н/п 2/490/1232/2016 Справа № 490/892/16-ц
Центральний районний суд м. Миколаєва
__________________________________________________________
03 жовтня 2016 року м.Миколаїв
Центральний районний суд м. Миколаєва в складі:
головуючого судді Гуденко О.А.,
при секретарі Гудковій Є.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Миколаєва позовну заяву Публічного акціонерного товариства "Ідея Банк" до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмет іпотеки,-
ВСТАНОВИВ :
Позивач звернувся до суду до відповідачів з позовом, із наданням в подальшому заяви про зміну предмета позову, в якій просить суд стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором в сумі 346 410,38 грн., в рахунок погашення кредитних зобовязань ОСОБА_1 звернути стягнення на користь ПАТ «Ідея Банк» на предмет застави, який належить ОСОБА_3, а саме на автомобіль Volkswagen Passat 2.0, 2012 року випуску, колір чорний, номер шасі (кузова, рами) WVWZZZ3CZP053743, новий р/н НОМЕР_1, шляхом продажу зазначеного автомобіля ПАТ «Ідея Банк» будь-якій третій особі-покупцю від імені власника за ціною не нижче ринкової, визначеної незалежним субєктом оціночної діяльності, для чого надати ПАТ «Ідея Банк» усі права та повноваження на відчуження транспортного засобу, в тому числі, але не виключно:проводити всі необхідні дії в органах МВС України та всіх інших державних та недержавних органах/установах (отримувати дублікати документів на транспортний засіб, отримувати/виготовляти ключі/їх дублікати, отримувати відомості про транспортний засіб/особу-власника, які повязані з продажем автомобіля, тощо) та вилучити у ОСОБА_3 вищевказаний автомобіль на період його реалізації. Також просить суд стягнути солідарно з відповідачів ОСОБА_1 та ОСОБА_4 на користь позивача заборгованість за кредитним договором в розмірі 50 грн. 00 коп.
Представник позивача надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи.
Відповідачі у судове засідання не з'явилися, про день, час та місце слухання справи повідомлялися судом повторно через оголошення у газеті «Ріднє Прибужжя».
Ухвалою суду справу розглянуто у відсутність сторін, оскільки у справі достатньо даних про права та взаємини сторін,в порядку заочного розгляду справи.
Суд, перевіривши письмові докази по справі, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.
Відповідно до Розділу 3, забезпеченням виконання зобовязань за даним договором є:застава ТЗ, вказаного в п.2 Розділу 1, згідно з договором застави ТЗ, який укладається сторонами. Крім того, позичальник несе відповідальність за даним Договором всім своїм майном.
Відповідно до п.4 умов Договору, поручитель відповідає перед кредитором за виконання боржником всіх зобовязань в сумі 50,00 грн.
ОСОБА_6 п.1 ч.2 договору застави, у разі невиконання заставодавцем зобовязань за кредитним договором заставодержатель має право одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмету застави переважно перед іншими кредиторами.
Відповідно до п.1 ч.3 договору застави, заставодержатель має право вилучити предмет застави, разом з документами та ключами до нього, в заставодавця та/або в третіх осіб, де б та в кого б він не знаходився, й передати його на зберігання на майданчик заставодержателя або сторонньої організації (особи) зберігача, та/або зняти реєстраційні номери з ТЗ, у разі настання будь-якої з обставин, передбачених п.1 розділом 5 договору та/або у випадку порушення заставодавцем вимог п.5 розділом 5 договору, а також управляти ним та зберігати його за рахунок заставодавця та до усунення порушень чи обставин, які стали підставою вилучення предмету застави. При цьому заставодавець погоджується з усіма несприятливими наслідками, які він та/або треті особи можуть зазнати внаслідок вилучення предмету застави та/або зняття реєстраційних номерів.
Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 543 ЦК України, у разі солідарного обов'язку боржників, кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Кредитор, який одержав виконання обов'язку не в повному обсязі від одного із солідарних боржників, має право вимагати неодержане від решти солідарних боржників. Солідарні боржники залишаються зобов'язаними доти, доки їхній обов'язок не буде виконаний в повному обсязі.
Відповідно до ч. 1 ст. 553 ЦК України за договором поруки, поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником.
Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.
Відповідно до ч.1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
ОСОБА_6 зі ст. 1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
ОСОБА_6 з ЄДР МВС від 25.05.2016 року, на транспортний засіб Volkswagen Passat 2.0, 2012 року випуску, номер кузова НОМЕР_2, р/н НОМЕР_1, зазначений транспортний засіб на даний час належить ОСОБА_3
Як зазначає позивач, згоди як заставодержателя на відчуження предмета застави ОСОБА_1 не отримувала і таких даних матеріали справи не містять.
Відповідно до ч. 2 ст. 586 ЦК України заставодавець має право відчужувати предмет застави, передавати його в користування іншій особі або іншим чином розпоряджатися ним лише за згодою заставодержателя, якщо інше не встановлено договором.
Аналогічна за змістом норма міститься в ч. 2 ст. 17 Закону України «Про заставу». ОСОБА_6 п. 3.1.2 вищезазначеного Договору застави передбачає можливість відчуження заставодавцем заставного майна тільки за письмової згоди заставодержателя (банку).
Отже, закон прямо покладає на заставодавця обов'язок запитати згоду заставодержателя на відчуження обтяженого майна і цей обов'язок презюмується і йому кореспондує право заставодержателя на захист шляхом визнання правочину недійсним у разі відчуження майна без його згоди.
Так, відповідно до положень ст.572, ч.2 ст.575, ч.1 ст.576 ЦК України в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави). Закладом є застава рухомого майна, що передається у володіння заставодержателя або за його наказом - у володіння третій особі. Предметом застави може бути будь-яке майно (зокрема річ, цінні папери, майнові права), що може бути відчужене заставодавцем і на яке може бути звернене стягнення.
ОСОБА_6 зі ст. 574 ЦК України застава виникає на підставі договору, закону або рішення суду. До застави, яка виникає на підставі закону, застосовуються положення цього Кодексу щодо застави, яка виникає на підставі договору, якщо інше не встановлено законом.
Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.
У відповідності до ст.611 ЦК України за порушення зобовязання наступають правові наслідки, передбачені ст.ст.624, 625 ЦК України, тобто при порушенні зобовязань боржник повинен сплатити кредитору борг, відсотки, пеню та штрафи у розмірах, передбачених умовами договору.
В частині переводу майнових прав на предмет застави, суд зазначає наступне.
Відповідно до ч.1 ст.4 ЗУ "Про заставу", предметом застави можуть бути майно та майнові права.
ОСОБА_6 ст.19 ЗУ "Про заставу", за рахунок заставленого майна заставодержатель має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі, що визначається на момент фактичного задоволення, включаючи проценти, відшкодування збитків, завданих прострочкою виконання (а у випадках, передбачених законом чи договором, - неустойку), необхідні витрати на утримання заставленого майна, а також витрати на здійснення забезпеченої заставою вимоги, якщо інше не передбачено договором застави.
Відповідно ст.20 ЗУ "Про заставу", заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов'язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором. Звернення стягнення на заставлене майно здійснюється за рішенням суду або третейського суду, на підставі виконавчого напису нотаріуса, якщо інше не передбачене законом або договором застави.
Відповідно до ч. 2 ст. 25 ЗУ " Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень" у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження в рішенні суду зазначається, в тому числі, спосіб реалізації предмета забезпечувального обтяження.
Як вбачається зі змісту статей 25, 26 ЗУ "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень" одним зі способів реалізації, який може визначити суд, є продаж обтяжувачем предмета забезпечувального обтяження шляхом укладення договору купівлі-продажу з іншою особою - покупцем.
На підставі вищевикладеного, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають частковому задоволенню.
У відповідності до ст.ст. 11, 15 ЦК України цивільні права і обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства.
Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.
Під способами захисту суб'єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника.
Реалізація заставленого майна, на яке звернено стягнення, провадиться державним виконавцем на підставі виконавчого листа, суду або наказу господарського суду, або виконавчого напису нотаріусів у встановленому порядку, якщо інше не передбачено цим Законом чи договором.
При цьому такий спосіб захисту порушеного права Банку як вилучення у боржника автомобіля в якості забезпечення його збереження з метою можливості реального виконання в майбутньому рішення суду не передбачений.
У разі, якщо позивач має застереження щодо предмету позову (автомобіля), він мав можливість звернутись до суду з заявою про вжиття заходів забезпечення позову. Між тим подібних клопотань на адресу суду не надходило.
Таким чином, оскільки вимоги про звернення стягнення на предмет застави - спірний транспортний засіб підлягають задоволенню, позовні вимоги про вилучення та передачу предмета застави заставодержателю є необґрунтованими та безпідставними, а тому не підлягають задоволенню.
У відповідності зі ст. ст. 509, 525, 526, 527, 611, 612, 615, 625, 1049, 1050, 1054, ЦК України, суд дійшов висновку, що відповідачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не виконали зобов'язань, узятих на себе за кредитним договором, у зв'язку з чим позовні вимоги обґрунтування та підлягають частковому задоволенню.
ОСОБА_6 ч.2 ст.88 ЦПК України, з відповідачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 5196,16 грн. та витрати на оголошення у газеті 220,00 грн. - пропорційно до задоволеної частини вимог.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 212-215, 224-226 ЦПК України, ст.ст. 12, 13, 15, 16, 509, 510, 525, 526, 530, 541, 543, 549, 572, 589, 590, 611,624, 625, 1054 ЦК України, ст.ст. 4, 19, 20 Закону України "Про заставу", -
ВИРІШИВ:
Позовну заяву Публічного акціонерного товариства "Ідея Банк" до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмет іпотеки задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства "Ідея Банк" заборгованість за договором в сумі 50 грн. 00 коп.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Ідея Банк» судовий збір в розмірі 2549 грн. 08 коп. та витрати на оголошення у газеті у розмірі 200 грн. 00 коп.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Ідея Банк» судовий збір в розмірі 50 грн. 00 коп. та витрати на оголошення у газеті у розмірі 20 грн. 00 коп.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 10 днів з дня отримання його копії.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Миколаївської області через Центральний районний суд м.Миколаєва шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня отримання копії цього рішення

Суддя О. А. Гуденко