overthelex/edrsr-tspk huggingface dataset:
У Х В А Л А

16 листопада 2016 року суддя Приморського районного суду м. Одеси Ільченко Н.А. розглянувши матеріали позовної заяви Управління Пенсійного фонду України в Приморському районі м.Одеси до ОСОБА_1 про стягнення надміру виплачених сум пенсій, -

В С Т А Н О В И В:

До Приморського райсуду м. Одеси надійшла позовна заява УПФУ в Приморському районі м.Одеси до ОСОБА_1 про стягнення надміру виплачених сум пенсій у розмірі 1049,00 грн..

Предявляючи зазначений позов позивач просить відстрочити сплату судового збору до ухвалення судового рішення у справі, яка мотивована тим, що позивач не має можливості сплатити судовий збір, у звязку з відсутністю коштів, призначених на цю мету.

У відповідності до ч. 1 ст. 8 Закону України «Про судовий збір» суд, враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі.

Як вбачається з матеріалів справи, заявник посилається на те, що згідно ч. 2 ст. 73 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» забороняється використання коштів Пенсійного фонду на цілі не передбачені цим Законом. Крім того, бюджет Пенсійного фонду України на 2016 рік затверджено Постановою Кабінету Міністрів України від 10.03.2016 року №190 «Про затвердження бюджету Пенсійного фонду України», але станом на теперішній час коштів на сплату судового збору не виділено.

З огляду на викладене , підстав для задоволення заяви і відстрочення сплати судового збору не вбачається.

Разом з тим, подана позивачем позовна заява не відповідає вимогам ст. 119 ЦПК України.

Так, позивачем не сплачено судовий збір у розмірі 1378 грн.

Таким чином, позивачу необхідно сплатити судовий збір та надати суду докази на підтвердження сплати судового збору.

Відповідно до ст. 121 ЦПК України позовна заява, подана без додержаних вимог, викладених у статтях 119-120 ЦПК України або не сплачено судовий збір, підлягає залишенню без руху з наданням строку для усунення недоліків.

Керуючись ст.. 8 Закону України «Про судовий збір», ст.ст. 121, 208-210 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Відмовити у задоволенні заяви Управління Пенсійного фонду України в Приморському районі м.Одеси про відстрочення сплати судових витрат за його позовом до ОСОБА_1 про стягнення надміру виплачених сум пенсій.

Позовну заяву Управління Пенсійного фонду України в Приморському районі м.Одеси до ОСОБА_1 про стягнення надміру виплачених сум пенсій залишити без руху.

Повідомити позивача про необхідність виправити зазначені недоліки позовної заяви у термін пять днів з дня отримання позивачем ухвали суду про залишення позовної заяви без руху. Розяснити, що інакше позовна заява буде вважатися неподаною та повернута позивачу.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через Приморський районний суд м.Одеси шляхом подачі апеляційної скарги в 5-денний строк з дня отримання копії ухвали.

Суддя: Н.А. Ільченко

"16" листопада 2016 р.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА[1]
У Х В А Л А

18 травня 2016 року суддя Апеляційного суду м. Києва Слюсар Т.А., вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження, перевіривши в порядку апеляційного оскарження виконання вимог ст. 295 ЦПК України за апеляційною скаргою Крапівцевої Олени Олександрівни в інтересах публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на рішення Оболонського районного суду м. Києва від 27 квітня 2016 року

в справі за позовом ОСОБА_2 до публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк»про захист прав споживача,-

В С Т А Н О В И Л А :

Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 27 квітня 2016 року позов ОСОБА_2 задоволено.

Стягнуто з публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» (надалі - ПАТ КБ «ПриватБанк») на користь ОСОБА_2 за договором «вклад Стандартний» № SАМDN8378 від 14 січня 2013 року суму вкладу в розмірі 6000 дол.США основного боргу та 848,22 дол. США відсотків за договором.

Позовні вимоги про стягнення з ПАТ КБ «ПриватБанк» на користь ОСОБА_2 755 грн. 94 коп. - розміру 3% річних, 3792 грн. 55 коп. - розміру пені, 7944 грн. 43 коп. - інфляційних витрат - залишено без розгляду.

05 травня 2016 року на зазначене рішення представником відповідача через засоби поштового зв'язку подано апеляційну скаргу.

Між тим, справа підлягає поверненню до суду першої інстанції для належного оформлення, враховуючи таке.

Згідно п.п. 6 п.1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання апеляційної скарги на рішення суду необхідно сплатити 110% ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Встановлено, що ОСОБА_2 під час подачі позову судовий збір не сплачено.

Не вирішено питання розподілу судових витрат районним судом й під час ухвалення рішення по справі.

Зазначена обставина перешкоджає суду апеляційної інстанції вирішити питання про прийняття апеляційної скарги до розгляду.

Відповідно до ч. 7 ст. 297 ЦПК України при надходженні неналежно оформленої справи, з нерозглянутими зауваженнями на правильність і повноту фіксування судового процесу технічними засобами або з нерозглянутими письмовими зауваженнями щодо повноти чи неправильності протоколу судового засідання, або без вирішення питання про ухвалення додаткового рішення суддя-доповідач повертає справу до суду першої інстанції, про що постановляє ухвалу із зазначенням строку, протягом якого суд першої інстанції має усунути недоліки.

За таких обставин, справа підлягає поверненню до суду першої інстанції для вирішення питання ухвалення по справі додаткового рішення.

З огляду на викладене та керуючись ч.7 ст. 297 ЦПК України, суддя, -

У Х В А Л И Л А :

Цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк»про захист прав споживача повернути до Оболонського районного суду м. Києва для дооформлення, надавши строк до 18 червня 2016 року.

Суддя:

Справа № 756/8322/15

№ апеляційного провадження: 22-ц/796/8415/2016

Головуючий у суді першої інстанції: Луценко О.М.

Доповідач у суді апеляційної інстанції: Слюсар Т.А.
Провадження № 2/752/631/16
У Х В А Л А

11.04.2016 року Голосіївський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді - Колдіної О.О.,

з участю секретаря - Овдій А.В.,

розглянувши клопотання представника позивача про призначення судової земельно-технічної експертизи у справі за позовом ОСОБА_1 до Київської міської ради про визнання права власності на земельну ділянку за набувальною давністю,

в с т а н о в и в:

позивач звернувся до суду з позовом до Київської міської ради про визнання за нею права власності на земельну ділянку кадастровий номер 8 НОМЕР_1, площею 0,10 га та кадастровий номер НОМЕР_2, площею 0,10 га по АДРЕСА_1 за набувальною давністю, посилаючись на те, що зазначеними земельними ділянками вона добросовісно і відкрито користується для обслуговування житлового будинку з 21.07.1977 року.

В ході судового розгляду представник позивача заявив клопотання про призначення у справі судової земельно-технічної експертизи для вирішення порядку користування земельними ділянками.

Вислухавши сторони з приводу заявленого клопотання, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що клопотання не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Суд розглядає справу на підставі наданих сторонами доказів.

Згідно з ст.57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обгрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

Відповідно до ст.143 Цивільного процесуального кодексу України, для з»ясування обставин, що мають значення для справи і потребують спеціальних знань у галузі науки, мистецтва, техніки, ремесла тощо, суд призначає експертизу за заявою осіб, які беруть участь у справі.

Питання, поставлені представником позивача на вирішення судової земельно-технічної експертизи не мають доказового значення у даній справі про визнання права власності на земельну ділянку за набувальною давністю і висновки, які можуть бути надані експертами за результатами проведення експертизи, не відносяться до предмета доказування.

Враховуючи викладене, суд не знаходить підстав для задоволення заявленого клопотання в зв»язку з його необґрунтованістю.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 143-144, 202-203, 208-209, 293-296 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

клопотання представника позивача про призначення судової земельно-технічної експертизи у справі за позовом ОСОБА_1 до Київської міської ради про визнання права власності на земельну ділянку за набувальною давністю залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення проти неї можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду, ухваленого у даній справі.

Суддя
Провадження №2/200/3954/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 листопада 2016 р. Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючого, судді - Єлісєєвої Т.Ю.

при секретарі - Кузьминій С.Д.

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про розірвання шлюбу, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу.

Позивач надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, проти винесення рішення не заперечувала, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. В позові позивач посилається на те, що вона з відповідачем з 06.08.1994 року знаходиться у зареєстрованому шлюбі, але вони з 2015 року втратили взаєморозуміння та повагу один до одного, спільне господарство не ведуть, мешкають окремо.

Відповідач надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, проти винесення рішення та задоволення позовних вимог позивача не заперечував в повному обсязі.

В судове засідання сторони не зявилися, тому відповідно правил ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Як встановлено в судовому засіданні, сторони уклали шлюб 06.08.1994 року, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу Серії І-КИ №252672 виданого Відділом реєстрації актів громадянського стану Тернівської міської Ради народних депутатів Дніпропетровської області від 06.08.1994 року. З 2015 року подружжя втратили взаєморозуміння та повагу один до одного, спільне господарство не ведуть, мешкають окремо, сімя фактично розпалася. Примирення між подружжям неможливе. Таким чином, враховуючи неможливість подальшого спільного життя подружжя і збереження їх сімї, шлюб укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 відповідно до ст. ст. 105,109-112 СК України підлягає розірванню.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір в розмірі 551 грн. 20 коп.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 3,10,11,60,214,215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, укладений 06.08.1994 року та зареєстрованим Відділом реєстрації актів громадянського стану Тернівської міської Ради народних депутатів Дніпропетровської області від 06.08.1994 року, актовий запис № 156 - розірвати.

Після розірвання шлюбу прізвище позивача залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 551 грн. 20 коп.

Рішення може бути оскаржено протягом десяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги до апеляційного суду Дніпропетровської області через Бабушкінський районний суд міста Дніпропетровська.

Сторонами, які не були присутні в судовому засіданні, рішення може бути оскаржено протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя Т.Ю.Єлісєєва
Провадження №2/523/5033/16
"17" листопада 2016 р. м. Одеса
Суворовський районний суд м.Одеси у складі:
головуючої судді - Виноградової Н.В.,
при секретарі судового засідання Булгаковій Т.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-
До суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу. Свої вимоги позивачка обґрунтувала тим, що подружнє життя між ними не склалося через різні погляди на життя і непорозуміння по різним життєвим проблемам, внаслідок чого стало неможливим подальше спільне життя та збереження шлюбу. З червня 2012 року сторони подружніх відносин не підтримують, спільне господарство не ведуть, сімя розпалася та шлюб носить формальний характер.
Від позивачки надійшла заява в якій позовні вимоги підтримала, просила розглянути справу у її відсутність, не заперечувала проти винесення заочного рішення, у разі неявки відповідача. Відповідач у судове засідання не зявився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином про, що в матеріалах справи є належні докази (повідомлення), жодних клопотань, заперечень до суду не надавав.
Відповідно до положень ст. 224 ЦПК України, суд зі згоди позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів.
Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Сторони зареєстрували шлюб 01.03.2003 року у Першому відділі реєстрації актів громадянського стану Приморського районного управління юстиції м. Одеси, актовий запис №43, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу.
Від шлюбу подружжя має дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується свідоцтвами про народження.
З червня 2012 року сторони не підтримують подружніх відносин, спільне господарство не ведуть, як вказує позивачка, примирення між сторонами не можливе і шлюб носить тільки формальний характер.
Згідно ст.111 Сімейного кодексу України, суд вживає заходи щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства.
Враховуючи, що у сторін сімя розпалася, суд вважає, що надавати строк для примирення недоцільно, тому що це суперечить моральним засадам суспільства.
Суд приходить до висновку, що вимога позивачки обґрунтована і доказана, а позов підлягає задоволенню, тому що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки.
Керуючись ст.ст. 110, 112 СК України, ст.ст. 10, 11, 60, 209, 212-215, 218, 224-226 ЦПК України,суд-
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.
Шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_1, зареєстрований 01.03.2003 року Першим відділом реєстрації актів громадянського стану Приморського районного управління юстиції м. Одеси, актовий запис №43 - розірвати.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення може бути оскаржено позивачкою в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через Суворовський районний суд м. Одеси шляхом подання апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його проголошення.

Суддя:
Гребінківський районний суд Полтавської області
___________________________________________________________________________________
Справа №: 528/242/16-ц
18 травня 2016 року Гребінківський районний суд Полтавської області в складі: головуючого судді Шпідька В.Г., при секретарі Кузуб В.В., розглянувши у приміщенні суду м. Гребінка справу за позовом ПАТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,
У судове засідання представник позивача надав заяву в якій просить розглянути справу без його участі, підтримує позовні вимоги та не заперечує проти заочного розгляду справи.
Відповідач у судове засідання не зявився, про місце та час слухання справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Заяви про розгляд справи за його відсутності не надходило. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності відповідача та винести заочне рішення.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, позов таким, що підлягає задоволенню у повному обсязі.
У відповідності до ст.526 ЦК України зобовязання повинні виконуватися належним чином та в установлений строк у відповідності до умов договору.
У відповідності до ст.530 ЦК України, якщо строк виконання зобовязань визначено моментом предявлення вимог кредитор має право вимагати їх виконання у будь-який час.
Відповідно до ст.625 ЦК України відповідач (боржник) не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобовязання.
Відповідно до ст.611 ч.1 ЦК України у разі порушення зобовязання наступають правові наслідки, встановлені договором або законом. Зокрема розірвання договору.
Із копії заяви від 24.07.2011 року та умов надання банківських послуг вбачається, що ПАТ КБ «Приватбанк» надав позичальнику кредит у сумі 1100 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом (а.с.6-7).
На підставі викладеного та керуючись ст.ст.530, 625, 611 ч.1, 1050 ч.2 ЦК України, ст.ст.10, 11, 60, 212-215 ЦПК України, суд -
Позов Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Полтавської області через Гребінківський районний суд протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Суддя ОСОБА_2
Справа № 629/1801/16-ц
№ провадження 2-з/629/42/16
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

забезпечення позову

16.11.2016 року Лозівський міськрайонний суд Харківської області у складі:

головуючого - судді Мішуровської С.Т.,

при секретарі судових засідань - ОСОБА_1,

розглянувши заяву ОСОБА_2 про забезпечення позову,

в с т а н о в и в:

Позивач звернулася до суду з уточненим позовом до Публічного акціонерного товариства «Харківгаз»,Товариства з обмеженою відповідальністю «Харківгаз збут» про зобовязання вчинити певні дії.

ОСОБА_2 звернулася до суду з заявою про забезпечення позову, в якій просить відповідно до ст.ст. 151, 152, 153 ЦПК України зобовязати ТОВ «Харківгаз збут» до призначеного судового засідання о 11.30 год. 16 грудня 2016 року надати йому конкретні відомості щодо розмірів нарахованих сум, пільги у листопаді, грудні 2015 року, у січні, лютому, березні 2016 року, оскільки відсутні конкретні розміри нарахованих сум, пільги, що унеможливлює визначення правильності нарахувань.

Вивчивши матеріали справи, заяву ОСОБА_2, суд дійшов до наступного.

Відповідно до ст. 151 ЦПК України забезпечення позову за заявою осіб, які беруть участь у справі, допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Тому назва заяви не відповідає вимогам п.3 ч. 1 ст. 152 ЦПК України.

Однак за змістом заяви та її вимог вбачається, що заявник просить витребувати докази в обґрунтування своїх позовних вимог, з чим суд погоджується, оскільки відповідно до ст. 133 ЦПК України, особи які беруть участь у справі і вважають, що подання потрібних доказів є неможливим або у них є складнощі в поданні цих доказів, мають право заявити клопотання про забезпечення цих доказів, а суд, відповідно до ст. 137 ЦПК України у випадках, коли щодо отримання доказів у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі є складнощі, за їх клопотанням зобовязаний витребувати таки докази.

Керуючись ст.ст.133, 137, 151-152 ЦПК України,

у х в а л и в:

Заяву ОСОБА_2 про забезпечення позову - задовольнити частково в частині витребування доказів по справі.

Зобовязати Товариство з обмеженою відповідальністю «Харківгаз збут» до судового засідання, призначеного на 16 грудня 2016 року на 11 годину 30 хвилин року надати ОСОБА_2 належним чином завірену інформацію щодо розмірів нарахованих сум, пільги у листопаді, грудні 2015 року, у січні, лютому, березні 2016 року за надання послуг з газопостачання за адресою: м. лозова Харківської області, вул. Свято-Миколаївська (колишня назва вул. Паризької комуни)АДРЕСА_1.

Копію ухвали направити в Товариство з обмеженою відповідальністю «Харківгаз збут» до відома та виконання.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 5-денний строк з дня проголошення ухвали.

Суддя: С.Т.Мішуровська
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/1062/16Головуючий по 1 інстанції
Категорія : на ухвалу ОСОБА_1
Доповідач в апеляційній інстанції
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 травня 2016 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоОСОБА_2
суддівОСОБА_3, ОСОБА_4
при секретаріОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу Шполянського районного суду Черкаської області від 29 грудня 2015 року у цивільній справі за заявою Лип'янської сільської ради Шполянського району про перегляд рішення Шполянського районного суду Черкаської області від 23 липня 2014 року за нововиявленими обставинами у справі за позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_6, Лип'янської сільської ради, про визнання права власності на спадкове майно, -

в с т а н о в и л а :

Рішенням Шполянського районного суду Черкаської області від 23 липня 2014 року позов ОСОБА_7 задоволено та визнано за останнім право власності на спадкове майно, яке залишилося після смерті ОСОБА_8, померлої 18 жовтня 2004 року, зокрема на земельну частку (пай) площею 4,09 умовних кадастрових гектари, нормативною вартістю 100527 грн., яка перебуває у колективній власності бувшого КСП «Батьківщина» с. Лип'янка Шполянського району Черкаської області.

Ухвалою Шполянського районного суду Черкаської області від 29 грудня 2015 року заяву Лип'янської сільської ради про перегляд рішення за нововиявленим обставинами задоволено та скасовано вищевказане рішення суду, а справу призначено до розгляду в загальному порядку.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою суду, ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на її необ'єктивність, необґрунтованість та постановлення з грубим порушенням матеріального та процесуального законодавства, просить означену ухвалу скасувати, а рішення суду першої інстанції від 23 липня 2014 року залишити в силі.

Ухвалою судді апеляційного суду від 21 квітня 2016 року було відкрито апеляційне провадження, а ухвалою від 29 квітня 2016 року справа призначена до розгляду.

В ході розгляду справи, виявлено, що апеляційним судом помилково було відкрито провадження в даній справі, оскільки виходячи з буквального тлумачення вимог п. 17 ч. 1 ст. 293 ЦПК України окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції щодо відмови у відкритті провадження за нововиявленими обставинами, оскарження ухвал про відкриття провадження за нововиявленими обставинами вказаною статтею не передбачено.

Оскільки ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу на ухвалу, що, згідно змісту ст. 293 ЦПК України, не підлягає оскарженню, провадження по справі підлягає закриттю як помилково відкрите, а матеріали справи - поверненню до суду першої інстанції для вирішення питання про повернення апеляційної скарги заявнику.

Керуючись ст.ст. 293, 313 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_6 на ухвалу Шполянського районного суду Черкаської області від 29 грудня 2015 року закрити.

Ухвала є остаточною і оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Головуючий :

Судді :