Справа №490/1112/16-ц 22.08.2016
Cправа №490/1112/16-ц Суддя суду першої інстанції Черенкова Н.П.
Провадження №22-ц/784/1924/16 Доповідач апеляційного суду Серебрякова Т.В.
УХВАЛА

Іменем України

22 серпня 2016 року місто Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Миколаївської області в складі:

головуючого: Серебрякової Т.В.,

суддів: Галущенка О.І., Самчишиної Н.В.,

із секретарем судового засідання Горенко Ю.В.,

за участі: позивачів - ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5,

представника позивачів ОСОБА_3 та ОСОБА_5 -

ОСОБА_6,

представника позивача ОСОБА_5 - ОСОБА_7,

представника відповідача - Бочарової І.В.,

представника третьої особи - Покори І.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Миколаївський реабілітаційний Центр-Буд» про скасування заходів забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 до Миколаївської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Товариство з обмеженою відповідальністю «Миколаївський реабілітаційний Центр-Буд», про визнання незаконним та скасування рішення Миколаївської міської ради,

УСТАНОВИЛА:

У лютому 2016 року ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 пред'явили позов до Миколаївської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Товариство з обмеженою відповідальністю «Миколаївський реабілітаційний Центр-Буд» (далі - ТОВ «Миколаївський реабілітаційний Центр-Буд»), про визнання незаконним та скасування рішення Миколаївської міської ради від 12 листопада 2009 року №40/25 «Про вилучення, надання, передачу за фактичним землекористуванням, продовження строку користування земельними ділянками юридичним особам, громадянам, зміну цільового призначення земельної ділянки та внесення змін до рішень міської ради та виконкому міської ради по Центральному району міста Миколаєва», в частині пунктів 26 та 26.4 розділу 1.

Рішенням Центрального районного суду міста Миколаєва від 01 липня 2016 року позов позивачів задоволено в повному обсязі. Визнано неправомірними та скасовано пункти 26, 26.4 розділу 1 вищевказаного рішення Миколаївської міської ради від 12 листопада 2009 року за №40/25.

Не погодившись із судовим рішенням, ТОВ «Миколаївський реабілітаційний Центр-Буд» подало на це рішення апеляційну скаргу, в якій просило скасувати його та ухвалити нове рішення, яким у задоволені позовних вимог відмовити.

Апеляційну скаргу обґрунтовувало невідповідністю висновків суду дійсним обставинам справи та порушенням районним судом норм матеріального та процесуального права. Зокрема, як на його думку, під час прийняття Миколаївською міською радою оскаржуваного рішення №40/25 не було допущено жодних порушень чинного законодавства.

16 серпня 2016 року представник позивачів ОСОБА_3 і ОСОБА_5 - ОСОБА_6 звернувся до апеляційної інстанції із заявою про забезпечення позову, яка ухвалою Апеляційного суду Миколаївської області від 17 серпня 2016 року була задоволена. Постановлено заборонити Товариству з обмеженою відповідальністю «Миколаївський реабілітаційний Центр-Буд» (65031, місто Одеса, вулиця Грушевського, №39, корпус Е, ) проводити будь-які будівельні роботи, а також проводити підготовчі роботи, пов'язані з будівельними роботами на земельній ділянці площею 1975 кв.м., розташованій в АДРЕСА_1, що надана Товариству з обмеженою відповідальністю «Миколаївський реабілітаційний Центр-Буд» на підставі рішення Миколаївської міської ради від 12 листопада 2009 року за №40/25 «Про вилучення, надання, передачу за фактичним землекористуванням, продовження строку користування земельними ділянками юридичним особам, громадянам, зміну цільового призначення земельної ділянки та внесення змін до рішень міської ради та виконкому міської ради по Центральному району м. Миколаєва», для розміщення та обслуговування автозаправного комплексу.

Під час розгляду справи в апеляційній інстанції, представник ТОВ «Миколаївський реабілітаційний Центр-Буд» надала суду заяву про скасування заходів забезпечення позову, посилаючись на те, що немає жодних підстав для вжиття заходів забезпечення позову, оскільки само по собі оскаржуване рішення не є безпосередньо пов'язаним із будівництвом певного об'єкту.

Колегія суддів вважає, що заява про скасування заходів забезпечення позову не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Так, відповідно до ч.3 ст.151 ЦПК України підставою забезпечення позову є можливість утруднення чи неможливість у майбутньому виконання рішення суду. Необхідність вирішення цих питань випливає і з положень ст.10 ЦПК України, за змістом якої цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності та рівноправності сторін, а суд зобов'язаний створити умови, за яких дотримувався б необхідний баланс їхніх процесуальних прав та обов'язків та була б гарантована реальна можливість захисту майнових та особистих (немайнових) прав сторін.

З цією метою з урахуванням характеру спору, предмету та підстав позову, а також вимог позивачів, апеляційним судом були вчиненні дії по забезпеченню позову з врахуванням вимог ст.ст.151-153 ЦПК України.

Відповідно до вимог ч.ч.3,4,5 та 6 ст.154 ЦПК України заходи забезпечення позову можуть бути скасовані судом, який розглядає справу.

Якщо у задоволенні позову було відмовлено, провадження у справі закрито або заяву залишено без розгляду, вжиті заходи забезпечення позову застосовуються до набрання судовим рішенням законної сили. Проте суд може одночасно з ухваленням судового рішення або після цього постановити ухвалу про скасування заходів забезпечення позову.

Згідно роз'яснень п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяви про забезпечення позову», заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті. Зважаючи на це, суд при задоволенні позову не вправі скасовувати вжиті заходи до виконання рішення або зміни способу його виконання, за винятком випадків, коли потреба в забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінились обставини, що зумовили його застосування.

Отже, оскільки на час розгляду заяви про скасування заходів забезпечення позову потреба в їх застосуванні у даній цивільній справі не відпала, її розгляд по суті не закінчився, а обставини, що зумовили застосування вищевказаних заходів, не змінилися, то колегія суддів приходить до висновку про відмову в задоволенні заяви про скасування вжитих апеляційним судом заходів забезпечення позову.

Керуючись ст.ст. 154, 303, 315 ЦПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

В задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Миколаївський реабілітаційний Центр-Буд» про скасування заходів забезпечення позову, вжитих ухвалою Апеляційного суду Миколаївської області від 17 серпня 2016 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 до Миколаївської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Товариство з обмеженою відповідальністю «Миколаївський реабілітаційний Центр-Буд», про визнання незаконним та скасування рішення Миколаївської міської ради - відмовити.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Головуючий Т.В. Серебрякова

Судді: О.І. Галущенко

Н.В. Самчишина