Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 травня 2016 року м. Бахмут Донецької області

Апеляційний суд Донецької області в складі:

головуючого - судді: Будулуци М.С.,

суддів: Космачевська Т.В., Курило В.П.,

за участю секретаря Марченко Я.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» на рішення Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 24 лютого 2016 року у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором , -

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2015 року Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором та судових витрат, обґрунтовуючи його наступним.

Так, відповідно до укладеного між позивачем та відповідачем кредитного договору № б/н від 01 липня 2006 року ОСОБА_1 отримала кредит у розмірі 3 000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

У зв'язку з неналежним виконання боржником своїх грошових зобов'язань за кредитним договором, станом на 31 жовтня 2015 року утворилась заборгованість в розмірі 20 276 грн. 37 коп., що складається з заборгованості за кредитом в сумі 3 066 грн. 27 коп., заборгованості по процентам за користування кредитом - 13 068 грн. 37 коп., заборгованості за пенею та комісією - 2 700 грн. 00 коп., а також штрафів, відповідно до умов кредитного договору, у розмірі 500 грн. 00 коп. - штраф (фіксована частина) та у сумі 941 грн.73 коп. - штраф (процентна складова). У зв'язку з чим позивач просив стягнути з відповідача суму заборгованості за кредитом та судові витрати.

Рішенням Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 24 лютого 2016 року в задоволенні позову Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості відмовлено у зв'язку з пропуском строку давності.

Не погодившись з вказаним рішення суду, позивач - Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» (далі - ПАТ КБ «Приватбанк», Банк), подав апеляційну скаргу в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, просив рішення суду скасувати і передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги ПАТ КБ «Приватбанк» зазначив, що суд дійшов помилкового висновку про відмову в задоволенні позову Банку, застосувавши до позовних вимог строк позовної давності за заявою відповідача і посилаючись на те, що строк дії кредитної картки закінчився у 2009 році, перевипуску кредитної картки не було, а з позовом до суду Банк звернувся у грудні 2015 року, вже після збігу трирічного строку позовної давності.

В судовому засіданні представник позивача і відповідач не прибули, але про час та місце розгляду справи повідомлені належним судовими повістками та додатково телефонограмами (а.с. ).

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, дослідивши матеріали справи і перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга позивача підлягає частковому задоволенню, рішення суду першої інстанції - скасуванню з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позову, виходячи з наступних підстав.

Підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення, відповідно до положень п. п. 1, 3 та 4 ч.1 ст. 309 ЦПК України, є неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

Частиною 2 ст. 309 ЦПК України передбачено, що норми матеріального права вважаються порушеними або неправильно застосованими, якщо застосовано закон, який не поширюється на ці правовідносини, або не застосовано закон, який підлягав застосуванню.

Відповідно до ч. 3 ст. 309 ЦПК України, порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення привело до неправильного вирішення справи.

Судом першої інстанції встановлено, що 01 липня 2006 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № б/н, за яким остання отримала кредит у розмірі 3 000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки (а.с.9).

Згідно з пунктом 2 Умов і правил надання банківських послуг, кредитним лімітом (кредитом, кредитною лінією) є розмір грошових коштів, наданих банком клієнту на строк, визначений у договорі, на умовах платності та зворотності (повернення) (а.с.10).

Відповідно до п. 9.12 розділу І Умов та правил надання банківських послуг, договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього строку жодна із сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично пролонгується на той же термін (а.с.14).

Відповідно до пункту 3.1.1 розділу ІІ Умов і правил надання банківських послуг, строк дії картки вказано з її лицьового боку (місяць і рік). Картка дійсна до останнього календарного дня зазначеного місяця (а.с.14 оборотна сторона.)

За змістом пункту 5.3 розділу ІІ Умов і правил надання банківських послуг, строки і порядок погашення кредиту (кредитний ліміт, кредитна лінія) за платіжними картками з установленим мінімальним обов'язковим платежем визначено в пам'ятці клієнта, яка є невід'ємною частиною договору (а.с.15).

Пунктом 5.4. розділу ІІ Умов і правил надання банківських послуг передбачено, що строк погашення по кредиту (кредитний ліміт, кредитна лінія) по платіжним карткам без установленого мінімального обов'язкового платежу, провадиться в наступному порядку: строк погашення процентів по кредиту - щомісячно за попередній місяць; строк погашення кредиту - в повному обсязі, не пізніше останнього дня місяця, вказаного на платіжній картці (в полі MONTH) (а.с.15).

Таким чином, підписуючи заяву клієнта від 01 липня 2007 року, ОСОБА_1 була ознайомлена з Умовами та правилами надання банківських послуг. Вся інформація, яку банк має повідомити позичальнику, міститься у змісті кредитного договору є вичерпною. Підписавши договір, відповідач погодилася з умовами надання кредиту (а.с.9).

Згідно розрахунку заборгованості за договором № б/н від 01 липня 2006 року, станом на 31 жовтня 2015 року ОСОБА_1 має заборгованість у сумі 20 276 грн. 37 коп., що складається з заборгованості за кредитом у розмірі 3 066 грн. 27 коп., заборгованості по процентам за користування кредитом - 13 068 грн. 37 коп., заборгованості за комісією - 2 700 грн. 00 коп., а також штрафів, відповідно до умов кредитного договору, у розмірі 500 грн. 00 коп. - штраф (фіксована частина), та у сумі 941 грн.73 коп. - штраф (процентна складова) (а.с.5-8).

Відмовляючи в задоволенні позову щодо стягнення заборгованості, суд першої інстанції виходив з того, що позивач пропустив строк позовної давності для звернення до суду за захистом своїх порушених прав, оскільки він звернувся з позовом до суду 07 грудня 2015 року після погашення кінцевого строку повного погашення кредиту, процентів і неустойки - терміну дії кредитної картки, визначеного датою 31 липня 2009 року.

Проте, з таким висновком суду погодитись не можна, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України).

Відповідно до ч. 2 ст. 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено параграфом 2 і не випливає із суті кредитного договору.

Відповідно до пунктів 3.1.1, 5.4 Правил користування платіжною карткою граничний строк дії картки (місяць і рік) указано на ній і вона дійсна до останнього календарного дня такого місяця, строк погашення процентів за кредитом визначено щомісячними платежами, а строк погашення кредиту в повному обсязі визначено останнім днем місяця, вказаного на картці (поле MONTH).

За закінченням строку дії відповідна карта продовжується банком на новий строк (шляхом надання клієнту карти з новим строком дії), якщо раніше (до початку місяця закінчення строку дії) не надходила письмова заява держателя про закриття картрахунку, а також при умові наявності грошових коштів на - картрахунку для оплати послуг з виконання розрахункових операцій за картрахунком (в передостанній день місяця закінчення строку дії) і при дотриманні інших умов продовження, передбачених договором.

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України).

Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність. Зокрема, ч. 2 ст. 258 ЦК України передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Відповідно до вимог ст. 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

Відповідно до ч. 4 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку. Після переривання перебіг позовної давності починається заново (ч. ч. 1, 3 ст. 264 ЦК України).

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч. 1 ст. 261 ЦК України).

Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Статтею 266 ЦК України передбачено, що зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги.

Керуючись правовою позицією, викладеною в постанові судової колегії у цивільних справах Верховного Суду України № 6-95 цс 14 від 17 вересня 2014 року, перебіг трирічного строку позовної давності (стаття 257 ЦК України) стосовно щомісячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі не після закінчення строку дії договору, а після закінчення кінцевого строку повного погашення кредиту (стаття 261 ЦК України).

У справі, яка переглядається, суд першої інстанції встановив, що строк дії платіжної кредитної карти універсальна НОМЕР_1, виданої відповідачу 01 липня 2006 року, складає 36 місяців і перевипуску кредитної картки не було.

Втім, як вбачається з п.п. 9.3 та 9.5 Умов та правил надання банківських послуг, картрахунки відкриті на невизначений строк за виключенням настання умови, викладеної в п.п. 9.6, 9.7 справжніх Умов.

Відповідно до п. 9.6, при відсутності на картрахунку грошових коштів в розмірі, достатньому для оплати послуг банка для продовження дії картки і при ненадходженні грошових коштів на протязі 3 місяців з моменту збігу строку дії карти, Банк стягує комісію за обслуговування рахунку згідно діючим тарифам.

Згідно з п. 9.7 при ненадходженні заробітної плати держателя на картрахунку заробітної плати на протязі 6 місяців, пенсії чи соціальних виплат, строк дії відповідної карти не продовжується, обслуговування картрахунку провадиться згідно п. 9.6.

Як вказано в п. 9.5 Умов та правил надання банківських послуг, відповідний картрахунок може бути закритий на підставі заяви держателя, або Банк має право закрити картрахунок, письмово повідомивши держателя. При цьому держатель повинен, не пізніше 30 днів з дня повідомлення повернути карту в Банк, після чого обслуговування карти припиняється. Держатель повинен повернути всі види заборгованості перед Банком.

Боржник свої грошові зобов'язання належним чином не виконав, у зв'язку з чим у нього утворилася заборгованість, що станом на 31 жовтня 2015 рок становить 20 276 грн. 37 коп. та складається з заборгованості за кредитом у розмірі 3 066 грн. 27 коп., заборгованості по процентам за користування кредитом - 13 068 грн. 37 коп., заборгованості за комісією - 2 700 грн. 00 коп., а також штрафів, відповідно до умов кредитного договору, у розмірі 500 грн. 00 коп. - штраф (фіксована частина), та у сумі 941 грн.73 коп. - штраф (процентна складова) (а.с. 5-8, 9).

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач ОСОБА_1 на протязі 2009 - 2013 років періодично здійснювала погашення заборгованості за наданим кредитом, а останній раз його здійснила - 24 квітня 2013 року на суму 107 грн. 85 коп. (а.с. 5 - 8).

Таким чином, кожного разу після оплати заборгованості відповідачем перебіг позовної давності переривався, а останній раз він розпочався з 25 квітня 2013 року, тобто з наступного дня після останньої оплати заборгованості.

Позов про стягнення заборгованості Банком заявлено 07 грудня 2015 року, тобто в межах загального (трирічного) строку позовної давності, починаючи з 25 квітня 2013 року (а.с. 3-4).

Зазначених обставин суд першої інстанції не врахував та дійшов помилкового висновку про сплив позовної давності, про застосування якого заявила відповідач в суді.

З урахуванням викладеного строк позовної давності не сплив.

Оскільки станом на 31 жовтня 2015 року заборгованість у боржника ОСОБА_1 за кредитом складала 3 066 грн. 27 коп., заборгованість по процентам за користування кредитом - 13 068 грн. 37 коп., а заборгованості за комісією - 2 700 грн. 00 коп., що разом складає 18 834 грн.64 коп., яка й підлягає стягненню з відповідача на користь Банку.

Що ж стосується стягнення штрафів у розмірі 500 грн. 00 коп. - штраф (фіксована частина) та у сумі 941 грн.73 коп. - штраф (процентна складова), то у їх стягненні слід відмовити, виходячи з наступного.

У відповідності до статті 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» із змінами і доповненнями, внесеними Законами України від 12 лютого 2015 року N 189-VIII, від 2 березня 2015 року N 222-VIII на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам - підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція.

Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобов'язані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції.

З матеріалів справи видно, що ОСОБА_1 проживає в АДРЕСА_1, яке відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 р. № 1053-р внесено у перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція. Тому з урахуванням вищевказаного закону з відповідача на користь позивача не підлягають стягненню суми штрафів, а в задоволенні позову в цій частині слід відмовити.

Отже, оскільки суд першої інстанції допустив невідповідність висновків, ухвалив помилкове рішення на неповно з'ясованих обставинах справи, без врахування всіх наявних доказів, з порушенням норм матеріального права, то на підставі ст. 309 ч.1 п.п. 1, 3 та 4 ЦПК України рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення по суті вимог. Позов Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором слід задовольнити частково. Стягнути з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором № б/н від 01 липня 2006 року в сумі 18 834 грн.64 коп., що складається з заборгованості по процентам за користування кредитом в розмірі 13 068 грн. 37 коп., заборгованості за комісією - 2 700 грн. 00 коп., що виникла станом на 31 жовтня 2015 року.

В іншій частині позову слід відмовити.

Окрім цього, на підставі ч.ч.1, 5 ст. 88 ЦПК України, з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» слід стягнути судовий збір в розмірі 1 218 грн. за подачу позову Банком та 1 339 грн. 80 коп. та за подачу ним апеляційної скарги, пропорційно від розміру задоволених вимог, що разом складає 2 557 грн. 80 коп. (а.с. 1, 117).

Апеляційна скарга Банку підлягає задоволенню частково.

Керуючись ст.ст. 303, 309, 315 ЦПК України, апеляційний суд, -

В И Р І Ш ИВ:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» задовольнити.

Рішенням Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 24 лютого 2016 року скасувати.

Позов Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором № б/н від 01 липня 2006 року в загальній сумі 18 834 (вісімнадцять тисяч вісімсот тридцять чотири) грн. 64 коп., що складається з заборгованості за кредитом в розмірі 3 066 (три тисячі шістдесят шість) грн. 27 коп., заборгованості по процентам за користування кредитом - 13 068 (тринадцять тисяч шістдесят вісім) грн. 37 коп., заборгованості за комісією - 2 700 (дві тисячі сімсот) грн. 00 коп., що виникла станом на 31 жовтня 2015 року.

В іншій частині позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» судовий збір в 2557 грн. 80 коп.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржено в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Судді: