Справа № 500/3135/16-ц
Провадження № 2/500/2089/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 жовтня 2016 року Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області

в складі: головуючого судді - Присакар О.Я.,

при секретарі - Сирбу Г.В.,

за участю: представника позивача - ОСОБА_1, відповідача - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Ізмаїла цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_2, ОСОБА_5 про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права власності на спадкове майно, -

ВСТАНОВИВ:

07.06.2016 року позивач звернувся до суду з позовними вимогами, які заявою від 12.07.2016 року уточнив та просить встановити факт належності ОСОБА_6 Державного акту на право приватної власності на землю серії НОМЕР_1, виданого 19.09.2002 року Новопокровською сільською радою народних депутатів на земельну ділянку площею 2,71 га, яка розташована на території Новопокровської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за НОМЕР_6 на ім'я ОСОБА_6 та визнати за ним в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_6, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 року, право власності на земельну ділянку площею 2,71 га, яка розташована на території Новопокровської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, свої вимоги мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року померла мати позивача ОСОБА_6. Після її смерті відкрилась спадщина на спадкове майно, яке складається з земельної ділянки площею 2,71 га, яка розташована на території Новопокровської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належала померлій на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії НОМЕР_1. За життя спадкодавець залишила заповіт, згідно умов якого сертифікат на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_2 розміром 3,73 га вона заповіла онукам ОСОБА_4 та ОСОБА_7. Однак, земельна ділянка, на яку просить визнати право власності позивач, залишилась не заповіданою, а отже спадкується за законом. Позивач прийняв спадщину, шляхом фактично вступу в управління та володіння спадковим майном, оскільки у нього наявний оригінал Державного акту на право приватної власності на землю серії НОМЕР_1 на вищевказану земельну ділянку. При зверненні до нотаріуса для видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, у зв'язку із тим, що відповідно до пункту 4.15 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року № 296/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22.02.2012 року за № 282/20595, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно. Відсутній оригінал документа, що посвідчує за спадкодавцем право власності на вищевказану земельну ділянку (Державний акт на право приватної власності на землю серії НОМЕР_3, зареєстрований в книзі державної реєстрації державних актів на право власності на землю фізичних осіб за НОМЕР_6 від 19.09.2002 року). У свідоцтві про смерть прізвище спадкодавця «ОСОБА_3», а у довідці з відділу Держгеокадастру в Ізмаїльському районі Одеської області від 05.05.2016 року № 29-1514-0.13-1536/2-16, прізвище власника вищевказаної земельної ділянки вказане «ОСОБА_3», тобто існує невідповідність у написанні прізвища у різних документах.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги та наполягає на їх задоволенні.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, мотивуючи тим, що позивач не проживав разом зі спадкодавцем на момент смерті, та згідно заповіту ОСОБА_6 у нього є право на частку земельної ділянки площею 2,71 га, яка розташована на території Новопокровської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області.

Відповідач ОСОБА_4 в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву, якою позовні вимоги визнає та не заперечує проти їх задоволення.

Відповідач ОСОБА_5 в судове засідання не з'явилась, про розгляд справи була повідомлена належним чином, що підтверджено відповідним поштовим повідомленням, про причини неявки суд не повідомила.

Вислухавши пояснення представника позивача, відповідача, допитавши свідка, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_6 належить земельна ділянка площею 2,71 га, яка розташована на території Новопокровської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії НОМЕР_1, виданого 19.09.2002 року Новопкровською сільською радою Ізмаїльського району Одеської області, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за НОМЕР_6.

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4, виданого 10.08.2010 року відділом ЗАЦСу м. Кахул, Р.Молдова, ОСОБА_6 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

За загальним правилом дії законів та інших нормативно-правових актів у часі (ч.1 ст. 58 Конституції України) ЦК України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності, тобто з 1 січня 2004 року. Пленум Верховного Суду України у п.1 постанови «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року № 7 роз'яснив, що відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинний на той час закон, зокрема, відповідні правила ЦК Української РСР 1963 року, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі, коли спадщина, яка відкрилася до набрання чинності ЦК України і строк на її прийняття не закінчився до 1 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим кодексом.

Після смерті ОСОБА_6 згідно ст.525 ЦК УРСР (1963 року) відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входить земельна ділянка площею 2,71 га, яка розташована на території Новопокровської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

В судовому засіданні було встановлено, що 03.08.2001 року ОСОБА_6 залишила заповіт, посвідчений секретарем Новопокровської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, зареєстрований в реєстрі за № 81, згідно умов якого сертифікат на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_2 розміром 3,73 га, який знаходиться у колективній власності СК «Покровський» с. Нова Покровка, який на мить її смерті буде належати їй та на який вона за законом матиме право заповіла онукам ОСОБА_4 та ОСОБА_7 в рівних частках.

Згідно до ч. 2 ст. 524 ЦК УРСР (1963 року) спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом.

Частиною 1 статті 537 ЦК УРСР (1963 року) визначено, що частина майна, що залишилась незаповіданою, розподіляється між спадкоємцями за законом, закликаними до спадкоємства в порядку статей 529 - 533 цього Кодексу.

Відповідно до статті 529 ЦК УРСР (1963 року) - при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті.

Спадкоємцями за законом першої черги відповідно до ст. 529 ЦК УРСР (1963 року) після смерті ОСОБА_6 являються:

-син ОСОБА_3, що підтверджено свідоцтвом про народження серії НОМЕР_5, повторно виданим 18.08.2011 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Ізмаїльському району Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції Одеської області;

-донька ОСОБА_5.

Інших спадкоємців, які заявили права на спадкове майно, немає.

Відповідно п.1 ч.1 ст. 549 ЦК УРСР (1963 року) - спадкоємець, який фактично вступив в управління або володіння спадковим майном, вважається таким, що прийняв спадщину.

Згідно до п. 113 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 14.06.1994 року № 18/5 (яка діяла на час відкриття спадщини) - доказом вступу в управління чи володіння спадковим майном може бути наявність у спадкоємців ощадної книжки, іменних цінних паперів, квитанції про здані в ломбард речі, свідоцтва про реєстрацію (технічного паспорта, реєстраційного талону) на автотранспортний засіб чи іншу самохідну машину або механізм, державного акта на право приватної власності на землю та інших документів, виданих відповідними органами на ім'я спадкодавця на майно, користування яким можливе лише після належного оформлення прав на нього. Ці документи приймаються державним нотаріусом з урахуванням у кожному випадку всіх конкретних обставин і при відсутності заперечень з боку інших спадкоємців.

В судовому засідання представником позивача був наданий для огляду оригінал Державного акту на право приватної власності на землю серії НОМЕР_1, виданого 19.09.2002 року Новопокровською сільською радою народних депутатів на земельну ділянку площею 2,71 га, яка розташована на території Новопокровської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за НОМЕР_6 на ім'я ОСОБА_6, тобто ОСОБА_3 вважається таким, який фактично прийняв спадщину.

ОСОБА_5 фактично не вступила в управління або володіння спадковим майном та з заявою про прийняття спадщини не зверталась, тобто вважається такою, яка фактично не прийняла спадщину.

Крім цього, суд зазначає, що досліджуючи копію спадкової справи № 378/2015 після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_6, судом було встановлено, що ОСОБА_2 не було вчинено дій, які б свідчили про прийняття спадщини.

Допитана в якості свідка ОСОБА_9 пояснила, що в 2001 році ОСОБА_6 звернулась до сільської ради, для того щоб посвідчити заповіт. Вона склала заповіт на сина та онука. У період з 2001 року по 2003 рік ОСОБА_6, коли саме свідок не може впевнено сказати, поїхала мешкати до м. Кахул, періодично приїжджала в село Новопокровка щоб отримати пенсію, в період приїзду мешкала разом з ОСОБА_3.

Згідно довідки виконкому Новопокровської сільської ради народних депутатів № 416 від 24.05.2016 року ОСОБА_6 проживала та була прописана в АДРЕСА_1, разом з нею проживав та був прописаний ОСОБА_3.

Відповідно до довідки виконкому Новопокровської сільської ради народних депутатів № 552 від 29.07.2015 року ОСОБА_6 проживала та була прописана в АДРЕСА_2, разом з нею проживав та був прописаний ОСОБА_3.

Письмовою відповіддю державного нотаріуса Ізмаїльської державної нотаріальної контори Черненко С.М. від 20.05.2016 року за № 869/02-14 позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв'язку з тим, що відповідно до пункту 4.15 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року № 296/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22.02.2012 року за № 282/20595, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно. Відсутній оригінал документа, що посвідчує за спадкодавцем право власності на вищевказану земельну ділянку (Державний акт на право приватної власності на землю серії НОМЕР_3, зареєстрований в книзі державної реєстрації державних актів на право власності на землю фізичних осіб за НОМЕР_6 від 19.09.2002 року). У свідоцтві про смерть прізвище спадкодавця «ОСОБА_3», а у довідці з відділу Держгеокадастру в Ізмаїльському районі Одеської області від 05.05.2016 року № 29-1514-0.13-1536/2-16, прізвище власника вищевказаної земельної ділянки вказане «ОСОБА_3», тобто існує невідповідність у написанні прізвища у різних документах.

Заслухавши пояснення представника позивача, відповідача, допитавши свідка, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що оскільки земельна ділянка площею 2,71 га, яка розташована на території Новопокровської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництване охоплена заповітом, заповітом охоплено сертифікат на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_2 розміром 3,73 га, то спадкування здійснюється за законом, позивач вчинив дії, що свідчать про прийняття спадщини, тобто позов ОСОБА_3 підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.10,60,130,174,213-215 ЦПК України, ст. 524, 525, 527, 529, 549 ЦК УРСР (1963 року), суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_2, ОСОБА_5 про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права власності на спадкове майно - задовольнити.

Встановити факт належності ОСОБА_6 Державного акту на право приватної власності на землю серії НОМЕР_1, виданого 19.09.2002 року Новопокровською сільською радою народних депутатів на земельну ділянку площею 2,71 га, яка розташована на території Новопокровської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за НОМЕР_6 на ім'я ОСОБА_6.

Визнати за ОСОБА_3, в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_6, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 року, право власності на земельну ділянку площею 2,71 га, яка розташована на території Новопокровської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (Державний акт на право приватної власності на землю серії НОМЕР_1, виданий 19.09.2002 року Новопокровською сільською радою народних депутатів, зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за НОМЕР_6).

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: О.Я.Присакар