Справа № 466/3902/16 Головуючий у 1 інстанції: Ковальчук О.І.
Провадження № 22-ц/783/6118/16 Доповідач в 2-й інстанції: Приколота Т. І.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 листопада 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого-судді: Приколоти Т.І.

суддів: Мікуш Ю.Р., Ніткевича А.В.

при секретарі: Івановій О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 22 червня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про витребування майна з чужого незаконного володіння,-

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 22 червня 2016 року позов задоволено. Ухвалено витребувати у ОСОБА_2 та зобов'язати передати ОСОБА_3 комп'ютер вартістю 600 грн., газову плиту «Гореньє» вартістю 1500 грн., бойлер «Горень'є» вартістю 1500 грн., пральну машину «БОШ» вартістю 1000 грн., світильник вартістю 300 грн., світильник вартістю 200 грн., холодильник «Самсунг» вартістю 4000 грн., набір для ванної кімнати вартістю 1700 грн., порохотяг «Зелмер» вартістю 1400 грн., штори вартістю 300 грн., м'який куток дитячий вартістю 4000 грн., набір посуду «Бергофф» вартістю 700 грн.

Вирішено питання судових витрат.

Рішення оскаржив ОСОБА_2 Посилається на те, що оскаржуване рішення ухвалене з порушення норм матеріального та процесуального права, при неповному з'ясованих обставинах справи. Просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову. Зазначає, що пропонував позивачеві забрати виділене їй майно, однак вона відмовилася. Вказує, що частину майна, а саме дитячий куток , пральну машину «БОШ» та набір посуду «Бергофф» вона уже забрала.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу належить відхилити.

Право на судовий захист передбачається ст.55 Конституції України.

Згідно із ст.ст. 3, 4 ЦПК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених прав, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає порушені права цих осіб у спосіб, визначений законами України.

Відповідно до ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а згідно ч.1 ст.16 ЦПК України, кожен має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Встановлено, що ОСОБА_3 та ОСОБА_2 перебували у шлюбі з 2007 року по 2013 рік. Шлюб між сторонами розірвано.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 21 вересня 2015 року позови ОСОБА_3 та ОСОБА_2, про поділ майна подружжя задоволено частково. Поділено майно подружжя з виділенням ОСОБА_2 наступного майна: комп»ютера вартістю 600 грн., газової плити «Гореньє» вартістю 1500 грн., бойлера «Гореньє» вартістю 1500 грн., пральної машини «БОШ» вартістю 1000 грн., світильника вартістю 300 грн., світильника вартістю 200 грн., холодильника «Самсунг», вартістю 4000 грн., набору для ванної кімнати вартістю 1700 грн., порохотяга «Зелмер» вартістю 1400 грн., штор вартістю 300 грн. ОСОБА_3 виділено наступне майно: м»який куток дитячий вартістю 4000 грн., пральна машина «БОШ» вартістю 1000 грн., набір посуду «Бергофф» вартістю 700 грн., автомобіль «Опель Віваро ПГА 7», 2008 року випуску, державний реєстраційний номер ВС 2219СР вартістю 98 000 грн. Стягнуто з ОСОБА_3 в користь ОСОБА_2 26 234 грн. різниці у вартості майна. У решті вимог відмовлено.

Рішенням Апеляційного суду Львівської області від 30 листопада 2015 року, рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 21 вересня 2015 року в частині часткового задоволення позовів ОСОБА_3 та ОСОБА_2 скасовано та ухвалено в цій частині нове рішення. Позов ОСОБА_3 та ОСОБА_2 про поділ майна подружжя; зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3, з участю третьої особи ОСОБА_4, про поділ майна подружжя задоволено частково. Поділено майно подружжя. ОСОБА_3 виділено наступне майно: комп"ютер вартістю 600 гри., газову плиту «Гореньє» вартістю 1500 грн., бойлер «Гореньє» вартістю 1500 грн., пральну машину «БОШ» вартістю 1000 грн., світильник вартістю 300 грн., світильник вартістю 200 грн., холодильник «Самсунг» вартістю 4000 грн., набір для ванної кімнати вартістю 1700 грн., порохотяг «Зелмер» вартістю 1400 грн., штори вартістю 300 грн., м»який куток дитячий вартістю 4000 грн., набір посуду «Бергофф» вартістю 700 грн., всього на суму 17200 грн.

ОСОБА_2 виділено наступне майно: автомобіль марки «Опель Віваро ПГА 7», 2008 року випуску, д.р.з. ВС 2219СР вартістю 98 000 грн., пральну машину «БОШ» вартістю 1000 грн., всього на суму 99000 грн. Стягнуто з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_3 40900 грн.. різниці у вартості майна.

Встановлено, що майно, яке виділене рішенням суду позивачеві ОСОБА_3, знаходиться у відповідача ОСОБА_2 за адресою: м. Львів, вул. Шевченка, 406/98, який добровільно відмовляється його повернути.

Згідно ст.319 ЦК України, власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ст.321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку встановлених законом.

У відповідності до ст. 387 ЦК України, власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Позивач довела, що вона є власником спірного майна, яке перебуває у володінні відповідача. Позовні вимоги стосуються захисту права на індивідуально визначені речі, правомочності володіння такими. Відповідач визнає, що частина речей перебуває у його володінні.

Права позивача підлягають захисту шляхом задоволення індикаційного позову, оскільки з цим позовом звернулася власник спірного майна; будь-які договірні відносини між сторонами відсутні; індивідуально визначені речі є наявними і знаходяться у відповідача.

Суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про задоволення позову.

З висновками суду належить погодитися, оскільки ним правильно визначено характер спірних правовідносин та встановлено дійсні обставини справи. Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду. Підстави для скасування рішення суду відсутні.

Керуючись ст. 303, п.1 ч.1, ст.307, ст.ст. 308, 313, ч.1 п.1 ст.314, ст.315, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 22 червня 2016 року залишити без змін.

Ухвала Апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і з цього часу протягом двадцяти днів може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий

Судді