Справа № 539/1845/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 серпня 2016 року Лубенський міськрайонний суд

Полтавської області

В складі: головуючого судді - Жаги Е. Г.

при секретарі судового засідання Шрейтер С.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Лубни цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до територіальної громади в особі Тишківської сільської ради Лубенського району Полтавської області про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до територіальної громади в особі Тишківської сільської ради про визнання права на земельну частку(пай) в порядку спадкування.

В позові вказав, що 06.12.1997 року померла ОСОБА_2. Останнім місцем її проживання було с.Крутий Берег Лубенського району Полтавської області. За життя ОСОБА_2 залишила заповіт, яким все належне їй майно на випадок своєї смерті за повідала йому ОСОБА_1

Спадщина, яка залишилася після смерті ОСОБА_2 складається із права на земельну частку (пай) у КСП «Тишківське» Лубенського району Полтавської області площею 2,73 умовних кадастрових гектари.

Але ОСОБА_2 за життя не отримувала сертифікат на вищевказану земельну частку(пай).

Нотаріусом йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки у нього відсутній оригінал відповідного правовстановлюючого документа на дану земельну частку(пай).

У звязку з відсутністю правовстановлюючого документа на спадкове майно він не має можливості оформити право на земельну частку(пай) у передбаченому законом порядку. Тому прохав суд визнати, що ОСОБА_1 в порядку спадкування після смерті ОСОБА_2, померлої, 06.12.1997 року, належить право на земельну частку(пай) у КСП «Тишківське» Лубенського району Полтавської області, площею 2,73 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі, що належала останній згідно сертифіката серії ПЛ №0308454 від 24.03.1997 року, виданого на підставі розпорядження голови Лубенської РДА №114 від 06.03.1997 року, розташовану на території Тишківської сільської ради Лубенського району Полтавської області.

Представник позивача ОСОБА_3 звернувся до суду з заявою в якій прохав справу розглядати без його участі та без участі позивача, на задоволенні позовних вимог наполягав.

Представник Тишківської сільської ради у судове засідання не з'явився, в направленому на адресу суду листі проти задоволення позову не заперечував.

Третя особа по справі - друга Лубенська державна нотаріальна контора в судове засідання свого представника не направила, нотаріус звернулась до суду з заявою в якій прохала справу розглядати без її участі, при вирішенні позову покладається на думку суду.

У звязку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть участь у справі, судом, відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України, не здійснювалось фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Зясувавши обставини справи, дослідивши матеріали, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що 06.12.1997 року померла ОСОБА_2. Останнім місцем її проживання було с.Крутий Берег Лубенського району Полтавської області, що підтверджується копією свідоцтва про смерть(а.с.5).

01.03.1991 року ОСОБА_2 залишила заповіт, яким все належне їй майно на випадок своєї смерті за повідала позивачу ОСОБА_1О.(а.с.8).

Спадщина, яка залишилася після смерті ОСОБА_2 складається із права на земельну частку (пай) у КСП «Тишківське» Лубенського району Полтавської області площею 2,73 умовних кадастрових гектари.

Відповідно до довідки управління Держгеокадастру у Лубенському районі Полтавської області, померла ОСОБА_2 не отримувала сертифікат на право на земельну частку(пай) серії ПЛ №0308454 від 24.03.1997 року площею 2,73 умовних кадастрових гектари, виданий на підставі розпорядження голови Лубенської РДА №114 від 06.03.1997 року на території Тишківської сільської ради, про що свідчить відсутність її підпису у книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку(пай) КСП «Тишківське» Лубенського району Полтавської області (а.с.7).

Коли позивач звернувся до нотаріальної контори (спадкова справа № 171/1998 ), то нотаріусом у видачі Свідоцтва про право на спадщину було відмовлено, оскільки позивачем не було надано до нотаріальної контори правовстановлюючого документу на спадкову земельну ділянку(а.с.6).

Відповідно до п.4.21 Глави 10 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» видача свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку нотаріусом проводиться на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку, витягу з Державного земельного кадастру про відсутність обмежень на земельну ділянку, витягу з Поземельної книги, а також витягу з технічної документації з нормативної грошової оцінки земель.

Відповідно до Закону України „Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (в редакції від 01.01.2013 року) державна реєстрація прав власності, інших речових прав на земельні ділянки (їх обтяжень) здійснюється після державної реєстрації земельних ділянок у Державному земельному кадастрі, яка проводиться територіальними органами Державного агентства земельних ресурсів України. Так як у разі, якщо право власності на земельну ділянку не зареєстровано в Державному земельному кадастрі, та у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно і не можливо зареєструвати дане нерухоме майно, то встановити своє право власності можливо в судовому порядку.

Відповідно до ст.524 ЦК України(в ред.1963р.) спадкування здійснюється за законом і за заповітом.

Відповідно до ст.126 Земельного кодексу України документом, який посвідчує право власності на земельну ділянку, є державний акт.

Відповідно до ст.1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового при значення.

Згідно ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ст.392 Цивільного кодексу України, власник майна може пред'явити позов про визнання права власності, якщо це право не визнається іншою особою, а також втрати ним документа, який посвідчує право власності.

Оцінивши наявні докази у їх сукупності, надавши їм належну правову оцінку, а також враховуючи той факт, що визнання за позивачем права на земельну ділянку в порядку спадкування не порушає нічиїх інтересів та прав, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги є доведеними та вважає за необхідне їх задовольнити.

На підставі викладеного та керуючись ст.126 ЗК України, ст.ст. 392, 1225, 1268 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 60, 197, 213-218 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

ОСОБА_4 Олексійовича до територіальної громади в особі Тишківської сільської ради Лубенського району Полтавської області про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування задовольнити.

Визнати, що ОСОБА_1 в порядку спадкування після смерті ОСОБА_2, померлої, 06.12.1997 року, належить право на земельну частку(пай) у КСП «Тишківське» Лубенського району Полтавської області, площею 2,73 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі, що належала останній згідно сертифіката серії ПЛ №0308454 від 24.03.1997 року, виданого на підставі розпорядження голови Лубенської РДА №114 від 06.03.1997 року, розташовану на території Тишківської сільської ради Лубенського району Полтавської області.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Полтавської області в десятиденний строк з дня проголошення рішення через Лубенський міськрайонний суд Полтавської області. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Лубенського

міськрайонного суду ОСОБА_5 Е. Г.