Справа № 461/5922/16-ц
Провадження № 4-с/461/78/16
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.11.2016 року Галицький районний суд м. Львова в складі:

головуючого судді Стрельбицького В.В.,

при секретарі Кахнич С.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові справу за скаргою ОСОБА_1, заінтересована особа головний державний виконавець Галицького відділу державної виконавчої служби м.Львів Головного територіального управління юстиції ОСОБА_2 про визнання протиправними, скасування постанови та зобовязання до вчинення дій,

в с т а н о в и в :

скаржник звернувся до суду зі скаргою, в якій просить визнати незаконною та скасувати постанову про повернення виконавчого документу стягувачеві від 29.06.2016р. ВП №48028029 по виконанню виконавчого листа №2-1096/10 від 26.10.2010р. про стягнення з КС «Надія» на користь ОСОБА_1 4535,70 грн.; визнати дії та бездіяльність державного виконавця Галицького ВДВС м.Львів ГТУЮ у Львівській області ОСОБА_2 щодо несвоєчасного відкриття виконавчого провадження та не вчинення в повному обсязі виконавчих дій протиправними; зобовязати головного державного виконавця Галицького ВДВС м.Львів ГТУЮ у Львівській області ОСОБА_2 відновити виконавче провадження №48028029.

В обґрунтування заявленої скарги покликається на те, що державним виконавцем не проведено усіх необхідних для виконання рішення суду виконавчих дій, чим порушено вимоги Закону України «Про виконавче провадження».

Скаржник в судове засідання не зявився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності, згідно якої скаргу підтримує.

Представник Галицького ВДВС м.Львів ГТУЮ у Львівській області в судове засідання неодноразово не зявлявся, хоча належним чином був повідомлений про час і місце слухання справи, а тому справу розглянуто у його відсутності, на підставі наявних документів про права і взаємовідносини сторін.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст.383 ЦПК України, учасники виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Відповідно ст.129-1 Конституції України, суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обовязковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Судом встановлено, що 14 квітня 2015 року Галицьким районний судом м.Львова видано виконавчий лист №2-1096 про стягнення з КС «Надія» на користь ОСОБА_1 заборгованість в розмірі 4535,70 грн.

Постановою головного державного виконавця Галицького ВДВС м.Львів ГТУЮ у Львівській області ОСОБА_2 від 29.06.2016 року повернено виконавчий документ стягувачу в межах виконавчого провадження №48028029 на тій підставі, що у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення і здійснені державним виконавцем заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними /а.с.4/.

Частиною 1 ст.11 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно ст.32 Закону України «Про виконавче провадження», заходами примусового виконання рішень є: звернення стягнення на кошти та інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб; звернення стягнення на заробітну плату (заробіток), доходи, пенсію, стипендію боржника; вилучення в боржника і передача стягувачу певних предметів, зазначених у рішенні; інші заходи, передбачені рішенням.

Виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження, за яким виконання не здійснювалося або здійснено частково, повертається стягувачу у разі, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернуто стягнення, а здійснені державним виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними (п.2 ч.1 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження»).

З наведеного випливає, що державний виконавець зобовязаний вживати, передбачені Законом України «Про виконавче провадження», заходи для виконання рішення суду.

Відповідно до ч.ч.2, 4 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження», про наявність обставин, зазначених у частині першій цієї статті, державний виконавець складає акт. Про повернення стягувачу виконавчого документа та авансового внеску державний виконавець виносить постанову з обов'язковим мотивуванням підстав її винесення, яка затверджується начальником відділу, якому він безпосередньо підпорядкований.

Поряд з цим, представник Галицького ВДВС м.Львів ГТУЮ у Львівській області в судове засідання не зявився та не представив суду жодних доказів обґрунтованості прийняття рішення про повернення виконавчого документа стягувачу, а оскаржувана постанова винесена без належного мотивування.

За таких обставин, враховуючи вищенаведене, суд приходить до переконання, що оскаржувана постанова винесена без дотримання вимог Закону України «Про виконавче провадження», заінтересованою особою не подано жодних належних доказів, які б свідчили про вжиття усіх, передбачених Законом, заходів з примусового виконання рішення суду, що свідчить про неповноту виконавчих дії, що є недопустимим з огляду на ст.129-1 Конституції України.

Таким чином, враховуючи вищенаведене, державним виконавцем не було дотримано вимог Закону України «Про виконавче провадження», а тому дії щодо винесення постанови про повернення виконавчого документу є неправомірними та така підлягає скасуванню.

Щодо вимоги про визнання протиправними бездіяльності та дій державного виконавця щодо несвоєчасного, на думку скаржника, відкриття виконавчого провадження з виконання виконавчого листа №2-1096 про стягнення з КС «Надія» на користь ОСОБА_1 заборгованість в розмірі 4535,70 грн. та вимоги про стягнення з особи, дії якої оскаржуються, усі понесені ОСОБА_1 судові витрати, суд приходить до висновку, що у задоволенні таких слід відмовити, оскільки скаржником не надано жодних належних доказів в підтвердження факту несвоєчасного відкриття виконавчого провадження та понесених судових витрат.

Керуючись ст.ст. 383-389 ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження», суд

у х в а л и в :

Скаргу задоволити частково.

Визнати незаконною та скасувати постанову про повернення виконавчого документу стягувачеві від 29.06.2016 року ВП №48028019 Галицького ВДВС м.Львів ГТУЮ у Львівській області по виконавчому листу №2-1096 від 26.10.2010р. Галицького районного суду м.Львова про стягнення з КС «Надія» на користь ОСОБА_1 заборгованість в розмірі 4535,70 грн.

Визнати протиправними дії головного державного виконавця Галицького ВДВС м.Львів ГТУЮ у Львівській області ОСОБА_2 щодо винесення постанови від 29.06.2016 року про повернення виконавчого документа стягувачеві.

Зобовязати головного державного виконавця Галицького ВДВС м.Львів ГТУЮ у Львівській області ОСОБА_2 відновити виконавче провадження №48028019 щодо примусового виконання виконавчого листа №2-1096 від 26.10.2010р. Галицького районного суду м.Львова про стягнення з КС «Надія» на користь ОСОБА_1 заборгованість в розмірі 4535,70 грн.

В задоволенні решти вимог відмовити.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом 5-ти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Стрельбицький В.В.