ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2/753/860/16
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" січня 2016 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Лужецької О.Р.,

при секретарі - Кубів С.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Приватного вищого навчального закладу «Міжнародний коледж Святого Луки» про стягнення заборгованості по заробітній платі, компенсації за основну щорічну відпустку, середнього заробітку за час затримки виплати заробітної плати та моральної шкоди

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до Приватного вищого навчального закладу «Міжнародний коледж Святого Луки», в якому просила стягнути на її користь заборгованість по заробітній платі в розмірі 2215,40 грн., компенсацію за основну щорічну відпустку за 2012-2013 навчальний рік - 3270,17 грн., компенсацію за основну щорічну відпустку за 2013-2014 навчальний рік - 2615,76 грн., компенсацію за основну щорічну відпустку за 2014-2015 навчальний рік - 1711,36 грн., стягнути на її користь середній заробіток за затримку виплати заробітної плати в розмірі 2903,20 грн. та компенсацію моральної шкоди в розмірі 5000 грн., мотивуючи свої вимоги тим, що з 01.07.2013 року була прийнята на посаду викладача англійської мови за контрактом по переводу з Приватного вищого навчального закладу «Міжнародний медичний коледж» до Приватного вищого навчального закладу «Міжнародний коледж Святого Луки». 30.04.2015 року припинила трудові відносини з навчальним закладом на підставі ст. 38 КЗпП України, за власним бажанням. Але станом на день пред'явлення позову відповідач не здійснив належних їй виплат по заробітній платі, в зв'язку з чим, звернулась до суду з позовом.

В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги в повному обсязі з підстав, викладених в позові та просила суд позов задовольнити.

Представник позивача позовні вимоги визнав частково в сумі 1461,93 коп., що є компенсацією за невикористану відпустку, в іншій частині заперечував та просив суд відмовити за безпідставністю.

Вислухавши пояснення позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що з 01.07.2013 року була прийнята на посаду викладача англійської мови за контрактом по переводу з Приватного вищого навчального закладу «Міжнародний медичний коледж» до Приватного вищого навчального закладу «Міжнародний коледж Святого Луки», що підтверджується наказом № 26 від 01.07.2013 року та відомостями з трудової книжки.

Відповідно до наказу № 19-к від 29.04.2015 року ОСОБА_2, викладача предмету «Англійська мова» звільнено з 30.042015 року за власним бажанням (ст. 38 КВпП України).

З матеріалів справи вбачається, що до переведення на роботу до Приватного вищого навчального закладу «Міжнародний коледж Святого Луки» ОСОБА_2 працювала в Приватному вищому навчальному закладі «Міжнародний медичний коледж».

Відповідно до статуту Приватного вищого навчального закладу «Міжнародний коледж Святого Луки» створений рішенням установчих зборів, протокол від 07.02.2012 року № 1 для провадження освітньої діяльності. Заклад є юридичною особою, права і обов'язки якої він набуває від дня державної реєстрації. Заклад не несе відповідальності за зобов'язаннями засновників.

Відповідно до п.5 ст.36 КЗпП України, підставами припинення трудового договору є переведення працівника, за його згодою на інше підприємство, в установу, організацію.

Відповідно до ч. 1, ст. 47 та ч. 1, ст. 116 КЗпПУ при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення.

Відповідно до ч. 1, ст. 83 Кодексу Законів про працю України у разі звільнення працівника йому виплачується грошова компенсація за всі не використані ним дні щорічної відпустки.

Частиною третьою статті 83 КЗпП України передбачено, що у разі переведення працівника на роботу на інше підприємство, в установу, організацію грошова компенсація за не використані ним дні щорічних відпусток за його бажанням повинна бути перерахована на рахунок підприємства, установи, організації, куди перейшов працівник.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_2 з заявою до ПВНЗ «Міжнародний медичний коледж» про перерахування на рахунок ПВНЗ «Міжнародний коледж Святого Луки» грошової компенсації за невикористані нею дні щорічної відпустки не зверталась і таке перерахування на рахунок ПВНЗ «Міжнародний коледж Святого Луки» з ПВНЗ «Міжнародний медичний коледж» здійснено не було. У зв'язку з чим позовні вимоги в частині стягнення на її користь частини заробітної плати та компенсації за невикористану відпустку за час роботи в ПВНЗ «Міжнародний медичний коледж» задоволенню не підлягають.

Щодо позовних вимог про стягнення невиплаченої забортної плати слід зазначити наступне.

Статтею 60 ЦПК України, передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Ставки погодинної оплати регламентуються статтями восьмими Законів України «Про Державний бюджет України на 2014 рік» та «Про Державний бюджет України на 2015 рік», в яких зазначено:

Установити у 2014 році мінімальну заробітну плату: у місячному розмірі - 1218 гривень; у погодинному розмірі - 7,3 гривні.

Установити у 2015 році мінімальну заробітну плату:

у місячному розмірі: з 1 січня - 1218 гривень, з 1 вересня - 1378 гривень;

у погодинному розмірі: з 1 січня - 7,29 гривні, з 1 вересня - 8,29 гривні.

З матеріалів справи вбачається, що позивачу нараховувалась заробітна плата на підставі наказів від 01.09.2014 року №48-п та від 01.10.2014 року №53-п. Останнім наказом оплата праці викладачам була встановлена в розмірі 7,80 грн. за академічний час.

В судовому засіданні заперечуючи проти позову в цій частині, представник відповідача зазначав, що нарахування заробітної плати було здійснено відповідно до норм чинного законодавства та навіть в збільшеному розмірі в сумі 7,8 гривні у погодинному розмірі.

Крім того, в матеріалах справи наявний лист Міністерства соціальної політики України від 20.05.2015 року в якому зокрема зазначено, що станом на 18.05.2015 року заборгованість із заробітної плати ПВНЗ «Міжнародний коледж Святого Луки» перед працівниками відсутня.

Враховуючи вищевикладене, підстав для задоволення позову в цій частині суд не вбачає.

Разом з тим, в судовому засіданні представником відповідача було визнано позовні вимоги в частині стягнення несплаченої компенсації відпускної заробітної плати за 2014/2015 навчальний рік в сумі 1424,21 грн. Сумарна несплата відпускної зарплати за 2013/2014 та 2014/2015 навчальні роки склала 1461,93 грн. ( 37,72 грн. + 1424,21 грн.).

Відповідно до ст. 47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу.

Згідно ст.116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства провадиться в день звільнення.

В той же час, відповідно до ст.117 КЗпП України, в разі невиплати з вини власника належних працівникові сум у строки, зазначені в ст.116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство повинно виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір винесено на користь працівника.

Відповідно до п.20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.12.1999 року № 13 «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» установивши при розгляді справи про стягнення заробітної плати у зв'язку із затримкою розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації суми в день звільнення, коли ж він у цей день не був на роботі, - наступного дня після пред'явлення ним роботодавцеві вимог про розрахунок, суд на підставі ст.117 КЗпП стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а при непроведенні його до розгляду справи - по день постановлення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому своєї вини. Сама по собі відсутність коштів у роботодавця не виключає його відповідальності.

Відповідно до п.21 вказаної Постанови, при визначенні середньої заробітної плати слід виходити з того, що в усіх випадках, коли за чинним законодавством вона зберігається за працівниками підприємств, установ, організацій, це слід робити відповідно до Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 р. N 100 (з наступними змінами і доповненнями).

Згідно п.2 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою КМУ від 08.02.1995 року №100, середній заробіток при виплаті заробітної плати за час вимушеного прогулу обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов'язана виплата.

Термін розрахунку - останні два робочих місяці, що передують звільненню (ч. 2,3 п. 2 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою КМУ від 08.02.1995 р. №100), тобто лютий-березень 2015 р.

Середньоденна заробітна плата складає 390 грн. (лютий 2015 р.) + 1354грн. (березень 2015 р.) : 41 робочий день за два місяці (20 робочих днів у лютому 2015 р. та 21 робочий день у березні 2015р. ) = 42,53 грн. (п. 8 Порядку обчислення середньої заробітної плати затвердженого постановою КМУ від 08.02.1995 р. №100).

Період невиплати належної заробітної плати з 30.04.2015 р. по день постановлення рішення 189 робочих днів.

Отже загальний розмір середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку складає 8039,41 грн. (42,53 грн. * 189 робочих днів).

Враховуючи вищезазначені обставини, які підтверджені належними доказами, суд дійшов до висновку про те, що вимоги позивача про стягнення середнього заробітку за час затримки здійснення розрахунку при звільненні є обґрунтованими, а позов в цій частині підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

Порядок відшкодування моральної шкоди визначається законодавством. По даній справі встановлено, що внаслідок непроведення своєчасного розрахунку з позивачем в порушення вимог трудового законодавства, позивач змушений був тривалий час витрачатии час, зусилля для відновлення своїх порушених прав, що в свою чергу зайдало йому моральних страждань. Всі ці обставини є підставою для стягнення з відповідача моральної шкоди в розмірі 2000 грн.

Розподіл судових витрат здійснити відповідно до ст. 88 ЦПК України.

Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору під час звернення до суду, з відповідача в дохід держави належить стягнути судовий збір в сумі 243,60 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 47, 116, 117, 232 Кодексу законів про працю України, ст.ст. 10, 11, 60, 79, 88, 208, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги - задовольнити частково.

Стягнути з Приватного вищого навчального закладу «Міжнародний коледж Святого Луки» () на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 компенсацію за невикористану відпустку в розмірі 1 461 (одна тисяча чотириста шістдесят одна) грн. 93 коп., середній заробіток за час затримки здійснення розрахунку при звільненні в розмірі 8 038 (вісім тисяч тридцять вісім) грн. 17 коп. та компенсацію завданої моральної шкоди в розмірі 2000 (дві тисячі) грн.

Стягнути з Приватного вищого навчального закладу «Міжнародний коледж Святого Луки» () на користь держави судовий збір в сумі 243,60 грн.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення виплати заробітної плати за один місяць.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Дарницький районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги.

СУДДЯ О.Р.ЛУЖЕЦЬКА