Справа № 636 / 1088 / 15-ц
№ 2 / 636 / 55 / 2016
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 травня 2016 року Чугуївський міський суд Харківської області у складі:

головуючого - судді - Ковригіна О.С.

при секретарі - Фатєєвої С.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Комунальне підприємство «Чугуївське міжміське бюро технічної інвентаризації» про виділ частки майна в натурі зі спільної часткової власності, визначення порядку користування земельною ділянкою, та припинення права спільної часткової власності та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, третя особа: Комунальне підприємство «Чугуївське міжміське бюро технічної інвентаризації», про збільшення частки у праві спільної часткової власності, виділ частки майна в натурі зі спільної часткової власності, визначення порядку користування земельною ділянкою та припинення права спільної часткової власності, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач - ОСОБА_1, звернулася до Чугуївського міського суду Харківської області з позовом до ОСОБА_2, третя особа - Комунальне підприємство «Чугуївське міжміське бюро технічної інвентаризації», про виділ частки майна в натурі зі спільної часткової власності та визначення порядку користування земельною ділянкою, в якому просила суд з урахуванням уточнених позовних вимог виділити в натурі ОСОБА_1, яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 року в м. Бухта Ольга, Приморського краю, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, 61/100 частку садибного (індивідуального) житлового будинку АДРЕСА_1, а саме: в основній частині житлового будинку літ. «А» приміщення: «1-1» - коридор; «1-2» - кухня; «1-3» - кімната; «1-4» - кімната; «А1» - прибудова; з господарських будівель та споруд: літ. «В1» - погріб; літ. «Д» - літня кухня; літ. «д» - веранда; літ. «Е» - сарай; літ. «К1» - водопровід; та огорожа «№1» і хвіртка «№4». Встановити порядок користування земельною ділянкою, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1. Припинити право спільної часткової власності ОСОБА_1 на садибний (індивідуальний) житловий будинок АДРЕСА_1.

В обґрунтування позовних вимог Позивач зазначила, що ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на праві спільної часткової власності належить садибний (індивідуальний) житловий будинок. ОСОБА_1 належить 61/100 частка житлового будинку. Інші 39/100 частки житлового будинку належать ОСОБА_3, яка померла. Відповідач, ОСОБА_2, є спадкоємцем майна, що залишилось після смерті ОСОБА_3, а саме 39/100 частки житлового будинку. Відповідач фактично прийняв спадщину, так як на момент смерті спадкодавиці фактично проживав та був прописаний із нею. Протягом тривалого часу між співвласниками склався наступний порядок користування житловим будинком: - у користуванні Позивача перебувають: в основній частині житлового будинку літ. «А» приміщення: «1-1» - коридор; «1-2» - кухня; «1-3» - кімната; «1-4» - кімната; «А1» - прибудова; з господарських будівель та споруд: літ. «В1» - погріб; літ. «Д» - літня кухня; літ. «д» - веранда; літ. «Е» - сарай; літ. «К1» - водопровід; та огорожа «№1» і хвіртка «№4»; - у користуванні співвласника перебувають: в основній частині житлового будинку літ. «А» приміщення: «2-1» - тамбур; «2-2» - кімната; «2-3» - кімната; «2-4» - кімната; «2-5» - кімната; «2-6» - комора; «2-7» - кухня; «А2» - прибудова; з господарських будівель та споруд: літ. «В» - погріб; літ. «Г» - вбиральня; літ. «Г1» - вбиральня; літ. «К» - водопровід; та хвіртка «№3» і огорожа «№5». Крім того, на території домоволодіння знаходиться споруда - літ. «Б», «Б1» - сарай, яка за її функціональним призначенням не використовується. У Позивача виникла необхідність виділити належну їй частку в натурі, але угоди щодо способу виділення її частки із загального майна між нею та співвласником не досягнуто, у зв'язку з чим Позивач вимушена була звернутися до суду.

Представник позивача ОСОБА_4, діючий за договором про надання правової допомоги від 28.03.2015 року (а.с. 25, 26), в судовому засіданні уточнені позовні вимоги підтримав, та просив суд позов задовольнити, проти задоволення зустрічного позову заперечував в частині збільшення частки у праві спільної часткової власності, шляхом виділення сараїв «Б» та «Б1» , з іншими вимогами зустрічного позову погодився.

Представник відповідача ОСОБА_5, діючий за угодою про надання правової допомоги від 31.03.2016 року (а.с. 104), в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечував та просив зустрічний позов задовольнити в повному обсязі.

Вислухавши сторони, дослідивши та перевіривши письмові докази по справі, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню, а зустрічний позов - частковому задоволенню.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на праві спільної часткової власності належить садибний (індивідуальний) житловий будинок АДРЕСА_1.

ОСОБА_1 належить 61/100 частка житлового будинку №6, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, що підтверджується Договором дарування від 02 грудня 1989 року, посвідченим держаним нотаріусом Чугуївської державної нотаріальної контори ОСОБА_6, зареєстрованим в реєстрі за №2-3051, зареєстрованим в Чугуївському міжміському бюро технічної інвентаризації за реєстровим №1534 (а.с. 8,9). Належність ОСОБА_1 61/100 частки вказаного житлового будинку підтверджується також технічним паспортом від 30.06.2010 року (а.с. 10-12).

Інші 39/100 частки житлового будинку АДРЕСА_1, належать ОСОБА_3, яка померла.

ОСОБА_2, є спадкоємцем майна, що залишилось після смерті ОСОБА_3, а саме 39/100 частки житлового будинку АДРЕСА_1.

ОСОБА_2 фактично прийняв спадщину, так як на момент смерті спадкодавиці фактично проживав та був прописаний із нею за однією адресою: АДРЕСА_1

Протягом тривалого часу між співвласниками склався наступний порядок користування житловим будинком:

- у користуванні Позивача перебувають: в основній частині житлового будинку літ. «А» приміщення: «1-1» - коридор; «1-2» - кухня; «1-3» - кімната; «1-4» - кімната; «А1» - прибудова; з господарських будівель та споруд: літ. «В1» - погріб; літ. «Д» - літня кухня; літ. «д» - веранда; літ. «Е» - сарай; літ. «К1» - водопровід; та огорожа «№1» і хвіртка «№4».

- у користуванні співвласника перебувають: в основній частині житлового будинку літ. «А» приміщення: «2-1» - тамбур; «2-2» - кімната; «2-3» - кімната; «2-4» - кімната; «2-5» - кімната; «2-6» - комора; «2-7» - кухня; «А2» - прибудова; з господарських будівель та споруд: літ. «В» - погріб; літ. «Г» - вбиральня; літ. «Г1» - вбиральня; літ. «К» - водопровід; та хвіртка «№3» і огорожа «№5».

Крім того, на території домоволодіння знаходиться споруда - літ. «Б» - сарай, яка за її функціональним призначенням не використовується.

04.11.2014 року комісією було складено Акт обстеження нежитлової будівлі сараю в АДРЕСА_1, відповідно до якого запропоновано, в зв'язку з неможливістю подальшого використання сараю за його функціональним призначенням, недоцільністю проведення капітального ремонту, з метою запобігання розповсюдження гризунів, провести демонтаж нежитлової будівлі сараю, який знаходиться в спільній власності співвласників житлового будинку, та провести благоустрій внутрішньо дворової території в АДРЕСА_1 (а.с. 13).

Відповідно до вказаного акту та висновку судової будівельно-технічної екпертизи №4947/8340/8341 сарай літ. «Б» підлягає демонтажу в зв'язку з неможливістю подальшого використання сараю за його функціональним призначенням, недоцільністю проведення капітального ремонту.

Земельна ділянка під житловим будинком площею 1320 кв. м не приватизована.

Згідно ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ч. 2 ст. 325 ЦК України, фізичні та юридичні особи можуть бути власниками будь-якого майна, за винятком окремих видів майна, які відповідно до закону не можуть їм належати.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом та вважається правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст. 355 ЦК України, майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності.

Відповідно до ст. 356 ЦК України, власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Згідно ст. 364 ЦК України, співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою. Право на частку у праві спільної часткової власності у співвласника, який отримав таку компенсацію, припиняється з дня її отримання. У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації.

Як роз'яснено в п.6 Постанови Пленуму Верховного суду України N 7 від 04.10.91р. "Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок", при вирішенні справ про виділ в натурі часток жилого будинку, що є спільною частковою власністю, судам належить мати на увазі, що, виходячи зі змісту ст.115 ЦК, це можливо, якщо кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку з самостійним виходом (квартиру). Виділ також може мати місце при наявності технічної можливості переобладнати приміщення в ізольовані квартири. Якщо виділ частки будинку в натурі неможливий, суд вправі за заявленим про це позовом встановити порядок користування відособленими приміщеннями (квартирами, кімнатами) такого будинку. У цьому разі окремі підсобні приміщення (кухня, коридор тощо) можуть бути залишені в загальному користуванні учасників спільної часткової власності. Порядок користування жилим будинком може бути встановлено також і між учасниками спільної сумісної власності. При неможливості виділу частки будинку в натурі або встановлення порядку користування ним, власнику, що виділяється, за його згодою присуджується грошова компенсація. Розмір грошової компенсації визначається за угодою сторін, а при відсутності такої угоди - судом по дійсній вартості будинку на час розгляду справи. Під дійсною вартістю будинку розуміється грошова сума, за яку він може бути проданий в даному населеному пункті чи місцевості. Для її визначення при необхідності призначається експертиза. В окремих випадках суд може, враховуючи конкретні обставини справи, і при відсутності згоди власника, що виділяється, зобов'язати решту учасників спільної власності сплатити йому грошову компенсацію за належну частку з обов'язковим наведенням відповідних мотивів. Зокрема, це може мати місце, якщо частка у спільній власності на будинок є незначною й не може бути виділена в натурі чи за особливими обставинами сумісне користування ним неможливе, а власник в будинку не проживає і забезпечений іншою жилою площею.

Відповідно до п.18 Постанови Пленуму Верховного суду України N 7 від 04.10.91р. "Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок", порушуючи справу даної категорії, суддя зобов'язаний згідно з вимогами ст.143 ЦПК, з метою забезпечення її своєчасного і правильного розгляду, провести всі необхідні для цього підготовчі дії, зокрема, відповідно до заявлених вимог запропонувати сторонам подати або за їх клопотанням витребувати документи (дані): … висновки технічної експертизи щодо можливих варіантів поділу будинку в натурі або встановлення порядку користування ним відповідно до належних співвласникам часток, а у необхідних випадках - органів державного архітектурно-будівельного контролю, пожежної і санітарної інспекції про допустимість пов'язаних з цим переобладнань.

Відповідно до ст. 95 Земельного кодексу України, землекористувачі, якщо інше не передбачено законом або договором, мають право самостійно господарювати на землі.

Відповідно до ст. 120 Земельного кодексу України, при переході права власності на будівлю та споруду до кількох осіб право на земельну ділянку визначається пропорційно часткам осіб у вартості будівлі та споруди, якщо інше не передбачено у договорі відчуження будівлі і споруди.

Відповідно до п.11 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок» одночасно з розв'язанням спору про право власності на будинок, виділ частки або встановлення порядку користування конкретними приміщеннями, суд може також згідно зі ст. 105 ЗК вирішити позов, якщо він заявлений, про порядок використання і розпорядження земельною ділянкою між громадянами, яким жилий будинок належить на праві спільної власності.

Для визначення можливості виділу у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності, в процесі розгляду справи Позивачем було заявлено клопотання про проведення судової будівельно-технічної експертизи.

Відповідно до висновку судової будівельно-технічної екпертизи №4947/8340/8341 (а.с. 52-67), Позивач просить визначити варіант розподілу жилого будинку та надвірних будівель визначивши Позивача ОСОБА_7, а Відповідача ОСОБА_7 Порядок користування земельною ділянкою визначити відповідно до ІІ варіанту. Представник ОСОБА_2 проти вказаного варіанту розподілу заперечував, пояснивши, що порядок користування земельною ділянкою який склався між співвласниками відповідає їх домовленості.

Відповідно до вказаного висновку експертизи сарай літ. «Б1» демонтований, сарай літ. «Б» знаходиться у аварійному стані.

Суд не вбачає підстав для задоволення позовної вимоги ОСОБА_2 в частині збільшення частки у праві спільної часткової власності у зв'язку з ненаданням належних доказів для вирішення даного питання.

Відповідно до ст. 41 Конституції України, право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом, крім того, право приватної власності є непорушним.

Згідно ст. 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

На підставі викладеного й у відповідності до ст. 316, 328, 355, 356, 364 Цивільного кодексу України, Постановою Пленуму Верховного суду України N7 від 04.10.91р. "Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок", ст.ст. 3, 4, 8, 10, 11, 15, 60, 169, 209, 213, 214, 215, 223 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Комунальне підприємство «Чугуївське міжміське бюро технічної інвентаризації» про виділ частки майна в натурі зі спільної часткової власності, визначення порядку користування земельною ділянкою, та припинення права спільної часткової власності задовольнити.

Зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1, третя особа: Комунальне підприємство «Чугуївське міжміське бюро технічної інвентаризації», про збільшення частки у праві спільної часткової власності, виділ частки майна в натурі зі спільної часткової власності, визначення порядку користування земельною ділянкою та припинення права спільної часткової власності - задовольнити частково.

Виділити в натурі ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки м. Бухта Ольга, Приморського краю, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, відповідно до перерозподілу часток на 62/100 частки садибного (індивідуального) житлового будинку АДРЕСА_1: в основній частині житлового будинку літ. «А-1» приміщення: «1-3» - житлова кімната; «1-4» - житлова кімната; літ. «А1» приміщення: «1-1» - коридор; «1-2» - кухня; з господарських будівель та споруд: літ. «В1» - погріб; літ. «Д» - літня кухня; літ. «д» - веранда; літ. «Е» - сарай; літ. «К1» - водопровід; та огорожа «№1» і хвіртка «№4».

Виділити в натурі ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, відповідно до перерозподілу часток на 38/100 часткисадибного (індивідуального) житлового будинку АДРЕСА_1: в основній частині житлового будинку літ. «А-1» приміщення: «2-2» - житлова кімната; «2-3» - житлова кімната; «2-4» - житлова кімната; «2-5» - житлова кімната; «2-6» - комора; літ. «А2» приміщення: «2-1» - тамбур; «2-7» - кухня; з господарських будівель та споруд: літ. «В» - погріб; літ. «Г» - вбиральня; літ. «Г1» - вбиральня; літ. «К» - водопровід; та хвіртка «№3» і огорожа «№5».

Встановити порядок користування земельною ділянкою, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, виділивши ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки м. Бухта Ольга, Приморського краю, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на 61/100 частини в користування земельну ділянку площею 880 кв.м, у тому числі під будівлями.

Встановити порядок користування земельною ділянкою, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, виділивши ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, на 39/100 частини в користування земельну ділянку площею 563 кв.м, у тому числі під будівлями.

Границя розподілу земельної ділянки поділяє земельну ділянку на ділянки: - від лінії забудови по АДРЕСА_1, розділивши огорожу на відрізки з розмірами 12,30 м і 13,90 м, далі по прямій лінії, потім по лінії розділу житлового будинку, далі по прямій лінії довжиною 9,0 м, потім повернув направо по прямій лінії довжиною 12,80 м, далі повернув наліво по прямій лінії довжиною 25,0 до границі земельної ділянки, розділивши огорожу на відрізки з розмірами 19,0 м і 7,20 м.

Зобов'язати ОСОБА_1 та ОСОБА_2 провести демонтаж сараю літ. «Б».

Стягнути ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2, грошову компенсацію у розмірі 3404 (три тисячі чотириста чотири) грн. 00 коп.

Припинити право спільної часткової власності ОСОБА_1 на садибний (індивідуальний) житловий будинок АДРЕСА_1.

В частині виділення в натурі ОСОБА_2сараїв літ. «Б» та «Б1» - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Харківської області через Чугуївський міський суд, протягом десяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги.

Суддя -