Провадження № 2/235/1359/16
Справа № 235/2732/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 травня 2016 року Красноармійський міськрайонний суд Донецької області в складі:

Головуючого: Данилів С.В.,

за участю секретаря: Харенко Т.Ю.,

без участі сторін,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду м. Красноармійську позовну заяву ОСОБА_1 до Управління Держгеокадастру у Красноармійському районі Донецької області, Красноармійської районної державної адміністрації Донецької області про скасування державного акта на право власності на земельну ділянку, -

В С Т А Н О В И В:

На розгляд Красноармійського міськрайонного суду Донецької області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Управління Держгеокадастру у Красноармійському районі Донецької області, Красноармійської районної державної адміністрації Донецької області про скасування державного акта на право власності на земельну ділянку.

В обґрунтування позову ОСОБА_1 вказує, що відповідно до державного акта на право власності на земельну ділянку серії ДН № 94264, виданого на підставі розпорядження Красноармійської райдержадміністрації № 297 від 05 серпня 2005 року, земельна ділянка площею 7,6га (6,80+0,80), яка розташована у межах Новоолександрівської сільської ради, належить їй, яка надана для використання з метою ведення фермерського господарства.

Позивач зазначає, що в листопаді 2015 року вона звернулась до державного кадастрового реєстратору Управління Держгеокадастру у Красноармійському районі із заявою на отримання витягу з Державного земельного кадастру щодо зазначеної земельної ділянки і 09 листопада 2015 року отримала відповідь № 02/73/1 про відмову у надані такого витягу, оскільки в Державному земельному кадастрі відсутня (не внесена) земельна ділянка площею 0,80 га з кадастровим номером :03:000:0145 і крім того, при присвоєнні кадастрового номеру не вірно визначено номер кадастрової зони відповідно до індексної кадастрової карти.

Позивач вказує, що відмова ґрунтується на вимогах п.п. 156 та 168 Постанови' Кабінету Міністрів України № 1051 від 17.10.2012 року «Про затвердження Порядку ведення Державного земельного кадастру», відповідно до яких виправлення помилок у відомостях про земельну ділянку може здійснюватися також на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок у натурі (на місцевості) або матеріалів інвентаризації земель чи рішення суду і з цих причин не можливо сформувати і видати витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, оскільки у відповідності до ст. 37 Закону України «Про державний земельний кадастр». виправлення помилок можливо лише у витязі, довідці з Державного земельного кадастру, викопіюванні з картографічних матеріалів Державного земельного кадастру, тобто в тих документах, які чинні з 01.01.2013 року, а її державний акт видано у 2005 році.

У зв'язку із вищевикладеним, за ствердженням державного кадастрового реєстратора, на цей час він не має законних підстав та повноважень, щоб внести зміни до Державного земельного кадастру із наданням відповідного витягу з нього з новими відомостями.

З огляду на вищенаведене, позивач просить суд ухвалити рішення яким скасувати державний акт про право власності на земельну ділянку, серії ДН № 194264, виданого на підставі розпорядження Красноармійської райдержадміністрації від 05 серпня 2005 року за № 297, площею 7,60 га (6,80+0,80), яка розташована у межах Новоолександрівської сільської ради, та належить їй.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з'явилася, про день, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

Представник Управління Держгеокадастру у Красноармійському районі у судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, проти позовних вимог не заперечує.

Представник Красноармійської районної державної адміністрації Донецької області у судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, просив ухвалити рішення на розсуд суду.

З'ясувавши дійсні обставини справи, дослідивши зібрані у справі докази у їх сукупності, вирішуючи спір в межах заявлених позовних вимог, на підставі наданих доказів, судом встановлено такі обставини та відповідні їм правовідносини.

Згідно ст. 14 Конституції України, земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Згідно ст. 125 Земельного кодексу України (в редакції, чинній на час видачі позивачу державного акта на право власності на земельну ділянку) (надалі ЗК України), право власності та право постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації.

Право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою посвідчується державними актами (ч. 1 ст. 126 ЗК України).

Судом встановлено, що розпорядженням Красноармійської райдержадміністрації № 297 від 05 серпня 2005 року ОСОБА_1 надано в натурі земельний пай для ведення фермерського господарства на території Новоолександрівської сільської ради Красноармійського району Донецької області.

На підставі даного розпорядження позивачу 29 вересня 2005 року Красноармійською районною державною адміністрацією видано державний акт серії ДН № 194264 на право власності на земельну ділянку площею по 7,60 га, кадастровий номер № :03:000:0145 для ведення фермерського господарства на території Новоолександрівської сільської ради Красноармійського району Донецької області.

Відповідно до ст. 78 ЗК України, право власності на землю - це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками. Право власності на землю набувається та реалізується на підставі Конституції України, цього Кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них.

Отже, з моменту державної реєстрації зазначеного вище державного акта на право власності на земельну ділянку позивач набув права власника земельної ділянки, тобто права володіти, користуватись та розпоряджатися своєю власністю.

Між тим, судом встановлено, що в повній мірі реалізувати своє право власності на земельну ділянку позивач не може, оскільки в державному акті на право власності на земельну ділянку не вірно визначено номер кадастрової зони, відповідно до індексної кадастрової карти, що підтверджується копією державного акта на право власності на земельну ділянку і таким чином позивач позбавлений права володіти, користуватись та розпоряджатися своєю власністю.

Судом встановлено, що позивач не може зареєструвати виданий йому державний акт на право власності на земельну ділянку у Управлінні Держгеокадастру у Красноармійському районі, у звязку з виявленими помилками, що підтверджується відмовою в наданні витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № 02/73/1 від 09 листопада 2015 року.

Згідно ч. 1 ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого права, у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Положення цієї статті базуються на нормах Конституції України, які закріплюють обов'язок держави забезпечувати захист: прав усіх суб'єктів права власності і господарювання (ст..13), захист прав і свобод людини і громадянина судом (частина перша ст. 55).

Відповідно до ч.1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Ч.ч. 1,2 цієї статті визначено перелік основних способів захисту цивільних прав і інтересів, серед яких припинення правовідношення та визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Згідно ч.ч. 1,2 ст. 116 ЗК України (у редакції, яка була чинною на час виникнення спірних правовідносин) передбачено, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Відповідно до ст. 155 ЗК України, у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним.

Відповідно до п. 156 Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого постановою КМУ № 1051 від 17.10.2012 р. виправлення помилок у відомостях про земельну ділянку може здійснюватися також на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок у натурі (на місцевості) або матеріалів інвентаризації земель чи рішення суду.

Згідно п. 2.9 Інструкції про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів про право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою та договорі оренди землі, затверджено Наказом Державного комітету України по земельних ресурсах від 04.05.1999 року № 43, зі змінами і доповненнями, виправлення в державному акті не допускається.

Крім того, 01 січня 2013 року набули чинності зміни до Земельного кодексу України, зокрема ст. 126 викладена в новій редакції, а саме право власності на земельну ділянку посвідчується не державним актом, а оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Відповідно до ст. 37 Закону України «Про державний земельний кадастр», виправлення помилок можливо лише у витязі, довідці з Державного земельного кадастру, викопіюванні з картографічних матеріалів Державного земельного кадастру, тобто в тих документах, які чинні з 01 січня 2013 року.

Відповідно до ст. 155 ЗК України, у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яки порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним.

Необхідність визнання державного акту недійсним в судовому порядку обумовлюється ще й тим, що державний акт на право власності на землю для передачі земельної ділянки в оренду підлягає обовязковій державній реєстрації.

Ураховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку, що державний акт на право власності на земельну ділянку серія ДН №194264 площею 7,60 га, кадастровий номер :03:000:0145, порушує права позивача на державну реєстрацію даного державного акта, оскільки не відповідає вимогам закону, так як зроблена помилка в акті - не вірно визначений номер кадастрової зони відповідно до індексної кадастрової карти, а тому суд вважає, що заявлений позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Оскільки на даний час порушуються права позивача щодо володіння, користування та розпорядження належній їй земельною ділянкою, такий державний акт на право власності на земельну ділянку підлягає визнанню судом недійсним та скасуванню.

Відповідно до ст.ст.152,155,158 ЗК України, керуючись ст.ст.15,60,88,213-215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до Управління Держгеокадастру у Красноармійському районі Донецької області, Красноармійської районної державної адміністрації Донецької області про скасування державного акта на право власності на земельну ділянку - задовольнити.

Скасувати державний акт на право власності на земельну ділянку серії ДН №194264, площею 7,60 га, для ведення фермерського господарства на території Новоолександрівської сільської ради Красноармійського району Донецької області, виданого ОСОБА_1, на підставі розпорядження Красноармійської райдержадміністрації № 297 від 05 серпня 2005 року.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Донецької області через Красноармійський міськрайонний суд Донецької області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення,

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий: С.В. Данилів