Провадження № 2/235/2804/16
Справа №235/6176/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 жовтня 2016 року м. Покровськ

Красноармійський міськрайонний суд Донецької області у складі:

Головуючого: Данилів С.В.,

за участю секретаря: Харенко Т.Ю.,

без участі сторін.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 13 у м. Покровську Донецької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 міської ради Донецької області, третя особа:Управління Держгеокадастру у Красноармійському районі Донецької області про визнання недійсним державного акту на право власності на землю,-

ВСТАНОВИВ:

29 вересня 2016 року до Красноармійського міськрайонного суду Донецької області звернулася з позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 міської ради Донецької області, третя особа:Управління Держгеокадастру у Красноармійському районі Донецької області про визнання недійсним державного акту на право власності на землю.

Свої вимоги позивач мотивує тим, що вона є власником житлового будинку на підставі договору купівлі-продажу від 09 серпня 1989 року, реєстр № 6760, який розташований за адресою: м. Покровськ, вул. Локомотивна, буд. 8. Рішенням виконавчого комітету Красноармійської міської ради від 18 лютого 1998 року № 84 їй у власність була передана земельна ділянка площею 0,0855 га для будівництва та обслуговування жилого будинку та господарських споруд, яка знаходиться за адресою: м. Покровськ, вул. Локомотивна, буд. 9. На підставі рішення виконавчого комітету 25 червня 1998 року їй було виписано Державний акт про право власності на земельну ділянку серії ДН, який зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю № 01759, в якому зазначено площа земельної ділянки 0,0855 га.

Позивач зазначає, що вона вирішила провести державну реєстрації земельної ділянки з присвоєнням їй кадастрового номеру. Після виготовлення технічної документації із землеустрою щодо відновлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), зясувалося, що інформація, яка міститься в електронному документі та у технічній документації із землеустрою, не відповідає даним щодо меж та плащі земельної ділянки, які зазначені у державному акті на право приватної власності. За цих підстав рішенням державного кадастрового реєстратора № РВ-016 в проведені державної реєстрації земельної ділянки було відмовлено. В Державному акті на право приватної власності на землю допущена арифметична помилка, замість площі 0,0855 га зазначено - 0,0885 га.

Вважає, що державним актом на право власності на земельну ділянку, яким посвідчується її право власності на земельну ділянку порушуються її права як власника.

З огляду на вищенаведене, просить суд визнати недійсним державний акт на право приватної власності на землю серії ДН, який виданий 25 червня1998 року та який зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 01759.

Позивач ОСОБА_1 та представник позивача ОСОБА_3. належним чином повідомлені про день, час та місце розгляду справи у судове засідання не з'явилися,надали суду клопотання про розгляд справи без їх участі, а також заяву в якій просили позовну заву в частині визнання права власності за позивачем на земельну ділянку залишити без розгляду, в іншій частині позов підтримують у повному обсязі.

Представник відповідача ОСОБА_2 міської ради, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи у судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності та просив ухвалити рішення на розсуд суду.

Представник третьої особи Управління Держгеокадастру у Красноармійскому районі, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи у судове засідання не з'явився,надав суду заяву про розгляд справи без його участі та не заперечують проти задоволення позовних вимог.

Дослідивши матеріали цивільної справи, з'ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, встановивши фактичні дані та відповідні їм правовідносини, судом встановлені такі обставини та відповідні їм правовідносини.

Відповідно договору купівлі-продажу від 09 серпня 1989 року, посвідченого державним нотаріусом Красноармійської державної нотаріальної контори Донецької області ОСОБА_4, зареєстрованого в реєстрі за № 3807, за ОСОБА_1. визнано право власності на житловий будинок, який знаходиться за адресою: м. Покровськ, вул. Локомотивна, буд. 8 (а.с. 4).

Згідно архівної виписки із рішення виконавчого комітету Красноармійської міської ради від 18 лютого 1998 року за № 84 ОСОБА_1 передано у власність земельну ділянку площею 0,0855 га. (а.с. 5-7).

Відповідно до державного акта на право приватної власності на землю серії ДН, виданого на підставі рішення виконавчого комітету Красноармійської міської ради від 18 лютого 1998 року за № 84, земельна ділянка, площею 0,0855 га, яка розташована за адресою: м. Покровськ, вул. Локомотивна, буд. 8, належить ОСОБА_1, для обслуговування житлового будинку та господарських будівель, кадастровий номер :18:013, та зареєстрована в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю під № 01759 від 25 червня 1998 року.(а.с.8-11).

Згідно рішення № РВ-016 Управління Дерожгеокадастру у Красноармійському районі Донецькій області ОСОБА_1 відмовлено у внесені відомостей до Державного земельного кадастру Державного земельного кадастру, оскільки інформація, яка міститься в електронному документі та у технічній документації із землеустрою, не відповідає даним щодо меж та площі земельної ділянки, які зазначені у державному акті на право приватної власності на землю (а.с. 12).

Відповідно ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Статтею 21 ЦК України встановлено, що суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.

П.1. Порядку передачі земельних ділянок у приватну власність громадянам України, затвердженого Наказом Державного Комітету України по земельних ресурсах N 10 від 15.02.93 року (чинному на час передачі земельної ділянки у власність) у приватну власність, згідно з Декретом Кабінету Міністрів України від 26.12.1992 року N 15-92 "Про приватизацію земельних ділянок", громадянам України передаються безплатно земельні ділянки, надані їм для ведення особистого підсобного господарства, будівництва і обслуговування житлового будинку і господарських будівель (присадибна ділянка), садівництва, індивідуального дачного і гаражного будівництва.

Відповідно до п. 1.13 Інструкції про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право приватної власності на землю, право колективної власності на землю, право власності на землю і право постійного користування землею, договорів на право тимчасового користування землею ( в тому числі на умовах оренди) та договорів оренди землі, затвердженої наказом Держкомітету України по земельним ресурсам №43 від 04 травня 1999 року, зареєстрованої в Мінюст України 04 червня 1999 року за №354/3647)( далі - Інструкція) з наступними змінами, у редакції, чинній на час отримання права власності, складання державного акту на право власності на земельну ділянку та на право постійного користування земельною ділянкою при переоформлені правовстановлюючих документів на ці земельні ділянки, проводиться після відновлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та закріплення їх довгостроковими межовими знаками встановленого зразка за затвердженою у встановленому порядку технічною документацією.

Відповідно до статті 126 ЗК України, право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Згідно з частиною 2 статті 152 ЗК України, власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Частина 3 цієї статті передбачає способи захисту прав громадян на земельні ділянки, зокрема це: визнання прав; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбачених законом, способів.

Згідно з частиною 1 статті 155 ЗК України, у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним.

У статті 158 ЗК України зазначено, що земельні спори вирішуються судами, органами місцевого самоврядування та центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин. Виключно судом вирішуються земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, а також спори щодо розмежування територій сіл, селищ, міст, районів та областей.

Відповідно до пункту 156 «Порядку ведення Державного земельного кадастру», затвердженого постановою КМУ № 1051 від 17.10.2012 р. виправлення помилок у відомостях про земельну ділянку може здійснюватися також на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок у натурі (на місцевості) або матеріалів інвентаризації земель чи рішення суду.

Пунктом 8 Постанови Пленуму ВСУ від 16.04.2004 року № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ»(в редакції Постанови пленуму ВСУ від 19.03.2010 року № 2), при вирішенні в судовому порядку питання про недійсність документів, виданих на підставі переглянутого рішення органу виконавчої влади чи місцевого самоврядування про скасування свого рішення, яким земельна ділянка була неправомірно одержана у власність чи користування, слід враховувати Рішення Конституційного Суду України від 16.04.2009 року № 7-рп (справа про скасування актів органів місцевого самоврядування), відповідно до п.5 мотивувальної частини якого органи місцевого самоврядування не можуть скасовувати свої попередні рішення, вносити до них зміни, якщо відповідно до приписів цих рішень виникли правовідносини, пов'язані з реалізацією певних суб'єктивних прав та охоронюваних законом інтересів, і суб'єкти цих правовідносин заперечують проти їх зміни чи припинення.

Оскільки на теперішній час порушуються права позивача щодо володіння, користування та розпорядження належною їй земельною ділянкою, державний акт на право приватної власності на землю підлягає визнанню недійсним.

Керуючись ст.ст.15,60,213-215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 міської ради Донецької області, третя особа:Управління Держгеокадастру у Красноармійському районі Донецької області про визнання недійсним державного акту на право власності на землю - задовольнити.

Визнати недійсним державний акт на право приватної власності на землю серії ДН, виданий 25 червня 1998 року та зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 01759.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Донецької області через Красноармійський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий: С.В. Данилів