ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОСОБА_1 ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 210/774/16-ц
Провадження № 2/210/743/16
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді Костенко В.В.
при секретарі Севанян М.Б. .,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі цивільну справу за позовом Моторного (транспортне) страхового бюро України до ОСОБА_2 про відшкодування в порядку регресу витрат , повязаних з виплатою страхового відшкодування, -
ВСТАНОВИВ :
В січні 2016 року позивач ( далі - МТСБУ) звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 про стягнення з нього в порядку зворотної вимоги 35 022 грн. 76 коп. понесених витрат , сплачених в якості страхового відшкодування за заподіяну відповідачем шкоду внаслідок ДТП , що сталося з вини відповідача, оскільки у нього не було договору обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.
Представник позивача в судове засідання не зявився, надав суду заяву про рогзгляд справи у його відсутність, просив про задоволення позову в повному обсязі.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявилася , про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчать повернення судової повістки з поштового відділення з відміткою За закінченням строку зберігання повторно в судове засідання не з'явилася , заяви про розгляд справи за її відсутності не подала , заперечень проти позову не надала , свого представника до суду не направила тому суд відповідно до вимог ч.4 ст.169 ЦПК України розглянув справу за відсутності останнього
Суд, приймаючи до уваги вимоги ч.1 ст.157 ЦПК України, зі згоди позивача ухвалює рішення про заочний розгляд справи на підставі наявних в справі доказів, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України.
Враховуючи заяву представника позивача про розгляд справи за його відсутності та дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача є доведеними та підлягають задоволенню.
Вивчивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини.
Постановою Дзержинського районного суду м.Кривого Рогу від 22 серпня 2012 року у справі №408/7591/ОСОБА_4, 05.10.1946р.н визнано винною в скоєні адміністративного правопорушення передбаченого ст.124 КУпАП, накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340,00грн. на користь держави.
Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішення, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Відповідно до п.1 ч.І ст.1188 ЦК України шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується винною особою.
Завдана шкода особисто винуватцем ДТП. ОСОБА_2 не була відшкодована.
У зв'язку з чим, водій пошкодженого автомобіля - ОСОБА_3,
уповноважений діяти від імені власника пошкодженого автомобіля на підставі нотаріальноїдовіреності від 17.08.2012р., зареєстрованої в реєстрі за №1359, з метою отримання страхового зареєстрованої в реєстрі за №1359, з метою отримання страхового
відшкодування звернувся до Моторного (транспортного) страхового бюро України (далі - МТСБУ) з відповідною заявою про виплату страхового відшкодування від 12.10.2012р. Цивільно-правова відповідальність водія пошкодженого автомобіля - ОСОБА_3, була застрахована в ПрАТ УАСК АСКА на підставі полісу обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АВ/6523, терміном дії від 01.11.2011р. по 31.10.2012р.
Крім того, МТСБУ було сплачено послуги аварійного комісару за огляд авто та збір документів у розмірі 720,00грн.
У відповідності до ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними діями фізичної особи майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
У відповідності до ч. 2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, використання якого створює підвищену небезпеку.
У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи внаслідок взаємодіє кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується винною особою.
У відповідності до ч. 1 ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування.
Відповідно до ст. 21 пп.4 ЗУ"Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів",у разі експлуатації транспортного засобу на території України без наявності чинного поліса обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності особа несе відповідальність, встановлену законом.
Згідно положень ст. 38 цього Закону, МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону.
На підставі викладеного, у відповідності до ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором добровільного страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що отримала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки, у звязку позовні вимоги, заявлені позивачем до ОСОБА_2 є обґрунтованими .
Разом з тим, з матеріалів справи не вбачається, що МТСБУ після сплати відшкодування шкоди вживалися заходи щодо добровільної компенсації цих витрат ОСОБА_2
Як слідує з правової позиція, яка висловлена Верховним Судом України в постанові від 30 березня 2016року у справі № 6-2598цс15, перехід права вимоги за нормами статті 993 ЦК України та статті 27 Закону України «Про страхування» слід відрізняти від зворотної вимоги (регресу), яка регулюється положеннями статті 1191 ЦК України, статті 38 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».
Так, відповідно до частини першої статті 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.
Системний аналіз цієї норми дає підстави для висновку про її застосування за таких умов: 1. Право регресної вимоги до винної особи має третя особа після виконання нею зобовязання перед потерпілим. 2. Регрес застосовується після припиненні зобовязання з відшкодування шкоди.
Суд також вважає, що з відповідача на користь позивача необхідно стягнути 1378,00 грн. судового збору.
На підставі вищевикладеного та ст.ст. 11, 1166, 1188, 1191 ЦК України, Закону України «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», керуючись ст.ст. 10, 60, 61, 88, 212-215, 218, 224-226 ЦПК України, суд,-
В И Р І Ш И В :
Позов Моторного (транспортне) страхового бюро України до ОСОБА_2 про відшкодування в порядку регресу витрат , повязаних з виплатою страхового відшкодування задовольнити.
Рішення може бути оскаржене позивачем в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через Дзержинський районний суд м. Кривого Рога шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Суддя: В. В. Костенко