Справа № 459/2084/16 Головуючий у 1 інстанції: Рудаков Д.І.
Провадження № 22-ц/783/5906/16 Доповідач в 2-й інстанції: Цяцяк Р. П.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 листопада 2016 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого - судді Цяцяка Р.П.,

суддів Ванівського О.М. і Шеремети Н.О.,

при секретарі Цапові П.М.,

за участю Лазар Н.М. - представника Червоноградського міського ВДВС Головного територіального управління юстиції у Львівській області;

адвоката ОСОБА_4 - представника ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою виконуючого обов'язки начальника Червоноградського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області Ледвія Юрія Васильовича на ухвалу Червоноградського міського суду Львівської області від 25 липня 2016 року,

В С Т А Н О В И Л А:

У липні 2016 року головний державний виконавець відділу Червоноградського МВ ДВС Головного територіального управління юстиції у Львівській області Лазар Н.М. (ВДВС) звернулася до суду з поданням, у якому просила тимчасово обмежити ОСОБА_5, як керівника боржника - ПП «Будмаркет «Лідер», у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документа, шляхом заборони перетинати державний кордон України до виконання зобов'язань ПП «Будмаркет «Лідер», покладених на згадане ПП судовим рішенням.

В обгрунтування подання посилалася на те, що на виконанні у ВДВС перебуває виконавче провадження ЄДРВП № 49731449 з виконання наказу № 914/1703/15, виданого 30.07.2015 року Господарським судом Львівської області, про стягнення з ПП «Будмаркет «Лідер» (в подальшому - «Боржник») на користь ТзОВ «Укрбудпостачання» заборгованості за поставлений цемент в сумі 259 998 грн. 26 коп.

28.12.2015 року старшим державним виконавцем ВДВС винесено постанови про відкриття виконавчого провадження, арешт коштів боржника та скеровано запити у реєструючі органи м. Червонограда з метою перевірки майнового стану боржника. При перевірці майнового стану боржника встановлено, що керівником боржника є ОСОБА_5, а за самим боржником зареєстровано нерухоме майно, а саме: квартира, яка перебуває в іпотеці ПАТ «Кредобанк»; не зареєстровано автомототранспортних засобів та земельних ділянок, а також було встановлено, що у боржника відкриті рахунки в банківських установах. 01.07.2016 року ОСОБА_5 з'явився у виконавчу службу та надав пояснення, що боржником частково виконується рішення суду. Також державним виконавецм було встановлено, що боржник здійснює оптову та роздрібну торгівлю деревиною, будівельними матеріалами, залізними виробами та санітарно-технічним обладнанням за адресою: Львівська область, м. Червоноград, вул. Львівська, 36, однак при виході державного виконавця на дільницю за місцем знаходження боржника він не зміг описати майно, оскільки працівниками ПП «Будмаркет «Лідер» чинилися перешкоди (1-2).

Оскаржуваною ухвалою у задоволенні подання відмовлено (а.с.27-28 ).

Дану ухвалу оскаржив виконуючий обов'язки начальника Червоноградського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області Ледвій Юрій Васильович.

Апелянт просить ухвалу скасувати та задовольнити подання ВДВС, покликаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи.

Зазначає, що боржником рішення суду добровільно не виконується, а кошти з рахунку ПП «Будмаркет «Лідер»були списаними в процесі примусового виконання рішення суду.

Вважає, що державним виконавцем було вжито усіх передбачених чинним законодавством заходів примусового виконання рішення суду (а.с. 34-36).

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника ВДВС на підтримання доводів апеляційної скарги та заперечення цих доводів зі сторони представника ОСОБА_5, перевіривши матеріали справи та законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог подання державного виконавця, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає з наступних підстав.

В силу статті 13 Загальної декларації прав людини кожна людина має право вільно пересуватися й обирати собі місце проживання в межах любої держави. Кожна людина має право залишати будь-яку країну, включаючи свою власну, і повертатися у свою країну.

Статтею 33 Конституції України встановлено, що кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Закон України „Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України" регулює порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в'їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, визначає випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлює порядок розв'язання спорів у цій сфері.

Статтею 6 даного Закону встановлено вичерпний перелік підстав для тимчасових обмежень у праві виїзду громадян України за кордон, зокрема, коли громадянин України ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи), - до виконання зобов'язань.

Примусове виконання рішень судів в Україні покладається на державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України. Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначені у Законі України „Про виконавче провадження ".

За змістом п. 18 ч. 3 ст. 11 вказаного Закону державний виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника-фізичної особи або керівника боржника-юридичної особи за межі України - до виконання зобов'язань за рішенням.

В той же час, відповідно до статті 2 протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (ратифікованого Законом України від 11 вересня 1997 року) та статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» в демократичному суспільстві заходи щодо обмеження свободи пересування повинні бути достатньо виправдані суспільними інтересами.

Відтак, дотримання судами процесуального законодавства при ухваленні судових рішень з питань, що пов'язані з обмеженням конституційних прав і свобод громадян, зокрема - щодо обмеження їх у праві виїзду за межі України, є визначальним з огляду на дотримання законних прав людини і громадянина.

Як вбачається з вище наведеного, законодавством встановлено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявності факту невиконання зобов'язань, а при ухиленні боржника від їх виконання. Право державного виконавця на звернення з поданням до суду про тимчасове обмеження права виїзду за межі України виникає винятково у випадку доведення фактів умисного ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням суду зобов'язань.

Частиною 2 ст. 377-1 ЦПК України встановлено, що суд негайно розглядає подання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України - без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця.

Як вбачається з вище наведеного, саме державний виконавець зобов'язаний довести суду з наданням відповідних матеріалів виконавчого провадження необхідність обмеження конституційного права боржника у виконавчому провадженні.

Згідно подання ВДВС, у ПП «Будмаркет «Лідер», керівником якого є ОСОБА_5,є заборгованість за наказом Господарського суду Львівської області від 30.07.2015 року перед ТзОВ „Укрбудпостачання".

В обгрунтування доводів подання до нього долучено копії: постанови про відкриття виконавчого провадження (а.с. 3); вище згаданого наказу Господарського суду Львівської області від 30.07.2015 року (а.с. 4); копії запитів ВДВС та відповідей на ці запити з реєструючих органів стосовно наявності у боржника, ПП «Будмаркет «Лідер», коштів на рахунках та майна(а.с. 5, 7-11, 16-22); постанов ВДВС про арешт коштів боржника (а.с. 6), платіжних вимог на суму боргу, поданих ВДВС до банківських установ (а.с. 12, 13), пояснення ОСОБА_5, у яких той викладає причини неможливості погашення боржником боргу у повному обсязі (а.с. 15).

В той же час, до подання не долучено жодного доказу про те, що боржник і його керівник ОСОБА_5 умисно ухиляються від виконання покладених на боржника наказом Господарського суду Львівської області від 30.07.2015 року зобов'язань.

За вище наведених обставин колегія суддів вважає, що державним виконавцем не доведено суду належними і допустимими доказами - з наданням відповідних матеріалів виконавчого провадження - фактів умисного ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням суду зобов'язань, а відтак у суду першої інстанції не було достатніх підстав для задоволення подання ВДВС та для обмеження конституційних прав ОСОБА_5, як керівника боржника, на свободу пересування, вільний вибір місця проживання і права вільно залишати територію України.

Керуючись ст.ст. 303, 307 ч.2 п.1, 312 п.1, 314 ч.1 п.4, 315, 319 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу виконуючого обов'язки начальника Червоноградського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області Ледвія Юрія Васильовича відхилити та залишити ухвалу Червоноградського міського суду Львівської області від 25 липня 2016 року без змін.

Ухвала в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Головуючий:

Судді: