печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 квітня 2016 року Печерський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді - Литвинової І. В.,

при секретарі - Іванові Г. Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві подання старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Мурихіна Сергія Володимировича у зведеному виконавчому провадженні № 42834148 про тимчасове обмеження у праві виїду керівника боржника - юридичної особи ОСОБА_2 за межі України,-

В С Т А Н О В И В :

Старший державний виконавець Відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС МЮУ Мурихіна С. В. звернувся до суду з вказаним поданням про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду боржника ОСОБА_2 у зведеному виконавчому провадженні № 42834148.

У судове засідання державний виконавець не з'явився, про розгляд подання повідомлявся належним чином, про причини неявки суду не повідомив. У прохальній частині подання просив заяву розглянути без участі державного виконавця.

Суд, вивчивши подання, дослідивши письмові докази у справі, вважає, що у задоволенні подання державного виконавця слід відмовити.

Подання мотивується тим, що на примусовому виконанні у Відділі примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України знаходиться виконавче провадження № 42834148, у якому об'єднано ВП № 40321601 (з примусового виконання виконавчого листа № 332/2286/13-ц від Заводського районного суду м. Запоріжжя про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Перший український міжнародний банк» заборгованості за договором поруки № 7.3-48/П від 31.07.2007 у сумі 12021644,63 грн., та понесені судові витрати в сумі 3441,00 грн. судового збору) та ВП № 42095103 (з примусового виконання виконавчого листа № 332/5600/13-ц від 15.01.2014 Заводського районного суду м. Запоріжжя про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Перший український міжнародний банк» заборгованості за договором поруки у розмірі 16398926,81 грн. та витрат по сплаті судового збору в розмірі 3441,00 грн.).

18.10.2013 старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України Семком Б. О. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 40321601 по примусовому виконанню зазначеного виконавчого листа з наданням боржнику семиденного строку для добровільного виконання, але у строк, встановлений для добровільного виконання, борг погашено не було.

Звертаючись до суду із поданням про обмеження виїзду боржника за межі України, державний виконавець обґрунтував свої вимоги тим, що стягувач звернувся із клопотанням про направлення подання до суду про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_2 у виїзді за кордон, останній ухиляється від виконання рішення суду, дії, спрямовані на його виконання, не вчиняє.

Вбачається, що у ході примусового виконання рішення та перевірки майнового стану боржника на підставі відповідей відповідних державних установ та витягів з відповідних державних реєстрів, встановлено, що боржник відкритих розрахункових рахунків у банківських установах немає, транспортних засобів, окрім автомобіля ЗИЛ 431610 (д. н. з. 074-67 НА), нерухомого майна за боржником не зареєстровано.

Державний виконавець вказав, що просить суд тимчасово обмежити боржника ОСОБА_2 у праві виїзду за кордон з тимчасовим вилученням паспорта громадянина України до виконання виконавчого листа № 332/2286/13-ц від 15.07.2013 та виконавчого листа № 332/5600/13-ц від 15.01.2014 Заводського районного суду м. Запоріжжя, зобов'язати Адміністрацію Державної прикордонної служби України вжити невідкладних заходів для недопущення виїзду боржника з України.

Положенням цивільного процесуального закону, а саме ч. 1 ст. 377-1 ЦПК України визначено, що питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби.

При цьому частиною 2 вказаної статті передбачено імперативну норму, якою встановлено, що суд розглядає таке подання без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця.

Статтею 33 Конституції України встановлено, що кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

В силу ст. 13 Загальної декларації прав людини кожна людина має право вільно пересуватися й обирати собі місце проживання в межах любої держави. Кожна людина має право залишати будь-яку країну, включаючи свою власну, і повертатися у свою країну.

Згідно з п. 18 ч. 3 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи за межі України - до виконання зобов'язань за рішенням.

Таким чином, право державного виконавця на звернення з поданням до суду про тимчасове обмеження права виїзду за межі України виникає винятково у випадку доведення фактів умисного ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням суду зобов'язань.

Відповідно до п. 5 ч. 1, ч. 2 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду і в'їзду в Україну громадян України», громадянинові який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон, якщо він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи) - до виконання зобов'язань.

При цьому паспорт може бути тимчасово затримано чи вилучено у випадках, передбачених пунктами 1-9 частини першої цієї статті, або в разі використання паспорта для вчинення злочину, або виявлення у ньому підробки, а також у випадках припинення громадянства України. Тимчасове затримання або вилучення паспорта у таких випадках здійснюється судом, органами прокуратури, внутрішніх справ, служби безпеки, Державної прикордонної служби України, військовими комісаріатами та консульською службою України.

Відповідно до ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець зобов'язаний вживати заходів примусового виконання рішень, встановлених цим Законом, неупереджено, своєчасно, повно вчиняти виконавчі дії.

Закон України від 21.01.1994 «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» регулює порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в'їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, визначає випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлює порядок розв'язання спорів у цій сфері.

Судом встановлено, що рішенням Заводського районного суду м. Запоріжжя, яке набрало законної сили 14.06.2013, у справі № 332/2286/13-ц присуджено стягнути з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Перший український міжнародний банк» суму заборгованості за договором поруки № 7.3-48/П від 31.07.2007 у сумі 12021644,63 грн., судові витрати у сумі 3441,00 грн. у справі за позовом ПАТ «Перший український міжнародний банк» до ОСОБА_2, третя особа ТОВ «Виробничо-торгове підприємство «Будкомплекс». 15.07.2013 позивачу видано виконавчий лист у справі.

Державним виконавцем не надано суду копії виконавчого листа у справі № 332/5600/13-ц від 15.01.2014 Заводського районного суду м. Запоріжжя про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Перший український міжнародний банк» заборгованості за договором поруки у розмірі 16 398 926,81 гривень та витрат по сплаті судового збору в розмірі 3 441,00 грн., копії постанови про відкриття виконавчого провадження № 42095103 з примусового виконання виконавчого листа, та процесуального документу, яким об'єднано виконавчі провадження № 40321601 та № 42095103.

18.10.2013 Відділом примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України відкрито виконавче провадження № 40321601 на підставі заяви позивача (стягувача) від 18.10.2013 та виданого 15.07.2013 виконавчого листа. Постанову від 18.10.2013 боржник отримав 29.10.2013, згідно з копією рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення.

Державним виконавцем у виконавчому провадженні № 40321601 постановою від 13.12.2013 накладено арешт на все майно боржника та оголошено заборону на його відчуження, копію якої направлено боржнику, стягувачу, до Державної інспекції сільського господарства у Запорізькій області, УДАІ ГУМВС України в Запорізькій області, ТУ Держгірпромнагляду у Запорізькій області.

Також, з метою повного, своєчасного виконання судового рішення, державним виконавцем направлено запити до Державної податкової служби України з про номери рахунків, відкритих у банках та інших фінансових установах боржниками - юридичними особами та/або фізичними особами - підприємцями, згідно з відповіддю якої платник податків з РНОКПП НОМЕР_1, тобто ОСОБА_2, не перебуває на обліку; до Департаменту льотної придатності Державної авіаційної служби України, якою повідомлено, що у Державному реєстрі цивільних повітряних суден України за боржником повітряних суден не зареєстровано.

25.03.2014 направлено боржнику вимогу № 13-0-35-3382/5-386/14 старшого державного виконавця Артемчука Т. В. для надання пояснень з приводу невиконання рішення суду.

23.05.2014 до Відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України, старшому державному виконавцю Артемчуку Т. В., надійшов лист від 14.04.2014 від боржника, в якому він доводить до відома державного виконавця, що у його власності знаходиться транспортний засіб - вантажний автомобіль ЗИЛ 431610, 1991 року випуску, у неробочому стані, що є учасником (засновником) ТОВ «ВТП «Будкомплекс» та має 50 % частки у статутному капіталі, яке постановою Господарського суду Запорізької області від 22.10.2013 визнано банкрутом, станом на подання пояснень розпочато ліквідаційну процедуру.

ОСОБА_2 вказав у своїх пояснення, що є безробітним, іншим майном або майновими правами не володіє. Разом з тим, наголосив, що у випадку отримання доходів буде направляти всі дії на виконання рішення суду та зобов'язується письмово повідомляти про часткове або повне самостійне виконання рішення Заводського районного суду м. Запоріжжя про стягнення з нього заборгованості у розмірі 12021644,63 грн.

Згідно з відомостями Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна, станом на 23.03.2016, у власності ОСОБА_2 перебуває будинок АДРЕСА_1, на які накладено арешт за постановою від 13.12.2013 державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України.

Вирішуючи питання про задоволення подання, суд має перевірити вчинення державним виконавцем при примусовому виконанні судового рішення всіх можливих виконавчих дій, та з'ясувати наявність доказів, які б свідчили, що боржник умисно ухиляється від виконання рішення суду.

Право державного виконавця на звернення з поданням до суду про тимчасове обмеження права виїзду за межі України виникає винятково у випадку доведення фактів умисного ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням суду зобов'язань.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду України щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України «ухилення від виконання зобов'язань, покладених судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи)», вжите у п.5 ч. 1 ст. 6 Закону № 3857-ХІІ та у п. 18 ч. 3 ст. 11 Закону № 606-ХІV, позначає з об'єктивної сторони такі діяння (дії чи бездіяльність) особи боржника, які полягають у навмисному чи іншому свідомому невиконанні нею зазначених обов'язків. У зв'язку з цим і здійснюється примусове виконання. Це також є підставою для звернення з поданням до суду щодо вирішення питання про застосування до такої особи тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України.

Власне наявність паспорту громадянина для виїзду за кордон України не означає про наміри перетнути межі Держави, з метою ухилення від виконання рішення суду.

Особа, яка має невиконані зобов'язання, не може вважатися винною в ухиленні, поки не буде встановлено протилежне.

Відповідно до положення ч. 3 ст. 10 ЦПК України, наявність умислу та обставин, які є предметом посилання суб'єкта подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України як на підставу його вимог, підлягають доведенню. Зокрема, задоволення такого подання можливе лише за умови «доведення факту ухилення боржника від виконання зобов'язання».

На момент звернення до суду з поданням факт ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, повинен вже відбутися і бути об'єктивно наявним та вбачатися з матеріалів виконавчого провадження.

Разом з тим, з доданих до подання доказів не вбачається, що боржник свідомо ухиляється від виконання зобов'язання. Враховуючи, що виконавче провадження № 40321601, з якого складається ВП № № 42834148, відкрито 18.10.2013, подання до суду направлено лише у квітні 2016 року, згідно з штампом поштового відділення на конверті, у якому надійшло подання з додатками.

Також суду не надано доказів того, що боржник вчиняє дії, які унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення суду, зокрема, що за час виконання судового рішення боржник виїжджав за межі України, що призвело до виникнення заборгованості, боржник безпідставно не з'являвся на виклики державного виконавця, або доказів, які дають підстави вважати, що боржник має намір ухилитися від виконання виконавчого напису шляхом залишення території України.

Відтак, вбачається, що державним виконавцем залишився недоведеним факт ухилення боржника від виконання визначеного зобов'язання, викладені у поданні обставини не підтверджено письмовими доказами. Також матеріали справи не містять доказів, що державний виконавець вчинив всі дії, передбачені Законом України «Про виконавче провадження», спрямовані на виконання виконавчого напису нотаріуса.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст. 377-1 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Подання старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Мурихіна Сергія Володимировича у виконавчому провадженні № 42834148 про тимчасове обмеження у праві виїду керівника боржника - юридичної особи ОСОБА_2 за межі України - залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя І. В. Литвинова