Провадження №2/485/304/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

/заочне/

02 листопада 2016 року м.Снігурівка

Снігурівський районний суд Миколаївської області у складі

головуючого судді Кішковської З.А.,

секретар судового засідання Забаровська С.А.,

за участю позивачки ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

встановив:

29 червня 2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, який вони зареєстрували 02 серпня 1997 року, вказавши на неможливість подальшого збереження сім'ї через негідну поведінку чоловіка.

Ухвалою Снігурівського районного суду Миколаївської області від 11 липня 2016 року сторонам у справі надавався час на примирення, строком на три місяці.

11 жовтня 2016 року провадження у справі відновлено.

У судовому засіданні позивачка позов підтримала. Пояснила, що сімейні та подружні стосунки з відповідачем припинили у січні 2016 року через те, що чоловік часто вживав спиртне, вчиняв сварки, у ході яких ображав її та дітей, застосовував фізичне насильство. Ствердила, що мір до збереження сім"ї як вона так і відповідач не приймали. У липні 2016 року чоловік звільнився з роботи у Горохівській ЗОШ та виїхав з села, зв"язку з ним вона не має.

Відповідач, за належності повідомлення про дату, час та місце розгляду справи шляхом друку газетного оголошення за місцем його реєстрації у періодичному виданні газеті по Миколаївській області "Рідне Прибужжя" 20 жовтня 2016 року та по Херсонській області за останнім відомим місцем фактичного проживання у газеті "Наддніпрянська правда" 26 жовтня 2016 року, у судове засідання не з"явився. Про причини неявки ОСОБА_2 не сповістив, заяви про відкладення розгляду справи не надав.

Судом, за згоди позивачки, на підставі ст.224 ЦПК України, ухвалено про заочний розгляд справи.

Заслухавши пояснення позивачки, дослідивши докази, суд встановив наступні факти і відповідні їм правовідносини.

Подружжя зареєструвало шлюб 02 серпня 1997 року у Міському відділі реєстрації актів громадянського стану м.Херсона, про що складено відповідний актовий запис №430 і видано свідоцтво про шлюб серії 1-КГ №041812 (а.с.4).

Від шлюбу сторони мають дітей ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, за записами даних про батьків у їх свідоцтвах про народження (а.с.6-7).

Позивачка ствердила, що вони з відповідачем припинили сімейні та подружні стосунки і проживають окремо з січня 2016 року.

Між сторонами мають місце сімейні правовідносини. У порядку ст.110 СК України позивачка пред'явила позов про розірвання шлюбу.

В силу ст.112 СК України та відповідно до п.10 Постанови Пленуму ВСУ від 21.12.2007 року №11 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" за заявлення позову одним з подружжя про розірвання шлюбу суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність дітей та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

При розгляді справи суд встановив, що подружжя однією сім'єю не проживають більше дев"яти місяців, відповідач змінив місце проживання. Причиною розпаду сім'ї слугувала втрата сторонами один до одного почуттів, які були основою шлюбного союзу, різність поглядів на сімейне життя, виховання дітей. Позивачка ствердила про негідну поведінку чоловіка стосовно неї, постійну зневагу, сварки, образи, у тому числі на адресу дітей за зловживання спиртними напоями і категорично заявила про небажання поновлювати сімейні стосунки. Суд визнає, що обстановка, яка склалася у сім"ї, містить загрозу здоров"ю позивачки та дітей.

Враховуючи встановлені обставини, а також те, що за час наданий для примирення за ухвалою від 11 липня 2016 року, сторони мір до збереження шлюбу не приймали, припинили спілкування, суд рахує недоцільним додаткового прийняття мір до збереження сім'ї в порядку ст.111 СК України.

Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки та дітей, що мають істотне значення, остільки існування шлюбу є формальним, обстановка у сім"ї містить загрозу для їх психологічного здоров"я.

На підставі викладеного, суд ухвалює про задоволення позовних вимог.

У порядку ст.113 СК України суд утверджує право позивачки після розірвання шлюбу надалі іменуватися шлюбним прізвищем.

В порядку ст.88 ЦПК України суд ухвалює про стягнення з відповідача на користь позивачки судових витрат по оплаті судового збору 551грн.20коп. та газетного оголошення 144грн. за представленими квитанціями, усього 695грн.20коп. (а.с.1, 29).

Керуючись ст.ст.79,88,209,212,213,214,215,218 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1, зареєстрований 02 серпня 1997 року у Міському відділі реєстрації актів громадянського стану м.Херсона, актовий запис №430, розірвати.

Після розірвання шлюбу залишити за ОСОБА_1 шлюбне прізвище "Коваленко".

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати 695грн.20коп.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана позивачкою протягом десяти днів після його проголошення на ім'я апеляційного суду Миколаївської області через Снігурівський районний суд Миколаївської області.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя