Апеляційний суд Житомирської області
Справа №0616/2749/12 Головуючий у 1-й інст. Літвин О. О.
Категорія 60 Доповідач Худяков А. М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 листопада 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючого судді: Худякова А.М.,

суддів: Косигіної Л.М.,

ОСОБА_1,

при секретарі судового засідання Гайдамащук Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Житомирі апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 29 травня 2012 року по цивільній справі за поданням відділу Державної виконавчої служби Новоград-Волинського міськрайонного управління юстиції про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України

в с т а н о в и л а :

Ухвалою Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 29 травня 2012 року подання державного виконавця відділу Державної виконавчої служби Новоград-Волинського міськрайонного управління юстиції (далі державного виконавця) задоволено та тимчасово обмежено боржника ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України до погашення нею боргу в повному обсязі.

Не погоджуючись з даною ухвалою, ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати, посилаючись на порушення судом норм процесуального права. Зокрема, вказує на те, що вона не ухилялась від виконання своїх зобовязань.

Перевіривши законність постановленої ухвали, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Постановляючи ухвалу про задоволення подання державного виконавця суд першої інстанції погодився з доводами останнього про те, що ОСОБА_2 може ухилитися від виконання рішення суду шляхом виїзду за межі України.

Однак, з таким висновком суду не може погодитись колегія суддів через його невідповідність обставинам справи та порушення норм процесуального права, враховуючи наступне.

Статтею 377-1 ЦПК України передбачено, що питання про тимчасове обмеження боржника фізичної особи або керівника боржника юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженого з начальником відділу державної виконавчої служби.

Як вбачається з матеріалів справи, державний виконавець звернувся з поданням до суду, посилаючись на те, що у відділі державної виконавчої служби Новоград-Волинського міськрайонного управління юстиції знаходиться на виконанні виконавчий лист від 10.02.2012 року про стягнення солідарно з ОСОБА_3 та ОСОБА_2 на користь ПАТ «Енергобанк» загального боргу в сумі 77303 грн.12 коп., від половини сплати якого боржниця ухиляється.

Відповідно до ст.33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Закон України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» від 21 січня 1994 року регулює порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в'їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, визначає випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлює порядок розвязання спорів у цій сфері.

Пунктом 5 ч. 1 ст.6 вказаного Закону передбачено як підставу для тимчасового обмеження у праві виїзду за кордон - ухилення громадянина України від виконання ним зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи), - до виконання зобов'язань.

Згідно п.18 ч. 3 ст.11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобовязань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника фізичної особи або керівника боржника юридичної особи за межі України до виконання зобов'язання за рішенням.

Таким чином, в розумінні вказаних правових приписів, обов'язковою законною підставою для обмеження громадянина України у його праві виїзду за межі України може бути лише ухилення боржника від виконання ним своїх зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи).

Проте, судом першої інстанції не було враховано того, що матеріали справи не містять в собі доказів такого ухилення боржника від виконання своїх боргових зобов'язань.

Також, суду апеляційної інстанції від державного виконавця не подані належні та допустимі докази ухилення ОСОБА_2 від виконання своїх боргових зобов'язань.

Відтак, висновок суду першої інстанції стосовно того, що ОСОБА_2 ухиляється від виконання своїх боргових зобов'язань є передчасним та таким, що не ґрунтується на матеріалах справи, в зв'язку з чим колегія суддів, керуючись п. 2 ч. 1 ст.312 ЦПК України, скасовує ухвалу суду першої інстанції і постановляє нову ухвалу про відмову у задоволенні подання державного виконавця про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду боржника за межі України.

Керуючись ст.ст.303,304,307,312-315 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити. Ухвалу Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 29 травня 2012 року скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні подання відділу Державної виконавчої служби Новоград-Волинського міськрайонного управління юстиції про тимчасове обмеження ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України.

Ухвала оскарженню не підлягаю.

Головуючий Судді