Справа № 302/1157/15-ц
№ 2/302/20/16
Номер рядка звіту 26
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(в повному обсязі)

26.01.2016 р. смт.Міжгір'я

Міжгірський районний суд Закарпатської області

в особі головуючого судді Гайдур А. Ю

з участю: секретаря с/з Царь О.В.,

відповідача ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні райсуду в смт.Міжгір'я справу за позовом Публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_6 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

В С Т А Н О В И В:

03 листопада 2015 року ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» (далі Банк) звернувся до суду із позовом про стягнення солідарно з відповідачів ОСОБА_6 та ОСОБА_2 заборгованості за кредитним договором в сумі 5217, 60 дол. США, що еквівалентно 110 979, 22 грн. та судові витрати.

Позов обґрунтовано тим, що 13.03.2008 року між Банком та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір, згідно якого відповідачу було надано грошові кошти в сумі 9800 дол. США на строк до 12.03.2018 року.

Надання кредиту здійснено у безготівковій формі шляхом переказу всієї суми кредиту на поточний рахунок ОСОБА_2

В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором 13.03.2008 р. між Банком та ОСОБА_2 було укладено договір Поруки відповідно до якого Поручитель бере на себе зобов'язання перед Банком відповідати за зобов'язання ОСОБА_6 в повному обсязі.

Посилаючись на те, що відповідач ОСОБА_2 взяті на себе зобов'язання щодо повернення кредиту та сплати відсотків за його користування належним чином не виконує, у зв'язку з чим виникла заборгованість, яка станом на 08.10.2015 року складає 5217, 60 дол. США , що в еквіваленті по курсу НБУ становить 110 979, 22 грн., яка складається із: 4244,16 дол. США ( 90 273, 99 грн.) - заборгованість за кредитом; 619, 63 дол. США ( 13 179, 63 грн.) - прострочена заборгованість за кредитом; 291, 39 дол. США ( 6197, 91 грн.) - заборгованість за відсотками; 252,32 дол. США ( 5366, 39 грн.) - прострочена заборгованість за відсотками; 682, 05 дол. США ( 14 507, 32) розрахована пеня; в добровільному порядку відповідачі не погасили наявну заборгованість по кредиту то Банк просив стягнути з ОСОБА_2 та ОСОБА_6 заборгованість за кредитним договором.

08 грудня 2015 року представник відповідачів ОСОБА_3 подав суду зустрічний позов в якому просив визнати кредитний договір № 014/4081/82/38376, укладений між Банком та ОСОБА_2 недійсним, застосувати до сторін кредитного договору правові наслідки недійсності договору, передбачені ч. 1 ст. 216 ЦК України, визнати договір поруки № 014/4081/82/38376, укладений між Банком та ОСОБА_2, припиненим , визнати недійсним іпотечний договір, укладений між Банком та ОСОБА_6 від 14.03.2008 р., виключити запис про обтяження квартири АДРЕСА_1 з Державного реєстру іпотек, встановити факт, що кредитний договір між ОСОБА_2 та Банком є неукладеним, застосувати до правовідносин між ОСОБА_2 та Банком положення про зобов'язання у зв'язку з набуттям, збереженням майна без достатньої правової підстави та стягнути з Банку на користь ОСОБА_2 3101,36 доларів США. Крім цього ОСОБА_3 просив застосувати строк позовної давності до пені.

Позовні вимоги зустрічного позову мотивовано тим, що на початку 2008 року ОСОБА_2 дуже потребував великої суми коштів на погашення боргу за купівлю квартири і був змушений оформити кредит на невигідних для нього умовах, які він не розумів до кінця.

Посилаючись на те, що Банк перед укладенням кредитного договору не надав ОСОБА_2 інформацію, визначену в ч. 2 ст. 11 Закону № 1023-ХІІ та п. 2.1 Правил інформування споживачів про умови кредитування, ввів ОСОБА_2 в оману, що внаслідок закриття відділення Банку в смт. Міжгір'ї ОСОБА_2 був змушений додатково сплачувати комісії за послуги в інших банках, що не передбачені кредитним договором. З посиланням на норми Закону України «Про захист прав споживачів» та цивільного законодавства України, які порушив Банк по відношенню до ОСОБА_2, то ОСОБА_3 від імені ОСОБА_2 просив вимоги зустрічного позову задовольнити.

В судове засідання представник Банку не з'явився, просив позов і справу розглядати за відсутності його позов підтримує в повному обсязі.

Свою позицію щодо зустрічного позову Банку суду не надав.

Представник відповідача та відповідач ОСОБА_2 позовні вимоги Банку заперечують, свої вимоги за зустрічним позовом підтримують повністю.

Свідок ОСОБА_7 пояснив, що в нього була аналогічна ситуація з Банком, як і в ситуації з ОСОБА_2 і що його змусили (ввели в оману) взяти кредит у валюті, а не в гривнях і через знецінення гривні він поставлений у важкі умови і неможливість сплачувати кредит.

Вислухавши пояснення відповідача та його представника за первісним позовом, свідка, перевіривши матеріали в справі суд вважає, що позовні вимоги Банку підлягають до задоволення, а вимоги зустрічного позову до задоволення не підлягають виходячи з такого.

Як убачається із встановлених судом обставин справи, що 13.03.2008 року між Банком та ОСОБА_6 був укладений кредитний договір № 014/4081/82/38376 згідно якого Банк надав ОСОБА_2 у безготівковій формі шляхом переказу на поточний рахунок останнього валютні кошти в сумі 9800 доларів США.

Процентна ставка - 14 % річних, дата останнього погашення - 12.03.2018 р.

Банк виконав свої зобов'язання перед ОСОБА_2 за кредитним договором, надавши такому кредитні кошти в сумі, строки та на умовах, передбачених кредитним договором, що підтверджується випискою по рахунку на дату видачі кредитних коштів та меморіальним валютним ордером від 14.03.2008 р.

Відповідно до п.п. 7.1, 7.2 кредитного договору ОСОБА_2 зобов'язався здійснювати погашення кредиту та процентів щомісячно рівними платежами в розмірі згідно Графіку погашення у валюті, кожного місяця, починаючи з місяця, наступного за місяцем отримання кредиту.

В забезпечення зобов'язань за кредитним договором 13.03.2008 р. між Банком та ОСОБА_2 було укладено Договір Поруки.

Відповідно до п. 2.2 даного Договору ОСОБА_2 (далі Поручитель) добровільно бере на себе зобов'язання перед Банком відповідати за зобов'язання ОСОБА_6, які виникають з умов кредитного договору № 014/4081/82/38376 від 13.03.08 р. в повному обсязі цих зобов'язань.

Відповідно до п. 4,1 цього Договору у випадку невиконання Боржником взятих на себе зобов'язань за кредитним Договором Поручитель несе відповідальність перед Банком в тому ж обсязі що і Боржник.

Відповідач ОСОБА_2 належним чином не виконує взяті на себе зобов'язання за кредитним договором внаслідок чого допустив заборгованість перед Банком, яка станом на 08.10.2015 року становить 5217, 60 дол. США, що в еквіваленті по курсу НБУ - 110 979, 22 ( сто десять тисяч дев'ятсот сімдесят дев'ять) гривень 22 копійки ( загальна заборгованість за кредитним договором) і яка складається із :

- заборгованість за кредитом - 4244,16 дол. США ( 90 273, 99 грн.) ;

- прострочена заборгованість за кредитом - 619, 63 дол. США ( 13 179, 63 грн.); - заборгованість за відсотками - 291, 39 дол. США ( 6197, 91 грн.) ;

- прострочена заборгованість за відсотками - 252,32 дол. США ( 5366, 39 грн.) ;

- розрахована пеня 682, 05 дол. США ( 14 507, 32 грн.).

На вимоги Банку про дострокове виконання зобов'язань за кредитними договором та договором поруки відповідачі відмовилися погасити заборгованість.

Відповідно до п. 9.1 Кредитного договору у разі невиконання чи неналежного виконання грошових зобов'язань Банк має право вимагати дострокового виконання Позичальником зобов'язань за цим договором, включаючи повернення суми кредиту, сплати процентів, комісій, пені, штрафів та інших відповідно до умов договору .

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежного виконання).

Відповідно до ст. 554 цього Кодексу у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість ним виконання грошового зобов'язання.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 1054 та ч. 2 ст. 1050 ЦК України у разі, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів (постанова Верховного Суду України від 29 січня 2014 року № 6-155 цс 13).

Як матеріалами, доданими до позовної заяви так і поясненнями відповідача ОСОБА_2 , який підтвердив в суді, що допустив заборгованість перед банком через великий курс долара США по відношенню до гривні, доведено підставність позовних вимог Банку.

З огляду на вищевстановлене суд приходить до висновку, що позовні вимоги Банку є обгрунтовно доведеними і підлягають до повного задоволення.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідачів на користь Банку слід стягнути судові витрати, понесені по сплаті судового збору.

Зустрічний позов ОСОБА_2 до Банку до задоволення не підлягає виходячи з такого.

Відповідно до ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Як убачається із встановлених судом обставин справи пояснень ОСОБА_2, що 13 березня 2008 року між ОСОБА_2 та Банком був укладений кредитний договір за яким Банк надав валютний кредит у сумі 9800 доларів США на строк - 120 місяців ( 10 років).

Кредит він мав погашати щомісячно платежами відповідно до Графіку погашення по 152, 16 дол. США.

Як кредитний договір так і графік погашення ОСОБА_2 підписав і з такими був ознайомлений.

Кредит у Банку брав у зв'язку з тим, щоб повернути борг за куплену ним 2-3 роки тому назад квартиру.

Допоки курс долара був невеликий ( 8, 10,12, 13 гривень за 1 дол. США), то він належно виконував свої зобов'язання перед Банком, а після того, як курс долара ще більше зріс то він не в змові був погашати кредит в зв'язку з чим і допустив заборгованість ( пояснення ОСОБА_2).

Заявлені позовні вимоги представником ОСОБА_2 - ОСОБА_3, усні та письмові обґрунтування останнього цих вимог на думку суду є надуманими, ґрунтуються на припущеннях, наслідком таких є ухилення від погашення кредитних зобов'язань перед Банком з боку ОСОБА_2, оскільки такі належними доказами не доведені і спростовуються матеріалами позову, поданими Банком і тому у задоволенні вимог за зустрічним позовом слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 212-215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» задовольнити повністю.

Стягнути солідарно з ОСОБА_6 та ОСОБА_2 на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» ( ) заборгованість за кредитним договором в сумі 110 979 (сто десять тисяч дев'ятсот сімдесят дев'ять ) гривень 22 копійки, що відповідно до курсу НБУ станом на 08.10.2015 року становить 5217 ( п'ять тисяч двісті сімнадцять) доларів США і 60 центів та судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1664 (одна тисяча шістсот шістдесят чотири) гривні 69 копійок.

Відмовити ОСОБА_6 у позові до ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» про визнання кредитного договору , договору іпотеки та договору поруки недійсними.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано в апеляційний суд Закарпатської області через райсуд протягом десяти днів з дня проголошення.

Рішення набирає законної сили згідно з ст. 223 ЦПК України.

Суддя: А. Ю. Гайдур