У Х В А Л А

Іменем України

10 травня 2016 року м. Ужгород

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Закарпатської області в складі:

судді-доповідача - Кеміня М.П.,

суддів - Джуги С.Д., Кожух О.А.

за участю секретаря Волощук В.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 в інтересах недієздатного ОСОБА_3 на рішення Ужгородського міськрайонного суду від 21 березня 2016 року по справі за позовом ОСОБА_2 в інтересах недієздатного ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про повернення майна, -

в с т а н о в и л а :

У листопаді 2015 року ОСОБА_2 в інтересах недієздатного ОСОБА_3 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_4 про повернення майна.

В обґрунтування позову зазначає, що вона являлася дружиною відповідача ОСОБА_4 Рішенням Ужгородського міськрайонного суду від 16.10.2015 року шлюб між ними розірвано.

Однак з метою встановлення справедливості, бажає отримати речі свого першого померлого чоловіка, які за її мовчазної згоди забрав ОСОБА_4 та які мав носити її син - ОСОБА_3, інвалід першої групи, а саме: два костюми, плащ, куртка, сорочки, штани, пухове одіяло та подушка, постільна білизна, 2 підодіяльника, 2 простирадла, скатерть. Також вона придбала норкову шапку вартістю 50 доларів США, дала на свято золотий ланцюжок з хрестиком, а також дала 50 доларів США на дах гаражу, які ОСОБА_4 також не повернув.

За таких обставин, посилаючись на ст.ст.387, 399 ЦК України просила суд Зобов'язати ОСОБА_4 повернути її та її сина особисті речі, а саме: два костюми, плащ, куртка, сорочки, штани, пухове одіяло та подушка, постільна білизна, 2 підодіяльника, 2 простирадла, скатерть, 100 доларів США, золотий ланцюжок з хрестиком.

Рішення Ужгородського міськрайонного суду від 21.03.2016 року в задоволенні даного позову - відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить рішення скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову. На обґрунтування скарги зазначає, що суд безпідставно відмови у позові за недоведеністю. Факт отримання золотого ланцюжка з хрестиком підтверджено відповідачем в заперечені на позов. Допитаний по справі свідок ОСОБА_5 підтвердила, що відповідач забрав зазначені нею речі. Вважає, що нею доведено факт безпідставного заволодіння відповідачем перерахованими речами, а відтак вона вправі ставити питання про їх витребування в порядку ст. 387 ЦК України.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави апеляційної скарги вважає, що вона підлягає відхиленню з наступних підстав.

Згідно ч.1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відповідно до приписів ст.ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч.4 ст. 60 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Статтею 387 ЦК України передбачено, що власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Згідно роз'яснень викладених в п.п.19, 21 Постанови Пленуму ВССУ від 7 лютого 2014 року N 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», застосовуючи положення статті 387 ЦК, суди повинні виходити з того, що власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним і в якої майно фактично знаходиться та є індивідуально визначеним. Позов про витребування майна, пред'явлений до особи, у незаконному володінні якої це майно знаходилось, але на момент розгляду справи в суді у неї відсутнє, не може бути задоволений. Спір про повернення майна, що виникає з договірних відносин або відносин, пов'язаних із застосуванням наслідків недійсності правочину, підлягає вирішенню відповідно до законодавства, яке регулює ці відносини.

Щодо золотого ланцюжка з хрестиком, то в запереченні на позов ОСОБА_4, дійсно визнав, що такий йому був подарований позивачкою. В позовній заяві ОСОБА_2 зазначила, що золотий ланцюжок з хрестиком вона дала відповідачу на свято. Тобто, позивачка усвідомлено, з власної волі, безоплатно передала відповідачу золотий ланцюжок з хрестиком, що фактично свідчить, що дана річ нею була подарована відповідачу. Таким чином, правовідносини щодо повернення такої речі регулюються нормами зобов'язального права (Глава 55 ЦК України), а не шляхом пред'явлення віндикаційного позову.

Стосовно показів свідка ОСОБА_6 (невістка ОСОБА_2) колегія суддів зазначає наступне.

З технічної фіксації судового засідання від 27.01.2016 року вбачається, що свідок ОСОБА_6 ствердила, що вона бачила як відповідач носив такі речі: костюми, сорочки, обув, плащ, куртку, шапку. Зазначила, що ці речі належали її покійному свекру. Після розлучення, ОСОБА_4 не вернув ці речі та ланцюжок з хрестиком. Щодо 100 доларів США, то не бали щоб їх передавали відповідачу, а про це знає лише зі слів позивачки.

Тобто, передача позивачем відповідачу 100 доларів США жодними доказами не підтверджено. Пояснення позивачки з цього приводу не можуть братися до уваги, оскільки відповідач категорично заперечує даний факт.

Стосовно інших речей (побутових), то свідком ОСОБА_6 лише перелічено такі речі, без їх жодної індивідуалізації. При цьому ні покази даного свідка, ні інші наявні в матеріалах справи докази, жодним чином не підтверджують той факт, що такі речі наразі знаходяться у володінні відповідача.

За таких обставин, суд першої інстанції вірно відмовив у витребування вказаних речей (побутових) та 100 доларів США, через недоведеність.

Тобто, рішення суду першої інстанції про відмову в задоволенні позову є правильним по суті, хоча й не зовсім вірно обґрунтованим в частині витребування золотого ланцюжка з хрестиком, що однак не може бути підставою для його зміни чи скасування (ч.2 ст. 308 ЦПК України).

За таких обставин, апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду першої інстанції залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 303, 307, 308, 313, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 в інтересах недієздатного ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Ужгородського міськрайонного суду від 21 березня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, після чого протягом двадцяти днів може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до суду касаційної інстанції

Суддя-доповідач

Судді