Р І Ш Е Н Н Я (Заочне)

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17.08.2016

Літинський районний суд Вінницької області

в складі: головуючої судді Білик Н. В.,

з участю секретаря Хижук Л.І.

за участю сторін: представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Літинського районного суду Вінницької області цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 управління Держгеокадастру у Вінницькій області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Обєднання громадян «Садівник» про визнання права на завершення приватизації земельної ділянки.

В С Т А Н О В И В:

До суду звернувся ОСОБА_2 з позовом до ОСОБА_3 управління Держгеокадастру у Вінницькій області,третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Обєднання громадян «Садівник» про визнання права власності на земельну ділянку. В позові зазначає, що 15.05.2014 року померла його бабуся ОСОБА_4. За життя бабусі рішенням 10 сесії 22 скликання Малинівської сільської ради Літинського району Вінницької області від 10.12.1997 р., передано у приватну власність земельну ділянку для ведення садівництва, площею 0,04 га, яка розташована в ОГ «Садівник» у с.Петрик Літинського району. Однак, за життя покійна ОСОБА_4, не встигла отримати державного акта. Позивач зазначає, що є єдиним спадкоємцем на дане майно, інших спадкоємців немає, адже донька покійної ОСОБА_5 ОСОБА_6, яка є його матір'ю померла 11.05.2015р. Позивач прийняв спадщину тому, що на час смерті постійно проживав із спадкодавцем. Обставини, що виникли, змушують позивача звернутись до суду за захистом свого права та він просить визнати право власності на вищевказану земельну ділянку.

В судовому засіданні представник позивача,ОСОБА_1 надала суду уточнену позовну заяву , у якій ОСОБА_2 просить визнати за ним право на завершення процедури приватизації земельної ділянки № 287, площею 0,04 га, що розташована в ОГ «Садівник» на території на території Малинівської сілської ради, після смерті бабусі ОСОБА_4 Позицію мотивує тим, що покійна ОСОБА_4 за життя розпочала процедуру приватизації земельної ділянки, однак не встигла її завершити та отримати Державний акт на право власності на земельну ділянку, що перешкоджає позивачеві оформити спадщину у нотаріуса. Тому просить позов задовільнити та визнати за ним право на завершення приватизації спадкової земельної ділянки.

Представник третьої особи ОГ «Садівник» в судове засідання не зявився. До суду надійшла заява від голови правління ОГ «Садівник» ОСОБА_7, у якій він просить справу розглянути за їх відсутності, та позов задовільнити в повному обсязі.

Представник відповідача ОСОБА_3 управління Держгеокадастру у Вінницькій області в судове засідання не зявилися, про причини неявки суд не повідомили, хоча були повідомлені про дату розгляду справи належним чином, що підтверджується поштовим повідомленням, яке повернулось на адресу суду. Тому відповідно до ст. 224 ЦПК України, судом ухвалено заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

Дослідивши матеріали, які є у справі, взявши до уваги позицію позивача, суд вважає, що позов обгрунтований та підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що між сторонами існують спадкові правовідносини пов'язані із землею. Копія свідоцтва про смерть (а.с.6) свідчить, що ОСОБА_4 померла 15.05.2014 року. Із копії рішення Малинівської сільської ради (а.с.7) встановлено, що рішенням 10 сесії 22 скликання Малинівської сільської ради Літинського району Вінницької області від 10.12.1997 р. ОСОБА_4 передано у приватну власність земельну ділянку для ведення садівництва, площею 0,04 га, яка розташована в ОГ «Садівник» у с.Петрик Літинського району. Факт того, що покійна ОСОБА_4 є членом о/г «Садівник» підтверджує також копія довідки (а.с.8). Копія відповіді із Малинівської сільської ради (а.с.9) свідчить, що Державний акт на право власності на садівничу ділянку №287 площею 0,04000 га, яка розташована в ОГ «Садівник» на імя ОСОБА_4 не виготовлявся та не видавався. Копія довідки із Третьої Вінницької Державної нотаріальної контори (а.с.12) підтверджує, що у даній нотаріальній конторі заведена спадкова справа після смерті ОСОБА_4, яка померла 15.05.2014 р., єдиним спадкоємцем на майно покійної є ОСОБА_2. Із копій свідоцтв про народження, смерть та укладення шлюбу (а.с.11,13-14) встановлено, що ОСОБА_6, являлася матірю позивача по справі ОСОБА_2 та дочкою покійної ОСОБА_4 Крім того, із даних документів вбачається, що ОСОБА_6 померла 11.05.2015 року. Копія постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії (а.с.15) свідчить, що ОСОБА_2 позбавлений можливості оформити спадкову земельну ділянку у нотаріуса через незавершення процесу приватизації земельної ділянки.

Згідно ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Стаття 1218 ЦК України передбачає, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно із ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Позивач постійно проживав зі спадкодавцем на час її смерті, що підтверджується довідкою ТОВ "ЖЕО". Інших спадкоємців, які б могли прийняти спадщину після смерті спадкодавця немає, що підтвердженно довідкою нотаріуса. За змістом ст. 1296 ЦК України оформлення спадщини здійснюється шляхом видачі спадкоємцю свідоцтва про право на спадщину. В підпункті 4.15 п. 4 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України №296/5 від 22.02.2012 року, визначено, що видача Свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві. Згідно пункту «г» ч. 1 ст. 81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється, в тому числі, шляхом визнання права, як передбачено п. 1 ч. 3 ст. 152 ЗК України. Право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення, що передбачено ч. 1 ст. 1225 ЦК України. Відповідно до ст. 125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають із моменту державної реєстрації цих прав. Набуття права власності на земельну ділянку та перехід права власності на земельну ділянку в порядку спадкування має місце за наявності наступних юридичних фактів у їх сукупності: ухвалення рішення компетентного органу про передачу у власність земельної ділянки спадкодавцю, укладення спадкодавцем правочинів щодо набуття права власності на земельні ділянки; виготовлення технічної документації на земельні ділянки; визначення меж земельної ділянки в натурі; погодження із суміжними землевласниками та землекористувачами; одержання у встановленому порядку державного акта на землю; реєстрація права власності на земельну ділянку. Якщо зазначені вимоги спадкодавцем не дотримано - право власності на конкретні земельні ділянки не виникає та відповідно до ст. 1216 ЦК не переходить до спадкоємців у порядку спадкування, за винятком встановлених випадків, на які поширюється дія п. 1 розділу X «Перехідні положення» Земельного Кодексу України. На підставі абз. 2 п. 1 розділу X «Перехідні положення» ЗК України рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийняті органами місцевого самоврядування відповідно до Декрету Кабінету Міністрів України від 26 грудня 1992 року «Про приватизацію земельних ділянок» (втратив чинність на підставі Закону України від 14 вересня 2006 року № 139-V) є підставою для виготовлення та видачі цим громадянам або їх спадкоємцям державних актів на право власності на земельну ділянку за технічною документацією щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку (п. 1 розділу X доповнено абз. 2 згідно із Законом від 16 вересня 2008 року № 509-VI). Якщо видача державного акта про право власності на землю здійснюється на підставі рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийнятого органами місцевого самоврядування відповідно до Декрету Кабінету Міністрів України від 26 грудня 1992 року «Про приватизацію земельних ділянок», до спадкоємців переходить право отримати державний акт про право власності на земельну ділянку. Враховуючи те, що ОСОБА_4 за життя розпочала процедуру приватизації земельної ділянки, однак не набула права власності на землю, тому наявні усі підстави для надання позивачеві, який є спадкоємцем після смерті ОСОБА_4 права на завершення приватизації земельної ділянки.

Керуючись ст..3,213-215, 224-227 ЦПК України, ст. ,392,1216-1218, 1261ЦК України

ВИРІШИВ:

Позов задовільнити.

Визнати за ОСОБА_2 право на завершення приватизації земельної ділянки № 287, площею 0,04 га, що розташована в ОГ "Садівник" на території Малинівської сільської ради Літинського району Вінницької області, розпочату ОСОБА_4, яка померла 15 травня 2014 року .

Копію заочного рішення не пізніше 3 днів направити відповідачу та розяснити, що заяву про перегляд заочного рішення він може подати до суду протягом 10 днів з моменту отримання копії заочного рішення.

Апеляційну скаргу на рішення суду позивач може подати до Апеляційного суду Вінницької області через райсуд протягом 10 днів після проголошення рішення.

Суддя: Білик Наталія Володимирівна