233 № 233/3344/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 листопада 2016 року Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Мартишева Т. О.

за участю секретаря Кюсєвої Т.О.,

представника позивача -

відповідача -

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Костянтинівка цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И В:

13 липня 2016 року до суду надійшла позовна заява ПАТ КБ "Приватбанк" до відповідача ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором в розмірі 14315 грн. 05 коп., в якій зазначено, що відповідно до договору № б/н, укладеного між сторонами у справі 26 квітня 2006 року, відповідач отримала від позивача кредит у розмірі 7600 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. ОСОБА_1 неналежним чином виконувала взяті на себе зобов*язання з повернення кредиту, у зв*язку з чим виникла заборгованість. Позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором, укладеним 26 квітня 2006 року, станом на 31 травня 2016 року, яка складається із заборгованості за кредитом у розмірі 7353 грн. 43 коп., заборгованості по процентам за користування кредитом у розмірі 5241 грн. 86 коп., заборгованості по пені та комісії в розмірі 800 грн. 00 коп., фіксованої частини штрафу у розмірі 250 грн. та процентної складової штрафу у розмірі 669 грн. 76 коп., а всього 14315 грн. 05 коп., а також відшкодувати витрати, пов*язані зі сплатою судового збору, в сумі 1378 грн.

У судове засідання представник позивача не з*явився, у позовній заяві просив розглянути справу за його відсутності, в якій підтримав заявлені позовні вимоги (а.с. 3 зворот), надавши письмові пояснення (а.с. 46-51), зі змісту яких вбачається, що процентна ставка була збільшена відповідно до умов договору, з якими був ознайомлений та їх прийняв позичальник, заява про дострокове розірвання договору від нього не надходила, тому твердження відповідача щодо необґрунтованого збільшення відсоткової ставки є хибними. Зазначено, що у разі нормалізації ситуації банком буде розглядатися питання про зниження ставок.

Відповідач в судове засідання не з*явилася, надавши заяву про розгляд справи за її відсутності та часткове визнання позовних вимог (а.с. 44), в якій зазначила, що не згодна із нарахуванням штрафів та пені за кредитним договором у зв*язку із проживанням в зоні АТО, а також просила перерахувати нараховану їй суму заборгованості по сплаті відсотків за користування кредитом за базовою процентною ставкою, що була необґрунтовано підвищена банком.

З*ясувавши позицію сторін, дослідивши докази по справі, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Судовим розглядом встановлено, що 26 квітня 2006 року між позивачем та відповідачем ОСОБА_1 був укладений кредитний договір, який складається з анкети-заяви (а.с. 8) та Умов і правил надання банківських послуг (а.с. 9-14). Відповідно до умов кредитного договору відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на кредитну картку, у подальшому збільшений банком згідно умов договору, базова кредитна ставка за користування кредитом визначена 3 % на місяць на залишок заборгованості, комісія за кредитним договором не передбачена, що вбачається з заяви позичальника (а.с. 8 зворот).

Факт укладення кредитного договору з позивачем у справі, отримання та використання кредитних коштів у наведених за розрахунком розмірах відповідачкою у справі не оспорювався.

Відповідно до п.п. 3.2, 3.3 Умов та правил надання банківських послуг клієнт надає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, та клієнт надає право банку у будь-який момент змінити (зменшити чи збільшити) кредитний ліміт; підписання договору є прямою та безумовною згодою клієнта відносно прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком.

Згідно п.п. 5.3 банк має право проводити зміни тарифів, а також інших умов обслуговування рахунків. При цьому, банк, за виключенням випадків зміни розміру наданого кредиту (кредитного ліміту), зобов*язаний не менше ніж за 7 днів до введення змін проінформувати клієнта, зокрема у виписці по картрахунку згідно п. 4.9 цього договору. Якщо протягом 7 днів банк не отримав повідомлення від клієнта про незгоду зі змінами, то вважається, що клієнт приймає нові умови. Право зміни розміру наданого на платіжну карту кредиту (кредитного ліміту) банк залишає за собою в односторонньому порядку, за власним рішенням банку та без попереднього повідомлення клієнта.

Відповідно до п.п. 6.5, 6.6 клієнт зобов*язаний погашати заборгованість за кредитом, процентам за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених договором. У випадку невиконання зобов*язань за договором, на вимогу банку виконати зобов*язання з повернення кредиту (в тому числі простроченого кредиту чи овердафту), сплати винагороди банку.

Пунктом 9.12 Умов та правил надання банківських послуг передбачено, що договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього строку жодна із сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на такий же строк.

Відповідно до копії анкети-заяви ОСОБА_1 (а.с. 8 зворот) сторони узгодили, що при порушенні клієнтом строків платежів по будь-якому з грошових зобов*язань, передбачених договором, більше, ніж на 120 днів, клієнт зобов*язаний сплатити банку штраф в розмірі 250 гривень +5% від суми позову.

В силу ст.ст. 526, 527 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цивільного законодавства. Боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 599 ЦК України зобов*язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Як вбачається з наданого позивачем розрахунку (а.с. 4-7) станом на 31 травня 2016 року заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором, укладеним між сторонами у справі, складається із: заборгованості за кредитом у розмірі 7353 грн. 43 коп., заборгованості по процентам за користування кредитом у розмірі 5241 грн. 86 коп., нарахованої пені та комісії в розмірі 800 грн. 00 коп., фіксованої частини штрафу у розмірі 250 грн. та процентної складової штрафу у розмірі 669 грн. 76 коп., а всього 14315 грн. 05 коп.

Судом встановлено, що у заяві, підписаній відповідачем, остання підтвердила факт ознайомлення і згоди з умовами і Правилами надання банківських послуг, а також тарифами банку, які були надані їй для ознайомлення у письмовому вигляді. Зазначене свідчить про обізнаність відповідача з порядком та умовами погашення кредиту, погашення заборгованості по кредиту, сплати нарахованих за період користування кредитом відсотків та інших платежів.

При цьому із розрахунку заборгованості вбачається, що з 01 квітня 2015 року проценти за кредитною заборгованістю відповідача нараховувались позивачем у збільшеному розмірі, а саме у розмірі більше ніж 3% на місяць, що підтвердив представник позивача у письмових поясненнях 46), повідомивши, що у подальшому відсоткова ставка була змінена згідно наказів банку (а.с. 48-51).

В той же час, довідку про тарифи, яка згідно заяви позичальника є складовою кредитного договору та має відображати відомості щодо умов кредитування з використанням кредитної картки, та доказів у підтвердження правомірності такого підвищення позивачем суду не надано.

Отже, підвищення в односторонньому порядку, без погодження з відповідачем, процентної ставки не відповідає вимогам Закону України від 22 вересня 2011 року № 3795-У1 «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо врегулювання відносин між кредиторами та споживачами фінансових послуг», яким було викладено у новій редакції статтю 1056-1 ЦК України (набув чинності 16 жовтня 2011 р.), та яким визначено, що фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено банком в односторонньому порядку. Умова договору щодо права банку змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною.

Витребуваний судом за клопотанням представника відповідача розрахунок заборгованості ОСОБА_1 за базовою процентною ставкою позивачем суду не надано з посиланням на відсутність такої можливості з причини дії інших розмірів процентних ставок (а.с. 46), у поясненнях позивачем зазначено, що перерахунок заборгованості можливий лише на підставі рішення суду.

Таким чином, при визначенні розміру заборгованості відповідача за відсотками за користування кредитом суд дійшов до наступного. Як вбачається з заяви позичальника та не оспорюється сторонами при укладенні кредитного договору погоджена процентна ставка по кредиту 3 % на місяць на залишок заборгованості.

Отже, проценти за користування кредитом, за період з 01 квітня 2015 року по 31 травня 2016 року включно виходячи з базової процентної ставки 3 % на місць повинні дорівнювати: 13 місяців х 3 % х 7223,72 грн. = 2817,25 грн. До цієї суми слід додати проценти, нараховані позивачем виходячи із процентної ставки 3% на місяць до 01 квітня 2015 року у розмірі 522,48 грн. Загальний розмір процентів за користування кредитом складає: 2817,25 грн. + 552,48 грн.= 3339,73 грн.

Також, враховуючи заявлене відповідачем клопотання (а.с. 44), суд вважає неправомірним нарахування позивачем ПАТ КБ «ПриватБанк» за даним кредитним договором неустойки (пені та штрафів), оскільки відповідно до ст. 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 02 вересня 2014 року, який набув чинності з 15 жовтня 2014 року, на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому КМУ переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особа підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому КМУ переліку, де проводилася антитерористична операція (ч.1). Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобов'язані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції (ч.2).

Відповідно до ч.1, ч.2 ч.3 ст. 11 «Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» цей Закон набирає чинності з дня, наступного за днем його опублікування і втрачає чинність через шість місяців з дня завершення антитерористичної операції, крім пункту 4 ст.11 «Прикінцеві та перехідні положення» цього Закону.

Відповідно до ч.2 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані судом загальновідомими, не потребують доказування. Проведення антитерористичної операції на територіях, визначених Кабінетом міністрів України, та той факт, що проведення антитерористичної операції не припинено до наступного часу, суд визнає загальновідомими обставинами, які доказуванню не підлягають.

Судом встановлено, що відповідач є зареєстрованою за адресою: АДРЕСА_1. Відповідно до розпорядження КМУ «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція» від 30 жовтня 2014 року № 1053-р м. Костянтинівка було включено до зазначеного переліку. Розпорядженням КМУ від 2 грудня 2015 року № 1275-р до «Переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція» віднесено м. Костянтинівку Донецької області.

Таким чином, загальний розмір заборгованості відповідача ОСОБА_1 за кредитним договором станом на 31 травня 2016 року без врахування нарахованих пені та штрафів (фіксованої частини та процентної складової), складається з: - заборгованості за кредитом у розмірі 7353 грн. 43 коп., - заборгованості по процентам за користування кредитом за базовою процентною ставкою у розмірі 3339 грн. 73 коп., а всього 10693 грн. 16 коп., що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача у справі.

В силу ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути витрати, пов*язані із сплатою судового збору (а.с. 1).

Керуючись ст.ст. 257, 264, 526, 527, 599, 1048, 1054 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 74, 88, 209, 212, 214-215 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В:

Позов Публічного акціонерного товариства Комерційного банку "Приватбанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційного банку "Приватбанк" заборгованість за кредитним договором від 26 квітня 2006 року станом на 31 травня 2016 року, яка складається із: заборгованості за кредитом у розмірі 7353 гривні 43 копійки, заборгованості по процентам за користування кредитом у розмірі 3339 гривень 73 копійки, а всього 10693 (десять тисяч шістсот дев*яносто три) гривні 16 копійок.

В іншій частині позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційного банку "Приватбанк" витрати, пов*язані із сплатою судового збору, у розмірі 1378 (одна тисяча триста сімдесят вісім) гривень.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Донецької області через Костянтинівський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя