Справа № 392/664/16-ц
Провадження № 2/392/518/16
У Х В А Л А

17 травня 2016 року м. Мала Виска

Суддя Маловисківського районного суду Кіровоградської області Кратко Д.М., розглянувши заяву представника позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ майна подружжя,

в с т а н о в и в:

13 травня 2016 року до Маловисківського районного суду Кіровоградської області надійшла позовна заява ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ майна подружжя.

Ухвалою від 16 травня 2016 року було відкрито провадження у справі та справу призначено до судового розгляду на 08 червня 2016 року о 10 год. 00 хв..

Разом із позовною заявою представником позивача була подана заява про забезпечення позову, в якій вона просить постановити ухвалу про забезпечення позову шляхом:

- накладення арешту на будинок № 1 по вулиці 1-го Травня в с. Мар»янівка Маловисківського району Кіровоградської області, заборонивши його відчуження до закінчення розгляду справи в суді.

В обгрунтування заяви про забезпечення позову зазначається, що за час перебування у шлюбі з відповідачем ОСОБА_3 за спільні кошти подружжя, було придбано будинок № 1 по вулиці 1-го Травня в с. Мар»янівка Маловисківського району Кіровоградської області, право власності на який було зареєстровано на відповідача.

Також позивач зазначає, що після припинення шлюбних відносин, відповідач переїхав в інше місце проживання, забравши із собою оригінали правовстановлюючих документів на будинок, при цьому повідомив її, що здійснить відчуження майна, не повідомивши її про це, у зв»язку із позивач вважає, що невжиття заходів забезпечення позову може зробити неможливим виконання рішення суду.

До заяви про забезпечення позову було подано квитанцію № 16358680 від 12 травня 2016 року про сплату судового збору в розмірі 275,60 грн..

Суд дослідивши подані позивачем при зверненні до суду з позовом документи, встановив наступне.

В провадженні суду перебуває цивільна справа за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ майна подружжя.

Предметом розгляду якої є поділ майна подружжя, шляхом визнання права власності за позивачем на ? (одну другу) частину житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою: Кіровоградська область, Маловисківський район, с. Мар»янівка, вул. 1-го Травня, буд. 1.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст.151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно положень ч. 2 ст. 151 ЦПК України у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: 1) причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов; 2) вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; 3) інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

У відповідності до розяснень, викладених у п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; зясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у звязку із застосуванням відповідних заходів.

Згідно ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частина 3 ст. 60 ЦПК України передбачає, що доказування не може грунтуватися на припущеннях.

Разом із цим в супереч вимогам ч. 3 ст. 151 ЦПК України представником позивача не зазначено, яким саме чином невжиття заходів забезпечення позову може зробити неможливим виконання рішення суду, до яких наслідків це може призвести та не надано підтверджень, що існує реальна загроза невиконання рішення суду, що позбавляє суддю при розгляді заяви про забезпечення позову, крім особистої можливості на свій розсуд припускати і тлумачити можливе невиконання рішення суду, оскільки представник позивача у своїй заяві обмежився лише загальною фразою, що невжиття заходів забезпечення позову може зробити неможливим виконання рішення суду, не зазначивши особисто щодо яких негативних наслідків може призвести невжиття судом заходів забезпечення позову.

Крім того, діюче законодавство України передбачає одержання нотаріально-посвідченої згоди іншого із подружжя на відчуження нерухомого майна, яке було придбано в період шлюбу.

Також встановлено, що при зверненні до суду із позовною заявою крім інших документів було надано копію Витягу з Державного реєстру правочинів від 03 жовтня 2007 року, відповідно якому була проведено державну реєстрацію права власності за відповідачем на житловий будинок № 1 з надвірними будівлями по вулиці 1-го Травня в с. Мар»янівка Маловисківського району Кіровоградської області.

Разом із цим суддею було перевірено з метою з»ясування на час розгляду заяви про забезпечення позову, шляхом формування Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та ін., за критерієм пошуку власник та об»єкт нерухомого майна, проте хто є власником спірного майна на даний час, з метою недопущення порушення прав інших осіб, якщо об»єкт нерухомого майна вже було відчужено,

Проте вжитими суддею заходами не було підтверджено, що відвідповідач у справі є власником спірного нерухомого майна, оскільки ні позивачем ні його представником не було надано актуальних відомостей, саме на час звернення з відповідним позовом та заявою про забезпечення позову, проте хто є власником житловий будинок № 1 з надвірними будівлями по вулиці 1-го Травня в с. Мар»янівка Маловисківського району Кіровоградської області, шляхом надання відповідних документів.

У зв»язку із чим суд позбавлений можливості з»ясувати чи не будуть можливими вжитими заходами забезпечення позову порушені права та інтереси інших осіб, оскільки з 2007 року спірне майно могло б бути відчужене іншим особам у будь-який спосіб.

У статті 129 Конституції України однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Згідно ст. 4 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

У відповідності до ч. 3 ст. 27 ЦПК України особи, які беруть участь у справі, зобов»язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов»язки.

З наведених вище підстав та виявлених недоліків, суд приходить до висновку, що заяву про забезпечення позову було подано без додержання вимог ст. 151 ЦПК України, у зв»язку із чим вона підлягає поверненню заявнику.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 151-153, 209, 210 ЦПК України,

у х в а л и в:

Заяву представника позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ майна подружжя повернути заявнику.

Роз»яснити, що визнання повернення заяви про забезпечення позову, не позбавляє права позивача та його представника на повторне звернення із заявою до суду якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Кіровоградської області через Маловисківський районний суд Кіровоградської області, шляхом подання апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції протягом 5 (пяти) днів з дня її постановлення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом 5 (пяти) днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Д.М. Кратко