Березівський районний суд Одеської області
Справа № 494/1682/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

1 листопада 2016 року Березівський районний суд Одеської області у складі: головуючого судді Дєткова О.Я.,

при секретарі Твердун Т.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Березівка Одеської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання непрацездатного батька,

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2016 року, позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 і ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання непрацездатного батька. В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що він є інвалідом другої групи по загальному захворюванню, отримує пенсію по інвалідності в розмірі 1324 грн., якої не вистачає на придбання ліків, продуктів харчування та оплати за комунальні послуги. Він постійно перебуває під наглядом лікарів, а лікування потребує додаткових коштів. Відповідач по справі є його донькою та має змогу надавати йому матеріальну допомогу. Таким чином, позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь аліменти в розмірі 750 грн. щомісячно, з подальшою індексацією у відповідності до чинного законодавства, починаючи з дати подання позову і довічно.

У судовому засіданні позивач доводи, наведені в обґрунтування позовних вимог підтримав в повному обсязі, зазначивши, що він допомагав донькі, а на теперішній час він сам потребує матеріальної допомоги та просить суд позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача позов не визнав та в обґрунтування своїх заперечень пояснив, що його довіритель ОСОБА_3 (ОСОБА_4М.) не може матеріально забезпечувати свого батька у звязку з утриманням двох неповнолітніх дітей та матері, це по-перше, а по-друге, останній раніше ухилявся від виконання батьківських обовязків по її вихованню, а тому вона з цих підстав може бути звільнена від надання йому матеріальної допомоги.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши думку осіб, які беруть участь у справі, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є батьком ОСОБА_4, що підтверджується свідоцтвом про народження ОСОБА_1 .О.М (а.с.40).

ОСОБА_1 є інвалідом другої групи по загальному захворюванню, що підтверджується пенсійним посвідченням та висновком районної лікарської консультативної комісії (а.с.27,32).

Позивач перебуває на обліку в Управлінні пенсійного фонду України в Березівському районі Одеської області та отримує державну соціальну допомогу як інвалід другої групи та його щомісячний дохід станом на грудень 2015 року становить 1324 гривень 90 копійок, що підтверджується довідкою від 15 грудня 2015 року, що додана до матеріалів справи (а.с.29).

З медичних документів вбачається, що у 2016 році позивач звертався до Березівського районного центру первинної медико-санітарної допомоги (а.с.148).

Відповідно до ч. 1 ст. 202 СК України повнолітні дочка, син зобовязані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги.

Аналіз даної норми свідчить про те, що необхідною умовою для виникнення обовязку повнолітніх дітей утримувати своїх батьків є наявність двох обовязкових підстав непрацездатність батьків та потреба в матеріальній допомозі.

Відповідно до ч. 3 ст. 75 СК України, непрацездатним вважається той, який досяг пенсійного віку, встановленого законом, або є інвалідом 1, 2 чи 3 групи.

Суд не бере до уваги, той факт що на утриманні у відповідача двоє дітей, оскільки обовязок сина, дочки щодо утримання непрацездатних батьків, які потребують матеріальної допомоги, виникає незалежно від матеріального становища.

Суд також не бере до уваги посилання відповідача, що батько раніше ухилявся від виконання батьківських обовязків по її вихованню, оскільки вказані обставини не є перешкодою до виникнення у батька права на утримання від повнолітнього сина.

У п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15 травня 2006 року надано роз`яснення, що обовязок повнолітніх дочки, сина утримувати своїх непрацездатних батьків, які потребують матеріальної допомоги (ст. 202 СК України) не є абсолютним.

Відповідно до ст. 205 СК України суд визначає розмір аліментів на батьків з урахуванням матеріального та сімейного стану сторін, можливості одержання утримання від інших дітей, дружини, чоловіка та своїх батьків.

Необхідність матеріальної допомоги визначається в кожному конкретному випадку в залежності від матеріального становища батьків. До уваги приймається отримання батьками пенсії, державних пільг, субсидій, наявність у батьків майна, що може приносити дохід тощо. Сам факт непрацездатності батьків не зумовлює виникнення у дітей обовязку надання їм утримання стан непрацездатності має супроводжуватися необхідністю отримувати сторонню матеріальну допомогу. Свідченням такої потреби є отримання матірю чи батьком доходів, які є меншими за прожитковий мінімум. Згідно діючого законодавства, держава забезпечує необхідним утриманням непрацездатних осіб пенсією за віком, пенсією з інвалідності, державною допомогою тощо.

При визначенні розміру аліментів на непрацездатних батьків необхідно враховувати можливість отримання ними матеріальної допомоги від інших дітей.

Відповідно до розяснень, викладених в п. 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2016 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», згідно з ч. 2 ст. 205 СК України при визначенні розміру аліментів на непрацездатних батьків необхідно враховувати можливість отримання ними матеріальної допомоги від інших дітей, до яких не пред`явлено позову про стягнення аліментів, а також від дружини, чоловіка та своїх батьків.

Судом встановлено, що позивач має ще повнолітнього та працездатного сина до якої на теперішній час не предявлено позову про стягнення аліментів.

Враховуючи матеріальне та сімейне становище сторін по справі, непрацездатний вік батька та потребу в лікуванні, зважаючи на передбачений законом обов`язок повнолітніх дітей утримувати своїх батьків, суд приходить висновку про необхідність стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 аліментів.

При визначенні розміру аліментів суд враховує те, що відповідач офіційно працює, має дохід в середньому 5000 грн., згідно довідки про доходи, в неї на утриманні перебуває мати та двоє неповнолітніх дітей, які також потребують матеріальної допомоги , а тому аліменти з відповідача на користь позивача підлягають стягненню в твердій грошовій сумі в розмірі 750 грн. щомісячно.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах стягнення платежу за один місяць.

Виходячи з наведеної норми статті, суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення з відповідача на користь позивача аліментів.

У звязку з вищевикладеним, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають частковому задоволенню.

Крім того, у відповідності до вимог ч.3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача на користь держави пропорційно до задоволеної частини вимог. З урахуванням чого, суд вважає необхідним стягнути з фріму (ОСОБА_1) О.М. на користь держави судовий збір в розмір 551 гривня 20 копійок.

На підставі вище викладеного та керуючись ст..ст. 8, 10, 11, 15, 56, 57, 58, 59, 61, 88, 213-215, 218, 226, 367 ЦПК України , ст. ст. 75, 202, 205 СК України,

В И Р І Ш И В:

Стягувати з ОСОБА_2, ПІН НОМЕР_1, по 750 грн. щомісячно на користь ОСОБА_1 протягом строку його інвалідності.

В решті позову відмовити.

Допустити негайне виконання рішення в межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір 551 грн. 20 коп.

Рішення може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду через Березівський районний суд Одеської області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: