АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Доповідач - Андрієнко А.М.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 жовтня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:

Головуючого судді Андрієнко А.М.

Суддів: Заришняк Г.М.

МараєвоїН.Є.

При секретарі Гарматюк О.Д.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 27 вересня 2016 року у справі за заявою ОСОБА_2, заінтересована особа - Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк», про перегляд ухвали Дніпровського районного суду м. Києва від 30.12.2014 року, постановленої у справі №755/30266/14-ц за заявою Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» про видачу виконавчого листа на примусове виконання рішення Постійно діючого третейського суду при Асоціації українських банків від 30.09.2014 року,

В С Т А Н О В И Л А :

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 27 вересня 2016 року заяву ОСОБА_2, заінтересована особа - Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк», про перегляд ухвали Дніпровського районного суду м. Києва від 30.12.2014 року, постановленої у справі №755/30266/14-ц за заявою Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» про видачу виконавчого листа на примусове виконання рішення Постійно діючого третейського суду при Асоціації українських банків від 30.09.2014 року, повернуто заявнику.

Не погоджуючись з ухвалою суду, представник заявника подав апеляційну скаргу, в якій просив ухвалу суду скасувати та направити справу до суду першої інстанції для перегляду за заявою ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення, мотивуючи тим, що висновки суду не відповідають обставинам справи та нормам чинного законодавства.

В суді апеляційної інстанції апелянт підтримав свою апеляційну скаргу та просив її задовольнити.

Представник Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» просив апеляційну скаргу відхилити, ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваної ухвали, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Постановляючи ухвалу про повернення заяви заявнику, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_2 подана заява про перегляд не заочного рішення, а ухвали суду, яка винесена за результатами розгляду заяви ПАТ «Укрсоцбанк» про видачу виконавчого листа на примусове виконання рішення третейського суду згідно норми ст. 389-11 ЦПК України, оскільки в даному випадку ПАТ «Укрсоцбанк» подавалася заява про видачу виконавчого листа, згідно ст. 389-8 ЦПК України, а не позовна заява, тому за процесуальним статусом ОСОБА_2 не є відповідачем у цивільній справі, у зв'язку з чим відсутні підстави для перегляду зазначеного рішення суду на визначених заявником підставах.

Колегія суддів вважає, що з такими висновками суду першої інстанції повністю погодитися не можна із наступних підстав.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 30.12.2014 року задоволено заяву ПАТ «Укрсоцбанк» про видачу виконавчого листа на примусове виконання рішення Постійно діючого третейського суду при Асоціації українських банків від 30.09.2014 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» заборгованості у розмірі

3 183 830,14 грн., витрат пов'язаних з вирішенням спору третейським судом в сумі 25 500,00 грн. та судового збору у розмірі 243,60 грн.

21 вересня 2016 року ОСОБА_2 , в особі представника ОСОБА_3 , звернувся до суду із заявою про перегляд заочного рішення, а саме просив скасувати зазначену ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 30.12.2014 року по справі № 755/30266/14-ц про видачу виконавчого листа на примусове виконання рішення Постійно діючого третейського суду при Асоціації українських банків та призначити справу до нового розгляду.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Згідно з ч. 1 ст. 225 ЦПК України про заочний розгляд справи суд постановляє ухвалу.

У відповідності до ч. 1 ст. 228 ЦПК України заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Як вбачається із заяви ОСОБА_2 він звернувся до суду із заявою про перегляд заочного рішення суду.

Суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про те, що судом не було постановлено заочне рішення , а ОСОБА_2 не мав процесуального положення відповідача по справі, яку він просить переглянути. Заява ПАТ «Укрсоцбанку» була розглянута в порядку розділу VII-1 глави 2 ЦПК України.

Однак, суд першої інстанції прийшов до хибного рішення про повернення заяви ОСОБА_2 пославшись на ст.. 121 ЦПК України, де зазначений виключний перелік підстав для повернення заяви, а не про відмову у перегляді рішення ( ухвали) суду із цих підстав.

Оскільки судом першої інстанції порушено порядок розгляду заяви про перегляд заочного рішення, суд прийшов до висновків, які не відповідають обставинам справи, колегія суддів прийшла до висновку про скасування ухвали суду та направлення справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст.ст. 307, 311 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 задовольнити.

Ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 27 вересня 2016 року скасувати, а справу передати до того ж суду першої інстанції для продовження розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили шляхом подання до цього суду касаційної скарги.

Головуючий: Судді