АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 жовтня 2016 року м. Дніпро

колегія суддів Судової палати з цивільних справ апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

Головуючого судді: Калиновського А.Б.

Суддів : Єлізаренко І.А., Свистунової О.В.

При секретарі : Сахарову Д.О.

розглянула у відкритому судовому засiданнi в місті Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 26 серпня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 та Приватного акціонерного товариства «Акціонерна страхова компанія «ІНГО Україна» про стягнення страхового відшкодування та матеріального збитку, завданих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, -

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 26 серпня 2015 року позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3 та ПрАТ «Акціонерна страхова компанія «ІНГО Україна» про стягнення страхового відшкодування та матеріального збитку, завданих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди задоволено частково.

Стягнуто з ПрАТ «Акціонерна страхова компанія «ІНГО Україна» на користь ОСОБА_2 13 568 гривень 48 копійок матеріальної шкоди, 4 834 гривні 84 копійки пені, 243 гривні 60 копійок судових витрат, 3 000,00 гривень витрат на правову допомогу та 600,00 гривень за проведення автотоварознавчого дослідження, а всього 22 246 гривень 92 копійки. В іншій частині позову - відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач просить рішення суду змінити, задовольнивши його позовні вимоги в повному обсязі, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду - залишенню без змін з наступних підстав.

Судом встановлено, що 13.10.2014 року на пр. Воронцова у м. Дніпропетровську сталася дорожньо-транспортна пригода за участю водія ОСОБА_2, який керував належним йому автомобілем «Міцубісі Грандіс», державний номер НОМЕР_1, та водія ОСОБА_3, який керував автомобілем «Шкода Фабія», державний номер НОМЕР_2, внаслідок чого автомобіль позивача отримав механічні пошкодження, а позивачу завдано матеріальних збитків.

Постановою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 12.11.2014 року ОСОБА_3 було визнано винним у скоєнні вказаної ДТП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425,00 грн. (а.с. 10).

Відповідно до висновку №43/10/14 про оцінку вартості матеріального збитку, завданого володільцю транспортного засобу «Міцубісі Грандіс», державний номер НОМЕР_1, складеного 27.10.2014 року експертом ОСОБА_4, вартість матеріального збитку складає 36881,20 грн. (а.с. 11-19).

Цивільно-правова відповідальність водія Шкода Фабія», державний номер НОМЕР_2, ОСОБА_3 була застрахована ПрАТ «Акціонерна страхова компанія «ІНГО Україна» згідно з полісом №АС/8805563, яке виплатило ОСОБА_2 страхове відшкодування у розмірі 15936,48 грн.

Відповідно до пункту 22.1 статті 22 ЗУ "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Метою здійснення обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності стаття 3 цього Закону визначає забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та/або майну потерпілих внаслідок ДТП, а також захист майнових інтересів страхувальників. Об'єктом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов'язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров'ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу (стаття 5 цього Закону).

Оскільки договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів укладено не з ОСОБА_2, то правовідносини, що виникли між останнім та ПрАТ " АСК "ІНГО Україна" є деліктними.

Стаття 625 ЦК України визначає загальні правила відповідальності за порушення грошового зобов'язання, її дія поширюється на всі види грошових зобов'язань, якщо інше не передбачено спеціальними нормами, що регулюють суспільні відносини з приводу виникнення, зміни чи припинення окремих видів зобов'язань.

Цією статтею регулюються зобов'язальні правовідносини, тобто її дія поширюється на порушення грошового зобов'язання, яке існувало між сторонами до ухвалення рішення суду. При цьому частина п'ята статті 11 ЦК України, в якій ідеться про те, що у випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов'язки можуть виникати з рішення суду, не дає підстав для застосування положень статті 625 ЦК України у разі наявності між сторонами деліктних, а не зобов'язальних правовідносин. З рішення суду зобов'язальні правовідносини не виникають, оскільки вони виникають з актів цивільного законодавства, про що й зазначено в статті 11 ЦК України, адже рішення суду лише підтверджує наявність чи відсутність правовідносин і вносить у них ясність та визначеність.

Крім того, згідно п. 21 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року № 4 " Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки", при безпідставній відмові у виплаті страхового відшкодування, крім наслідків, передбачених договором, страховик, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу страхувальника зобов'язаний сплатити йому суму страхової виплати з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (стаття 526, частина друга статті 625 ЦК).

Задовольняючи частково позовні вимоги ОСОБА_2, суд правильно виходив з вищевказаних вимог закону, висновку №43/10/14 про оцінку вартості матеріального збитку, складеного 27.10.2014 року а також з того, що частину страхового відшкодування вже виплачено позивачу.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 про те, що суд першої інстанції помилково зменшив суму страхового відшкодування на 7 376,24 грн. в рахунок ПДВ, не можуть бути прийняті до уваги, оскільки відповідно до п. 36.2 ст. 36 ЗУ "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість.

Посилання апелянта на те, що суд першої інстанції під час ухвалення рішення не звернув увагу на фактичні витрати позивача на відновлювальний ремонт автомобіля є безпідставними з огляду на наступне.

Згідно ст. 29 ЗУ "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України.

Згідно з п. 1.4. Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої Наказом Мінюсту України від 24.11.2003 року, методика застосовується з метою, зокрема, визначення матеріальних збитків, завданих власнику в разі пошкодження КТЗ.

Також Методика встановлює вимоги до оцінки КТЗ та викладення її результатів, а саме: за результатами оцінки оцінювач складає звіт про оцінку КТЗ.

Відповідно ч. 3 ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 58 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Частиною 2 ст. 59 ЦПК України, передбачено, що Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Проте, позивач не надав суду доказів про те, що під час розрахунку понесеної ним матеріальної шкоди необхідно керуватись його фактичними витратами, а не висновком №43/10/14 про оцінку вартості матеріального збитку, складеного 27.10.2014 року, вартість матеріального збитку за яким складає 36881,20 грн. і, відповідно до ст. 11 ЦПК України, розпорядився своїми правами щодо предмету спору на власний розсуд.

Посилання апелянта на те, що судом також незаконно зменшено розмір пені, яку позивач просив стягнути з відповідача є необґрунтованими, оскільки у разі зменшення основної суми недоплаченого страхового відшкодування, суд правильно пропорційно зменшив і загальний розмір пені.

Відповідно до ст. ст. 10, 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх позовних вимог і заперечень.

Таким чином, рішення суду відповідає нормам матеріального та процесуального права. Підстав для його зміни чи скасування немає.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 314 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 26 серпня 2015 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Суддi: