Єдиний унікальний номер 243/1360/16-ц
Номер провадження 4-с/243/15/2016
УХВАЛА

Іменем України

11 травня 2016 року суддя Словянського міськрайонного суду Донецької області Носовська Л.О., розглянувши скаргу ОСОБА_1 на постанову про відкриття виконавчого провадження, -

ВСТАНОВИВ:

22 лютого 2016 року в провадження Словянського міськрайонного суду Донецької області надійшла скарга ОСОБА_1 на постанову про відкриття виконавчого провадження.

В своїй скарзі заявник просить скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження №4582190 від 15.12.2014 року та відмовити ПАТ КБ «Приватбанк» у відкритті виконавчого провадження на підставі виконавчого листа №2/243/1499/2014 (№243/3484/2014, №2-во/243/80/2014) у звязку з не набранням законної сили відповідного рішення.

Під час розгляду даної скарги судом було встановлено невідповідність її вимогам чинного законодавства України.

Відповідно до п.п.13 ПП ВССУ №6 від 07.02.2014 року «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» (далі Постанова) скарга має відповідати загальним вимогам щодо форми та змісту позовної заяви, передбаченим положеннями ЦПК України, та містити відомості, зазначені в пунктах 3 - 5 частини сьомої статті 82 Закону про виконавче провадження, зокрема зміст оскаржуваних рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби та норму закону, яку порушено, а також обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Якщо скарга за формою і змістом не відповідає таким вимогам, то застосовуються положення статті 121 ЦПК України.

У разі відсутності спеціальної норми щодо вирішення певних питань, що виникають при розгляді скарг на рішення, дії або бездіяльність посадових осіб державної виконавчої служби, при розгляді таких скарг мають застосовуватися положення ЦПК України, якими врегульовано аналогічні питання, а саме: стаття 122 ЦПК України - про відкриття провадження у справі; статті 26, 27, 45 ЦПК України - щодо кола осіб, які беруть участь у справі, їхніх прав та обов'язків; статті 74 - 77 ЦПК України - про судові виклики та повідомлення; глави 4 розділу III ЦПК України - про судовий розгляд; глав 1, 2 розділу V ЦПК України - щодо апеляційного та касаційного оскарження судових рішень тощо.

Відповідно до п.17 Постанови згідно зі статтею 26 ЦПК України сторона виконавчого провадження, яка звернулася до суду зі скаргою, бере участь в її розгляді як заявник, а інші учасники цього провадження, прав і обов'язків яких безпосередньо стосується розгляд і вирішення цієї скарги, - як заінтересовані особи.

Заявником у своїй скарзі не зазначено, дії якого державного виконавця вона оскаржує.

Також, одним з учасників спірного виконавчого провадження є ПАТ КБ «Приватбанк», якого заявник так само не зазначає серед зацікавлених осіб по справі.

В своїй скарзі заявник в порушення вимог ст.387 ЦПК України не висуває вимогу про визнання спірної постанови державного виконавця неправомірною, та не просить суд зобовязати державного виконавця вчинити певні (конкретні) дії.

Керуючись положеннями ст. 121 ЦПК України скарга ОСОБА_1, як така, що подана без додержання вимог ЦПК України, ухвалою суду від 23 лютого 2016 року залишена без руху з наданням заявникові встановленого законом строку для усунення недоліків.

Копія ухвали від 23 лютого 2016 року того ж дня направлена ОСОБА_1 за адресою, зазначеною у скарзі, а саме: АДРЕСА_1. У зв'язку з неотриманням поштового відправлення копія процесуального документа повторно була направлена 15 березня 2016 року та 11 квітня 2016 року.

Жодної іншої інформації, окрім адреси місця проживання, заявник у скарзі не зазначила.

Поштові відправлення копії ухвали про залишення скарги без руху з рекомендованими повідомленнями повернулись до суду з відміткою «за закінченням терміну зберігання».

Відповідно до вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (РИМ, 4.XI.1950), яка згідно з частиною першою статті 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, установленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру.

Як роз'яснив Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у пунктах 2, 3 постанови № 11 від 17 жовтня 2014 року «Про деякі питання дотримання розумних строків розгляду судами цивільних, кримінальних справ і справ про адміністративні правопорушення», строки, встановлені Цивільним процесуальним кодексом України, є обов'язковими для судів та учасників судових процесів, оскільки визначають тривалість кожної стадії процесу або час, протягом якого має бути вчинено процесуальну дію (наприклад, строк оскарження судового рішення, строк подачі зауважень щодо журналу судового засідання). Зазначене є завданням цивільного судочинства (стаття 1 ЦПК України).

Строки, що встановлюються судом (наприклад, строк для усунення недоліків позовної заяви чи апеляційної скарги), повинні відповідати принципу розумності. Визначаючи (на власний розсуд) тривалість цих строків, суду необхідно враховувати принципи диспозитивності та змагальності, граничні строки, встановлені законом, для розгляду справи при визначенні строків здійснення конкретних процесуальних дій, складність справи, кількість учасників процесу, можливі труднощі у витребуванні та дослідженні доказів тощо.

Розумним, зокрема, вважається строк, що є об'єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту.

З урахуванням практики Європейського суду з прав людини критеріями розумних строків у цивільних справах є: правова та фактична складність справи; поведінка заявника, а також інших осіб, які беруть участь у справі, інших учасників процесу; поведінка органів державної влади (насамперед суду); характер процесу та його значення для заявника (справи «Федіна проти України» від 02 вересня 2010 року, «Смірнова проти України» від 08 листопада 2005 року, «Матіка проти Румунії» від 02 листопада 2006 року, «Літоселітіс Проти Греції» від 05 лютого 2004 року та інші).

Для належного здійснення прав процесуальний закон встановлює порядок, способи і межі їх реалізації, зводячи їх тим самим в ранг процесуальних обов'язків. Кожному процесуальному праву кореспондує обов'язок по дотриманню порядку і меж його реалізації в цивільному процесі - це визнана властивість цивільного процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 27 ЦПК України особи, які беруть участь у справі, зобов'язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов'язки.

Оцінюючи поведінку заявника, а також осіб, які беруть участь у справі, інших учасників процесу, слід взяти до уваги факти невиконання ними процесуальних обов'язків, наприклад, не усунення недоліків скарги без поважних причин, якщо це призвело до порушення розумного строку судового розгляду.

Установлено, що не погодившись з діями державного виконавця, ОСОБА_1 використала своє право на їх оскарження, передбачене ст. 383 ЦПК України.

Проте рекомендовану кореспонденцію (копію ухвали про залишення скарги без руху) не отримує.

Таким чином, ОСОБА_1 не виконує свій процесуальний обов'язок повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження); не отримує рекомендовану кореспонденцію, яка направляється судом за вказаною нею адресою, не цікавиться рухом поданої нею скарги, що свідчить про зловживання процесуальними правами та сприяє тяганині та порушеню розумних строків розгляду цивільної справи.

Таким чином, суд приходить до висновку, що недоліки скарги у визначений ухвалою суду строк не усунуті, в звязку з чим вважає скаргу ОСОБА_1 неподаною та повертає її заявникові.

Згідно ст. 121 ЦПК України, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк не виконає вимоги, визначені статтями 119 і 120 ЦПК України, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Керуючись ст. 121 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_1 на постанову про відкриття виконавчого провадження повернути заявникові.

Розяснити заявникові, що повернення скарги не перешкоджає повторному зверненню із скаргою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення скарги.

Ухвалу може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Донецької області через Словянський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом 5 днів з дня отримання її копії.

Суддя Л.О. Носовська