_________________________________________________________________________________________________________________________
Справа № 520/7281/16-ц
Провадження № 2-зз/520/115/16
УХВАЛА

09.11.2016 року

Київський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого - судді Калініченко Л.В.

при секретарі Єгорової Н.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі заяву ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову вжитих ухвалою Київського районного суду міста Одеси від 22 вересня 2006 року по цивільній справі № 2-227/2006 (яка була перереєстрована №2-676/08) за позовом ОСОБА_2 до субєкта підприємницької діяльності ОСОБА_1 про стягнення коштів по заробітної платі, визнання наказу про звільнення недійсним, про зміну запису в трудовій книжці, про відновлення порушених трудових прав, стягнення заборгованості з заробітної плати та моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

22.06.2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про скасування заходів забезпечення позову вжитих ухвалою Київського районного суду міста Одеси від 22 вересня 2006 року по цивільній справі № 2-227/2006 (яка була перереєстрована №2-676/08) за позовом ОСОБА_2 до субєкта підприємницької діяльності ОСОБА_1 про стягнення коштів по заробітної платі, визнання наказу про звільнення недійсним, про зміну запису в трудовій книжці, про відновлення порушених трудових прав, стягнення заборгованості з заробітної плати та моральної шкоди.

В обґрунтування заяви, ОСОБА_1 у заяві посилався на те, що позовна заява ОСОБА_2 до субєкта підприємницької діяльності ОСОБА_1 про стягнення коштів по заробітної платі, визнання наказу про звільнення недійсним, про зміну запису в трудовій книжці, про відновлення порушених трудових прав, стягнення заборгованості з заробітної плати та моральної шкоди була залишена без розгляду, тому підстави для забезпечення позову відпали.

Надалі представник ОСОБА_1 надав до суду письмові пояснення щодо заяви, в яких зазначив, що по цивільній справі № 2-227/2006 (яка була перереєстрована №2-676/08) по цей час виконавчий лист не видавався, у задоволенні заяви ОСОБА_2 про поновлення строку для предявлення виконавчого документу до виконання було відмовлено, у разі відкриття виконавчого провадження арешт може бути накладений виконавчою службою, а тому вжиті заходи забезпечення позову на підставі ухвали Київського районного суду міста Одеси від 22 вересня 2006 року по цивільній справі № 2-227/2006 (яка була перереєстрована №2-676/08) мають бути скасовані.

Заявник ОСОБА_1 та його представник у судове засідання не зявились, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлялись належним чином, представник заявника надав до суду заява, в якій заяву підтримав, просив суд задовольнити, розгляд справи провести за його відсутності.

Представник ОСОБА_2 у судовому засіданні заперечував щодо задоволення заяви ОСОБА_1, просив суд відмовити у її задоволенні, надав пояснення, що рішення Київського районного суду міста Одеси від 10.07.2008 року по цей час не виконано.

Вислухавши пояснення представника ОСОБА_2, вивчивши матеріли справи, суд дійшов до наступного.

Судом встановлено, що в провадженні Київського районного суду міста Одеси перебувала цивільна справа № 2-227/2006 (яка була перереєстрована №2-676/08) за позовом ОСОБА_2 до субєкта підприємницької діяльності ОСОБА_1 про стягнення коштів по заробітної платі, визнання наказу про звільнення недійсним, про зміну запису в трудовій книжці, про відновлення порушених трудових прав, стягнення заборгованості з заробітної плати та моральної шкоди.

Під час розгляду вказаної цивільної справи, 22 вересня 2006 року Київським районним судом міста Одеси було постановлено ухвалу про вжиття заходів забезпечення позову, а саме накладено арешт на ? частку квартири №28, по провулку Мукачівському, 4, в місті Одесі, яка належить на праві власності ОСОБА_1.

Рішенням Київського районного суду міста Одеси від 10.07.2008 року позов ОСОБА_2 задоволено частково. Стягнуто з СПД ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 заборгованість по виплаті заробітної плати у розмірі 7390 гривень 66 копійок. У решті вимог відмовлено.

Судом також встановлено, що 11 жовтня 2016 року ОСОБА_2 звернувся до Київського районного суду міста Одеси з заявою про поновлення строку для предявлення виконавчого листа до виконання по цивільній справі №2-227/2006 (яка була перереєстрована №2-676/08) за позовом ОСОБА_2 до субєкта підприємницької діяльності ОСОБА_1 про стягнення коштів по заробітної платі, визнання наказу про звільнення недійсним, про зміну запису в трудовій книжці, про відновлення порушених трудових прав, стягнення заборгованості з заробітної плати та моральної шкоди.

Заявником ОСОБА_1 до суду не надано доказів на підтвердження того, що ним виконано рішення Київського районного суду міста Одеси від 10.07.2008 року.

Представником ОСОБА_1 на підтвердження того, що у задоволенні заяви ОСОБА_2 про поновлення строку для предявлення виконавчого документу до виконання було відмовлено, було надано до суду копію ухвали Київського районного суду міста Одеси від 02.11.2016 року.

Однак з наданої копії ухвали Київського районного суду міста Одеси від 02.11.2016 року вбачається, що вона не набрала законної сили.

Суд зазначає, що згідно з ч. 3 ст. 151 ЦПК України, забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог. Забезпечення позову є цивільно-процесуальним заходом, що вживається судом та направлений на охорону матеріально-правових інтересів позивача, що гарантують за його позовом реальне виконання судового рішення. Він застосовується лише до позовів про визнання і про присудження.

Згідно з ч. 3 ст.154 ЦПК України, заходи забезпечення позову можуть бути скасовані судом, який розглядає справу.

Частиною 6 статті 154 ЦПК України встановлено, що якщо у задоволенні позову було відмовлено, провадження у справі закрито або заяву залишено без розгляду, вжиті заходи забезпечення позову застосовуються до набрання судовим рішенням законної сили. Проте суд може одночасно з ухваленням судового рішення або після цього постановити ухвалу про скасування заходів забезпечення позову.

Згідно з ч.1 ст.14 ЦПК України, судові рішення, що набрали законної сили, обовязкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України.

У статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі - Конвенція) і протоколи до неї, згоду на обов'язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини (надалі - Європейського суду) та Європейської комісії з прав людини як джерело права.

Так, у рішенні Європейського суду в справі «СОВТРАНСАВТО-ХОЛДИНГ» проти України (заява № 48553/99) від 25.07.2002 зазначено, що суд повторює, що відповідно до його прецедентної практики право на справедливий судовий розгляд, гарантований статтею 6 § 1, повинне тлумачитися в світлі преамбули Конвенції, яка проголошує верховенство права як елемент спільної спадщини держав-учасниць. Одним з основних елементів верховенства права є принцип правової певності, який серед іншого передбачає, що у будь-якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлене під сумнів («Брумареску проти Румунії»).

Виконання рішення, ухваленого тим чи іншим судом, треба розглядати як невід'ємну складову судового розгляду, як цього вимагає положення статті 6 Конвенції, у якому йдеться про необхідність забезпечення справедливого судового процесу (перше рішення стосовно Росії: «Бурдов проти Росії». Комюніке Секретаря Суду 07.05.2002; рішення у справі «Горнсбі проти Греції» від 19.03.1997 тощо).

Відповідно до рішення Європейського суду у справі «Агрокомплекс проти України» (заява № 23465/03) від 06.10.2011 існування заборгованості, яка підтверджена остаточним і обов'язковим для виконання судовим рішенням, дає особі, на користь якої таке рішення винесено, підґрунтя для «законного сподівання» на виплату такої заборгованості і становить «майно» цієї особи у значенні статті 1 Першого протоколу (див. серед інших рішень, рішення у справі «Бурдов проти Росії», заява № 59498/00, та інші справи, зазначені в ній).

Примусове виконання рішень здійснюється державною виконавчою службою на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом (ч.1 ст.17 Закону України «Про виконавче провадження»).

Отже, заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, чим закінчується розгляд справи по суті. Зважаючи на це, суд при задоволенні позову не вправі скасовувати вжиті заходи до виконання рішення або зміни способу його виконання, за винятком випадків, коли потреба в забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінились обставини, що зумовили його застосування.

Враховуючи вищевикладене, суд встановив, що рішення Київського районного суду міста Одеси від 10.07.2008 року по цивільній справі №2-227/2006 (яка була перереєстрована №2-676/08) на цей час не виконано, позивач по справі ОСОБА_2 має право на стягнення коштів з ОСОБА_1 за вказаним рішенням, тобто розгляд цивільної справи №2-227/2006 (яка була перереєстрована №2-676/08) на цей час не закінчено, а тому у суду відсутні підстави для скасування заходів забезпечення позову вжитих ухвалою Київського районного суду міста Одеси від 22 вересня 2006 року по цивільній справі № 2-227/2006 (яка була перереєстрована №2-676/08) за позовом ОСОБА_2 до субєкта підприємницької діяльності ОСОБА_1 про стягнення коштів по заробітної платі, визнання наказу про звільнення недійсним, про зміну запису в трудовій книжці, про відновлення порушених трудових прав, стягнення заборгованості з заробітної плати та моральної шкоди.

Керуючись ст. 154 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову вжитих ухвалою Київського районного суду міста Одеси від 22 вересня 2006 року по цивільній справі № 2-227/2006 (яка була перереєстрована №2-676/08) за позовом ОСОБА_2 до субєкта підприємницької діяльності ОСОБА_1 про стягнення коштів по заробітної платі, визнання наказу про звільнення недійсним, про зміну запису в трудовій книжці, про відновлення порушених трудових прав, стягнення заборгованості з заробітної плати та моральної шкоди - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Одеської області шляхом подання до Київського районного суду м. Одеси апеляційної скарги протягом пяти днів з дня її оголошення, а особи, які були відсутні під час оголошення ухвали протягом пяти днів з дня отримання її копії.

Головуючий Калініченко Л. В.