Справа № 303/4158/15-ц
У Х В А Л А

Іменем України

25 січня 2016 року м. Ужгород

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Закарпатської області

у складі : головуючого - судді Мацунича М.В.

суддів : Ігнатюк Б.Ю., Панька В.Ф.

з участю секретаря : Дашковської С.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ужгород цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 від імені якого згідно договору діє адвокат, Мельник Павло Петрович на рішення Мукачівського міськрайонного суду від 01 грудня 2015 року за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1, де третіми особами без самостійних вимог є Орган опіки та піклування Мукачівського міськвиконкому та Прокуратура м. Мукачева про позбавлення батьківських прав, -

в с т а н о в и л а :

09.07.2015 року ОСОБА_3 звернулась в суд із зазначеним позовом та просила позбавити ОСОБА_1 батьківських прав відносно малолітньої доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішенням Мукачівського міськрайонного суду від 01 грудня 2015 року, позовні вимоги задоволено.

ОСОБА_1 від імені якого згідно договору діє адвокат, Мельник П.П. подав на дане рішення суду першої інстанції апеляційну скаргу в якій ставить, питання про скасування такого та ухвалення нового рішення про відхилення позовних вимог. Мотивує свої вимоги тим, що рішення суду першої інстанції є необґрунтованим, що призвело до порушення судом норм процесуального та матеріального права.

У судовому засіданні апеляційної інстанції ОСОБА_1, та його представник в особі Мельник П.П., підтримали доводи скарги, оскільки, позивачка не довела обставин невиконання батьківських прав відносно малолітньої дочки.

ОСОБА_3, та її представник в особі ОСОБА_5 заперечили вимоги скарги, і при цьому пояснили, що відповідач на протязі тривалого часу не здійснює, виконання своїх батьківських прав, і на підтвердження виконання таких не надав належних доказів.

Представник, органу опіки та піклування в особі Степанової О.Р., та представник, прокуратури в особі Бринчак О.І., заперечили наведені в скарзі доводи, оскільки, такі не доводяться обставинами справи.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, які беруть участь у справі, та дослідивши матеріали справи й перевіривши доводи, викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів зазначає, що апеляційну скаргу слід відхилити, виходячи з наступних мотивів.

Згідно вимог ч. 1 ст. 10, ч. 1 ст. 11, ч. 1 ст. 60, ч. 2 ст. 59 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, у межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно із ч. 1 ст. 179 ЦПК України предметом доказування під час судового розгляду є факти, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для вирішення справи (причини пропуску строку позовної давності тощо) і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Протягом судового розгляду, судом першої інстанції встановлено, що після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_8, малолітня ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 залишилась проживати з ОСОБА_3. Встановлені органом опіки та піклування дні й години для побачення батька з донькою, не використовує. Вихованням та розвитком дитини не займається, матеріально не забезпечує, а отримувану на доньку пенсію по втраті годувальника не використовує на забезпечення останньої.

Не погоджуючись із встановленими судом обставинами, ОСОБА_1 від імені якого згідно договору діє адвокат, Мельник П.П. в апеляційній скарзі зазначив, що зазначені в рішенні суду обставини як кожен окремо, так і в сукупності не можна розцінювати як ухилення батька від виховання дитини, і такі не свідчать про свідоме нехтування ним своїми батьківськими обов'язками.

Проте, таке твердження ОСОБА_1 не можна визнати обґрунтованим з огляду на наступне.

Так, ч. 1 ст. 164 СК України передбачає, обставини за наявності яких, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини.

ОСОБА_3 як бабуся малолітньої ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 звернулась в суд із позовом про позбавлення ОСОБА_1 батьківських прав із підстав ухилення від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини та жорстокого поводження з дитиною.

Виходячи із приписів ст. 150 СК України, батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов'язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї. Забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини. Забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини.

Як зазначено в роз'ясненні абзацу 2 п. 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" - ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

Свідоцтвом про народження від 15.12.2009 року Серія НОМЕР_1 стверджено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 народилась ОСОБА_4, та про це зроблено відповідний актовий запис за № 515, а.с. 7.

Та згідно свідоцтва про розірвання шлюбу, шлюб між ОСОБА_1 і ОСОБА_8 розірвано 14 січня 2010 року за актовим записом № 01, а.с. 8.

А свідоцтвом про смерть від ІНФОРМАЦІЯ_2 Серія НОМЕР_2 стверджено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 у віці 30 років померла ОСОБА_8, а.с. 10.

Рішенням виконавчого комітету Мукачівської міської ради від 27.05.2014 року за № 98 визначено тимчасово місце проживання малолітньої ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 з ОСОБА_3 за адресою останньої. ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 залишено тимчасово на вихованні бабусі ОСОБА_3, яка нею опікувалась з моменту смерті матері дитини, а.с. 14.

Рішенням Мукачівського міськрайонного суду від 15 жовтня 2014 року, залишеного без змін Ухвалою апеляційного суду Закарпатської області від 11 грудня 2014 року, визначено місце проживання малолітньої ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 за місцем фактичного проживання та реєстрації бабусі, ОСОБА_3, а.с. 15-17, 18-21. Крім цього, судами встановлено, що при вирішенні спору про визнання ОСОБА_8 такою, що втратила, право користування житловим приміщенням, який вирішено Рішенням Мукачівського міськрайонного суду від 19.10.2011 року, ОСОБА_1 не тільки не утримував та не виховував доньку ОСОБА_4, а ще й сприяв обставинам щодо позбавлення її права користування житловим приміщенням за місцем проживання його батьків. ОСОБА_4 боїться свого батька, перебуває в постійному психоемоційному стресі, що стверджується висновками та рекомендаціями дитячого психолога та невролога. 28.10.2013 року ОСОБА_1 звернувся із заявою до Управління ПФ України в м. Мукачево та Мукачівському районі та йому було оформлено пенсію по втраті годувальника з наступного дня після смерті бувшої дружини - ОСОБА_8 у розмірі 1172,04 грн. на місяць, хоча донька ОСОБА_4 була зареєстрована, і проживала за місцем проживання своєї бабусі ОСОБА_3. Вказану пенсію, ОСОБА_1 не спрямовує на виховання і утримування дитини, матеріально дитині не допомагає. А твердження відповідача про те, що має бажання спілкуватись зі своєю донькою, піклуватися про її фізичний і духовний розвиток, безпосередньо брати участь у її вихованні та сумлінно виконувати усі батьківські обов'язки, не підтверджено належними доказами. Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 09 вересня 2015 року, вище наведене рішення суду першої інстанції та ухвалу апеляційного суду, залишено без змін, та погоджено висновки, яких дійшли суди, а.с. 96-98.

Ухвалою Мукачівського міськрайонного суду від 29 грудня 2014 року за заявою прокурора міста Мукачево, який діє в інтересах малолітньої ОСОБА_4, замінено сторону виконавчого провадження ВП № 32883125 від 23.05.2012 року з виконання виконавчого листа № 2-615/10, виданого Мукачівський міськрайонним судом 21.01.2011 року з ОСОБА_8 на її правонаступника ОСОБА_4 у частині стягнення з ОСОБА_1 аліментів на користь ОСОБА_8 у розмірі 400 гривень на утримання дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 до її повноліття, а.с. 25, 26.

Розрахунком заборгованості по сплаті аліментів від 05.10.2015 року за № 397 МВ ДВС Мукачівського МРУЮ визначено, що заборгованість ОСОБА_1 по аліментам на користь дочки ОСОБА_4, становить 32133,33 грн., станом на 01.10.2015 року, а.с. 91.

Як зазначено у висновку органу опіки та піклування Мукачівського міськвиконкому від 17.09.2015 року за № 1353/01-16 про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_1 відносно доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 - ОСОБА_1 фактично самоусунувся від виконання батьківських обов'язків, щодо доньки, злісно ухиляється від сплати аліментів на її утримання, не турбується ні про навчання, ні про розвиток дитини, привласнив пенсію по втраті годувальника, виплачуєму дівчинці за померлою мамою, та враховуючи думку дитини, органу опіки та піклування Мукачівського міськвиконкому і визнав за доцільне, позбавити ОСОБА_1 батьківських прав, а.с. 50.

З листа Мукачівського міського центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді від 05.06.2014 року за № 292 слідує, що фахівцем із соціальної роботи було встановлено, що ОСОБА_4, 12.05.2014 року зазнала фізичного насилля з боку батька, що викликало в неї підвищений рівень тривожності, почуття страху перед останнім. ОСОБА_4 налякана поведінкою батька та не бажає з ним спілкуватись, а.с. 94.

У листі дошкільного НЗ № 21 від 03.06.2014р. № 24/01-10 зазначено, що в садок прийшов був ОСОБА_1, щоб побачитись з дочкою. Але, реакція ОСОБА_4 на це була негативною, почала плакати, кричати, що не хоче його бачити і втекла у музичний зал, і після цього вихователі не могли її тривалий час заспокоїти. Батько приходив, і вимагав зустрічі, але ОСОБА_4 починала плакати, і відмовлялась з ним зустрічатись. У присутності психологів було надано можливість поспілкуватись з ОСОБА_4, але вона знову не бажала говорити з батьком. Відповідаючи на питання батька, при цьому сиділа на колінах у психолога, та коли зайшла в кабінет бабуся, ОСОБА_4 кинулась до неї зі словами "Бабко, ти мене нікому не віддаш", а.с. 95.

Рішенням органу опіки і піклування Мукачівського виконавчого комітету від 24.02.2015 року № 29 встановлено ОСОБА_1 порядок його побачень із донькою ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 у присутності бабусі дитини, ОСОБА_3 та фахівця сектору соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді за межами місця проживання батька та дитини, а.с. 101. Матеріали справи не містять доказів того, що ОСОБА_1 виконує дане рішення органу опіки і піклування або, що йому чинять у цьому перешкоди.

Доповідною Мукачівської спеціалізованої школи І-ІІІ ступенів № 4 із поглибленим вивченням окремих предметів та курсів від 22.09.2014 року № 01-12/46 до відома Міського голови доведено, що ОСОБА_1 звинувачує працівників школи у перешкоджанні виконання ним батьківських обов'язків, робить це в агресивній формі, поводить себе неадекватно, перешкоджає роботі педагогічних працівників. Адміністрація школи просить Міського голову вплинути на ОСОБА_1, щодо його поведінки в навчальному закладі, а.с. 93.

Також, матеріали справи містять витяг із кримінального провадження за № 0000018, згідно якого, 26.10.2015 року внесено відомості до ЄРДР стосовно виявлення кримінального правопорушення за ознаками ч. 1 ст. 164 КК України, яке пов'язане з ОСОБА_1 стосовно злісного ухилення від сплати аліментів, а.с. 124.

Слід також зазначити, що наявність обставин, які вказують на неможливість знаходження підходу з боку ОСОБА_1 до малолітньої ОСОБА_4 по встановленню з нею психологічного контакту в спілкуванні, саме по собі не перешкоджало йому здійснювати постійне матеріальне утримання доньки, і при цьому, забезпечувати її всіма життєво необхідними речами.

Наведені обставини у їх сукупності доводять той факт, що ОСОБА_1 ухиляється від виховання доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, що вказує на свідоме нехтування ним своїми обов'язками. Які проявились у не взятті участі в її матеріальному забезпеченні, у не забезпеченні необхідним харчуванням, медичним доглядом, лікуванням, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не виявляє до неї батьківської турботи та уваги, не спілкується з дочкою в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не виявляє інтересу до її внутрішнього світу пов'язаного з духовним і фізичним розвитком; не створює умов для отримання нею належної освіти. Тому, такі дії з його боку, можна розцінювати як ухилення від виховання доньки, що свідчить про винність поведінки ОСОБА_1 з виконання батьківських обов'язків по відношенню до своєї малолітньої доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Стосовно доказів, що наявні в матеріалах справи, які ОСОБА_1 подав із метою заперечення позовних вимог, то такі вказують на наступне.

Так, у характеристиках ТзОВ "І.Т.В. Сервіс Плюс" і Дошкільного НЗ № 19 Мукачівської міськради, ОСОБА_1 характеризується добре, а.с. 59, 60. Проте, зазначені характеристики, слід враховувати у частині обставин, які стосуються безпосередньо виконання ОСОБА_1 своїх батьківських прав стосовно малолітніх дітей від другого шлюбу, а.с. 61-63.

Також, психолого-педагогічні характеристики від 29.01.14р. і 22.09.14р. надані Дошкільним НЗ № 19 Мукачівської міськради у яких зазначено, що сім'я відповідача показала себе як благополучна, що батьки спокійні, а ОСОБА_1 є членом батьківського комітету в одній групі, і головою батьківського комітету в другій групі, стосуються виконання своїх батьківських прав відносно доньки ОСОБА_9, 2010 р.н., і сина ОСОБА_10, 2012 р.н., а.с. 67-69.

А довідка дошкільного НЗ № 25 не містить реквізитів по її виготовленню, і станом на який час, та не зазначено про який період ідеться в такій, з огляду на те, що вже з 02.04.2012р. почала відвідувати інший дошкільний НЗ № 21, а.с. 77, 95.

Дані докази вказують на те, що ОСОБА_1 виявляє таку батьківську турботу лише до своїх малолітніх дітей від другого шлюбу з ОСОБА_11, тоді як до малолітньої ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, такої батьківської турботи не виявляє, що вказує на його різне, не однакове відношення до своїх дітей.

Відносно того, що ОСОБА_3 не бажає дозволяти спілкуватись з ОСОБА_1 як про це зазначає останній. То із цього приводу, ОСОБА_3 пояснила апеляційному суду, що її неправильно зрозуміли, так-як вона мала на увазі те, що на силу не буде давати внучку батькові для спілкування, коли ОСОБА_4 буде проти такого спілкування. Оскільки, це буде травмувати її психіку. Крім цього, ОСОБА_1 не навів доказів того, що вона перешкоджала виконанню рішення органу опіки та піклування по встановленню порядку спілкування із внучкою.

А звідси, під час встановлення вище зазначених фактів, судом першої інстанції не було порушено норм процесуального права, та при цьому застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, що дало підставу дійти висновку про ухилення відповідача від виконання своїх обов'язків щодо виховання дочки, і як наслідок, необхідність застосування до нього на підставі п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України крайнього заходу - позбавлення батьківських прав.

Та позаяк доводи апелянта не спростовують висновків суду першої інстанції та вище наведеного, а тому колегія суддів у відповідності до вимог передбачених ст. ст. 213, 308 ЦПК України дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції, без змін.

Ураховуючи наведене та керуючись вимогами статей 307, 308, 314, 315 і 319 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 від імені якого згідно договору діє адвокат, Мельник Павло Петрович, відхилити.

Рішення Мукачівського міськрайонного суду від 01 грудня 2015 року, залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів із дня набрання нею законної сили.

Головуючий : ___________________ Судді : ___________________

___________________