з опису» за правилами, встановленими для розгляду позовів про виключення майна з опису, розглядаються вимоги громадян і організацій, що грунтуються на праві власності на описане майно або на праві володіння ним.

Виходячи з наведеного суд прийшов до переконання, що позов слід задовольнити, зняти арешт із заставного транспортного засобу марки МЕRCEDES-BENZ, модель SPRINTER, тип ТЗ - автобус-D реєстраційний помер НОМЕР_2, 2003 року випуску, шасі (кузов, рама) № НОМЕР_3, що належить ОСОБА_4, який проживає в АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 па підставі Свідоцтва про реєстрацію ТЗ НОМЕР_4 видане 1-е МРВ ДАІ м. Рівне 08.06.2007 року, що був накладений постановою державного виконавця відділу ДВС Рівненського міського управління юстиції Герасімчука В.С. про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 15.05.2009 року та виключити транспортний засіб з акту опису й арешту майна від 25.03.2013 року.

Керуючись ст.10, 60, 179, 208, 213-215, 218 ЦПК України, ст.50, 54, 57,60 Закону України Про виконавче провадження, ст.ст. 19, 20 Закону України «Про заставу», суд,-

ВИРІШИВ:

Зняти арешт із заставного транспортного засобу марки МЕRCEDES-BENZ, модель SPRINTER, тип ТЗ - автобус-D реєстраційний помер НОМЕР_2, 2003 року випуску, шасі (кузов, рама) № НОМЕР_3, що належить ОСОБА_4, який проживає в АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 па підставі Свідоцтва про реєстрацію ТЗ НОМЕР_4 видане 1-е МРВ ДАІ м. Рівне 08.06.2007 року, що був накладений постановою державного виконавця відділу ДВС Рівненського міського управління юстиції Герасімчука В.С. про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 15.05.2009 року та виключити транспортний засіб з акту опису й арешту майна від 25.03.2013 року.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Рівненської області через Рівненський міський суд шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Харечко С.П.