РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/2829/16-ц

пр. № 2/759/2462/16

27 жовтня 2016 року Святошинський районний суд м. Києва у складі:

головуючого-судді - Борденюка В.В.,

при секретарі - Трегубенку М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, за участю третіх осіб на, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору - Служби у справах дітей Святошинської районної у м.Києві державної адміністрації, Служби у справах дітей Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області, Органу опіки і піклування виконавчого комітету Сорокотягської сільської ради, про усунення перешкод щодо участі у вихованні та вільному спілкуванні з дітьми,

В С Т А Н О В И В:

У лютому 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом, в якому, з урахуванням уточнених позовних вимог, просив зобов'язати ОСОБА_2 не чинити йому перешкод у вихованні та спілкуванні з дітьми, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2. Підставою для подання позову стало те, що після розірвання шлюбу сторін, 04.12.2015 року, відповідачка почала чинити перешкоди у спілкуванні позивача із їхніми дітьми, які проживають із ОСОБА_2 у місті Києві.

Представник позивача у судовому засіданні позов підтримав.

Представник відповідача проти задоволення позову заперечував, вказуючи на те, що відповідачка не чинить позивачу перешкод у побаченнях із дітьми, однак двічі не дозволяла позивачу забрати дітей, у зв'язку із їхнім станом здоров'я.

Треті особи, Служба у справах дітей Святошинської районної у м.Києві державної адміністрації, Служба у справах дітей Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області, Орган опіки і піклування виконавчого комітету Сорокотягської сільської ради у судове засідання не з'явились, про дату та місце судового засідання були повідомлені належним чином.

Вислухавши пояснення сторін, представників відповідача, свідків, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення даного позову, виходячи із такого.

Як вбачається із матеріалів справи і встановлено судом, ОСОБА_1 і ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі з 25 липня 2009 року.

ОСОБА_1 і ОСОБА_2 є батьками ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Рішенням Святошинського районного суду міста Києва від 04.12.2015 року шлюб між сторонами розірвано.

Із пояснень позивача випливає, що спір між сторонами з приводу того, що відповідачка перешкоджає йому бачитись із дітьми у них виник після їх розлучення.

Заперечуючи проти позову, представник відповідачка вказував суду про те, що з огляду на малий вік дітей, їм буде важко проводити запропонований позивачем проміжок часу у незвичний для них обстановці.

Відтак із пояснень сторін вбачається необхідність визначення судом певної періодичності спілкування позивача із дітьми, оскільки дії відповідачки свідчать про її небажання надавати можливість спілкуванню позивача із його дітьми. Перешкоди у спілкуванні батька із дитиною зумовлені у тому числі тим, що ОСОБА_2 і ОСОБА_1 проживають у різних населених пунктах на значній відстані, у м.Києві і Черкаській області, не підтримують постійного спілкування, особисто не спілкуються, а характер їх спілкування свідчить про відсутність їх готовності дійти згоди щодо визначення за взаємною домовленістю часу, коли б ОСОБА_1 міг би бачитись із дітьми.

Зі змісту Висновку орану опіки та піклування, затвердженого комісією з питань захисту прав дитини при Києво-Святошинській РДА Київської області, вбачається, що комісія вважає за доцільне визначити дні побачень ОСОБА_1 з малолітніми дітьми, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, у вихідні дні: перша, третя субота з 15:00 годин до 20:00 години.

У межах судового засідання, представник відповідачки вказував на те, що відповідачка не погоджується із даним висновком, оскільки вона пропонувала інший графік побачень позивача із дітьми; крім того представник вказував на те, що повернення дітей до дому о 20:00 є занадто пізнім для нормального розпорядку дня дітей цього віку.

Відповідно до статті 150 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Частиною 1 статті 12 Закону України «Про охорону дитинства» встановлено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Відповідно до статті 153 СК України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом.

Згідно з частинами 2, 3 статті 157 СК України, той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той з батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися є дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

Відповідно до частини 1 статті 159 СК України якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема, якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод.

Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування (частина 2 статті 159).

Відтак враховуючи положення наведених правових норм, враховуючи інтереси дитини, а також те, що виховання дитини, участь у піклуванні про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток є не лише правом, але і обов'язком позивача, а також із врахуванням висновку орану опіки та піклування, затвердженого комісією з питань захисту прав дитини при Києво-Святошинській РДА Київської області від 29.06.2016 року, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення даного позову і визначення ОСОБА_1 порядку спілкування та участі у вихованні з малолітніми дітьми, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, із встановленням графіку їх побачень у вихідні дні: перша та третя суботи кожного місяця з 14:30 год. до 19:30 год.

Разом із цим, з огляду на зміст положення частини 3 статті 157 СК України, суд зобов'язує ОСОБА_2 не чинити перешкод ОСОБА_1 у вихованні та спілкуванні з дітьми, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 150, 153, 155, 157, 159, 164 Сімейного Кодексу України, ст.ст. 10, 57, 60, 209, 212, 213,214, 215, 218 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 задовольнити частково.

Зобов'язати ОСОБА_2 не чинити перешкод ОСОБА_1 у вихованні та спілкуванні з дітьми, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Визначити наступні способи участі ОСОБА_1 у вихованні та спілкуванні з дітьми - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, у вихідні дні: перша та третя суботи кожного місяця з 14:30 год. до 19:30 год.

Рішення суду може бути оскаржено до Апеляційного суду міста Києва протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: