Справа №: 343/1959/16-ц
Провадження №: 2/0343/873/16
Р І Ш Е Н Н Я

I М Е Н Е М У К Р А Ї Н И/

(заочне)

11 листопада 2016 року м. Долина

Долинський районний суд Iвано-Франкiвської областi в складi:

головуючого судді Тураша В. А.,

секретаря Лукань О.З.,

адвоката ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Долинського районного суду в м.Долина справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів, суд

В С Т А Н О В И В:

Позивачка просить постановити рішення, яким стягувати з відповідача - ОСОБА_3, на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дочок - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, у твердій грошовій сумі 1800 грн., по 900 грн. на кожну щомісячно, починаючи з дня подання заяви і до досягнення дочками повноліття.

Стягнути з відповідача на її користь витрати на надання правової допомоги в розмірі 600 грн.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України допустити негайне виконання судового рішення в межах платежу, встановленого законом.

Свої вимоги мотивує тим, що 26.01.2002 року між нею, ОСОБА_2, позивачкою по справі, та відповідачем - ОСОБА_3 було укладено шлюб, який вони зареєстрували в с.Велика Тур"я, актовий запис №3.

Від спільного проживання у них 13.03.2002 року народилась дочка ОСОБА_4, а 25.10.2009 року народилась друга дочка - ОСОБА_5.

Незважаючи на те, що офіційно вона з відповідачем перебуває у шлюбі, вже більше 2-х років вони проживають окремо. Як їй відомо, відповідач проживає з іншою жінкою.

Ні матеріальним забезпеченням, ні вихованням дітей відповідач не цікавиться. Періодично він надає на утримання дочок 1 тисячу грн., однак дані кошти є незначними порівняно з витратами на харчування, одяг, шкільне приладдя.

Відповідач не є інвалідом, він працездатна особа, працює на сезонних роботах будівельником, отримує достатній дохід і може надавати матеріальну допомогу дітям.

Як їй відомо, аліменти відповідач нікому не платить, стягнень по виконавчим документам з відповідача не проводиться, інших неповнолітніх дітей, непрацездатних батьків, повнолітніх дітей немає.

Враховуючі вказані обставини, просить суд при ухваленні рішення по даній справі вирішити стягнути з відповідача кошти (аліменти) на утримання їх неповнолітніх дочок у твердій грошовій сумі.

Позивачка ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обємі, просила їх задоволити.Не заперечує проти заочного розгляду справи .

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання на повторний виклик не з"явився, причини своєї неявки суд не повідомив, хоч про час та місце слухання справи був належним чином повідомлений судом, про що свідчать повідомлення про вручення поштового відправлення ( а.с.16, 18-19). Від нього не поступило заяви про розгляд справи у його відсутності.

Суд, вислухавши пояснення позивачки , дослідивши докази надані сторонами, вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного:

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Чч. 1, 2 ст. 27 Конвенції , передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для її фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Батьки несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Згідно ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька, і (або) у твердій грошовій сумі.

Згідно ч.1 ст. 11 ЦПК України - суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Ч.1 ст. 60 ЦПК України встановлено, що кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу.

Про те, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі і від спільного проживання у них народилися : 13.03.2002 року дочка ОСОБА_6 та 25.10.2009 року дочка ОСОБА_7, свідчать матеріали справи копія свідоцтва про одруження І-НМ №080377 від 26.02.2002р. (а.с.5), копія свідоцтва про народження ОСОБА_4 І-НМ №142723 від 13.03.2002 року (а.с.6) та копія свідоцтва про народження ОСОБА_5 серії І-НМ №140760 від 26.10.2009 року (а.с.7).

В судовому засіданні встановлено, що між сторонами по справі погіршилися стосунки, вони проживають окремо, а неповнолітні діти перебувають на утриманні позивачки, з якою проживають.

Відповідач на даний час офіційно не працює, інших дітей немає.

Оскільки відповідач офіційно не працевлаштований та немає постійного доходу та регулярного заробітку, то суд, враховуючи обставини визначені ст.182 СК України і розяснення, що містяться у п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України за № 3 від 15 травня 2006р. "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", прийшов до висновку про наявність підстав для стягнення аліментів саме у твердій грошовій сумі.

Відповідно до положень ст.141 СК України мати і батько мають рівні права та обовязки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою.

Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обовязків щодо дитини.

Таким чином, виходячи з принципу рівності обовязків обох батьків щодо дитини , кожен із них зобовязаний забезпечувати утримання дитини не менше відповідного прожиткового мінімуму, що діє на час вирішення спору, при відсутності домовленості між батьками про розмір сплати аліментів.

Законом України «Про державний бюджет України на 2016 рік» визначено прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2016 року - 1455 гривень, з 1 травня - 1531 гривня, з 1 грудня - 1637 гривень.

Виходячи із віку неповнолітніх дітей ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , такий прожитковий мінімум в розрахунку на місяць повинен бути з , з 1 травня - 1531 гривня, з 1 грудня - 1637 гривень.

Визначаючи розмір аліментів судом враховується матеріальне становище ОСОБА_2, матеріальне становище відповідача ОСОБА_3, те, що він не працює, не має стабільного доходу, відсутність у нього інших утриманців, яких він зобовязаний утримувати у відповідності до вимог Закону , а також те, що доказів щодо наявності у відповідача стабільного заробітку не надано, суд приходить до висновку, що з відповідача слід стягувати аліменти у твердій грошовій сумі по 900,00 грн. на кожну дитину.

Питання судових витрат суд вирішує у відповідності з вимогами ст. 88 ЦПК України. На підставі ст. ст. 180-183, 191 Сімейного кодексу України, керуючись статтями 88, 208, 209, 215, 218,224-226, 367 Цивільно-процесуального кодексу України, суд,

Р І Ш И В:

Позов задоволити .

Проводити стягнення аліментів з ОСОБА_3, 17.10.1982р.н., на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_5, 25.10.2009 р. н. в твердій грошовій сумі в розмірі 900 (девятсот) гривень 00 коп., на кожну дитину щомісячно.

Стягнення аліментів розпочати з 18 жовтня 2016 року і проводити до повноліття дітей. Рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає обовязковому негайному виконанню.

Стягнути з ОСОБА_3, 17.10.1982р.н., на користь держави 551,20 гривень судового збору .

Стягнути з ОСОБА_3, 17.10.1982р.н., на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 - 600,00 грн. витрат за надання правової допомоги згідно квитанції.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача, яка має бути подана не пізніше 10 (десяти) днів з дня отримання ним копії заочного рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подачі апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення до Апеляційного суду Івано-Франківської області через Долинський районний суд.

Суддя: