Справа № 635/7342/15-ц
Провадження № 2/635/658/2016
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
15 червня 2016 року Харківський районний суд Харківської області у складі:
Головуючого судді - Караченцева І.В.,
за участю секретаря - Ус Ю.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в смт. Покотилівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 акціонерного товариства «ВСЕУКРАЇНСЬКИЙ ОСОБА_2» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -
В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 19.07.2011 року між ПУБЛІЧНИМ АКЦІОНЕРНИМ ТОВАРИСТВОМ «ВСЕУКРАЇНСЬКИЙ ОСОБА_2» та ОСОБА_3 укладено кредитний договір №ВLаЖГА00053620.
Згідно пунктів 1.1. - 1.7. договору, банк надав позичальнику кредит на поточні потреби в розмірі 7000 грн. 00 коп., термін повернення кредиту - 19.07.2014 року.
Відпоідно до п. 2.4.2. Договору проценти та комісію за управління кредитом позичальник повинен сплачувати щомісячно в день повернення кредиту відповідно до платежів, передбачених у графіку погашення заборгованості зі кредитом, наведеному у додатку №1 цього договору.
Процентна ставка за договором встановлена на рівні 15,00% річних (п. З спеціальної частини договору).
Щомісячна плата у вигляді комісії за управління кредитом в розмірі 1,75% від суми кредиту (п. 4 спеціальної частини договору).
Згідно із п. 2.5.2. договору позичальник зобовязується не пізніше дати, встановленої в графіку, поповнювати рахунок банку, вказаний у п. 6 спеціальної частини договору, у валюті кредиту шляхом внесення готівкових коштів через касу банку або безготівковим перерахуванням, у сумах не менших за сум платежів, встановлені в графіку, а також в сумах комісії за управління кредитом.
Згідно п. 4.2. договорів у випадку невиконання позичальником обовязку, передбаченого п. 3.3.3. загальної частини договору, при тому, що прострочення виконання боргових зобовязань за договором перевищило 60 календарних днів, банк має право вимагати від позичальника додатково сплатити банку штраф у розмірі, зазначеному в п. 8 спеціальної частини договорів.
Позивач зі своєї сторони виконав договірні зобовязання за договором в повному обсязі, а відповідач від виконання зобовязань ухиляється.
Відповідач порушив свої зобовязання щодо повернення кредитних коштів, сплати процентів за користування кредитом, а також плату за управління кредиту, які передбачені п. 2.5 кредитного договору.
Таким чином, загальна сума заборгованості відповідача відповідно до розрахунку заборгованості станом на 18.08.2015 року становить 34 034 грн. 39 коп., з них:
-заборгованість по поверненню кредиту - 3 947 грн. 88 коп.;
-заборгованість по сплаті відсотків - 1 622 грн. 96 коп.;
-заборгованість по сплаті комісії за РО - 2 428 грн. 38 коп.;
-плата за пропуск платежів - 26 035 грн. 17 коп.
У судове засідання представник позивача не зявився, надав до суду заяву, згідно якої позовні вимоги підтримує у повному обсязі, у разі неявки відповідача просить винести заочне рішення по справі.
Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та дату розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, заперечення проти позову не надавав.
Враховуючи, що розгляд справи відбувся у відсутність сторін, відповідно до ст. 197 ч. 2 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.ст. 224 - 226 ЦПК України.
Суд, дослідивши письмові докази, встановив такі факти і відповідні їм правовідносини.
Відповідно до укладеного договору №ВLаЖГА00053620 від 19.07.2011 року ОСОБА_3 отримав кредит у розмірі 7000 грн. 00 коп. термін повернення кредиту - 19.07.2014 року.
Процентна ставка за договором встановлена на рівні 15,00% річних (п. З спеціальної частини договору).
Щомісячна плата у вигляді комісії за управління кредитом в розмірі 1,75% від суми кредиту (п. 4 спеціальної частини договору).
Згідно із п. 2.5.2. договору позичальник зобовязується не пізніше дати, встановленої в графіку, поповнювати рахунок банку, вказаний у п. 6 спеціальної частини договору, у валюті кредиту шляхом внесення готівкових коштів через касу банку або безготівковим перерахуванням, у сумах не менших за сум платежів, встановлені в графіку, а також в сумах комісії за управління кредитом.
В статті 1054 Цивільного кодексу України зазначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.
Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України (ст. 1048 ЦК України).
Відповідно до вимог ст. 612 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання зобовязання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Згідно ст. 623 Цивільного кодексу України, боржник, який порушив зобовязання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Відповідно до вимог ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання.
Статтею 1050 ЦК України передбачено, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов'язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
На підставі постанови Правління Національного банку України від 19.03.2015 року №188 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «ВіЕйБі Банк», виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 20.03.2015 року №63 «Про початок процедури ліквідації ПАТ «ВіЕйБі Банк» (копія додається) та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку», відповідно до якого, з 20.03.2015 року розпочато процедуру ліквідації ПАТ «ВіЕйБі Банк» та призначено уповноваженою особою Фонду на ліквідацію ПАТ «ВіЕйБі Банк» ОСОБА_5.
Згідно п. 1 ч. 3. ст. 47 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» на виконання своїх повноважень уповноважена особа Фонду діє без довіреності від імені банку, що ліквідується, має право підпису будь-яких договорів (правочинів), інших документів від імені банку.
На підставі викладеного, суд вважає позовні вимоги позивача обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
Керуючись ст.ст. З, 15, 16, 525, 526, 527, 530, 612, 623, 625, 1048, 1050, 1054 ЦК України, ст. ст. 10, 11, 60, 209, 212, 214-215, 218, 224-226 ЦПК України,
Позовні вимоги ОСОБА_1 акціонерного товариства «ВСЕУКРАЇНСЬКИЙ ОСОБА_2» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Заочне рішення набирає законної сили після закінчення строку подання відповідачем заяви про його перегляд, подання апеляційної скарги позивачем, у разі подання апеляційної скарги - після розгляду справи апеляційним судом.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку шляхом подання до апеляційного суду Харківської області через Харківський районний суд Харківської області протягом десяти днів апеляційної скарги.
Суддя І.В. Караченцев