Справа № 185/3836/16-ц
Провадження № 2/185/2375/16
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

26 серпня 2016 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Головіна В.О., з участю секретаря Мерцалової Н.В. з участю представника позивача ОСОБА_1, представника відповідача ОСОБА_2 розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Павлограді цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до Комунального підприємства "Павлоградське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства" Павлоградської міської ради, треті особи ОСОБА_4, Приватне акціонерне товариство "Українська пожежно-страхова компанія" в особі Павлоградської філії Дніпропетровського обласного управління про відшкодування шкоди завданої в наслідок ДТП

В С Т А Н О В И В

26 квітня 2016 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до КП "Павлоградського виробничого управління водопровідно-каналізаційного господарства" Павлоградської міської ради, треті особи: ОСОБА_4, ПрАТ "Українська пожежно-страхова компанія", в якому просить стягнути з відповідача в рахунок відшкодування майнової шкоди завданої дорожньо-транспортною пригодою 18903,18 грн.

Позовна заява мотивована тим, що 09.02.2016 року о 09:00 годині водій ОСОБА_4, виїжджаючи з прилеглої території по вул. Дніпровська, 41А, м. Павлоград на автомобілі НОМЕР_1, зупинився та після зупинки покотився назад, внаслідок чого сталося зіткнення з автомобілем НОМЕР_2, транспортні засоби отримали механічні ушкодження, чим було порушено п.2.3 "Є", 10.9 ПДР. За наслідком дорожньо-транспортної пригоди належний позивачу, згідно Свідоцтва АЕС №075326 про реєстрацію транспортного засобу від 27.10.2007 року, автомобіль НОМЕР_3, отримав механічні пошкодження. Постановою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 23.02.2016 року по справі 185/1487/16-п водія ОСОБА_4 визнано винним у вчинені правопорушення передбаченого ст.124 КУпАП. За даними адміністративної справи водій автомобіля НОМЕР_4, ОСОБА_4 працює водієм у КП "Павлоградводоканал". Цивільна відповідальність власника автомобіля НОМЕР_4, перед третіми особами була застрахована у третьої особи ПрАТ "Українська пожежно-страхова компанія" з лімітом відповідальності за шкоду заподіяну майну третіх осіб в розмірі 50000,00 грн. 14.04.2016 року ПрАТ "Українська пожежно-страхова компанія" виплатила позивачу страхове відшкодування в розмірі 19246,82 грн. Розмір виплаченого страхового відшкодування не покриває вартість відновлювального ремонту автомобіля НОМЕР_5, в сумі 38150,00 грн., яку позивач сплатив підприємцю ОСОБА_5, згідно акту приймання-передачі виконаних робіт та рахунку від 01.03.2016 року.

Під час розгляду справи представником позивача було подано заяву про зменшення розміру позовних вимог до розміру 14953,81 грн.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримав та просив його задовольнити з підстав, викладених в ньому.

Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав та просив в його задоволенні відмовити, посилаючись на те, що оскільки між КП "Павлоградське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства" Павлоградської міської ради та ПрАТ "Українська пожежно-страхова компанія" було укладено поліс обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності, тому матеріальна шкода в межах ліміту відповідальності підлягає відшкодуванню за рахунок страхової компанії.

Третя особа ПрАТ "Українська пожежно-страхова компанія" у судове засідання не з'явилась, згідно письмових заперечень на позов вважає, що будь-які позовні вимоги ОСОБА_3 до ПрАТ "Українська пожежно-страхова компанія" не підлягають задоволенню.

Третя особа ОСОБА_4 в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, тому суд вважає за можливе розглянути справу у його відсутність на підставі наявних у справі доказів та у відповідності до вимог ст. 169 ЦПК України.

Вислухавши пояснення представника позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Згідно ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ч. 4 ст. 61 ЦПК України вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Відповідно до ч. 2 ст. 59 ЦПК України та ч. 4 ст. 60 ЦПК України передбачено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України - майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Статтею 1187 ЦК України передбачено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоду було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Судом встановлено, що 09.02.2016 року о 09:00 годині в м.Павлограді на виїзді з прилеглої території по вул. Дніпровська, 41А, сталась ДТП за участю автомобілів НОМЕР_6, який належить відповідачу - КП "Павлоградводоканал", під керуванням працівника підприємства - ОСОБА_4 та автомобілем НОМЕР_7, під керуванням водія ОСОБА_6, який належить позивачу на праві власності, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу АЕС №075326 від 27.10.2007 року(а.с.7).

Відповідно до постанови Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 23.02.2016 року третю особу - працівника КП "Павлоградводоканал" ОСОБА_4 було визнано винним у вчиненні вищезазначеної ДТП та притягнуто до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП (а.с.9).

Крім того, внаслідок вищезазначеної ДТП транспортний засіб "КІА CEED", д.н.з. НОМЕР_8, зазнав механічних пошкоджень. Так згідно висновку №004/1/16 від 17.02.2016 року експертного автотоварознавчого дослідження, вартість майнової шкоди, завданої позивачу-власнику транспортного засобу "КІА CEED", д.н.з. НОМЕР_8,становить 24640,74 грн., а вартість відновлювального ремонту 38589,20 грн. (а.с. 47-59).

В судовому засіданні встановлено та не заперечувалося сторонами, що у зв'язку з вищевикладеним позивач звернувся до ПрАТ "Українська пожежно-страхова компанія"із заявою про виплату страхового відшкодування, яка здійснила на його користь виплату страхового відшкодування 14.04.2016 року в розмірі 19246,82 гривень та 23.05.2016 року в розмірі 3949,37 гривень по страховому випадку, який мав місце 09.02.2016 року (а.с.11, 45).

Також, слід зазначити, що відповідно до акту прийому-передачі виконаних робіт №20 від 01.03.2016 року (а.с.13-15) за ремонтно-відновлювальні роботи свого автомобіля позивачем було сплачено 38150,00 гривень, у звязку з чим, з метою повного відшкодування завданої йому матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок вищезазначеної ДТП, звернувся з позовною вимогою до відповідача про відшкодування 14953,81 гривень різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (38150,00 грн. 19246,82 грн. 3949,37 грн.).

Згідно із ч. 2 ст. 1192 ЦК України, розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Під володільцем джерела підвищеної небезпеки розуміється юридична особа або громадянин, що здійснюють експлуатацію джерела підвищеної небезпеки в силу права власності, повного господарського відання, оперативного управління або з інших підстав (договору оренди, довіреності тощо), як це зазначено у п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27.03.1996 року.

Відповідно до ст.1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

У відповідності до ч. 1 ст. 1172 ЦК України юридична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових обов'язків.

Згідно з п. 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27.03.1992 року "Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди", відповідальність юридичної особи настає у випадках, коли особа, з вини якої заподіяно шкоду, перебуває з даною організацією в трудових відносинах і шкоду заподіяно нею у зв'язку з виконанням трудових (службових) обов'язків, незалежно від того, постійним, тимчасовим, сезонним, за трудовим договором чи на інших умовах вона була працівником цієї організації.

Судом встановлено і дана обставина не заперечувалась представником відповідача, що в день скоєння ДТП третя особа ОСОБА_4 перебував у трудових відносинах з КП "Павлоградводоканал".

Крім того, відповідно до полісу № АІ/6857337 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів відповідач застрахував цивільно-правову відповідальність у ПрАТ"Українська пожежно-страхова компанія", відповідно до якого забезпечено транспортний засіб - автомобіль НОМЕР_9 (а.с.10), який був чинним на час скоєння вищезазначеної ДТП.

Пунктом 22.1 ст.22 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" визначено, що при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що КП "Павлоградське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства" Павлоградської міської радиє особою відповідальною за заподіяну позивачу матеріальну шкоду.

В звязку з вищевикладеним, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги ОСОБА_3 щодо стягнення з КП "Павлоградське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства" Павлоградської міської ради різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою в розмірі 14953.81 гривень відповідають фактичним обставинам справи та ґрунтуються на чинному законодавстві, а тому підлягають задоволенню.

Згідно ст.ст. 214, 215 ЦПК України суд при винесенні рішення вирішує питання розподілу між сторонами судових витрат, що зазначається в резолютивній його частині.

На підставі ч. 1 ст. 88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути на користь позивача судовий збір в сумі 551.20 гривень.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 212 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В

Позов ОСОБА_3 до Комунального підприємства "Павлоградське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства" Павлоградської міської ради, треті особи ОСОБА_4, Приватне акціонерне товариство "Українська пожежно-страхова компанія" в особі Павлоградської філії Дніпропетровського обласного управління про відшкодування шкоди завданої в наслідок ДТП - задовольнити.

Стягнути з Комунального підприємства "Павлоградське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства" Павлоградської міської ради на користь ОСОБА_3 в рахунок відшкодування майнової шкоди завданої дорожньо-транспортною пригодою 14953.81 гривень.

Стягнути з Комунального підприємства "Павлоградське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства" Павлоградської міської ради на користь ОСОБА_3 витрати на сплату судового збору в сумі 551.20 гривень.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10 денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, яки брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: ОСОБА_7