Справа № 758/2645/16-ц
У Х В А Л А

26 квітня 2016 року суддя Подільського районного суду м.Києва Неганова Н.В., розглянувши заяву позивачки ОСОБА_1 про забезпечення позову,

В С Т А Н О В И Л А :

В провадженні суду знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання недійсним договору дарування.

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про забезпечення позову, в якій просить накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1, яка належить на праві власності ОСОБА_2 Заяву позивачка мотивує тим, що вказана квартира була відчужена шахрайським шляхом, тому ОСОБА_1 має всі підстави вважати та побоюватись, що відповідачка ОСОБА_2 може розпорядитися спірною квартирою та відчужити її на користь інших осіб, що ускладнить або навіть зробить неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову.

Відповідно до ч. 3 ст. 151 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Частиною 3 ст. 152 ЦПК України передбачено, що види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Згідно п.п.1,4 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи після відкриття провадження у ній (за винятком випадку, передбаченого ч.4ст.151 ЦПК України), якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб, чи учасників процесу.

Дослідивши матеріали справи, вважаю за необхідне задовольнити заяву позивачки про забезпечення позову, оскільки невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. Однак, більш доцільним способом забезпечення позову вважаю за необхідне обрати заборону проводити дії по відчуженню квартири, оскільки квартирою користується позивачка.

На підставі наведеного, ст. ст. 151, 152, 153 ЦПК України, постанови Пленуму ВСУ за №9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову»,

У Х В А Л И Л А :

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задовольнити.

Заборонити проводити будь-які дії по відчуженню квартири АДРЕСА_1, що зареєстрована на праві власності за ОСОБА_2.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Копію ухвали направити на виконання до реєстраційної служби Головного управління юстиції у м. Києві для реєстрації обтяження.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва протягом п'яти днів з дня проголошення ухвали, а у разі, якщо ухвалу постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

СуддяН. В. Неганова