АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 216/4723/15-ц 22-ц/774/1261/К/16
Справа № 216/4723/15-ц Головуючий у 1-ій інстанції
№ провадження № 22/ц/774/1261/К/16 Кузнецов Р.О.
Категорія - 27 (ІV) Суддя-доповідач - Барильська А.П.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 жовтня 2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді: Барильської А.П.,

суддів: Бондар Я.М., Михайлів Л.В.,

секретар: Гладиш К.І.,

за участю: представника відповідача ОСОБА_3 - ОСОБА_4,

представника відповідача ОСОБА_5 - ОСОБА_6,

представника позивача ПАТ «Дельта Банк» - ОСОБА_7,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу від 22 квітня 2016 року по справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_3, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИЛА:

В липні 2015 року Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» (надалі - ПАТ «Дельта Банк») звернулися до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором, який в березні 2016 року уточнили, зазначивши в якості співвідповідача ОСОБА_5

В обґрунтування позовних вимог зазначили, що 11 червня 2008 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» (надалі - АКІБ «УкрСиббанк»), правонаступником якого є ПАТ «Дельта Банк» та відповідачем ОСОБА_3 було укладено кредитний договір № 0, відповідно до умов якого позивач надав йому кредит в розмірі 62 608,00 дол. США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 14,50 % річних, на строк з 11.06.2008 року до 10.06.2013 року.

В забезпечення виконання зобов'язань за вказаним кредитним договором між АКІБ «УкрСиббанк», правонаступником якого є ПАТ «Дельта Банк», та відповідачем ОСОБА_5 було укладено договір поруки № 0-П/2 від 11 червня 2008 року, згідно якого поручитель взяв на себе зобов'язання перед банком відповідати по зобов'язанням відповідача ОСОБА_3, у тому ж обсязі, що і боржник за кредитним договором.

У зв'язку з неналежним виконанням своїх зобов'язань по кредитному договору, ОСОБА_3 має заборгованість, яка станом на 12.06.2015 року складає 3 595 536,45 грн. грн., з яких: заборгованість за кредитом - 1 186 809,48 грн.; заборгованість за відсотками - 1 661 289,86 грн., пеня - 695 340,60 грн., сума за ставкою 3% від простроченої заборгованості по тілу - 28 672,05 грн., сума за ставкою 3% від простроченої заборгованості по відсотках - 23 424,46 грн. Зазначену заборгованість ПАТ «Дельта Банк» просили стягнути солідарно з відповідачів ОСОБА_3 та ОСОБА_5, а також судові витрати по сплаті судового збору.

Рішенням Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу від 22 квітня 2016 року позов ПАТ «Дельта Банк» задоволено.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_3 та ОСОБА_5 на користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованість за кредитним договором в сумі 3 595 536,45 грн., яка складається з наступного: 1 186 809,48 грн. - заборгованість за кредитом; 1 661 289,86 грн. - заборгованість за відсотками; 695 340,60 грн. - пеня; 28 672,05 грн. - сума за ставкою 3% від простроченої заборгованості по тілу кредиту; 23 424,46 грн. - сума за ставкою 3% від простроченої заборгованості по відсотках.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір у сумі 1 827 грн.

Стягнуто з ОСОБА_5 на користь держави судовий збір у сумі 1 827 грн.

В апеляційній скарзі відповідач ОСОБА_3, посилаючись на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення норм матеріального та процесуального права, ставить питання про скасування рішення суду та ухвалення нового рішення про стягнення з відповідача ОСОБА_3 заборгованості у межах строку позовної давності.

Зокрема, апелянт посилаються на те, що невід'ємною частиною договору є графік внесення щомісячних платежів, строки погашення яких визначено місяцями, та він спливає у відповідне число останнього місяця строку. Також відповідач ОСОБА_3 вказує, що він перестав виконувати щомісячні зобов'язання з погашення кредиту у 2009 році.

Апелянт вважає, що судом першої інстанції не враховано, що рішенням Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу від 18.10.2011 року стягнуто з ОСОБА_3 та поручителів на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованість по кредиту, відсотках та пені в сумі 517 442,97 грн.

Крім того, відповідач ОСОБА_3 вказує, що відповідно до акту прийому-передачі документації за договором купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, який було укладено між ПАТ «Дельта Банк» та ПАТ «УкрСиббанк», позивач прийняв оригінал виконавчого документу та рішення суду про стягнення заборгованості за спірним кредитним договором.

Апелянт зазначає, що початок перебігу позовної давності за кожний черговий платіж починається з моменту порушення строку його погашення, тому висновок суду про початок перебігу позовної давності з 10.06.2013 року - дати закінчення дії кредитного договору ґрунтується на неправильному застосуванні норм матеріального права.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах заявлених позовних вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_3 підлягає частковому задоволенню, а рішення суду - скасуванню з підстав, передбачених п.п. 1, 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України з ухваленням нового рішення про часткове задоволення вимог ПАТ «Дельта Банк», з наступних підстав.

Згідно із ст. 213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно вимог ст. 214 ЦПК України - під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема такі питання 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати.

Зазначеним вимогам Закону рішення суду першої інстанції не відповідає.

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, 11 червня 2008 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк», правонаступником якого є ПАТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_3 було укладено кредитний договір, відповідно якого останній отримав кредитні кошти в сумі 62 608, 00 доларів США, що дорівнює еквіваленту 303 742, 71 грн. за курсом НБУ на день укладання договору зі сплатою 14,5 % річних та кінцевим терміном повернення 10.07.2013 року (а.с. 5-11 том 1).

Крім того, 11 червня 2008 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» правонаступником якого є ПАТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_5 був укладений договір поруки № 0-П/2, згідно якого останній, як поручитель, прийняв на себе зобов'язання перед кредитором у повному обсязі солідарно відповідати за виконання ОСОБА_3 усіх його зобов'язань перед кредитором, що виникли з кредитного договору № 0 від 11.06.2008 року (а.с. 128 том 1).

Відповідно виписки з договору купівлі-продажу прав вимоги за кредитами від 08.12.2011 року, ПАТ «УкрСиббанк» відступило права вимоги за кредитами та передало їх ПАТ «Дельта Банк» (а.с. 22-23 том 1).

Крім того, на підставі постанови Правління Національного банку України від 02.03.2015 року № 150 «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до категорії неплатоспроможних» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб було постановлено рішення № 51 від 03.02.2015 про запровадження тимчасової адміністрації у Публічному акціонерному товаристві «Дельта Банк», строк якої було продовжено відповідно рішення № 71 від 08.04.2015. (а.с. 27-32 том 1).

02 жовтня 2015 року рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 181 розпочато процедуру ліквідації ПАТ «Дельта Банк» з 05.10.2015 по 04.10.2017 (а.с. 88том 1).

Згідно наданого позивачем розрахунку заборгованості за кредитним договором № 0 від 11.06.2008 загальна сума заборгованості ОСОБА_3 станом на 12.06.2015 складає - 3 595 536, 47 грн.,: сума заборгованості за кредитом - 56440,84 доларів США, що згідно курсу НБУ складає 1 186 809,48 грн.; сума заборгованості за відсотками - 79 005, 6 доларів США, що згідно курсу НБУ складає 1 661 289,86 грн.; пеня - 695 340,62 грн.; сума за ставкою 3% від простроченого тіла по кредиту - 28 672,05 грн.; сума за ставкою 3% від прострочених доходів по кредиту - 23 424,46 грн. (а.с. 109-110 том 1).

Задовольняючи позов ПАТ «Дельта Банк», суд першої інстанції виходив з того, що у зв'язку з порушенням відповідачем ОСОБА_3 зобов'язань за кредитним договором, з нього та поручителя ОСОБА_5 на користь Банку підлягає стягненню заборгованість в сумі 3 595 536,45 грн., при цьому строк позовної давності для звернення з даним позовом, Банком не пропущений.

Колегія суддів не може повністю погодитись з даним висновком суду, з наступних підстав.

Згідно положень ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до п. 1.3.1 кредитного договору, за використання кредитних коштів протягом 30 (тридцяти) календарних днів, рахуючи з дати видачі кредиту, процентна ставка встановлюється у розмірі 14,50 % річних. По закінченню цього строку та кожного наступного місяця кредитування процентна ставка підлягає перегляду відповідно до умов п. 5.2. Договору. Відповідно до п.п. 1.3.3, 1.3.4 нарахування процентів за договором здійснюється щомісяця в останній робочий день поточного місяця, методом «факт/360» відповідно до вимог нормативно-правових актів Національного банку України та чинного законодавства України. Строк сплати процентів: з 01 по 10 число (включно) кожного місяця, наступного за тим, за який були нараховані банком такі проценти.

Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

У разі порушення зобов'язання настають такі правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки, різновидом якої є пеня та штраф (ст. 549 ЦК України).

Пунктом 4.1 кредитного договору передбачено, що за порушення позичальником термінів погашеня будь-яких своїх грошових зобов'язань передбачених договором, зокрема, термінів повернення кредиту (всієї суми або його частини) та/або терміни сплати процентів та/або комісії, банк має право вимагати від позичальника додатково сплатити банку пеню в наступному порядку: в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми простроченого платежу, якщо сума такої заборгованості виражена у гривні; в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від гривневого еквіваленту суми простроченого платежу, сума якого (еквіваленту) розраховується за офіційним обмінним курсом НБУ гривні до валюти заборгованості станом на дату нарахування такої пені, якщо сума такої заборгованості виражена в іноземній валюті; пеня нараховується за кожен день прострочення, включаючи день погашення заборгованості, але в будь-якому випадку такий розмір пені не може перевищувати розмір, встановлений чинним законодавством України на момент нарахування.

Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Статтею 554 ЦК України передбачено, що у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Відповідно п.1.3 договору поруки, поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, за всіма зобов'язаннями останнього за основним договором, включаючи повернення основної суми боргу (в т.ч. суми кредиту, регресу), сплату процентів, комісій, відшкодування можливих збитків, сплату пені та інших штрафних санкцій, передбачених умовами основного договору.

Також, згідно п. 1.4 договору поруки, відповідальність поручителя і боржника є солідарною.

Колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги ОСОБА_3 про те, що рішенням Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу від 18.10.2011 року з нього та поручителів на користь ПАТ «УкрСиббанк» вже стягнуто заборгованість по кредиту, відсотках та пені в сумі 517 442,97 грн., виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів оглянутої апеляційним судом цивільної справи № 2-254/2011, ПАТ «УкрСиббанк» в липні 2010 року звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3, ТОВ «Аква-Транс», ОСОБА_5, ОСОБА_8 та ОСОБА_8 про дострокове стягнення заборгованості за кредитним договором № 0 від 11.06.2008 року станом на 17.06.2010 року в розмірі 56440,84 доларів США, що становить 446610,72 грн.; заборгованості про простроченим процентами за користування кредитом в розмірі 7587,46 доларів США, що становить 60038,81 грн., пені за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом в розмірі 879,55 доларів США, що становить 6959,80 грн. та пені не несвоєчасне погашення заборгованості по процентам за користування кредитом в розмірі 484,48 доларів США, що становить 3833,64 грн., а всього 65392,33 доларів США, що становить 517442,97 грн. При цьому ОСОБА_3 Банком була надіслана заява від 18.02.2010 року про дострокове погашення кредиту, яка була останнім отримана 23.02.2010 року.

Рішенням Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу від 18.10.2011 року, позов ПАТ «УкрСиббанк» було задоволено та з ОСОБА_3,ТОВ «Аква-Транс», ОСОБА_5, ОСОБА_8 та ОСОБА_8 на користь Банку було стягнуто заборгованість за кредитним договором № 0 від 11.06.2008 року в загальному розмірі 517442,97 грн. Зазначене рішення набрало законної сили.

На думку колегії, суд першої інстанції не звернув уваги на те, що рішенням Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу від 18.10.2011 року з відповідачів на користь Банку вже була достроково стягнута заборгованість за тілом кредиту, у зв'язку чим, позовні вимоги ПАТ «Дельта Банк» щодо стягнення з ОСОБА_3 та ОСОБА_5 заборгованість за кредитом в розмірі 1 186 809,48 грн., задоволенню не підлягають.

Таким чином, колегія вважає, що заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги про те, що відповідно до акту прийому-передачі документації за договором купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, який було укладено між ПАТ «Дельта Банк» та ПАТ «УкрСиббанк», позивач прийняв оригінал виконавчого документу та рішення суду про стягнення заборгованості за спірним кредитним договором (а.с. 108 том 1).

Посилання представника позивача в суді апеляційної інстанції на те, що ухвалою Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу від 21.05.2013 року Банку було відмовлено у задоволенні заяви про заміну кредитора його правонаступником та видачу виконавчого листа на нового кредитора ПАТ «Дельта Банк», колегія суддів не може взяти до уваги, оскільки вони правового значення для вирішення даної справи в частині повторного стягнення з відповідачів заборгованості по кредиту та відсотків, станом на 17.06.2010 року, не мають.

Також колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що, позивачем не пропущений строк позовної давності для звернення до суду з даним позовом, оскільки строк виконання зобов'язання за кредитним договором було визначено до 10.06.2013 року, а тому строк позовної давності, визначений для вимог про стягнення заборгованості по тілу кредиту та по відсотках, має сплинути 10.06.2016 року.

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Згідно із ч.4 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України). Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність.

Згідно зі ст. 266 ЦК України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги.

Відповідно до ст. 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч.1 ст.261 ЦК України).

З урахуванням особливостей конкретних правовідносин початок перебігу позовної давності пов'язаний з певними юридичними фактами та їх оцінкою управомоченою особою.

Так, за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (ч. 5 ст. 261 ЦК України).

У зобов'язаннях, в яких строк виконання не встановлено або визначено моментом вимоги кредитора, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред'явити вимогу про виконання зобов'язання. Якщо боржникові надається пільговий строк для виконання такої вимоги, перебіг позовної давності починається зі спливом цього строку.

Для обчислення позовної давності застосовуються загальні положення про обчислення строків, що містяться у ст. ст. 252-255 ЦК України.

При цьому початок перебігу позовної давності пов'язується не стільки зі строком дії (припинення дії) договору, як з певними моментами (фактами), які свідчать про порушення прав особи (ст. 261 ЦК України).

Отже, початок перебігу строку давності збігається з моментом виникнення в зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому поряду через суд.

Статтею 264 ЦК України передбачено, що перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку. Позовна давність переривається у разі пред'явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач. Після переривання перебіг позовної давності починається заново.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу від 18.10.2011 року, було задоволено позов ПАТ «УкрСоцбанк» та стягнуто з ОСОБА_3,ТОВ «Аква-Транс», ОСОБА_5, ОСОБА_8 та ОСОБА_8 на користь Банку заборгованість за кредитним договором № 0 від 11.06.2008 року в загальному розмірі 517442,97 грн. станом на 17.06.2010 року (а.с. 41-42 том 1).

Колегія суддів вважає, що зазначеним рішенням суду переривався перебіг позовної давності, у зв'язку з чим, враховуючи дату звернення ПАТ «Дельта Банк» 01 липня 2015 року, відповідно до штампа поштового відділення на конверті (а.с. 34 том 1) та наявність заяви представника відповідача про застосування строку позовної давності (а.с. 140 том 1), колегія суддів вважає, що з відповідачів на користь Банку підлягає стягненню заборгованість, виходячи з наданого ПАТ «Дельта Банк» розрахунку (а.с. 109-110 том 1) за відсотками за період з 08 липня 2012 року по 12 червня 2015 року в розмірі 985326,37 грн., а також пеня в розмірі 695340,60 грн.; 3% річних від простроченої заборгованості по тілу кредиту в розмірі 28672,05 грн. та 3% річних від простроченої заборгованості по відсотках в розмірі 23424,46 грн., а всього 1732763,30 грн., який колегією суддів перевірений та з яким колегія суддів погоджується.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, рішення суду першої інстанції відповідно до положень п.п. 1, 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України - скасуванню з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позовних вимог ПАТ «Дельта Банк».

Відповідно до ч. 5 ст. 88 ЦПК України, якщо суд апеляційної, касаційної інстанції чи Верховний Суд України, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Таким чином, з відповідачів ОСОБА_3 та ОСОБА_5 на користь ПАТ «Дельта Банк» у рівних частинах підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору по 880,47 грн., з кожного.

Керуючись ст.ст. 303, 307, п.п. 1, 4 ч. 1 ст. 309, ст.ст. 313, 314, 316 ЦПК України колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3- задовольнити частково.

Рішення Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу від 22 квітня 2016 року- скасувати та ухвалити нове рішення.

Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_3, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити частково.

Стягнути солідарно з ОСОБА_3 та ОСОБА_5 на користь Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» заборгованість за кредитним договором № 0 від 11 червня 2008 року в розмірі 1732763,30 грн., яка складається з: заборгованості за відсотками - 985326,37 грн.; пені - 695340,60 грн.; 3% річних від простроченої заборгованості по тілу кредиту - 28672,05 грн.; 3% річних від простроченої заборгованості по відсотках - 23424,46 грн.

Стягнути з ОСОБА_3 та ОСОБА_5 на користь Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» у рівних частинах судові витрати по сплаті судового збору по 880,47 грн., з кожного.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржене до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий:

Судді: