Справа № 219/3074/16-ц
Провадження № 2/219/1917/2016
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
17.05.2016 17 травня 2016року Артемівський міськрайонний суд Донецької області у складі головуючого судді Погрібна Н. М.,
при секретарі Мирошниченко О.Л.,
з участю представника позивача Канаєва І.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Артемівську справу за позовом КП "Бахмут - Вода" до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за спожиті послуги по водопостачанню та водовідведенню, -
31.03.2016року позивач КП "Бахмут - Вода" звернувся до суду з заявою, в якій вказував, що відповідачу, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 підприємство регулярно надає послуги по постачанню питної води та прийманню стічних вод, за які необхідно щомісячно вносити оплату за встановленими тарифами.
Порушуючи чинне законодавство, відповідач тривалий час ухиляються від сплати за надані їм послуги і, не зважаючи на попередження, добровільно заборгованість не погашає. В результаті цього він має борг, який виник за період з 01.03.2010року по 29.02.2016року і складає суму у розмірі 6644,94грн.
Позивач просив стягнути з відповідача на свою користь вказану суму боргу, а також судовий збір у сумі 1378 грн.
У судовому засіданні представник позивача підтвердив заявлені позовні вимоги та проси їх задовольнити.
Відповідач у судове засідання не з'явився, у встановленому порядку був повідомлений про час та місце розгляду справи. Про причини своєї неявки суд не сповістив, від нього не надійшло клопотання про відкладення слухання справи. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов має бути задоволено з наступних підстав.
Матеріалами справи встановлено, що відповідач проживає в квартирі за вказаною адресою і отримують зазначені послуги.
Позивач дійсно надає послуги по постачанню питної води та прийманню стічних вод.
Відповідно до п. 33 „Правил надання населенню послуг з водопостачання та водовідведення ", затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 30 грудня 1997 року №1497, які є обов'язковими для виконання усіма споживачами та виконавцями послуг незалежно від форм власності і підпорядкованості, споживач зобов'язаний своєчасно, в установлений термін оплачувати надані послуги (у разі наявності засобів квартирного обліку холодної і гарячої води та теплової енергії - щомісячно знімати їх показники та сплачувати вартість надання послуг за цими показниками і встановленими тарифами).
Згідно зі ст. 32 Закону України "Про житлово - комунальні послуги" та ст. 162 ЖК України, плата за послуги по водопостачанню та водовідведенню стягується за затвердженими у встановленому порядку тарифами.
Згідно зі ст. 160 ЖК України, повнолітні члени сім'ї несуть солідарну майнову відповідальність за користування водопостачанням та водовідведенням.
Крім того, позивачем були сплачені витрати по сплаті судового збору у сумі 1378 грн.00коп., ці витрати також підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.
Керуючись ст. ст. 10, 11, 209, 212, 214 - 215, 224 - 226 ЦПК України, ст. ст. 160, 162 ЖК України, суд, -
Стягнути з ОСОБА_2 ,ІНФОРМАЦІЯ_5(ІПН НОМЕР_1) на користь КП "Бахмут - Вода " в рахунок відшкодування заборгованості 6644,94грн., а також судовий збір у розмірі 1378грн. 00 коп.
Рішення може бути оскаржене позивачем до Апеляційного суду Донецької області через Артемівський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Суддя Л.І.Хомченко

Справа № 219/1982/16-ц

Провадження № 2/219/1589/2016

З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10.05.2016 року Артемівський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючий суддя Хомченко Л.І

секретарь Халаджи А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Бахмут справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про надання дозволу на виїзд дитини без згоди батька, -

ВСТАНОВИВ :

9.03.2016 року позивачка звернулась до суду з вказаним позовом до відповідача , про надання дозволу на виїзд дитини без згоди батька, та уточнів позовні вимоги посилалась на те , що вони з відповідачем перебували у зареєстрованому шлюбі, однак спільне життя не склалося, та 16.12.2015 року їх шлюб було розірвано. Від шлюбу позивач та відповідач мають неповнолітню дочку ОСОБА_5 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_6 у м. Єнакиїве Донецької області, яка мешкає разом з матір'ю. Після подій на сході України вона разом з дитиною вимушені систематично виїжджати та в'їжджати у зону проведення антитерористичної операції (далі - АТО), але без дозволу батька дочки позивач не може вивозити дочку , оскільки на межі з територією проведення АТО на усіх блокпостах вимагають такий самий дозвіл від батька як і для виїзду за кордон. Також заявник планує вивозити дитину відпочивати на морі та оздоровлювати дитину до АР Крим ,за кордон , до Турції , виїжджати з нею до родичів до РФ ,однак відповідач , ігноруючи інтереси дочки, не дає своєї згоди на її виїзд за кордон. Посилалась в обґрунтування заявлених вимог на ст. 7 Сімейного кодексу України, Закон України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України», Правила оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документу дитини, їх тимчасового затримання та вилучення , просила надати їй без нотаріально оформленої згоди та без супроводу батька дозвіл на тимчасовий багаторазовий в'їзд на неконтрольовану територію України (територію проведення антитерористичної операції), тимчасово окуповану територію України (АР Крим) та на виїзд з неконтрольованої та тимчасово окупованої території України, а також на виїзд за межі України з метою оздоровлення, та відпочинку, зумовлених потребою нормального фізичного, духовного і морального розвиту дитини, строком з 1.06.2016 та до 11.05.2026 року та надати дозвіл на виготовлення неповнолітній дочці проїзного документу для виїзду за кордон без згоди батько .

Позивач у судовому засіданні підтримала заявлені вимоги надала пояснення аналогічно викладеним у позові ,просила позов задовольнити по підставах викладених у позовній заяві ,пояснив ,що батько не заперечує проти надання дозволу на виїзд дочки за кордон ,але відмовляється оформити його нотаріально.

Відповідач у судове засіданні не зявився ,про час та дату розгляду справи його було повідомлено.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлені наступні факти та відповідні до них правовідносини.

Відповідно до свідоцтва про народження неповнолітня ОСОБА_5 народилась ІНФОРМАЦІЯ_2 , у місті Єнакієво та батьками дитини є : батько- ОСОБА_4 мати ОСОБА_5 . (арк. с. 13)

Шлюб між сторонами розірвано відповідно до рішення Артемівського міськрайонного суду (арк.с. 14)від 16.12.2015 року

Згідно з ч. 1, 2 ст. 155 СК України, здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. (ч. 2 ст. 150 СК України)

Відповідно до п. 5.1.1 та 5.1.2 Тимчасового порядку здійснення контролю за переміщенням осіб, транспортних засобів і вантажів вздовж лінії зіткнення у межах Донецької та Луганської областей, в'їзд на неконтрольовану територію та виїзд з неї громадян України та іноземців (осіб без громадянства), в'їзд на неконтрольовану територію дітей, які не досягли 16-річного віку, здійснюється з дотриманням вимог, передбачених для таких осіб Правилами перетинання державного кордону громадянами України, затвердженими постановою КМ України від 27.01.1995 року № 57. Виїзд з неконтрольованої території громадян України, які не досягли 16-річного віку, здійснюється за умови пред'явлення свідоцтва про народження дитини, будь-якого документа, визначеногост. 5 Закону України «Про громадянство України» або ст. 2 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» особи (осіб), у супроводі якої (яких) громадяни України, які не досягли 16-річного віку, виїжджають з неконтрольованої території, та дозволом фізичної особи.

Відповідно до абзацу третього ч. 3 ст. 313 ЦК України, фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновителів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними.

У відповідності до п. 3 Правил перетинання державного кордону громадянами України, затверджених постановою КМУ від 27.01.1995 року № 57 (57-95-п) (у ред. постанови КМУ від 25.08.2010 року № 724) (далі - Правила), виїзд з України громадян, які не досягли 16-річного віку, здійснюється за згодою обох батьків (усиновлювачі) та в їх супроводі або в супроводі осіб, уповноважених ними, які на момент виїзду з України досягли 18-річного віку.

Підпунктом 2 пункту 4 Правил встановлено, що виїзд з України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, здійснюється без нотаріально посвідченої згоди другого з батьків у разі пред'явлення рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків.

Відповідно до абзацу другого п. 2 ст. 4 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України», за відсутності згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду.

Частиною першою статті 3 Конвенції Про права дитини від 20.11.1989 року. ратифікованої Постановою Верховної Ради № 789-XII від 27.02.1991 року встановлено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Дитина ОСОБА_5 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_6 у м. Єнакиїве Донецької області, мешкає разом з матір'ю у м. Єнакієве на неконтрольованої території України (території проведення антитерористичної операції), окремо від відповідача та знаходиться на її утриманні .Відповідч не назає згоди на виїзд дитини за кордон,що порушує права дитини .

Відповідно до ч. 2 ст. 155 СК України, батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

З огляду на вищенаведене суд приходить до висновку, що заявлені вимоги обґрунтовані частково, інтереси позивача повністю відповідають інтересам її неповнолітньої доньки , оскільки дитина має бути забезпечена належними умовами виховання, розвитку, відпочинку та медичного обслуговування. Оскільки добровільно батько дитини не дає згоду на в'їзд дочки в район проведення антитерористичної операції та його виїзд звідти, суд вважає за необхідне частково задовольнити заявлені вимоги та надати позивачу дозвіл на тимчасовий багаторазовий в'їзд на неконтрольовану територію України (територію проведення антитерористичної операції), тимчасово окуповану територію України (АР Крим) та на виїзд з неконтрольованої та тимчасово окупованої території України, а також на виїзд за межі України з метою оздоровлення, навчання та відпочинку, зумовлених потребою нормального фізичного, духовного і морального розвиту дитини, з неповнолітньою дочкою строком до 1.06. 2017 року, без згоди та без супроводу батька дитини, а також надати позивачу дозвіл на виготовлення неповнолітньої дочці проїзного документу для виїзду за кордон без згоди батька строком на 1 рік враховуючи і інтереси батько дитини ,який має право приймати участь у вихованні дочки.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 82, 209, 212, 214-215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про надання дозволу на виїзд дитини без згоди батька задовольнити частково.

Надати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3, дозвіл на тимчасовий багаторазовий в'їзд на неконтрольовану територію України (територію проведення антитерористичної операції), тимчасово окуповану територію України (АР Крим) та на виїзд з неконтрольованої та тимчасово окупованої території України, а також на виїзд за межі України з метою оздоровлення, навчання та відпочинку, зумовлених потребою нормального фізичного, духовного і морального розвиту дитини, з неповнолітньою дочкою ОСОБА_5 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_6 у м. Єнакиїве Донецької області, строком з 1.06.2016 року до 1.06.2017 року, без згоди та без супроводу батька дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .який народився ІНФОРМАЦІЯ_4 у м . Єнакиїве Донецької області.

Надати ОСОБА_3 _, ІНФОРМАЦІЯ_3 ,яка народилась м. Єнакиєве Донецької області , дозвіл на виготовлення неповнолітній дочці ОСОБА_5 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_6 , у м. Єнакиїве Донецької області, проїзного документу для виїзду за кордон, без згоди батька дитини - ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_4 ,який народився ІНФОРМАЦІЯ_4 у м . Єнакиїве Донецької області.

В задоволенні решти заявлених позовних вимог - відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Донецької області через Артемівський міськрайонний суд Донецької області.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Л. І. Хомченко

Суддя Н.М.Погрібна