Справа № 742/1524/16-ц Провадження № 22-ц/795/1874/2016 Категорія цивільнаГоловуючий у I інстанції - Циганко М. О. Доповідач - Вінгаль В. М.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 листопада 2016 року м. Чернігів

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі:

головуючого - суддіВІНГАЛЬ В.М.
суддів:ОСОБА_1, ОСОБА_2
при секретарі:ОСОБА_3, ОСОБА_4
за участю:Відповідача ОСОБА_5, її представника ОСОБА_6, позивачки ОСОБА_7, її представника ОСОБА_8,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на рішення Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 26 липня 2016 року у справі за позовною заявою ОСОБА_7 до ОСОБА_5 про визнання права власності в порядку спадкування та за зустрічною позовною заявою ОСОБА_5 до ОСОБА_7 про визнання права особистої приватної власності, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: ОСОБА_9, приватний нотаріус Прилуцького міського нотаріального округу Чернігівської області,

в с т а н о в и в:

В травні 2016 року ОСОБА_7 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_5 про визнання права власності в порядку спадкування. В позовній заяві ОСОБА_7 зазначила, що її батько 11 жовтня 1996 року уклав шлюб з відповідачкою у справі ОСОБА_5.

15 серпня 2000 року ОСОБА_10 за власні кошти купив 7/10 частин жилого будинку з належною частиною господарських будівель та споруд, що знаходяться в м. Прилуки вул. Шевченка, 34.

15 серпня 2000 року її батько уклав договір купівлі-продажу земельної ділянки згідно якого він купив 0,0293 га, яка розташована на території Прилуцької міської ради за адресою м. Прилуки вул. Шевченка, 34. Право власності на придбаний будинок та земельну ділянку зареєстровано на ОСОБА_10

07 травня 2008 року батько склав заповіт, яким все своє майно заповів своїм дітям від першого шлюбу ОСОБА_11 та ОСОБА_7 в рівних частках кожному.

04 березня 2014 року ОСОБА_10 змінив заповіт, яким все належне йому майно заповів ОСОБА_7, а 25 квітня 2015 року ОСОБА_10 помер.

В позові ОСОБА_7 зазначила, що вона зверталась до нотаріуса з вимогою видати їй свідоцтво про право на спадщину за заповітом, але нотаріус видав свідоцтво про право на спадщину тільки на 5/6 частин земельної ділянки, що знаходиться на території Сухополовянської сільської ради та на 5/12 гаража, що знаходиться в авто кооперативі «Нафтовик 2» під номером 174 в м. Прилуки.

Видати свідоцтво про право на спадщину за заповітом на частину будинку та земельну ділянку, що знаходиться в м. Прилуки вул. Шевченка, 34 нотаріус відмовилась у звязку з відсутністю оригіналів документів, що підтверджується право власності на зазначені обєкти.

В зустрічній позовній заяві ОСОБА_5 просила визнати майно особистою приватною власністю, яке не може бути включено до спадкової маси. ОСОБА_5 зазначала, що за отримані кошти від продажу її нерухомості проживаючи у шлюбі з ОСОБА_10, 15.08.2000 р. вона придбала 7/10 частин житлового будинку, що розташований по вул. Шевченка, 34 в м. Прилуки, який був оформлений на імя її чоловіка ОСОБА_10 Зазначала, що земельна ділянка також у 2000 році була придбана виключно за особисті кошти і право спільної сумісної власності на таке майно не виникло.

Рішенням Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 26 липня 2016 року первісний позов ОСОБА_7 задоволено.

Визнано за ОСОБА_7 право власності на 5/12 частин житлового будинку, що знаходиться в м. Прилуки Чернігівської області, вул. Шевченка, буд. 34/1 в порядку спадкування за заповітом після смерті батька ОСОБА_10, який помер 25 квітня 2015 року.

Визнано за ОСОБА_7 право власності на 5/12 часток земельної ділянки, що знаходиться в м. Прилуки Чернігівської області, вул. Шевченка, буд. 34/2 в порядку спадкування за заповітом після смерті батька ОСОБА_10, який помер 25 квітня 2015 року.

Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_7 1102 грн. 40 коп. судового збору.

Зустрічний позов ОСОБА_5 задоволено частково.

Визнано за ОСОБА_5 право власності на 1 / 2 частку житлового будинку, що знаходиться в м. Прилуки Чернігівської області, вул. Шевченка, буд. 34/1, як на половину спільного майна подружжя, придбаного за час знаходження в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_10, який помер 25 квітня 2015 року.

Визнано за ОСОБА_5 право власності на 1 / 2 частку земельної ділянки, що знаходиться в м. Прилуки Чернігівської області, вул. Шевченка, буд. 34/2 як на половину спільного майна подружжя, придбаного за час знаходження в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_10, який помер 25 квітня 2015 року.

Стягнуто з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_5 551 грн. 20 коп. судового збору.

В іншій частині зустрічного позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду ОСОБА_5 звернулась з апеляційною скаргою, в якій просила рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким в задоволенні первісного позову відмовити, а зустрічний позов щодо визнання за ОСОБА_5 право особистої приватної власності на житловий будинок та земельну ділянку задовольнити.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5 зазначає, що за отримані кошти від продажу нерухомості проживаючи у шлюбі з ОСОБА_10, 15.08.2000 р. вона придбала 7/10 частин житлового будинку, що розташований по вул. Шевченка, 34 в м. Прилуки, який було оформлено на імя її чоловіка ОСОБА_10 Земельна ділянка була вже виділена та на момент придбання приватизована на імя продавця, тому відповідно було укладеного договір купівлі-продажу від 15 серпня 2000 року і земельної ділянки, яка мала адресу м. Прилуки, вул. Шевченка, 34/2.

В подальшому, 01 вересня 2000 року на підставі договору купівлі-продажу було оформлено державний акт на право приватної власності на земельну ділянку на імя її чоловіка ОСОБА_10 Зазначає, що придбавши частину житлового будинку, який мав самостійний вхід в їхню частину приміщення в подальшому було реалізовано право на виділ частки в натурі без зміни конфігурації будинку та без проведення будь яких будівельних чи ремонтних робіт та отримано свідоцтво про право власності від 23.10.2013 р. та зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності на імя ОСОБА_10

Вислухавши суддю-доповідача, доводи та заперечення сторін, їх представників, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду зміні виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно ст. 60 Сімейного кодексу України, майно набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності, незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).

У відповідності до ч.3 ст.368 ЦК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.

По справі встановлено, що ОСОБА_10 та ОСОБА_5 зареєстрували шлюб 11 жовтня 1996 року.

15 серпня 2000 року на імя ОСОБА_10 був оформлений договір купівлі - продажу 7/10 частин жилого будинку з належною частиною надвірних будівель, що знаходиться в м. Прилуки, вул. Шевченка, буд. 34. В цей же день на нього було оформлено купівлю продажу земельної ділянки розміром 0,0293 га, розташованої за адресою м.Прилуки по вул. Шевченка, № 34/2.

Згідно копії Свідоцтва про право власності від 23 жовтня 2013 року серії САК №368103, ОСОБА_10 належав на праві приватної власності житловий будинок, розташований в м. Прилуки по вул. Шевченка, № 34/1.

04 березня 2015 року приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу був посвідчений заповіт, яким ОСОБА_10 заповів все своє майно ОСОБА_7.

ОСОБА_10 помер 25 квітня 2015 року.

18 квітня 2016 року приватним нотаріусом Прилуцького міського нотаріального округу ОСОБА_7 було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом, а саме на 5/12 частин гаража №174, що знаходиться в м. Прилуки в автокооперативі «Нафтовик 2» та на 5/6 частин земельної ділянки, загальною площею 0,0999 га, що розташована на території Сухополовянської сільської ради Прилуцького району Чернігівської області.

У видачі ОСОБА_7 свідоцтва про право на спадщину за заповітом на частину житлового будинку, що знаходиться в м. Прилуки вул. Шевченка, буд. 34/1, частку земельної ділянки, що знаходиться в м. Прилуки вул. Шевченка, 34/2 приватним нотаріусом Прилуцького міського нотаріального округу ОСОБА_9 було відмовлено у звязку з відсутністю документів, що посвідчують право власності на вищезазначене майно, про що свідчить лист від 13 квітня 2016 року.

Позивачка за зустрічним позовом ОСОБА_5 не надала до суду належних і допустимих доказів про те, що спірне майно - житловий будинок та земельну ділянку було придбано за її особисті кошти, оскільки її доводи про те, що в період шлюбу вона продала належне їй на праві приватної власності майно, а саме квартиру та частину житлового будинку і 15 серпня 2000 року придбала 7/10 частин житлового будинку, що знаходився в м. Прилуки по вул. Шевченка, 34 та земельну ділянку, що знаходилася в м. Прилуки по вул. Шевченка, 34/2, які було оформлено на чоловіка ОСОБА_10, не знайшли свого підтвердження матеріалами справи та суперечать вимогам закону, який регулює дані правовідносини.

Статтею 57 СК України передбачено, що особистою приватною власністю дружин, чоловіка є, в тому числі майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй, йому особисто.

ОСОБА_5 надала довідку про те, що будинок по вул. Котляревського 74 в м. Прилуки був проданий за 12492 грн., однак, саме їй належало 2/5 частин у даному будинку, що складає 4996 грн. 80 коп. Відповідачка також надала розписку про отримання нею 5700 доларів США від продажу спільного сумісного майна від попереднього шлюбу, проте розписка датована 2015 роком та не містить відомостей про те, яке майно було реалізоване та хто склав розписку. У звязку з чим, рішення суду, яким було частково задоволено зустрічний позов ОСОБА_5 підлягає залишенню без змін.

В той же час, апеляційний суд приходить до висновку про те, що судом першої інстанції неправильно визначена частка позивачки ОСОБА_7 у праві власності у спадковому майні, а саме, в житловому будинку, з наступного розрахунку: 7/10 : 2 = 7/20 : 3( спадкоємці за законом)= 7/60. 1/2 частина від 7/60 складає 7/120( обовязкова частка ) + 7/20( (половина у спільному майні подружжя)= 35/120 частин, власність дружини. Відповідно, частка спадкоємця ОСОБА_7 складає 7/24, а тому, рішення суду в частині визначення частки у праві власності ОСОБА_7 у спадковому майні - житловому будинку підлягає зміні, шляхом зменшення з 5/12 частин до 7/24 частин, тобто, зменшенню на 1/120 частину.

Керуючись ст.ст. 303, 307, ч.1 п. 3 ст. 309, 314, 316, 317, 319 ЦПК України, апеляційний суд,

В И Р І Ш И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 задовольнити частково.

Рішення Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 26 липня 2016 року в частині визначення частки у праві власності ОСОБА_7 у спадковому майні змінити, шляхом зменшення з 5/12 частин до 7/24 частин.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Рішення набирає чинності негайно і може бути оскаржено до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня проголошення.

Головуючий:Судді: