Справа № 438/1771/14-ц
Провадження № 4-с/438/3/2016
У Х В А Л А

15 квітня 2016 року Бориславський міський суд Львівської області у складі:

головуючого судді Слиша А.Т.

при секретарі Слєпченко Н.С.,

за участі представника Державної виконавчої служби України ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Борислава цивільну справу за скаргою публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Львівгаз» на дії та рішення державного виконавця Бориславського відділу Державної виконавчої служби України Бориславського міського управління юстиції ОСОБА_1, -

в с т а н о в и в :

Публічне акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації «Львівгаз», надалі ПАТ «Львівгаз» звернулася до суду зі скаргою. Свої вимоги мотивує тим, що 25 грудня 2014 року Бориславським міським судом видано виконавчий лист №438/1771/14-ц у справі щодо стягнення заборгованності за спожитий газ з ОСОБА_2 на суму 316 гривень 77 копійок основного боргу та 121 гривня 80 копійок судового збору.

Постановою державного виконавця від 10 липня 2015 року у відкритті виконавчого провадження заявникові було відмовлено у звязку з невідповідністю виконавчого документа (судового наказу) п. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», а саме: відсутністю даних про боржника, які б ідентифікували останнього; ідентифікаційного номеру боржника , або серія та номер його паспорта.

Заявник вважає дану постанову такою, що винесена державним виконавцем з порушенням норм закону, зокрема вимоги до змісту судового наказу закріплені ст.103 ЦПК України, вказано вичерпний перелік реквізитів судового наказу, де ідентифікаційний номер боржника не числиться та просить суд визнати неправомірними дії державного виконавця, скасувати постанову від 15 березня 2016 року та зобовязати державного виконавця прийняти виконавчий документ до виконання.

Представник заявника ОСОБА_3, яка діє на підставі довіреності від 04 березня 2016 року в судове засідання не зявилась, надіслала заяву про розгляд справи без її участі.

Представник Бориславського відділу Державної виконавчої служби України Бориславського міського управління юстиції ОСОБА_1В проти задоволення скарги заперечила, вказавши, що виконавчий документ судовий наказ не відповідає вимогам Закону України «Про виконавче провадження», тому свої дії по відмові у відкритті виконавчого провадження вважає правомірними.

Суд, розглянувши подані документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги заявника, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи , вважає, що скарга підлягає задоволенню.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 383 ЦПК України, учасники виконавчого провадження та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цьогоКодексу, порушено їх права чи свободи.

Згідно зі ст. 387 ЦПК України, у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи.

Відповідно до ст. 25 Закону України «Про виконавче провадження» (далі Закон), державний виконавець зобов'язаний відкрити виконавче провадження за умови, якщо виконавчий документ відповідає вимогам, передбаченим цим Законом.

Із постанови державного виконавця від 15 березня 2016 року встановлено, що державним виконавцем Бориславського відділу Державної виконавчої служби України Бориславського міського управління юстиції ОСОБА_1В відмовлено в прийнятті до провадження виконавчого документа та у відкритті виконавчого провадження з примусового виконання вищезазначеного виконавчого документу, у звязку з відсутністю ідентифікаційного номеру боржника , або серія та номер його паспорта.

При вирішенні скарги суд виходить з того, що відсутність у виконавчому документі певних даних про особу боржника, а, зокрема, зазначення ідентифікаційного коду боржника не є підставою для відмови державним виконавцем у відкритті виконавчого провадження, та враховує правову позицію Верховного Суду України, висловлену в постанові від 21 травня 2014 року № 6-45цс14.

Зокрема, Верховний Суд України у цій постанові зазначив наступне. Відповідно до ч. 2 ст. 32 Конституції України й ч. 1 ст. 302 ЦК України, не допускається збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди, крім випадків, визначених законом.

Офіційне тлумачення вказаного положення Конституції України міститься в Рішенні Конституційного Суду України від 20 січня 2012 року № 2-рп/2012, відповідно до п. 1 якого збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди державою, органами місцевого самоврядування, юридичними або фізичними особами є втручанням в її особисте та сімейне життя, таке втручання допускається винятково у випадках, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини.

Частина 1 ст. 18 Закону містить вимоги до виконавчого документа, у якому зокрема має бути зазначено й індивідуальний ідентифікаційний номер боржника (фізичної особи). Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 26 цього Закону у разі невідповідності змісту виконавчого листа вимогам ст. 18 державний виконавець відмовляє у відкритті виконавчого провадження.

Разом із тим, п. 3 ч. 3 ст. 11 Закону надає право державному виконавцю при здійсненні виконавчого провадження з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від органів, установ, організацій, посадових осіб, сторін та учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, у тому числі й конфіденційну.

Тому відсутність у виконавчому листі ідентифікаційного номера боржника не є підставою для відмови державним виконавцем у відкритті виконавчого провадження.

Відповідно до ст. 360-7 ЦПК України, висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 355 цього Кодексу, є обовязковим для всіх субєктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.

Крім цього, не приймаються судом посилання державного виконавця на відсутність у виконавчому документі судовому наказі серії та номера паспорта боржника, оскільки, в судовому наказі від 25 грудня 2014 року зазначена адреса проживання боржника ОСОБА_2.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку задоволення скарги, скасування постанови про відому у відкритті виконавчого провадження та зобов'язання державного виконавця прийняти виконавчий документ.

Керуючись ст.ст. 383-389 ЦПК України, суд -

у х в а л и в :

Скаргу публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газофікації «Львівгаз» - задовольнити.

Визнати неправомірними дії державного виконавця Бориславського відділу Державної виконавчої служби України Бориславського міського управління юстиції ОСОБА_1В щодо винесення постанови від 15 березня 2016 року відмову у прийнятті виконавчого провадження № 50511980 по примусовому виконанню судового наказу №438/1771/14-ц виданого 25 грудня 2014 року.

Постанову державного виконавця Бориславського відділу Державної виконавчої служби України Бориславського міського управління юстиції ОСОБА_1В у виконавчому провадженні № 50511980 від 15 березня 2016 року скасувати.

Зобовязати державного виконавця Бориславського відділу Державної виконавчої служби України Бориславського міського управління юстиції ОСОБА_1В винести постанову про відкриття виконавчого провадження по примусовому виконанню судового наказу №438/1771/14-ц виданого 25 грудня 2014 року.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом пяти днів з дня її оголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення ухвали, можуть подати апеляційну скаргу протягом пяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий: суддя А.Т.Слиш