Справа № 535/1081/15-ц
Провадження № 2/535/26/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2016 року Котелевський районний суд Полтавської області в складі: головуючого судді - Загнійко А.В., при секретарі - Момот Г.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Котельва Полтавської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Деревківської сільської ради Котелевського району Полтавської області про визнання в порядку спадкування права власності на нерухоме майно, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача приватний нотаріус Котелевського районного нотаріального округу Полтавської області ОСОБА_2, відділ Держгеокадастру у Котелевському районі Полтавської області,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання в порядку спадкування за заповітом права власності на нерухоме майно, що складається з житлового будинку - літ. А-1, господарських будівель: літньої кухні - літ. Б, погреба - літ. б, гаражу - літ. Г, сараю - літ. В, сараю - літ. Д, сараю - літ. д, вбиральні - літ. Е, огорожі №1, воріт огорожі №2, огорожі №3, колодязя питного №4, трубопроводу №5, що розташоване за адресою: вул. Гагаріна, 64, с. Деревки Котелевського району Полтавської області; та земельних ділянок загальною площею 0,56 га, які надані для обслуговування жилого будинку, й для ведення особистого підсобного господарства, що розташовані на території с. Деревки, Деревківської сільської ради Котелевського району Полтавської області, і до дня смерті належали на праві приватної власності ОСОБА_3, і були успадковані ОСОБА_4, яка померла 16.05.2015 року.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначив, що після смерті його матері - ОСОБА_4 він є спадкоємцем за заповітом спадкового майна, а саме: житлового будинку та земельних ділянок загальною площею 0,56 га, які надані для обслуговування жилого будинку, й для ведення особистого підсобного господарства, що розташовані на території с. Деревки, Деревківської сільської ради Котелевського району Полтавської області. Для належного оформлення своїх спадкових прав позивач звернувся до приватного нотаріуса Котелевського районного нотаріального округу Полтавської області ОСОБА_2, однак йому було повідомлено, що у звязку з відсутністю належних правовстановлюючих документів про право приватної власності спадкодавця на спірний житловий будинок та земельні ділянки, приватний нотаріус позбавлений можливості видати свідоцтва про право на спадщину за заповітом. За життя його мати, після смерті чоловіка ОСОБА_3, не оформила у встановленому законом порядку права власності на земельні ділянки та житловий будинок. Спірне домоволодіння відносилося до суспільної групи господарств колгоспний двір, головою двору є ОСОБА_3, членами двору: ОСОБА_4. Земельна ділянка належить ОСОБА_5 на підставі державного акта на право приватної власності на землю серії ПЛ №000432, що виданий 28.01.1998 року Деревківською сільською радою Котелевського району Полтавської області, і зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №134. Відповідно до листа відділу Держземагенства у Котелевському районі Полтавської області №926 від 24.11.2015 року відділом проведено перевірку відомостей про земельні ділянки й встановлено, що до Національної кадастрової системи вищевказані земельні ділянки не занесені, та згідно діючого законодавства України відділ не має правових підстав для надання витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку. Позивач вважає, що відсутність у державному кадастрі відомостей щодо належності на праві власності земельних ділянок спадкодавцю, позбавляє його права як спадкоємця за заповітом отримати у спадщину спадкове майно. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.

Особи, які беруть участь у справі у судове засідання не зявилися, про час та місце судового засідання повідомлені належним чином (а.с. 81-84, 87).

Представник позивача ОСОБА_6, який діє на підставі угоди на представництво інтересів у цивільній справі №77 від 25.01.2016 року, ордера ПТ №043253 від 26.01.2016 року (а.с. 74-76), подав до суду письмову заяву, в якій просить справу розглядати без його участі та участі позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі (а.с. 73).

Відповідач Деревківська сільська рада Котелевського району Полтавської області 03.02.2016 року подала до суду письмову заяву, в якій позовні вимоги ОСОБА_1 визнає в повному обсязі та просить розглянути справу у судовому засіданні без участі представника відповідача. Наслідки визнання позову, передбачені ч.4 ст.174 ЦПК України, відповідачу відомі та зрозумілі (а.с. 89).

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача - приватний нотаріус Котелевського районного нотаріального округу Полтавської області ОСОБА_2, 27.01.2016 року надіслала до суду письмове клопотання про розгляд справи без її участі. Проти задоволення позовних вимог ОСОБА_1 заперечень не надала (а.с. 85, 86).

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача - відділ Держгеокадастру у Котелевському районі Полтавської області, 01.02.2016 року подав до суду письмове клопотання про розгляд справи без участі представника відділ Держгеокадастру у Котелевському районі Полтавської області, заперечень з приводу заявлених позовних вимог ОСОБА_1 не надав (а.с. 88).

Відповідно до вимог ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Відповідно до абз.3 п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року N 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи.

Визнання відповідачем предявленого позову є безумовним, не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Наслідки визнання позову, передбачені ч.4 ст.174 ЦПК України відповідачу відомі та зрозумілі.

Відповідно до п. 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про Державний земельний кадастр» земельні ділянки, право власності (користування) на які виникло до 2004 року, вважаються сформованими незалежно від присвоєння їм кадастрового номера.

Згідно з ч. 3, ч. 4 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацією речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно та їх обтяження, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов, якщо реєстрація прав та їх обтяжень була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав та їх обтяжень діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав та їх обтяжень.

Частина 1 ст. 22 Земельного кодексу УРСР від 18.12.90 N 561-XII передбачено, що право власності на землю або право користування наданою земельною ділянкою виникає після встановлення землевпорядними організаціями меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) і одержання документа, що посвідчує це право.

Відповідно до ч.1, ч.3 ст. 23 Земельного кодексу УРСР від 18.12.90 N 561-XII, право власності або право постійного користування землею посвідчується державними актами, які видаються і реєструються сільськими, селищними, міськими, районними Радами народних депутатів. Форми державних актів затверджуються Верховною Радою України.

Постановою Верховної ОСОБА_2 Української РСР від 13.03.92 N 2201-XII «Про форми державних актів на право власності на землю і право постійного користування землею» затверджено форми державних актів: - на право колективної власності на землю; - на право приватної власності на землю.

Постановою Кабінету Міністрів України від 02.04.2002 N449 «Про затвердження форм державного акта на право власності на земельну ділянку та державного акта на право постійного користування земельною ділянкою» (із відповідними змінами) встановлено, що раніше видані (до набрання чинності цією постановою) державні акти на право приватної власності на землю, державні акти на право власності на землю залишаються чинними і підлягають заміні у разі добровільного звернення громадян або юридичних осіб.

Отже, державні акти на право приватної власності на землю, видані у період дії Постанови ВРУ N 2201 (з 23.06.92 по 08.01.2004), є чинними правовстановлювальними документами, що підтверджують права власності на земельні ділянки.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно з ст. 81 Земельного кодексу України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини.

Крім того, відповідно до державного акта на право приватної власності на землю серії ПЛ №000432, що виданий 28.01.1998 року Деревківською сільською радою Котелевського району Полтавської області, земельні ділянки надані для обслуговування жилого будинку, та ведення особистого підсобного господарства, тоді як це суперечить п. г) ч.3 ст. 22 Земельного кодексу України, де вказано, що земельні ділянки для ведення підсобного сільського господарства передаються у власність та надаються у користування несільськогосподарським підприємствам, установам та організаціям, релігійним організаціям і об'єднанням громадян. В свою чергу відповідно до вимог п. а) ч.3 ст. 22 Земельного кодексу України землі сільськогосподарського призначення передаються у власність та надаються у користування громадянам - для ведення особистого селянського господарства, садівництва, городництва, сінокосіння та випасання худоби, ведення товарного сільськогосподарського виробництва, фермерського господарства. Також, виходячи з положень ст. 5 Закону України «Про особисте селянське господарство» від 15.05.2003 року, законодавцем було прирівняно (ототожнено) значення цільового призначення земельної ділянки, яка раніше надавалася громадянам для ведення підсобного господарства, тоді як з прийняттям Земельного кодексу України від 25.01.2001 року, який набрав чинності 01.01.2002 року, земельна ділянка надається громадянам для ведення особистого селянського господарства.

Враховуючи вище викладене, суд приходить до переконання про наявність законних підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 у повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 61, ч.4 ст.174, ч.2 ст.197, 212, 214 ЦПК України, ст.ст. 328, 392, 1225, 1261 ЦК України, ст. 81 Земельного кодексу України, ст.ст. 22, 23 Земельного кодексу УРСР від 18.12.1990 року, Законом України «Про державну реєстрацією речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», Законом України «Про Державний земельний кадастр», постановою Верховної ОСОБА_2 Української РСР від 13.03.92 N 2201-XII «Про форми державних актів на право власності на землю і право постійного користування землею», постановою Кабінету Міністрів України від 02.04.2002 N449 «Про затвердження форм державного акта на право власності на земельну ділянку та державного акта на право постійного користування земельною ділянкою», суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, в порядку спадкування за заповітом право власності на нерухоме майно, що складається з житлового будинку літ. А-1, господарських будівель: літньої кухні - літ. Б, погреба - літ. б, гаражу - літ. Г, сараю - літ. В, сараю - літ. Д, сараю - літ. д, вбиральні - літ. Е, огорожі №1, воріт огорожі №2, огорожі №3, колодязя питного №4, трубопроводу №5, що розташоване за адресою: вул. Гагаріна, 64, с. Деревки Котелевського району Полтавської області.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, в порядку спадкування за заповітом право власності на земельні ділянки загальною площею 0,56 га, які надані для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, та ведення особистого селянського господарства, й знаходяться на території с. Деревки, Деревківської сільської ради Котелевського району Полтавської області, й до дня смерті належали на праві приватної власності ОСОБА_5, на підставі державного акта на право приватної власності на землю серії ПЛ №000432, що виданий 28.01.1998 року Деревківською сільською радою Котелевського району Полтавської області, і зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №134, і були успадковані ОСОБА_4, яка померла 16.05.2015 року.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Полтавської області через Котелевський районний суд Полтавської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя