Справа № 242/1881/16-ц
Провадження № 4-с/242/16/16
У Х В А Л А

10 травня 2016 року Селидівський міський суд Донецької області у складі: головуючого судді Пирогової Л.В., при секретарі Гречка К.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Селидве цивільну справу за скаргою ОСОБА_1, заінтересовані особи: відділ державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції міста Києва, Публічне акціонерне товариство «АБ «УКООПСПІЛКА», про визнання дій державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції у місті Києві щодо арешту майна та оголошення заборони на його відчуження незаконними та забовязання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В :

14.04.2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з даною скаргою мотивуючи тим, що він 04.04.2016 року за місцем роботи отримав постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 25.03.2016 року ВП № 50609949. Дану постанову він вважає незаконною оскільки він не отримував постанову про відкриття виконавчого провадження у звязку із чим він був позбавлений оскарження даної постанови та добровільного виконання рішення у встановлений державним виконавцем строк. Заявник просить визнати дії державного виконавця виконавчої служби Печерського районного управління юстиції міста Києва, та скасувати арешт, накладений постановою від 25.03.2016 року ВП №50609949.

ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 в судове засідання не зявились, про день та час розгляду скарги повідомлені належним чином.

Заінтересовані особи - представник виконавчої служби Печерського районного управління юстиції міста Києва та представник ПАТ «АБ «УКООПСПІЛКА» в судове засідання не зявились, про день та час розгляду скарги повідомлені належним чином. Від представника ПАТ «АБ «УКООПСПІЛКА» ОСОБА_3 надійшли заперечення на скаргу, просив відмовити у задоволенні скарги.

Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступне.

Обґрунтовуючи вимоги скарги ОСОБА_1 посилався на те, що не отримував постанову про відкриття виконавчого провадження, у звязку із чим він був позбавлений оскарження даної постанови та добровільного виконання рішення у встановлений державним виконавцем строк.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобовязаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Як вбачається з матеріалів справи та не заперечується заявником, в добровільному порядку рішення суду не виконується.

Відповідно до ст. 32 Закону України «Про виконавче провадження» одним із заходів примусового виконання є звернення стягнення на кошти та інше майно ( майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб.

Статтею 19 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що у заяві про відкриття виконавчого провадження щодо виконання рішення про майнове стягнення стягувач має право просити державного виконавця накласти арешт на майно та кошти боржника та оголосити заборону на його відчуження.

Згідно ст..25 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до

виконання до відповідного органу державної виконавчої служби. Державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження.

Частиною 2 зазначеної статті передбачено, що у постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови (у разі виконання рішення про

примусове виселення боржника - у строк до п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом. За заявою стягувача державний виконавець одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження може накласти арешт на майно та кошти боржника, про що виноситься відповідна постанова.

З наданих представником ПАТ «АБ «УКООПСПІЛКА» документів вбачається, що ПАТ «АБ «УКООПСПІЛКА» звернувся до Відділу державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції у місті Києві із заявою про відкриття виконавчого провадження та одночасно з вимогою про арешт коштів боржника та оголошення заборони на відчуження належного йому майна.

Таким чином, суд дійшов висновку, що стягував скористався свої правом передбаченим ст.ст. 19, 25 Закону України «Про виконавче провадження».

Постановою старшого державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції у місті Києві від 25.03.2016 року відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа №242/948/15-ц, який видано Селидівським міським судом Донецької області, на підставі заяви ПАТ «АБ «УКООПСПІЛКА» за місцем роботи боржника ОСОБА_1, надано боржнику строк у термін сім днів з моменту винесення постанови на самостійне виконання.

Суд не бере до уваги твердження ОСОБА_1 щодо не отримання копії постанови про виконавче провадження, оскільки даний факт спростовується наданими представником ПАТ «АБ «УКООПСПІЛКА» доказами, а саме - копією супровідного листа від 25.03.2016 року №762/2 та копією реєстру відправлень поштових кореспонденцій.

Постановою старшого державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції у місті Києві від 25.03.2016 року ВП 50609949 накладено арешт на все майно, що належить боржнику ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, в межах суми звернення стягнення 892174,54 грн.

Відповідно до ст.57 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна боржника застосовується для забезпечення реально виконання рішення суду.

Так, арешт на майно боржника накладається держаним виконавцем шляхом: винесення постанови про арешт коштів та інших цінностей боржника, що знаходяться на рахунках і вкладах чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах; винесення постанови про арешт коштів, що перебувають у касі боржника або надходять до неї; винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження; проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту.

Згідно ст.. 27 Закону України «Про виконавче провадження» у разі якщо при відкритті виконавчого провадження державним виконавцем накладено арешт на майно та кошти боржника, боржник за погодженням з державним виконавцем має право у строк до початку примусового виконання рішення реалізувати належне йому майно чи передати кошти в рахунок повного або часткового погашення боргу за виконавчим документом. У разі продажу майна боржника покупець цього майна повинен внести кошти за придбане майно на рахунок органу державної виконавчої служби у строк до початку примусового виконання рішення. Після внесення покупцем коштів арешт з проданого майна боржника знімається за постановою державного виконавця.

Таким чином, суд вважає, що ОСОБА_1 не позбавлений права у строк до початку примусового виконання рішення за погодженням з державним виконавцем реалізувати належне йому майно та передати кошти в рахунок повного або часткового погашення боргу за виконавчим листом №242/948/15-ц, який видано Селидівським міським судом Донецької області.

Відповідно до ч.2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 387 ЦПК України, за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувальні рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобовязує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи. Якщо оскаржувальні рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби і права чи свободи заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Відповідно до ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Заявник не довів в судовому засіданні належними та допустимими доказами заявлені вимоги, в тому числі щодо порушення державним виконавцем його законних прав та інтересів.

Даючи оцінку встановленим обставинам та зібраним по справі доказам в їх сукупності суд приходить до висновку, що постанова старшого державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції у місті Києві від 25.03.2016 року ВП 50609949 про накладення арешту на все майно, що належить боржнику ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, в межах суми звернення стягнення 892174,54 грн. була прийнята відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця, а права чи свободи заявника порушено не було.

З урахуванням вищенаведеного, суд враховуючи практику Європейського суду з прав людини щодо застосування ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка гарантує справедливий судовий розгляд, а виконання рішення суду є завершальною частиною розгляду цивільної справи, вважає, що скарга ОСОБА_1 про визнання дій державного виконавця щодо арешту майна та оголошення заборони на його відчуження незаконними та забовязання вчинити певні дії, не обґрунтована та задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 19 Конституції України, ст.ст. 11, 12, 19, 25, 27, 32, 57 Закону України «Про виконавче провадження», ст. 10, 60, 383, 384 ЦПК України, -

У Х В А Л И В :

У задоволенні скарги ОСОБА_1, заінтересовані особи: відділ державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції міста Києва, Публічне акціонерне товариство «АБ «УКООПСПІЛКА», про визнання дій державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції у місті Києві щодо арешту майна та оголошення заборони на його відчуження незаконними та забовязання вчинити певні дії відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Апеляційного суду Донецької області через Селидівський міський суд Донецької області протягом пяти днів з дня проголошення ухвали. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення ухвали, можуть подати апеляційну скаргу протягом пяти днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Суддя Л.В.Пирогова