Провадження № 4-с/638/120/16
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 жовтня 2016 року Дзержинський районний суд міста Харкова у складі:

Головуючого: судді Шишкіна О.В.,

за участі секретаря Голуб Ю.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду із скаргою, якою просила визнати незаконною та скасувати постанову державного виконавця Дзержинського відділу ДВС ХМУЮ ОСОБА_2 від 21.06.2016 про відмову у відкритті виконавчого провадження.

В обґрунтування скарги вказано, що оскаржувана постанова винесена державним виконавцем у звязку із відсутністю у виконавчому листі реєстраційного номеру облікової картки платника податків боржника, вважає постанову незаконною.

У судове засідання заявник та державний виконавець не зявились, заявником подано заяву про розгляд справи за її відсутності, про причини неявки державного виконавця суд не повідомлено.

Дослідивши скаргу та оскаржувану постанову, суд дійшов висновку про обґрунтованість скарги у звязку із наступним.

Відповідно до п. З ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» у виконавчому документі, крім іншого, зазначаються ідентифікаційний номер стягувача та боржника.

Відповідно до ч. З ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» у разі відмови у відкритті виконавчого провадження на підставі п. 6 ч. 1 цієї статті (невідповідність виконавчого документа вимогам закону) державний виконавець роз'яснює заявникові право на звернення до суду чи іншого органу (посадової особи), які видали виконавчий документ, щодо приведення його у відповідність з вимогами ст. 18 цього Закону України. Право і процедура виправлення помилки при оформленні виданого судом виконавчого документа передбачена ст. 369 ЦПК України.

Дійсно наданий для виконання виконавчий документ не містить в собі ідентифікаційного номеру боржника та саме це стало підставою для відмови в відкритті провадження. Суд погоджується із доводами субєкта оскарження, що Державною судовою адміністрацією України та Державною податковою службою України 26 лютого 2013 року підписано спільний наказ № 30/44 «Про затвердження Порядку надання судам загальної юрисдикції інформації про реєстраційні номери облікових карток платників податків боржників та стягувачів». На виконання даного наказу 30 травня 2013 року Міністерством доходів і зборів України та Державною судовою адміністрацією України затверджено Протокол № 1 про порядок обміну інформацією, терміни, структуру та формат електронного документу запиту та електронного документу. На даний час вказані норми технічно реалізовано, тому суд має всі законні підстави для отримання ідентифікаціних кодів ще на стадії розгляду справи, або при зверненні заявника до суду, який видав виконавчий документ, щодо приведення його у відповідність з вимогами статті 18 Закону України «Про виконавче провадження».

В ході розгляду даної справи таку інформацію було отримано.

В той же час, відповідно до Правового Висновку Верховного суду України у справі № 6-62цс14 від 25.06.2014 року, вже після затвердження відповідного Порядку, предметом якої була скарга публічного акціонерного товариства на дії державного виконавця, зазначено, що частина 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» містить вимоги до виконавчого документа, у якому, зокрема, має бути зазначено й індивідуальний ідентифікаційний номер боржника (фізичної особи). Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 26 цього Закону у разі невідповідності змісту виконавчого листа вимогам ст. 18 державний виконавець відмовляє у відкритті виконавчого провадження. Водночас, п. 3 ч. 3 ст. 11 Закону надає право державному виконавцю при здійсненні виконавчого провадження з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від органів, установ, організацій, посадових осіб, сторін та учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, зокрема, й конфіденційну.

Тому відсутність у виконавчому листі ідентифікаційного номера боржника не є підставою для відмови державним виконавцем у відкритті виконавчого провадження.

Правові висновки Верховного Суду України є обовязковими.

Враховуючи наведене, суд вважає, що постанова про відмову у відкритті виконавчого провадження підлягає скасуванню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 18, 26 Закону України «Про виконавче провадження», ст.ст. 383, 384, 385, 386 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця задовольнити.

Скасувати постанову державного виконавця Дзержинського відділу ДВС ХМУЮ ОСОБА_2 від 21.06.2016 про відмову у відкритті виконавчого провадження по ВП № 51482561.

Ухвала суду може бути оскаржена до апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції, який постановив ухвалу, протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Головуючий: суддя