Справа № 355/404/16-ц
Провадження № 2/355/248/16
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 листопада 2016 року Баришівський районний суд Київської області в складі

головуючого судді Литвиненко О.Л.

секретаря Гордієнко Т.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в смт. Баришівка Київської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

В С Т А Н О В И В :

Позивачка ОСОБА_1 звернулась до суду з даним позовом, мотивуючи позовні вимоги тим, що 14.02.2007 року між нею та відповідачем по справі ОСОБА_2 був укладений шлюб. Від спільного подружнього проживання сторони дітей не мають. Сторони фактично припинили шлюбні стосунки. На даний час відповідач звільнився з місць позбавлення волі, позивачка підтримувати сімейних відносин не бажає. В заявленому позові просить суд розірвати шлюб .

Позивачка ОСОБА_1 у судовому засіданні пояснила суду, що 14.02.2007 року між нею та відповідачем по справі ОСОБА_2 був укладений шлюб. Від спільного подружнього проживання сторони дітей не мають. Примирення між сторонами не відбулося. Відповідач ОСОБА_2 ображає та бє позивачку ОСОБА_1. Сторони шлюбних стосунків не підтримують, ведуть різні бюджети. Наполягала на розірванні шлюбу.

Відповідач ОСОБА_2 у судовому засіданні заявлений позов не визнав та пояснив суду, що на розірвання шлюбу не погоджується, оскільки вважає , що їх з позивачкою щлюб можливо зберегти. Визнав, що бив та ображав позивачку ОСОБА_1В, так як вважає, що таким чином налагодить сімейні відносини.

Заслухавши пояснення позивачки, відповідачки , дослідивши матеріали справи, суд вважає заявлений позов обґрунтованим і таким, що підлягає до задоволення у повному обсязі.

Судом встановлено, що 14.02.2007 року укладено шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 (після реєстрації шлюбу прізвище дружини ОСОБА_1), який зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Шевченківського районного управління юстиції м. Києва (актовий запис №128). Від спільного подружнього проживання сторони дітей не мають.

Відповідно до ч. 1 ст. 110, ст. 112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Згідно п.10 роз'яснень постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21 грудня 2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. З цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з'ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя.

Ухвалою Баришівського районного суду Київської області від 20.04.2016 року сторонам по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу було надано строк для примирення терміном на шість місяці. Ухвалою Апеляційного суду Київської області від 13.07.2016 року ухвалу Баришівського районного суду Київської області від 20.04.2016 року залишено без змін.

Примирення між сторонами ОСОБА_1 до ОСОБА_2 не відбулося, відновити сімейні відносини сторонам не вдалося, що підтвердили обидві сторони.

Судом встановлено, що причиною припинення шлюбно-сімейних відносин являється те, що між сторонами втрачено почуття любові одне до одного. Сім'я розпалася та існує формально, сторони не ведуть спільного господарства, шлюбні стосунки сторони не підтримують, примирення між сторонами не відбулося, розлад у сім'ї носить вже постійній характер, розірвання шлюбу не порушуватиме їхні особисті та майнові права. Примушування до шлюбу не допускається. А тому їх подальше спільне подружнє життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення для справи і тому шлюб необхідно розірвати.

Встановлені судом обставини підтверджуються:

-копією паспорта ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, серії СК № 897139;

-копією дубліката ідентифікаційного номера ОСОБА_1 № НОМЕР_1;

-копією свідоцтва про шлюб ОСОБА_2 та ОСОБА_1 (після реєстрації шлюбу прізвище дружини ОСОБА_1), серії 1-БК № 045236 від 14.02.2007року;

-копією паспорта ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, серії СМ № 098620;

-копією дублікату ідентифікаційного номера ОСОБА_2 № НОМЕР_2.

Керуючись ст.ст. 15, 30, 62, 209, 212-215, 218, 223, 294 ЦПК України, ст.ст. 105, 110, 112 Сімейного кодексу України, суд,

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 задовольнити у повному обсязі.

Розірвати шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1, зареєстрований 14 лютого 2007 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Шевченківського районного управління юстиції м. Києва (актовий запис №128).

Рішення суду може бути оскаржене протягом десяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Київської області через Баришівський районний суд Київської області.

Рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили є документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом.

Суддя Баришівського

районного суду ОСОБА_3