АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/792/1913/16
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 жовтня 2016 року м. Хмельницький

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Апеляційного суду Хмельницької області

в складі: головуючої судді Грох Л.М.,

суддів: Корніюк А.П., Янчук Т.О.,

секретар Гриньова А.М.,

з участю апелянта, представника відповідача,

розглянула у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування майнової та моральної шкоди за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Хмельницького міськрайонного суду від 06 жовтня 2015 року.

Заслухавши доповідача, пояснення учасників процесу, перевіривши матеріали справи, ознайомившись з доводами апеляційної скарги, колегія суддів,

в с т а н о в и л а :

У травні 2015 року ОСОБА_1, звертаючись до суду з цим позовом до ОСОБА_2, вказував, що є власником квартири № 10 по Старокостянтинівському шосе, 12/1 в м. Хмельницькому. З вини відповідача, який мешкає поверхом вище в квартирі № 14, 27.11.2013 року сталося залиття його квартири, намокли стіни і стеля в туалеті та ванній кімнаті, внаслідок чого його квартира потребує відновлювального ремонту. Внаслідок залиття квартири позивач пережив сильні душевні хвилювання, які спричинили значну шкоду здоровю, а тому просив стягнути з ОСОБА_2 700 грн. відшкодування майнової шкоди та 7000 грн. моральної шкоди.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 06 жовтня 2015 року в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 вважає рішення незаконним через порушення норм матеріального та процесуального права, неповне зясування обставин справи, просить його скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позов. На думку апелянта, суд першої інстанції безпідставно відхилив його клопотання про виклик свідка ОСОБА_3, а також клопотання представника відповідача про допит в якості свідків членів комісії представників ЖЕКу, що оглядали квартиру. Суд безпідставно вказав, що позивач відмовився від проведення експертизи, проте питання експертизи в судовому засіданні не обговорювалося.

Ухвалу апеляційного суду Хмельницької області від 04.02.2016 року, якою залишено без змін рішення суду першої інстанції, скасовано ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 31.08.2016 року, справу направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

В засіданні апеляційного суду апелянт підтримав апеляційну скаргу з викладених у ній мотивів.

Представник відповідача просила відхилити апеляційну скаргу як безпідставну.

Колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Так, встановлено, що позивач є власником квартири № 10 по Старокостянтинівському шосе, 12/1 в м. Хмельницькому. ОСОБА_2 є власником квартири № 14 в цьому ж багатоквартирному будинку, що розташовується поверхом вище над квартирою позивача.

Актом від 28.11.2013 року, складеним працівниками ЖЕК № 6, зафіксовано залиття квартири № 10 по Старокостянтинівському шосе, 12/1 в м. Хмельницькому, в результаті чого замокла стеля і стіна в туалеті, а також стіна у ванній кімнаті, утворилися жовті плями.

Наведені обставини підтверджуються матеріалами справи.

Відмовляючи у позові, суд першої інстанції обґрунтовано виходив з недоведеності обставин, на які посилався позивач в обґрунтування позову.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду щодо недоведеності позову.

Так, загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду визначені ст. 1166 ЦК України, за якою майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала; особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Отже, для відшкодування шкоди за правилами ст. 1166 ЦК необхідно довести такі факти: неправомірність поведінки особи; наявність шкоди; причинний зв'язок між протиправною поведінкою та шкодою, а також вину завдавача шкоди.

Відсутність хоча б одного з цих елементів виключає відповідальність за заподіяну шкоду.

Частина 2 ст. 1166 ЦК встановлює презумпцію вини завдавача шкоди, що означає, що особа, яка завдала шкоду, буде вважатися винною, якщо вона сама не доведе відсутність своєї вини.

Проте саме на позивача покладається обов'язок довести наявність шкоди та її розмір, протиправність поведінки заподіювача шкоди та причинний зв'язок такої поведінки із заподіяною шкодою.

За даними акта від 28.11.2013 року, складеного працівниками ЖЕК № 6, залиття квартири позивача № 10 по Старокостянтинівському шосе, 12/1 в м. Хмельницькому сталося квартирою № 14, яка знаходиться поверхом вище. При цьому в акті не вказано технічної причини залиття квартири.

Допитані апеляційним судом в якості свідків працівники ЖЕК № 6 ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6, що комісійно фіксували факт залиття квартири позивача, вказали, що за збігом часу не памятають, чи оглядали 28.11.2013 року квартиру відповідача № 14 по Старокостянтинівському шосе, 12/1 в м. Хмельницькому, тим більше, що вони близько 5-6 разів оглядали квартири сторін у звязку з неодноразовим залиттям квартири ОСОБА_1, виникненням тріщин на стінах та стелі тощо. При цьому зазначили, що висновок в акті про залиття квартири позивача саме квартирою № 14 зробили, виходячи з відсутності звернень інших мешканців будинку про залиття квартир та розташування квартири відповідача над залитою квартирою.

З врахуванням наведеного акт від 28.11.2013 року, складений працівниками ЖЕК № 6 цілком підтверджує факт залиття квартири позивача, проте не є достатнім та допустимим доказом на підтвердження технічної причини такого залиття.

Водночас колегія суддів констатує, що позовна заява не містить даних про те, в чому ж полягає протиправність поведінки відповідача, у своїх поясненнях позивач також не вказав, якими неправомірними діями чи бездіяльністю відповідача йому завдано шкоду.

Згідно висновку судової будівельно-технічної експертизи № 78/15 від 19.01.2016 року вартість відновлювального ремонту ванної кімнати та туалету квартири ОСОБА_1 становить 1238 грн.; питання про те, чи мало місце затоплення квартири ОСОБА_1 і яка його причина, виходить за межі використання спеціальних знань судовим експертом даної спеціалізації, тому дати відповідь на нього не видається можливим.

Попри розяснення судом позивачу відповідно до ч.4 ст. 10 ЦПК його прав та обовязків, необхідність доказування технічної причини залиття його квартири лише певними засобами доказування, попередження про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій, позивач відмовився заявляти клопотання до апеляційного суду про призначення додаткової експертизи у справі, вважаючи це обовязком відповідача. Водночас позивач відмовився від клопотання про допит в якості свідка ОСОБА_3

Представник відповідача також відмовилася від раніше поданого клопотання про призначення додаткової експертизи.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, що беруть участь у справі.

За змістом ст.ст.10, 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 ЦПК. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Отже, суд позбавлений права з власної ініціативи збирати докази призначати експертизу тощо.

Таким чином попри доведення факту заподіяння майнової шкоди та її розміру внаслідок пошкодження квартири, позивач не довів факт протиправних дій (бездіяльності) відповідача і причинний зв'язок між цією протиправною поведінкою та заподіяною шкодою, відтак підстави для відшкодування майнової шкоди відсутні.

В силу ч.ч.1-2 ст. 23 ЦК особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких особа зазнала у звязку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сімї, у звязку зі знищенням чи пошкодженням її майна.

За положеннями ч.1 ст. 1167 ЦК моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

За недоведеності факту неправомірних дій (бездіяльності) відповідача також відсутні підстави для відшкодування моральної шкоди.

Рішення суду постановлено з дотриманням вимог матеріального та процесуального права і підстав для його скасування в межах доводів апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 313-315, 317, 319, 324 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 06 жовтня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуюча: /підпис/

Судді: /підписи/

З оригіналом згідно: суддя Апеляційного суду Л.М.Грох

__________________________________________________________________________

Головуючий у першій інстанції: ОСОБА_7 Провадження № 22-ц/792/1913/16

Доповідач: Грох Л.М. Категорія: 30