Справа № 477/431/16-ц
Провадження № 2/477/415/16
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(Заочне)

12 травня 2016 року Жовтневий районний суд Миколаївської області в складі:

головуючої - судді Семенової Л.М.,

при секретарі судового засідання - Федоровській Л.А.

розглянувши в м. Миколаєві у відкритому судовому засіданні в приміщенні Жовтневого районного суду Миколаївської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «РАНТЬЕ» до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором кредиту,

В С Т А Н О В И В:

03 березня 2016 року ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «РАНТЬЕ» звернулося до суду з позовною заявою, в якій, як новий кредитор, просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором в сумі 42110,93 грн. та судові витрати по справі.

Позивач зазначав, що 31 жовтня 2013 року між відповідачем та ПАТ «Ідея Банк» було укладено кредитний договір № Р36.264.70084, за умовами якого відповідач отримав кредит у розмірі 29500 грн. зі сплатою 7,9 % річних.

Посилаючись на порушення відповідачем строків повернення кредитних коштів та інших платежів за договором, позивач вказує, що за ОСОБА_2 станом на 31.12.2015 року рахується заборгованість в загальному розмірі 42110,93 грн., у звязку з чим просить стягнути з відповідача на свою користь вказану заборгованість та понесені судові витрати, як нового кредитора у зобовязанні на підставі договору факторингу від 31.12.2015 року між позивачем та ПАТ «Ідея Банк».

В судове засідання представник позивача не з'явилася, проте в адресованій суду заяві (позовній заяві) просила справу розглянути у її відсутність, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала (а.с. 5).

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив, про час та місце розгляду справи повідомлявся за зареєстрованим місцем проживання (а.с. 40), у зв'язку з чим, за згодою позивача, суд допустив заочний розгляд справи.

Дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих доказів суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, судом було встановлено, що 31 жовтня 2013 року між ПАТ «Ідея Банк» та Лі ОСОБА_3 укладено кредитний договір № Р36.264.70084, відповідно до умов якого останній отримав кредит в розмірі 29500 грн. на строк 48 місяців (тобто до 31.10.2017 року), зі сплатою 7,9% річних за користування кредитними коштами та щомісячної комісії в розмірі 1,9 % від початкової суми кредиту (а.с.13-16).

Відповідно до п. 2.1 розділу 2 Договору, передбачене погашення позичальником заборгованості за кредитом щомісячними платежами до 1 дня/числа кожного місяця згідно Додатку № 1 даного договору.

Зі змісту ордеру-розпорядження від 31.10.2013 року слідує, що Банк повністю виконав умови договору та виплатив суму кредиту в розмірі 26105,30 грн., а також страховий платіж в розмірі 3394,70 грн. (а.с. 17, 24).

Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно з ч. 1 ст. 1048 ЦК України кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 1049, ч. 1 ст. 1050 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути кредитодавцю кредит у строк та в порядку, що встановлені договором.

В разі несвоєчасного повернення коштів він не звільняється від обов'язку виконання зобов'язання та повинен сплатити суму боргу.

За положеннями ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Натомість зі змісту розрахунку заборгованості слідує, що відповідач порушив умови договору щодо термінів та сум повернення грошових коштів, внаслідок чого станом на 31.12.2015 року має заборгованість в сумі 42110,93 грн., з яких: заборгованість по кредиту 27948,31 грн., по процентам 14162,62 грн. (а.с. 36-37).

Відповідно до умов договору факторингу, укладеного 31 грудня 2015 року, ПАТ «Ідея Банк» відступив за плату права вимоги до своїх боржників ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Факторинговій компанії «Рантьє» (а.с. 18).

Згідно п. 4.1 та п. 4.3 вказаного договору, Клієнт (первісний кредитор) передає Фактору, а той набуває права вимоги до боржників, зазначених у реєстрі боржників, що міститься у переліку в Додатку № 1, що є невідємною частиною цього договору. Права вимоги до боржників, перелічених у реєстрі, переходять до фактора від клієнта після підписання сторонами відповідного акту приймання-передачі прав миги.

З виписки додатку №2 до договору факторингу від 31.12.2015 року, вбачається про передачу прав вимоги, в тому числі до боржника за договором Р36.264.70084 (а.с. 26).

Боржнику ОСОБА_2 було направлено повідомлення про зміну кредитора, а також про необхідність повернення заборгованості, та реквізити для зарахування коштів (а.с. 2).

Відповідно до ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов'язанні може бути змінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

У відповідності до ч.1 ст. 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 517 ЦК України передбачено, що первісний кредитор у зобов'язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення.

За договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника) (ст. 1077 ЦК України).

Враховуючи вищевикладене, позивачем доведено наявність несплаченої заборгованості за кредитним договором № Р36.264.70084 ОСОБА_2 та право грошової вимоги до відповідача відповідно до умов договору факторингу від 31.12.2015 року № 31/12-2, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ст.79, ст.88 ЦПК України з відповідача також підлягають стягненню на користь позивача судові витрати по справі в розмірі 1378 грн.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 88, 209, 212-215, 224-226 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «РАНТЬЕ» - задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «РАНТЬЕ» заборгованість за кредитним договором від 31 жовтня 2013 року № Р36.264.70084, в загальному розмірі 42 110 (сорок дві тисячі сто десять) грн. 93 коп., з яких: заборгованість по кредиту 27948,31 грн., по процентам 14162,62 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «РАНТЬЕ» судовий збір у розмірі 1378 грн.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Відповідно до статей 231, 232 ЦПК України оскарження заочного рішення відповідачем в апеляційному порядку може мати місце лише в разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення та в разі ухвалення повторного заочного рішення судом першої інстанції.

Строк, протягом якого розглядалася заява про скасування заочного рішення, не включається до строку на апеляційне оскарження рішення.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Миколаївської області через Жовтневий районний суд Миколаївської області протягом десяти днів з дня його проголошення або отримання копії.

Суддя Л.М. Семенова