Копія Справа № 326/431/16-ц.р
Провадження №2/326/203/2016
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 травня 2016 року Приморський районний суд Запорізької області у складі:

головуючої-судді Стріжакової Т.В.

при секретареві Філанової В.І.

за участю: прокурора Абалуєвої А.М.

позивачки ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3

представника орану опіки та піклування Приморської РДА Щербакової Ю.А.

представника служби у справах дітей Приморської РДА Десятник Т.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Приморську цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, треті особи: орган опіки та піклування Приморської районної адміністрації Запорізької області, служба у справах дітей Приморської районної адміністрації Запорізької області, про позбавлення батьківських прав, стягнення аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідачки про позбавлення батьківських прав, про стягнення аліментів. Позовні вимоги мотивувала тим, що вона ІНФОРМАЦІЯ_1, є донькою відповідачки, яка відповідної участі у її вихованні, догляді та утриманні не приймає, матеріальну допомогу надає не регулярно, не спілкується. Тобто ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків. Вона понад трьох років проживає у сім`ї односельців ОСОБА_6, ОСОБА_7, які про неї піклуються, забезпечують всі її потреби, займаються її вихованням, проявляють турботу про її фізичний та духовний розвиток, купують їй одяг, взуття, інші необхідні речі, докладають зусилля для забезпечення її необхідним харчуванням.

Згідно з Постановою №3 Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківства прав» одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або з власної ініціативи вирішити питання про стягнення аліментів на дітей; особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише з підстав, передбачених ст.164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загально визначених норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

Відповідачка з нею ніякого зв'язку не підтримує та участі у її вихованні не приймає, що не забезпечує сімейного виховання та суперечить її інтересам. Всі питання щодо її виховання вирішуються сім'єю ОСОБА_7 самостійно без участі та підтримки з боку відповідачки. Вона знаходиться на повному їх утриманні. Враховуючи те, що відповідачка ухиляється від її виховання, не бере жодної участі у її утриманні, вважає, що відповідачка повинна бути позбавлена батьківських прав. Просить: 1) позбавити батьківських прав ОСОБА_3 щодо неї, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1; 2) стягнути з відповідачки на її користь аліменти на утримання як неповнолітньої; згідно з ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. (а.с.18,19).

Позивач вточнила свої позовні вимоги щодо розміру аліментів, просила стягнути з ОСОБА_3 аліменти на її утримання в розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку (прибутку) відповідачки, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на користь закладу або особи, яка буде займатися її утриманням та вихованням. (а.с.73).

Ухвалою суду від 05 травня 2016 року до участі у даній справі допущений прокурор для представництва інтересів неповнолітньої дитини ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.46,64,65).

У судовому засіданні позивач ОСОБА_2 дала пояснення, аналогічні викладеним у позові, додатково пояснила, що їх у матері четверо доньок, з матір'ю проживає тільки менша ОСОБА_8. Мати вживала спиртні напої, батько помер. Коли матір поклали у лікарню, то вона (позивач) залишилася одна і їй нікуди було діватися, тому вона пішла до односельчан ОСОБА_6 та ОСОБА_7 і вже протягом трьох років мешкає в їх родині. Там до неї гарно ставляться, в неї окрема кімната, де вона може навчатися та відпочивати. Вони про неї піклуються та максимально забезпечують всі її потреби, займаються її вихованням, проявляють турботу про її фізичний та духовний розвиток, купують їй одяг, взуття, інші необхідні речі, докладають всі зусилля щодо отримання нею відповідного для її віку харчування. Мати знає про місце її проживання, знає її номер телефону, де вона навчається, але не проявляє інтересу до неї, не піклуються про неї. Мати отримує гроші на їх утримання, але дає їй тільки приблизно 500-700 грн. на місяць, при цьому не спілкується з нею, не знає про її плани. У школу до неї не ходить, заходить тільки тоді, коли йде в клас до ОСОБА_8. Коли у неї (позивачки) виникають якісь проблеми, то вона не звертається до матері, такої, навіть, думки немає. Місяць тому вона (позивачка) перебувала в лікарні, за цей час мати жодного разу її не навідала.

Просила позбавити батьківських прав відповідачку ОСОБА_3 щодо неї; стягнути на її утримання з відповідача аліменти в розмірі 1/6 частини заробітку (доходу) відповідача, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на користь закладу або особи, яка буде займатись її утриманням та вихованням.

Відповідач ОСОБА_3 пояснила, що вона є матір'ю одиначкою, окрім ОСОБА_2 , 1999 року народження, вона має ще 3-х дітей: 1) ОСОБА_5, 1993 року народження, яка жила у рідного дядька 2) ОСОБА_9, 1997 року народження, яка з 5 класу жила у баби ОСОБА_8, 3) ОСОБА_8, 2004 року народження, яка живе з нею. На трьох дітей вона отримує матеріальну допомогу приблизно 4500 грн. щомісячно. У січні 2016 року їй необхідно було їхати у лікарню, і ОСОБА_2 та ОСОБА_9 в цей місяць грошей не давала, тому ОСОБА_9 зверталася до Приморської РДА зі скаргою на неї. Дітям, які з нею не живуть вона дає по 500-700 грн. на місяць, інші гроші витрачає на себе, на лікарню.

Вона раніше періодично вживала алкогольні напої. Приблизно з 2011 року ОСОБА_2 мешкала у діда ОСОБА_14, потім, після того як вона потрапила до лікарні, приблизно у жовтня 2012 року донька стала мешкати в сім'ї ОСОБА_6, де на теперішній час і проживає. Вона неодноразово пропонувала доньці повернутися до дому, проте ОСОБА_2 в категоричній формі від цього відмовляється. Бачаться вони рідко, у вихованні, догляді та утриманні доньки вона участі не приймає, впливу на неї немає. Де буде краще жити доньці, вона не знає. Якщо ОСОБА_2 повернути їй, то вона не знає, буде та її слухатися, чи ні. Просила у позові відмовити.

Представник органу опіки та піклування Приморської РДА Запорізької області ОСОБА_4 пояснила, про наявність проблеми в цій родині знає багато років, це питання піднімалося, але відповідачка потрапила до лікарні, і вирішення питання зупинилося. Місяць назад до Приморської РДА з заявою звернулася ОСОБА_9, інша донька відповідачки, яка просила взяти на контроль витрати відповідачкою допомоги, яку та отримує на дітей, оскільки у січні 2016 року мати дітям не давала гроші на утримання. Відповідачку викликали, проводили з нею бесіду, відповідачка обіцяла дітей утримувати. Потім до Приморської РДА надійшла заява від ОСОБА_2 про вирішення питання про позбавлення її матір ОСОБА_3 батьківських прав. За наслідками заяви співробітниками органу опіки та піклування був здійснений вихід за місцем мешкання ОСОБА_2, в результаті якого встановлено, що донька з матір'ю не проживає, дитина проживає у сім`ї односельців ОСОБА_6 та ОСОБА_7, перебуває на їх повному утриманні, де створені належні умови для її виховання. Мати не приймає участі в її вихованні, не піклується про розвиток та стан здоров'я доньки, не підтримує її матеріально, таким чином, ухилилися від своїх батьківських обов'язків, не цікавляться її життям. Просила в інтересах дитини позов задовольнити, позбавити відповідачку батьківських прав та стягнути з неї на утримання дитини аліменти. Оскільки у відповідачки на утриманні мається неповнолітня донька ОСОБА_8, то аліменти просить стягнути з відповідачки в розмірі 1/6 частини її заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на користь закладу або особи, яка буде займатись її утриманням та вихованням. Після винесення рішення про позбавлення батьківських прав органом опіки та піклування буде вирішене питання про встановлення опіки на дитиною. На теперішній час документи готуються.

Представник служби у справах дітей Приморської РДА Запорізької області Десятник Т.І. пояснила, що відповідач ОСОБА_3 не займається вихованням, духовним розвитком своєї неповнолітньої доньки ОСОБА_2, дитина з матір'ю жити не бажає, живе окремо. У 2011 - 2012 роках сім'я ОСОБА_3 перебувала на профілактичному обліку служби, оскільки мати неналежним чином виконувала свої батьківські обов'язки. Стояло питання про позбавлення її батьківських прав. Але потім мати уїхала у лікарню в Запоріжжя і знаходилася там майже рік. Вони вирішували питання про влаштування дітей. За заявами матері, громадян, які виявили бажання взяти опікування дітей на себе та, враховуючи бажання дітей, діти були влаштовані в різні сім'ї. У зв'язку з цим сім'ю зняли з профілактичного обліку служби, питання позбавлення її батьківських прав було знято. Але коли відповідачка повернулася, то перевірки періодично здійснювали, проводили з нею бесіди, роз'яснювали, що вона повинна налагодити контакт з дітьми, повернути їх в сім'ю. Вона відповідала, що діти повертатися додому не хочуть, і ніяких заходів по поверненню дітей додому не приймала. ОСОБА_2 з 2012 року проживає в сім ї ОСОБА_7, їй там подобається, там маються усі умови для її навчання, розвитку. Зі скаргою на відповідачку до них зверталася її донька ОСОБА_9, повідомила, що мати на дітей гроші отримує, але гроші їм на утримання не дає. Відповідачка була попереджена, що така її поведінка є неприпустимою. Тому росить в інтересах дитини задовольнити позовні вимоги.

Прокурор Абалуєва А.М. пояснила що вислухавши сторони, свідків, дослідивши письмові докази, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Мати не цікавиться життям своєї неповнолітньої доньки ОСОБА_2, не виховує її, не виконує свої батьківські обов'язки. Просила в інтересах дитини позов задовольнити, позбавити відповідачку батьківських прав та стягнути з відповідачки на утримання дитини аліменти в розмірі 1/6 частини заробітку (доходу) відповідачки, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на користь закладу або особи, яка буде займатись її утриманням та вихованням.

Вислухавши позивачку, відповідачку, представника органу опіки та піклування Приморської РДА, представника служби у справах дітей Приморської РДА, думку прокурора, дослідивши матеріали справи, судом фактично встановлено, що згідно з свідоцтвом про народження, яке видане відділом державної реєстрації актів цивільного стану Приморського районного управління юстиції Запорізької області 09.11.2011 року, актовий запис №02, ОСОБА_2 народилася ІНФОРМАЦІЯ_1, батьками вказані ОСОБА_11, ОСОБА_3 (а.с.9). Згідно з довідкою Партизанської сільської ради Приморського району Запорізької області від 23.03.2016 року ОСОБА_6 мешкає за адресою: АДРЕСА_1 та має склад родини: ОСОБА_12 - чоловік, ОСОБА_2 - без родинних зв'язків (а.с.11,57).

Актом обстеження матеріально-побутових умов учня від 15.10.2015 року встановлено, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешкає за адресою: АДРЕСА_1. Будинок новий, має три кімнати, коридор, в ньому проживають: ОСОБА_2, ОСОБА_7, ОСОБА_6 У дитини є робочий стіл, окрема кімната, ліжко, у будинку чисто. Стан матеріально-побутових умов проживання ОСОБА_2 задовільний (а.с.56).

Актом обстеження матеріально-побутових умов сім'ї від 23.03.2016 року №344, складеним Партизанською сільською радою Приморського району Запорізької області встановлено, що ОСОБА_6 має склад родини: ОСОБА_7 - чоловік, ОСОБА_2 - без родинних відносин, яка навчається в Партизанській ЗОШ. Проживають вони в житловому будинку, який на праві власності належить ОСОБА_6, розташований АДРЕСА_1, має загальну площу 46 кв.м, для проживання дитини створені всі необхідні умови, наявна окрема кімната, необхідні речі побуту, забезпечена одягом. У господарстві держать корову, птицю (а.с.12, 52).

Згідно з актом обстеження матеріально-побутових умов сім'ї від 25.04.2016 року, складеним службою у справах дітей Приморської РДА за адресою: АДРЕСА_2, встановлено, що сім'я складається з двох чоловік: ОСОБА_3, 1974 року народження, та ОСОБА_8, 2004 року народження. Санітарний стан приміщення задовільний, наявні меблі та речі, дитина має місце для навчання та відпочинку, взаємини членів сім'ї та взаємовідносини з сусідами задовільні. ОСОБА_3 є матір'ю одиначкою, не працює, дохід сім'ї 2700 грн на місяць. Для утримання та виховання малолітньої дитини умови створені (а.с.52).

В довідці УПФУ в Приморському районі Запорізької області від 25.04.2016 року №485 вказано, що ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_7, перебуває на обліку в управлінні та отримає пенсію по інвалідності (третя група) з 15.01.2013 року по 28.02.2017 року в розмірі 1074 грн. (а.с.53). У характеристиці Партизанської сільської ради Приморського району Запорізької області вказано, що ОСОБА_3 характеризується посередньо, має чотирьох дітей, авторитетом серед мешканців не користується, спиртними напоями не зловживає, суспільного порядку не порушує, скарг в сільраду з боку сусідів не надходило (а.с.54).

Згідно із характеристикою учениці 9 класу КЗ «Партизанська ЗОШ І-ІІІ ступенів» ОСОБА_2., 1999 року народження, та характеристикою Партизанської сільської ради Приморського району Запорізької області ОСОБА_2 позитивно характеризується, з 6 класу проживає не з матір'ю, а з родиною ОСОБА_6 та ОСОБА_7, де має свою окрему кімнату (а.с.58, 54).

Відповідно до ст.56 СК України органами опіки та піклування є районні, районні в містах Києві та Севастополі державні адміністрації, виконавчі органи міських, районних у містах, сільських, селищних рад.

Розпорядженням Приморської районної державної адміністрації від 28.11.2008 року №1159 утворено комісію з питань захисту прав дитини Приморської РДА та затверджено положення про комісію, яким передбачено, що вона розглядає питання, зокрема про позбавлення батьківських прав (а.с.60, 62-63).

У висновку комісії з питань захисту прав дитини про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_3, 1974 року народження, Приморської РДА від 11.03.2016 року №01-30/0270 вказано, що до Приморської РДА зверталася ОСОБА_2 з письмовою заявою, в якій просила розглянути питання про доцільність позбавлення батьківських прав її матері ОСОБА_3 З 2012 року вона мешкає окремо від матері, в сім'ї односельців: ОСОБА_6 та ОСОБА_7, які займаються вихованням дитини. ОСОБА_3 не працює, вихованням доньки не займається, не цікавиться її навчанням в школі, матеріальну допомогу надає, але не регулярно. Мати злісно ухиляється від виконання покладених законодавством на батьків обов'язків, стосунки між ОСОБА_2 та матір'ю конфліктні та напружені. Дитина не бажає повернутися до матері. Молодша донька відповідачки ОСОБА_8 живе разом з матір'ю, яка займається вихованням останньої, цікавиться її навчанням, створює необхідні умови для її розвитку та виховання. Враховуючи інтереси дітей, комісія вважає, що доцільним клопотати щодо позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 відносно її неповнолітньої доньки ОСОБА_2 (а.с.10,55)

Згідно з довідкою УСЗН Приморської РДА Запорізької області ОСОБА_3 відповідно до ЗУ «Про державну допомогу сім'ям з дітьми» отримує допомогу одиноким матерям та допомогу малозабезпеченим сім'ям, всього за період з 01.11.2015 року по 30.04.2016 року отримала 26 640, 66 грн, в тому числі за листопад 2015 року - 4726,88 грн; за грудень 2015 року - 5003, 82 грн; за січень 2016 року - 4280,86 грн; за лютий 2016 року - 4280, 86 грн; за березень 2016 року - 4280, 86 грн; за квітень 2016 року - 4067,38 грн (а.с.72).

Свідок ОСОБА_13 суду пояснила, що вона є класним керівником 9 класу, в якому вчиться ОСОБА_2. Коли ОСОБА_2 навчалася у 5 класі, то жила у дідуся, а з шостого класу -мешкає в сім'ї ОСОБА_6 Вона відвідувала ОСОБА_2 за її місцем проживання ОСОБА_2 в сім'ї ОСОБА_6, там маються усі умови для виховання дитини, навчання та розвитку. Дитина має окрему кімнату, стіл, ліжко, усі необхідні речі. До цього вона протягом п'ятого класу мешкала в у дідуся. Мати до школи приходить рідко, життям дитини не цікавиться, участі у її вихованні не бере. ОСОБА_2 хороша, добра дівчинка, має здібності, була старостою класу, гарно вчиться, користується повагою та авторитетом у дітей. ОСОБА_6 відповідально відносяться до дитини, завжди знають де вона і чим займається, цікавляться її життям, навчанням, займаються її вихованням, здоров'ям. Так недавно ОСОБА_2 лежала в лікарні, ОСОБА_6 піклувалася про неї, а мати ні разу не прийшла в лікарню. Відповідачка іноді дзвонить до школи, приходить, але це виключні випадки. ОСОБА_2 за час проживання у ОСОБА_6 помінялася значно на краще.

Свідок ОСОБА_9 суду пояснила, що знає, що ОСОБА_2 сама попросилася жити з ОСОБА_6, живе там вже 3-4 роки. Їй не подобалися умови, в яких вона жила з матір'ю, оскільки мати курила, пила, були часто різні кампанії. Через такі умови діти від відповідачки порозбігалися, стали жити у чужих людей. ОСОБА_6 дуже добра та гарна людина, вона піклується про ОСОБА_2, цікавиться її життям, навчанням, здоров'ям, сприяє її розвитку, прийняттю участі в конкурсах, житті школи. Мати вихованням дитини не займається, не піклується про неї, не цікавиться її здоров'ям, тобто не виконує свої батьківські обов'язки.

Свідок ОСОБА_6 суду пояснила, що у неї часто бувають діти, сусіди, вони п'ють чай, спілкуються, часто приходила в гості старша сестра ОСОБА_2 - ОСОБА_5. Тому, коли у 2012 році ОСОБА_3, їх мати потрапила до лікарні, ОСОБА_2 прийшла до неї і попросилася залишитися пожити. Коли мати повернулася з лікарні, ОСОБА_2 не захотіла повертатися до матері жити, оскільки мати вела такий образ життя, який дитині це не подобався (випивала, чоловіків міняла, не займалася сім'єю, дітьми, не вела господарства - навкруги люди живуть не так). Мати просила ОСОБА_2 повернутися додому, але нічого не робила, щоб зблизитися з нею, щоб її повернути. ОСОБА_2 була на обліку в тубдиспансері, вона (свідок) допомагала їй лікуватися, підтримувала її, і на теперішній час ОСОБА_2 з обліку зняли Мати цим питанням зовсім не займалася. Потім ОСОБА_2 хворіла недавно, їй робили операцію, вона знаходилася в лікарні, але мати ні разу до прийшла, не поцікавилася її здоров'ям. Потім була проблема у ОСОБА_2 з зубом, але мати відмовилася дати гроші на лікування. Мати зовсім не займається вихованням дитини, не піклується про неї. Тому ОСОБА_2 і не хоче повертатися до матері і жити з нею. Вона (свідок) з ОСОБА_2 знайшла спільну мову, вони розуміють друг друга. Ними з чоловіком для життя ОСОБА_2 створені усі умови. ОСОБА_2 стала краще навчатися, приймає участь у суспільному житті в школі.

Відповідно до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

Відповідно до ч. 2 ст. 150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

Відповідно до ст.12 ЗУ «Про охорону дитинства» виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Батьки несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров'я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов'язків відповідно до закону.

Згідно з Постановою Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30.03.2007р. №3 ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_3 свідомо нехтує своїми батьківськими обов'язками: не приймає участі у вихованні, не забезпечує дитині достатній життєвий рівень, не піклується про фізичний і духовний її розвиток, її навчання, підготовку до самостійного життя, не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяє засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не створює умов для отримання дитиною освіти, не забезпечує всебічний її розвиток, як особистості. Орган опіки та піклування вважає доцільним позбавити батьківських прав ОСОБА_3 відносно неповнолітньої доньки ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, надав відповідний висновок, просив позовні вимоги задовольнити.

Тому суд вважає за необхідне позбавити відповідача батьківських прав.

Щодо вимог позивача про стягнення з відповідача на її користь аліментів, суд приходить до наступного.

Відповідно до ч.2 ст.166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину.

Стаття 180 Сімейного кодексу України передбачає обов'язок утримувати дитину до досягнення нею повноліття є рівною мірою обов'язком як матері, так і батька.

Відповідно до ст.182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Як встановлено, під час судового розгляду на даний час неповнолітня ОСОБА_2 проживає в сім'ї ОСОБА_6, яка утримує дитину, при цьому відповідач в добровільному порядку не надає матеріальної допомоги позивачці на її утримання. Відповідачка отримує в УСЗН Приморської РДА допомогу одиноким матерям та допомогу малозабезпеченим сім'ям, але гроші на утримання неповнолітньої ОСОБА_2 надає нерегулярно, не в достатніх сумах. Відповідач не вказала і не надала суду доказів того, що вона як мати, яка має передбачений Законом обов'язок по утриманню неповнолітньої дитини до досягнення нею повноліття, виконує свій обов'язок; вимоги про позбавлення батьківських прав відповідачки підлягають задоволенню. Тому суд вважає, що з відповідачки належить стягнути аліменти з дня подачі заяви на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_2 на користь особи, в сім'ю якої буде влаштована неповнолітня дитина, або на користь державного закладу, в який буде влаштована дитина згідно з рішенням виконкому.

При визначені розміру аліментів суд враховує, що у відповідачки мається на утриманні та проживає з нею донька ОСОБА_8, 2004 року народження, тому аліменти на утримання позивачки підлягають стягненню у розмірі по 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, з дня подачі заяви 29.03.2016 року і до досягнення дитиною повноліття.

На підставі ст.367 ЦПК України, рішення суду підлягає обов'язковому негайному виконанню по справам про стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.

Відповідно до ст.ст.79, 88 ЦПК України у зв'язку з задоволенням позовних вимог з відповідача на користь позивача необхідно стягнути сплачений позивачем при подачі позову судовий збір у сумі: 551 грн. 20коп. + 551 грн. 20коп. (а.с.1,2) = 1102 грн. 40 коп.

Керуючись ст.ст.141,150,164-166,180,182,183 Сімейного кодексу України, ст.ст.3,10,11,15, 60, 79,197,209, 210,212, 214, 215, 223, 367 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позбавити батьківських прав ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_7, відносно неповнолітньої дитини ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_7, яка народилася в с. Партизани Приморського району Запорізької області, на користь особи, в сім'ю якої буде влаштована неповнолітня дитина, або на користь державного закладу, в який буде влаштована дитина, аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка народилася в с.Партизани Приморського району Запорізької області, у розмірі 1/6 частки всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця.

Аліменти стягувати, починаючи з 29 березня 2016 року й до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2, судові витрати у сумі 1102 грн. 40 коп.

Рішення у частині стягнення аліментів за один місяць підлягає обов'язковому негайному виконанню.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його оголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: підпис Т.В. Стріжакова

Копія вірна: суддя Т.В. Стріжакова

12.05.2016