Справа № 128/881/13-ц Провадження № 22-ц/772/3315/2016Головуючий в суді першої інстанції ОСОБА_1
Категорія 39 Доповідач Іващук В. А.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 листопада 2016 рокум. Вінниця

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Вінницької області в складі:

головуючогоОСОБА_2,
суддів:ОСОБА_3, ОСОБА_4
при секретаріОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_6 до Некрасівської сільської ради Вінницького району Вінницької області про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини,

за апеляційною скаргою ОСОБА_7, ОСОБА_8 на рішення Вінницького районного суду Вінницької області від 28 березня 2013 року,

у с т а н о в и л а :

із зазначеним позовом ОСОБА_6 звернувся в суд 28 лютого 2013 року.

Зазначав, що в с. Некрасове мешкала ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка на протязі тривалого часу підтримувала дружні відносини з його бабусею та його родиною. З юнацьких років позивач допомагав їй фізичною працею по господарству. В останні роки ОСОБА_9 хворіла та потребувала матеріальної допомоги, в чому позивач їй ніколи не відмовляв, враховуючи, що мізерної пенсії їй не вистачало на лікування, медичні препарати та прожиття. ОСОБА_9 хотіла заповісти йому позивачу своє домоволодіння і майно, але він від нього відмовився, оскільки забезпечений житлом і майна не потребував.

28 грудня 2011 року ОСОБА_9 вчинила заповіт, яким заповіла йому земельну ділянку площею 3, 3804 га, що розташована на території Некрасівської сільської ради Вінницького району Вінницької області, цільове призначення якої для ведення фермерського господарства.

10 травня 2012 року ОСОБА_9 померла. Через зайнятість на роботі і по особистих справах останнім часом він не відвідував ОСОБА_9, а тому про її смерть він дізнався лише в грудні 2012 року. Оскільки він пропустив строк для прийняття спадщини, то нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину.

Посилаючись на вказані обставини позивач просив, відповідно до частини 3 статі 1272 ЦК України, надати йому строк, достатній для подання заяви в нотаріальну контору про прийняття спадщини.

Рішенням Вінницького районного суду Вінницької області від 28 березня 2013 року позов ОСОБА_6 задоволено.

Надано ОСОБА_6 додатковий строк три місяці з моменту набуття рішення суду законної вили для подання заяви в Вінницьку районну державну нотаріальну контору про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_9, яка померла 14 травня 2012 року в м. Вінниці.

У апеляційній скарзі ОСОБА_7 та ОСОБА_8, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права, просять рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким у задоволенні позову відмовити.

Представник позивача заперечував доводи апеляційної скарги через їх безпідставність та просив апеляційну скаргу відхилити, а оскаржуване рішення суду залишити без змін.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду у межах заявлених вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи із наступного.

У відповідності до положень частин 1 та 2 статті 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржуване рішення суду законним і обґрунтованим визнати не можна, оскільки суд не виконав всі вимоги цивільного судочинства та допустив неправильне застосування норм процесуального права.

Встановлено і не заперечується сторонами у справі, що 14 травня 2012 року у віці 84 років померла ОСОБА_9, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-АМ № 255217, виданого 22.02.2013 року в м. Вінниці.

28 грудня 2011 року ОСОБА_9 склала заповіт, який посвідчений приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу ОСОБА_10 та зареєстрований в реєстрі за №3284, яким заповіла ОСОБА_6 належну їй земельну ділянку площею 3, 3804 га, що розташована на території Некрасівської сільської ради Вінницького району Вінницької області, цільове призначення якої для ведення фермерського господарства.

Спадкоємці за законом після смерті ОСОБА_9 відсутні. ОСОБА_9 не мала рідних дітей та онуків, що підтверджується довідкою Некрасовської сільської ради Вінницького району Вінницької області № 145 від 18.03.2013 року.

Позивач ОСОБА_6 подав заяву до Вінницької районної державної нотаріальної контори про прийняття спадщини з пропуском встановленого законом шестимісячного строку, а тому йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину. Йому повідомлено, що строк подання заяви про прийняття спадщини сплинув 10 листопада 2012 року.

Встановлено, що позивач проживає та зареєстрований в ІНФОРМАЦІЯ_2, а померла проживала в ІНФОРМАЦІЯ_3 та не являлася його родичкою. Через ці та інші обставини позивачу про смерть спадкодавця стало відомо лише в грудні 2012 року.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_6, суд першої інстанції виходив із того, як це вбачається із змісту судового рішення, що Некрасівська сільська рада Вінницького району є належним відповідачем у справі, а позивачем доведені ті обставини, на які він посилався обгрунтовуючи свої вимоги, а саме його право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_9, поважність причин пропуску шестимісячного строку для подання заяви нотаріусу про прийняття спадщини.

Проте, дійшовши висновку, що належним відповідачем у справі є Некрасівська сільська рада Вінницького району, суд дійшов такого висновку без достатньої перевірки доказів у справі про наявність інших спадкоємців внаслідок чого ухвалив неправильне рішення.

ОСОБА_9 змістом частини 3 статті 1272 ЦК України особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Згідно розяснення даного у пункті 24 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 "Про судову практику у справах про спадкування" суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину (частина друга статті 1272 ЦК), а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

При розгляді цих справ слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину.

Як вбачається із матеріалів справи, задовольняючи позов суд не перевірив наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі.

Разом із тим, судом апеляційної інстанції з матеріалів спадкової справи встановлено, що до нотаріальної контори з заявами про прийняття спадщини у строк визначений законом звернулися ОСОБА_11, ОСОБА_7, ОСОБА_12 (а.с.69-70).

ОСОБА_9 таких обставин належними відповідачами у справі є саме ці особи, а не Некрасівська сільська рада Вінницького району.

Отже, суд розглянув справу та ухвалив рішення про задоволення позову без участі належних відповідачів за цим позовом.

Суд допустив порушення норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи за участі відповідача який не може бути відповідачем за цим позовом та без участі осіб, які мали бути залучені до участі у справі в якості відповідачів.

Порушення або неправильне застосування судом норм матеріального чи процесуального права, відповідно до правил пункту 4 частини 1 статті 309 ЦПК України є підставою для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення.

Ураховуючи зазначене вище, рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позову з підстав предявлення цього позову не до тієї особи яка може відповідати за цими цивільно-правовими вимогами.

Ухвалене рішення не позбавляє права позивача заявити позов з цих самих підстав до іншої особи чи осіб, які можуть бути належними відповідачами за заявленими позовними вимогами.

На підставі викладеного, керуючись статтею 303, пунктом 2 частини 1 статті 307, пунктами 3, 4 частини 1 статті 309, частиною 2 статті 314, статтею 316 ЦПК України, колегія суддів,

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_8 відхилити.

Апеляційну скаргу ОСОБА_7 задовольнити.

Рішення Вінницького районного суду Вінницької області від 28 березня 2013 року у цій справі скасувати. Ухвалити нове рішення.

У задоволенні позову ОСОБА_6 до Некрасівської сільської ради Вінницького району Вінницької області про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення та протягом двадцяти днів може бути оскаржене у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Судді: /підпис/ ОСОБА_2

/підпис/ ОСОБА_3

/підпис/ ОСОБА_4

Згідно з оригіналом

Суддя В.А. Іващук