У Х В А Л А

28.01.2016 р. м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Сарай А.І., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, стягнення аліментів та поділ майна,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовною заявою до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, стягнення аліментів та поділ майна.

Ухвалою судді Ужгородського міськрайонного суду від 28 січня 2016 року відкрито провадження у вказаній цивільній справі та призначено її до розгляду.

Одночасно з позовною заявою позивачка подала заяву про забезпечення позову, відповідно до якої просить накласти арешт на автомобіль НОМЕР_1, VIN код Y6L2110107L019956, який належить ОСОБА_2 на праві спільної сумісної власності. Заяву мотивує тим, що підставою для її звернення до суду з даним позовом стало те, що в добровільному порядку вони з відповідачем досягти згоди про поділ майна в позасудовому порядку не змогли. Відповідач відмовляється йти на будь-який компромісний варіант. За даним позовом її матеріальні вимоги становлять 88579.12 грн. та судові витрати. Відповідач постійно може розпорядитися їхнім майном на свою користь, продавши його, що неодноразово він їй озвучував, що в подальшому унеможливить виконання рішення суду. А тому, вважає за необхідне вжити заходів щодо забезпечення позову для попередження умисного створення відсутності майна, шляхом накладення арешту на вказаний автомобіль.

Розглянувши заяву про забезпечення позову та дослідивши матеріали справи, вважаю, що заява про забезпечення позову не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Згідно ст. 151 ЦПК України, суд за заявою сторони має право вжити заходів до забезпечення позову. Забезпечення позову допускається в будь-якій стадії провадження у справі, якщо невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Зазначена правова норма прямо визначає як форму і порядок звернення до суду із заявою про вжиття заходів забезпечення позову, так і підстави для його забезпечення.

Загальною підставою для вжиття заходів забезпечення позову є наявність обставин, які свідчать або дозволяють достовірно припустити, що невжиття цих заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання майбутнього рішення суду.

Статтею 152 ЦПК України передбачені види забезпечення позову.

Як розяснено в п. 4 постанови Пленуму Верховного суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; зясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам, а також суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а і інших осіб, права яких можуть бути порушені у звязку із застосуванням відповідних заходів.

Встановлено, що предметом позову, серед іншого, є у порядку поділу спільного майна подружжя стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 44289.56 грн. в якості грошової компенсації її частки у праві спільної сумісної власності на автомобіль марки «ВАЗ 21101», 2007 року випуску, державний номер НОМЕР_2, VIN код Y6L2110107L019956.

Забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно, згідно п. 1 ч. 1 ст. 152 ЦПК України можливе при умові, що дане майно належить відповідачу і знаходиться у нього або в інших осіб.

При цьому в матеріалах справи відсутні будь-які дані та докази відносно того, що спірний автомобіль належить відповідачу і знаходиться у нього або в інших осіб.

Крім того, до заяви не надано жодного доказу того, що не вжиття заходів забезпечення позову може в подальшому утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Приймаючи до уваги наведені норми процесуального законодавства, з врахуванням розяснень Верховного Суду України, виходячи з оцінки обґрунтованості доводів позивачки щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову, не вбачається достатніх правових підстав для забезпечення позову за поданою заявою, а тому в її задоволенні слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 151-153 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, стягнення аліментів та поділ майна відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Закарпатської області через Ужгородський міськрайонний суд протягом 5 днів з дня отримання її копії.

Суддя Сарай А.І.