Справа № 152/242/16-ц
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
13 травня 2016 року м. Шаргород
Шаргородський районний суд Вінницької області у складі:
головуючого Строгого І.Л.,
секретаря Коновальчука О.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення додаткового строку для подання в нотаріальну контору письмової заяви про прийняття спадщини, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_3, Копистиринська сільська рада Шаргородського району Вінницької області, Жмеринська міська рада Вінницької області,
У лютому 2016 року ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулася до суду з позовом про визначення додаткового строку для подання в нотаріальну контору письмової заяви про прийняття спадщини.
Зазначила, що 25 січня 2008 року у м. Жмеринка Вінницької області померла її мати ОСОБА_4. Після її смерті залишилось спадкове майно. Згідно заповіту від 8 вересня 1992 року усе своє майно ОСОБА_4 заповіла позивачу.
Під час оформлення спадщини, зясувалось, що позивач пропустила шестимісячний строк, встановлений для прийняття спадщини після смерті матері, у звязку із чим нотаріус відмовив їй у вчиненні нотаріальної дії.
Причиною пропуску строку звернення у нотаріальну контору для оформлення спадщини стало те, що позивач вважала, оскільки мати заповіла їй усе своє майно і у неї на руках були правовстановлюючі документи на спадковий будинок, то вона фактично прийняла спадщину.
Просить визнати, що строк для прийняття спадщини після смерті матері пропущений нею з поважних причин та визначити їй додатковий строк у два місяці з дня набрання рішенням суду законної сили для подання заяви про прийняття спадщини.
У судове засідання позивач не зявилася, проте від її представника ОСОБА_5 до суду надійшла заява, у якій він просить розглянути справу за його та позивача відсутності, позовні вимоги підтримує, не заперечує проти ухвалення заочного рішення.
Ухвалою суду від 8 квітня 2016 року замінено неналежних відповідачів - Копистиринську сільську раду Шаргородського району Вінницької області та Жмеринську міську раду Вінницької області, на належного відповідача ОСОБА_2.
Відповідач у судове засідання не зявилась, до суду повернулася поштова кореспонденція, яка була надіслана ОСОБА_2 з відміткою про закінчення терміну зберігання.
Згідно із ч. 5 ст. 74 ЦПК України судова повістка разом із розпискою, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається поштою рекомендованим листом із повідомленням або через курєрів за адресою, зазначеною стороною чи іншою особою, яка бере участь у справі. У разі ненадання особами, які беруть участь у справі, інформації щодо їх адреси, судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином.
Відповідно до ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Ураховуючи викладене вище, суд вважає, що вжив усіх, передбачених законом заходів для повідомлення відповідача про дату, час та місце розгляду справи, а тому, враховуючи згоду представника позивача, слід провести заочний розгляд справи, на підставі наявних у справі доказів.
Третя особа ОСОБА_3 у судове засідання не зявилася, до суду повернулася поштова кореспонденція, яка була надіслана ОСОБА_3 з відміткою про закінчення терміну зберігання.
Представники третіх осіб - Копистиринської сільської ради Шаргородського району Вінницької області та Жмеринської міської ради Вінницької області у судове засідання не зявилися, проте подали заяви про розгляд справи за їх відсутності, заперечень щодо позову не подали.
Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Оцінивши досліджені у судовому засіданні докази, суд прийшов до висновку, що позов слід задовольнити, виходячи із такого.
Згідно зі свідоцтвом на право особистої власності на жилий будинок від 3 грудня 1990 року ОСОБА_4 була власником житлового будинку, розташованого по вул. Островського, 78 у с. Копистирин Шаргородського району Вінницької області (а.с. 10).
8 вересня 1992 року ОСОБА_4 склала заповіт, згідно з яким усе своє майно заповіла ОСОБА_1 (а.с. 7).
25 січня 2008 року у м. Жмеринка Вінницької області померла ОСОБА_4, що підтверджується свідоцтвом про смерть ОСОБА_6 І-АМ № 324978 (а.с. 8).
Згідно з довідкою Жмеринського районного сектору УДМС України у Вінницькій області від 17 липня 2015 року № 1031 ОСОБА_4 до моменту смерті була зареєстрована у ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 9).
Із копії спадкової справи до майна померлої ОСОБА_4 № 265/2008 вбачається, що спадщину після смерті ОСОБА_4 прийняла її внучка ОСОБА_2, проте до цього часу спадщину вона не оформила (а.с. 34-39).
Водночас із постанови державного нотаріуса Жмеринської міської державної нотаріальної контори Вінницької області ОСОБА_7 від 20 січня 2016 року № 34/02-31 вбачається, що позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок, належний її матері ОСОБА_4, з підстави пропуску нею строку для подання заяви про прийняття спадщини (а.с. 13).
Судом установлено, що позивач пропустила шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті матері, адже вважала, що, оскільки мати заповіла їй усе своє майно і у неї на руках були правовстановлюючі документи на спадковий будинок, то вона фактично прийняла спадщину.
Установленим судом обставинам відповідають цивільні правовідносини, повязані зі спадкуванням, які регулюються Цивільним кодексом України (далі ЦК України).
Так, згідно зі статтями 1216 та 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
Частинами 1 та 2 ст. 1220 ЦК України встановлено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.
Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця (ч. 1 ст. 1221 ЦК України).
Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом, зокрема, можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини.
Частиною 1 ст. 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.
Згідно з ч. 2 ст. 1269 ЦК України заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.
Згідно із частинами 1, 3 ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.
Відповідно до статей 10, 57-60 ЦПК України кожна сторона зобовязана за допомогою належних та допустимих доказів довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.
Згідно зі статтями 11 та 212 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених сторонами вимог, на підставі доказів, які він оцінює за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
З огляду на викладене, суд вважає поважною та обґрунтованою причину пропуску позивачем строку для подачі заяви про прийняття спадщини після смерті матері, з огляду на це, на переконання суду, позивачу слід визначити додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини тривалістю два місяці, який слід відраховувати з дня набрання рішенням суду законної сили.
Ураховуючи викладене вище, суд приходить до висновку про повне задоволення позову.
Керуючись статтями 10, 11, 57-60, 197, 212-215, 224-226 ЦПК України, суд
Визнати, що ОСОБА_1 пропустила строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті 25 січня 2008 року матері - ОСОБА_4 з поважних причин.
Визначити ОСОБА_1 додатковий строк, тривалістю у два місяці з дня набрання рішенням суду законної сили, для подання заяви про прийняття спадщини після смерті 25 січня 2008 року матері - ОСОБА_4.
Згідно зі статтями 223, 228, 294, 296 ЦПК України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Позивачем рішення суду може бути оскаржене до Апеляційного суду Вінницької області через Шаргородський районний суд Вінницької області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Суддя І.Л.Строгий