Номер провадження 2/289/763/16
Справа № 289/1198/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.11.2016 м .Радомишль

Радомишльський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді Свінцицького Л.В.

при секретарі Прокопчук А.Ю.

з участю позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

третьої особи ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Радомишль Житомирської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Радомишльської міської ради при третій особі - ОСОБА_3, про визнання права власності на спадкове майно, -,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, згідно якого просить визнати за нею в порядку спадкування за законом право власності на 45/100 частин житлового будинку з надвірними будівлями, який знаходиться в м.Радомишль Житомирської області по вулиці Сингаївського, 18 після смерті її батька - ОСОБА_4, який помер 30.04.2010 року, і свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що після смерті батька відкрилась спадщина, до складу якої входить спірний житловий будинок з надвірними будівлями. За життя батько право власності на будинок не оформив, мати позивача відмовилась від своєї частки спадщини на користь позивача, у позивача відсутні правовстановлюючі документи на вказаний житловий будинок, вона не має змоги отримати свідоцтво про право на спадщину за законом на це нерухоме майно в державній нотаріальній конторі і тому змушена звернутися до суду з позовом про визнання права власності в порядку спадкування.

Позивач та її представник в судовому засіданні свої позовні вимоги підтримали.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, надіслав до суду заяву, в якій просить слухати справу без їх участі.

Третя особа - ОСОБА_3 в судовому засіданні позовні вимоги позивача не підтримала, пояснила суду, що онука не має право на частку у будинку, у звязку з тим що вона його не будувала.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Як встановлено судом, власником будинку №18 по вул.Сингаївського значиться дід позивача - ОСОБА_5, який помер в 1998 році. Після його смерті, спадщина перейшла його сина - ОСОБА_4 Однак батько позивача право власності на будинок не оформив, і помер 30.04.2010 року. Мати позивача відмовилась від своє частки спадщина на користь позивача.

Згідно ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Спадщину після смерті батька,позивач прийняла,шляхом подачі заяви до нотаріуса в установлений законом строк,доглядом за будинком та земельною ділянкою.

Згідно з ч. 2 ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст.1261-1265 ЦК.

Як розяснив Пленум Верховного Суду України в своїй постанові « Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 року у п. 20 «… у разі неприйняття спадщини або відмови від її прийняття всіма спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують спадкоємці відповідної черги»

Згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народженні після його смерті, той з подружжя який його пережив та батьки.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ч.5 ст. 1268 незалежно від відкриття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до п. 10 додатку №1 до п.2.1. "Тимчасового положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно", затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 7 лютого 2002 р. N 7/5 документом для реєстрації права власності може бути рішення судів про визнання права власності на об'єкти нерухомого майна, про встановлення факту права власності на об'єкти нерухомого майна, про передачу безхазяйного нерухомого майна до комунальної власності.

Відповідно до положень ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.

Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом (ст. 327 ЦК України). Однією з таких підстав, відповідно до ст. 1217 ЦК України, є спадкування майна, в тому числі за законом. Стаття 1216 ЦК України передбачає, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, враховуючи те, що обставини, на які посилалась позивач як на підставу для задоволення позову, знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, а позовні вимоги позивача ґрунтуються на вимогах закону, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Приймаючи до уваги викладене та те, що іншим шляхом права позивача на спадкове майно захистити неможливо, суд її позовні вимоги задовольняє.

Керуючись ст.ст. 3, 10-11, 15, 57-60, 88, 212-215, 294 Цивільного процесуального кодексу України, ст.ст. 327, 392, 1216-1218, 1223, 1261, 1268, 1269 Цивільного кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, в порядку спадкування за законом після смерті батька, ОСОБА_4, який помер 30.04.2010 року в м. Радомишль, Житомирської області у віці 54 років - право власності на 2/6 ідеальні частини житлового будинку, що становить 45/100 частин, з відповідною частиною господарській будівель та споруд, що знаходиться за адресою: Житомирська область, м. Радомишль, вул. Сингаївського, 18.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Житомирської області через Радомишльський районний суд протягом десяти днів починаючи з дня його проголошення.

Суддя Л. В. Свінцицький