Справа № 442/6040/15 Головуючий у 1 інстанції: Гарасимків Л.І.
Провадження № 22-ц/783/3929/16 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1 Л. Б.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 жовтня 2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого судді Струс Л.Б.

суддів: Шандри М.М., Копняк С.М.,

секретаря: Юзефович Ю.І.

за участю: представника ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою представника МПП «Західтранс» та ОСОБА_3 ОСОБА_4 на ухвалу Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 22 квітня 2016 року у справі за заявою ОСОБА_5 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_3, МПП «Західтранс» про стягнення матеріальних збитків,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 22 квітня 2016 року заяву ОСОБА_5 про забезпечення позову задоволено частково. Накладено арешт на майно, яке належить МПП « Західтранс», 82180. АДРЕСА_1, зокрема на автомобіль І-VAN, модель АО7А1 40 номер Y6DA07A10E0002808 зеленого кольору державний номерний знак ВС 1970 Е1, рік випуску 2014 року власник МПП «Західтранс». В решті задоволення заяви про забезпечення позову відмовлено.

Дану ухвалу оскаржила представник МПП «Західтранс» та ОСОБА_3 ОСОБА_4.

В апеляційній скарзі посилається на порушення районним судом норм процесуального права, при неповно зясованих обставинах справи. Зазначає, що суд, постановляючи оскаржувану ухвалу не пересвідчився у тому чи дійсно між сторонами виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог. Крім того, судом в оскаржуваній ухвалі не наведено жодних мотивів задоволення заяви, не зазначено доказів необхідності вжиття заходів забезпечення позову, а накладаючи арешт на автомобіль, що належить МПП «Західтранс», не врахував негативних наслідків для останнього, оскільки даний автомобіль не може бути переданий підприємством у своїй господарській діяльності в оренду третім особам з метою отримання прибутку.

Просить ухвалу від 22.04.2016р. щодо забезпечення позову скасувати та постановити ухвалу з цього питання, якою відмовити ОСОБА_5 у задоволенні клопотання про забезпечення позову.

ОСОБА_5, ОСОБА_3 та його представник ОСОБА_4 в судове засідання в судове засідання не зявилися, хоча про розгляд повідомлялися належним чином, що підтверджується повідомленнями про вручення поштового відправлення (а.с. 139-140), про причини неявки суд не повідомили та з клопотанням про відкладення розгляду справи не зверталися, тому розгляд справи відповідно до ч.2 ст. 305 ЦПК України здійснюється колегією суддів за відсутності осіб, які беруть участь у справі.

Заслухавши суддю-доповідача, представника ОСОБА_2, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 151 ЦПК України, суд за заявою осіб, що беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Частиною 3 ст. 152 ЦПК України передбачено, що види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Згідно п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» №9 від 22.12.2006 року, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

Пунктом 3 даної Постанови передбачено, що згідно з п. 1 ч. 1 ст. 152 ЦПК, позов майнового характеру дозволяється забезпечувати шляхом накладення арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб.

Задовольняючи заяву ОСОБА_5 про забезпечення позову районний суд виходив з того, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду та існує ймовірність перепродажу, укладення інших правочинів та вчинення будь-яких можливих юридичних дій з майном, яке належить МПП «Західтранс», а тому забезпечив позов шляхом накладення арешту на майно, яке належить МПП «Західтранс», зокрема на автомобіль І-VAN, модель АО7А1-40 номер Y6DA07A10E0002808 зеленого кольору державний номерний знак ВС 1970 Е1, рік випуску 2014 року власник МПП «Західтранс».

Однак колегія суддів не повній мірі погоджується із зазначеним висновком суду першої інстанції виходячи із наступного.

Матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_5 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3, МПП «Західтранс», у якому просить стягнути з ОСОБА_3 45 472, 77 грн. матеріальної збитку та з МПП «Західтранс» в його користь 45 472, 77 грн. матеріального збитку. (а.с. 3-4)

Як вбачається із матеріалів справи, ОСОБА_5 подав суду заяву про забезпечення позову, у якій просив накласти арешт на майно МПП «Західтранс», а саме автомобіль: І-VAN, модель АО7А1-40, номер Y6DA07A10E0002808, зеленого кольору, державний номерний знак ВС 1970 Е1, рік випуску 2014 року.(а.с. 59)

Колегія суддів вважає, що в порушення вимог ч.1 ст. 151 ЦПК України, суд першої інстанції вийшов за межі вимог позивача та наклав арешт не лише на вищенаведений автомобіль, а й і на майно МПП «Західтранс», хоча ОСОБА_5 просив накласти арешт лише на вказаний транспортний засіб.

Як встановлено судом, що відповідно свідоцтва про реєстрацію права транспортного засобу автомобіль марка І-VAN, модель АО7А1-40, номер Y6DA07A10E0002808, зеленого кольору, державний номерний знак ВС 1970 Е1, рік випуску 2014 року, належить на праві власності МП «Західтранс».

Однак як встановлено матеріалами справи, позивач ОСОБА_5 відповідно заяви від 14 липня 2014 року скасував довіреність, яка посвідчена 01 березня 2013 року на розпорядження транспортним засобом марки Богдан, моделі - А 09202, рік випуску 2006, колів жовтий, тип ТЗ автобус D, шасі (кузов, рама) № Y7BA092026B002032, реєстраційний номер ВС 2298ВК, видану на імя МПП «Західтранс» (а.с. 6), відповідно до якої відповідач набув право власності на зазначений транспортний засіб.

Враховуючи вищенаведене та доводи апелянта, судова колегія вважає, що оскаржувана ухвала постановлена з порушенням норм процесуального права, а тому таку необхідно змінити та накласти арешт на транспортний засіб: загальний автобус D, марка I-VAN, модель А07А1-40, номер Y6DA07A10E0002808 зеленого кольору, державний номерний знак НОМЕР_1, рік випуску 2014, який належить МПП «Західтранс».

Відповідно до п.3 ч.2 ст. 307 ЦПК України, на наслідками розгляду скарги на ухвалу суду першої інстанції апеляційний суд має право змінити ухвалу.

Згідно п.2 ч.1 ст. 312 ЦПК України, розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд змінює або скасовує ухвалу суду першої інстанції і постановляє ухвалу з цього питання, якщо воно було вирішено судом першої інстанції з порушенням норм процесуального права або при правильному вирішенні було помилково сформульовано суть процесуальної дії чи підстави її застосування.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 209, 303, 304, п.3 ч.2 ст. 307, п.2 ч.1 ст.312, ст.ст. 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу представника МПП «Західтранс» та ОСОБА_3 ОСОБА_4 задовольнити частково.

Ухвалу Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 22 квітня 2016 року змінити та викласти в такій редакції.

Накласти арешт на транспортний засіб: загальний автобусD, марка I-VAN, модель А07А1-40, номер Y6DA07A10E0002808 зеленого кольору, державний номерний знак НОМЕР_1, рік випуску 2014, який належить МПП «Західтранс».

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Головуючий Л.Б. Струс

Судді М.М. Шандра

ОСОБА_6