У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 жовтня 2016 рокум. Київ
Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Дьоміна О.О., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Львова від 24 червня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Львівської області від 22 вересня 2016 року у справі за заявою ОСОБА_2 про перегляд у зв'язку з нововиявленими обставинами рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 26 травня 2011 року в справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, треті особи: Львівська міська рада, Обласне комунальне підприємство «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки», про визначення порядку користування земельною ділянкою, та за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, треті особи: Львівська міська рада, Шевченківська районна адміністрація Львівської міської ради, Львівська регіональна філія державного підприємства «Центр, державного кадастру», про усунення перешкод у користуванні гаражем, земельною ділянкою, часткового знесення гаражу та приведення його у попередній стан,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_2 звернувся до суду із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 26 травня 2011 року в цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, треті особи: Львівська міська рада, Обласне комунальне підприємство «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки», про визначення порядку користування земельною ділянкою, та за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, треті особи: Львівська міська рада, Шевченківська районна адміністрація Львівської міської ради, Львівська регіональна філія державного підприємства «Центр, державного кадастру», про усунення перешкод у користуванні гаражем, земельною ділянкою, часткового знесення гаражу та приведення його у попередній стан.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 26 травня

2011 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Львівської області від 20 січня 2014 року, було частково задоволено позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про визначення порядку користування земельною ділянкою на АДРЕСА_1

Визначено порядок роздільного користування спірною земельною ділянкою за двома співвласниками будинковолодіння за варіантом № 1 висновку № 1001 судової будівельно-технічної експертизи від 24 січня 2011 року, а саме:

- виділено у користування ОСОБА_3 земельну ділянку площею 0,0683 га позначену літ. від 1 до 12: 1-2 42,39 м, 2-3 16,20м, 3-5 8,88м, 5-8 10,21м, 8-9 5,86м, 9-10 7,49м, 10-11 29,17м, 11-12 18,46м, 12-1 11,43. з облаштуванням воріт для заїзду зі сторони АДРЕСА_1;

- встановлено на зазначеній земельній ділянці земельний сервітут для обслуговування власної частини житлового будинку ОСОБА_2 площею 0,0014 га;

- виділено у користування ОСОБА_2 земельну ділянку площею 0,0536 га,позначену літ від 1 до 14: 1-2 8,24 м, 2-5 41,49м, 5-6 30,29м, 6-7 4,78м, 7-8 18,46м, 8-9 29,17м, 9-10 7,49м, 10-11 5,86м, 11-14 10,21м,14-1 8,88м з облаштуванням воріт для заїзду зі сторони АДРЕСА_1;

- встановлено на зазначеній земельній ділянці земельний сервітут для обслуговування власної частини житлового будинку ОСОБА_3площею 0,0006 га.

У решті позовних вимог відмовлено.

У позові ОСОБА_2 відмовлено повністю за безпідставністю.

Ухвалою судді Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 28 березня 2014 року ОСОБА_2 відмовлено у відкритті касаційного провадження у вище згаданій справі за його касаційною скаргою на рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 26 травня 2011 року та ухвалу Апеляційного суду Львівської області від 20 січня 2014 року.

У жовтні2015 року ОСОБА_2 звернувся до Шевченківського районного суду м. Львова із заявою про перегляд вищезазначеногорішення Шевченківського районного суду м. Львова від 26 травня 2011 року у зв'язку з нововиявленими обставинами.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 24 червня

2016 року, залишеною без змін ухвалою апеляційного суду Львівської області від 22 вересня 2016 року, ОСОБА_2 відмовлено у задоволенні його заяви про перегляд рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 26 травня

2011 року в зв'язку з нововиявленими обставинами.

Не погодившись із вищезазначеними судовими рішеннями, ОСОБА_2 звернулася до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ з касаційною скаргою, в якій просив скасувати оскаржувані судові рішення та передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та порушення норм процесуального права.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим скарга підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

У відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити з таких підстав.

Суд першої інстанції, з висновком якого погодився апеляційний суд, вірно керувався роз'ясненнями, що містяться в постанові пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від

30 березня 2012 року № 4 «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв'язку з нововиявленими обставинами» та виходив із того, що сторони спору визнали, що єдиним документом стосовно спірної земельної ділянки є рішення виконавчого комітету Львівської міської Ради депутатів трудящих від 21 березня 1959 року, яким за будинковолодінням АДРЕСА_1 було закріплено земельну ділянку площею 1218,75 кв. м. Разом із тим будь-які докази про встановлення меж зазначеної земельної ділянки на місцевості у передбаченому законом порядку у матеріалах справи відсутні: даний факт був відомий сторонам по справі в ході розгляду даної справи, а тому такий не є нововиявленою обставиною.

Таким чином, суди дійшли вірного висновку, що за відсутності будь-яких доказів про встановлення меж вищевказаної земельної ділянки на місцевості у передбаченому законом порядку не може визнаватися нововиявленою обставиною план земельної ділянки та каталог координат проектних поворотних точок зовнішніх меж земельної ділянки, виготовлений ПП «Геокапітал» по фактичному використанню спірної земельної ділянки співвласниками будинковолодіння АДРЕСА_1.

Крім того, апеляційний суд обґрунтовано вказував, що на стадії розгляду даної справи судом першої інстанції сторонам спору також було відомо про те, що частина спірної земельної ділянки знаходиться в межах червоних ліній, а відтак і цей факт не є нововиявленою обставиною.

Доводи, на які посилається заявник у касаційній скарзі, висновків судів першої та апеляційної інстанцій не спростовують.

Відповідно до частини 2 статті 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими (частина 1 статті 335 ЦПК України).

Згідно з пунктом 5 частини 4 статті 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Зі змісту ухвали Шевченківського районного суду м. Львова від 24 червня 2016 року та ухвали апеляційного суду Львівської області від 22 вересня 2016 року і доданих матеріалів убачається, що касаційна скарга є необґрунтованою і наведені у ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності оскаржуваних судових рішень.

Керуючись пунктом 5 частини 4 статті 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити у відкритті касаційного провадження у справі за заявою ОСОБА_2 про перегляд рішення Шевченківського районного суду

м. Львова від 26 травня 2011 року в справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, треті особи: Львівська міська рада, Обласне комунальне підприємство «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки», про визначення порядку користування земельною ділянкою, та за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, треті особи: Львівська міська рада, Шевченківська районна адміністрація Львівської міської ради, Львівська регіональна філія державного підприємства «Центр, державного кадастру», про усунення перешкод у користуванні гаражем, земельною ділянкою, часткового знесення гаражу та приведення його у попередній стан, за касаційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Львова від 24 червня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Львівської області від 22 вересня 2016 року.

Копію цієї ухвали та додані до касаційної скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ О.О.Дьоміна