Справа № 357/3105/16-ц
У Х В А Л А

06 травня 2016 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді Ярмола О. Я.

при секретарі Ліщинська О. С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Біла Церква цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "Правекс-Банки до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення боргу за кредитним договором,-

В С Т А Н О В И В:

У березні 2016 року ПАТ КБ «Правекс Банк» звернувся до суду із вищевказаним позовом, який мотивував тим, що 01.08.2008 року між банком та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір та надано кредит в іноземній валюті, але позивальником порушені умови даного договору щодо належного і вчасного повернення кредиту, а тому позивач просить суд стягнути в солідарному порядку із позивальника ОСОБА_1 і поручителя ОСОБА_2 заборгованість в сумі 38256,82 доларів США та стягнути судові витрати у справі.

Відповідач ОСОБА_3 заперечила розгляд даної справи Білоцерківським міськрайонним судом та направила суду клопотання про залишення справи без розгляду на підставі п.6 ч.1 ст. 207 ЦПК України.

Суд оглянувши матеріали справи та клопотання відповідача вважає, що справа підлягає залишенню без розгляду з наступних підстав.

Суд встановив, що 01.08.2008 року між позивачем і ОСОБА_1 було укладено кредитний договір, за умовами якого банк надав відповідачу кредит на споживчі цілі в розмірі 25 451 дол. США, терміном до 01.08.2015 року із розрахунку 13,99 % річних, а відповідач ОСОБА_1 зобов'язався повернути отриманий кредит та сплатити відсотки за його користування. В якості забезпечення належного виконання позичальником своїх зобовязань за кредитним договором , між банком та відповідачем ОСОБА_2 було укладено договір поруки, термін дії якого до 01.08.2018 року.

З кредитного договору №739-104/08Р від 01.08.2008 року /п12.1/ та Договору поруки №739-104/08Р від 01.08.2008 року /п.3.1/ вбачається, що сторони домовилися і підтвердили свою згоду на те, що всі спори, розбіжності або вимоги, які виникають з даного договору або у звязку з ним, у тому числі такі, що стосуються його виконання, порушення, припинення або визнання недійсним, підлягають вирішенню в Постійно діючому Незалежному Третейському суді при Всеукраїнській громадській організації «Ліга юридичного захисту інтересів споживачів» у відповідності з його регламентом.

Згідно ч.1 ст.17 ЦПК України сторони мають право передати спір на розгляд третейського суду, крім випадків встановлених законом.

Згідно п.6 ч.1 ст.207 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду, якщо між сторонами укладено договір про передачу спору на вирішення до третейського суду і від відповідача надійшло до початку з'ясування обставин у справі та перевірки їх доказами заперечення проти вирішення спору в суді.

За змістом даної норми залишення заяви без розгляду можливе за наявності трьох обставин: між сторонами укладено договір про передачу спору на вирішення третейського суду, заперечення відповідача у зв'язку з цим проти вирішення спору в суді та подача такої заяви до початку з'ясування обставин у справі.

Отже оскільки між сторонами укладено третейську угоду, яка міститься у кредитному договорі і є його частиною (розділ 12 «Третейське застереження») сторони погодили всі спори вирішувати в Третейському суді, а також враховуючи відповідну заяву відповідача ОСОБА_2, подану до початку розгляду справи по суті, суд прийшов до висновку, що позов підлягає залишенню без розгляду.

Письмово викладені пояснення позивача з приводу позбавлення позивача права на захист є безпідставними, оскільки, в даному випадку, суд забезпечив дотримання передбачених цивільним процесуальним законом прав банку на звернення до суду, прийняв позовну заяву банку та відкрив провадження у справі, проте у зв'язку із наявністю певних обставин, а саме наявності третейського застереження та відповідної заяви відповідача ОСОБА_2, залишає позов без розгляду, що прямо передбачено процесуальним законом (п.6 ч.1 ст.207 ЦПК України).

Аналогічна позиція викладена у абз.5 п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12 червня 2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», згідно якого договір сторін про передачу спору на розгляд третейського суду (ст.17 ЦПК) не є відмовою від права на звернення до суду за захистом. Разом з тим пред'явлення позову до суду за наявності такого договору не дає підстав для повернення заяви чи відмови у відкритті провадження у справі (ст.ст.121,122 ЦПК), за винятком передбаченого п.6 ч.1 ст.207 ЦПК обов'язку суду залишити заяву без розгляду, якщо від відповідача надійшло до початку з'ясування обставин у справі заперечення проти вирішення спору в суді.

При цьому, суд виходить з того, що однією із засад цивільного судочинства є свобода договору (ст. 3 ЦК України).

Згідно зі ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. У договорах за участю фізичної особи - споживача враховуються вимоги законодавства про захист прав споживачів.

Оскільки кредитний договір і договір поруки містять третейське застереження, то суд бере дану умову до уваги. А також, слід зазначити, що відповідно п.3 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 30 березня 2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», за наявності у кредитному договорі третейського застереження (окремої третейської угоди) при вирішенні спору суд має враховувати положення пункту 14 частини першої статті 6 Закону України від 11 травня 2004 року № 1701-IV «Про третейські суди» про те, що справи щодо захисту прав споживачів, у тому числі споживачів послуг банку (кредитної спілки), не підлягають розгляду третейськими судами. Тому за наявності вказаного третейського застереження (окремої третейської угоди) залишення позовної заяви споживача без розгляду на підставі пункту 6 частини першої статті 207 ЦПК є неприпустимим.

Однак, в роз'ясненні йдеться про захист прав споживачів, а предметом спору в даній справі не є захист прав споживачів, а є - стягнення боргу за кредитним догвором за позовом банку, а не споживача.

З огляду наведеного вище, суд прийшов до висновку, що позов ПАТ КБ «Правекс-Банк» підлягає залишенню без розгляду на підставі п.6 ст. ч.1 ст. 207 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 207,293 ЦПК України, суд , -

У Х В А Л И В:

Позов Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "Правекс-Банки до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення боргу за кредитним договором - залишити без розгляду.

Ухвала суду може бути оскаржена до Апеляційного суду Київської області через Білоцерківський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом 5-ти днів з дня проголошення ухвали.

Суддя ОСОБА_4