Єдиний унікальний номер 234/7986/16-ц Номер провадження 22-ц/775/1580/2016
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 серпня 2016 року м. Бахмут

Апеляційний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Курило В.П.,

суддів: Космачевської Т.В., Будулуци М.С.,

за участю секретаря Марченко Я.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Бахмуті Донецької області цивільну справу за клопотанням Товариства з обмеженою відповідальністю «Шахта «Бутовская» про надання дозволу на примусове виконання на території України рішення іноземного суду, боржник Публічне акціонерне товариство «Новокраматорський машинобудівний завод»,-

за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Новокраматорський машинобудівний завод» на ухвалу Краматорського міського суду від 20 липня 2016 року,-

В С Т А Н О В И В :

18 травня 2016 року до Краматорського міського суду надійшло клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «Шахта Бутовская» (далі - ТОВ «Шахта Бутовская») про надання дозволу на примусове виконання на території України рішення Арбітражного суду Кемеровської області від 06 березня 2015 року по справі № А27-19376/2014 шляхом стягнення з Публічного акціонерного товариства «Новокраматорський машинобудівний завод» (далі - ПАТ «НКМЗ») на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Шахта Бутовская», 38 500 000 руб. попередньої оплати, 577 500 руб. неустойки за порушення строків поставки товару, 200 000 руб. сплаченого державного мита, всього 39 277 500 руб.

Ухвалою Краматорського міського суду від 20 липня 2016 року клопотання ТОВ «Шахта Бутовская» - задоволено.

Визнано на території України рішення Арбітражного суду Кемеровської області від 06 березня 2015 року по справі № А27-19376/2014, яким стягнуто з ПАТ «НКМЗ» на користь ТОВ «Шахта Бутовская», еквіваленту 38 500 000 руб. попередньої оплати, 577 500 руб. неустойки за порушення строків поставки товару, 200 000 руб. сплаченого державного мита, всього 39 277 500 руб.

Надано дозвіл на примусове виконання на території України рішення Арбітражного суду Кемеровської області від 06 березня 2015 року по справі № А27-19376/2014 яким стягнуто з ПАТ «НКМЗ» на користь ТОВ «Шахта Бутовская», еквіваленту 38 500 000 руб. попередньої оплати, 577500 руб. неустойки за порушення строків поставки товару, 200 000 руб сплаченого державного мита, всього 39 277 500 руб. що в національній валюті за курсом Національного банку складає 9 970 173 (дев'ять мільйонів дев'ятсот сімдесят тисяч сто сімдесят три) грн., 80 коп.

В апеляційній скарзі боржник ПАТ «НКМЗ» ставить питання про скасування ухвали суду, вважає її незаконною. Суд неправильно застосував норми матеріального права у рішенні застосувавши положення Конвенції «Про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах» від 22 січня 1993 року, хоча мав застосувати положення Угоди «Про порядок вирішення спорів, пов'язаних із здійсненням господарської діяльності» від 20 березня 1992 року (далі - Угода), для вирішення справи. В резолютивній частині оскаржуваної ухвали суд вирішив визнати на території України рішення Арбітражного суду Кемеровської області від 06 березня 2015 року, порушуючи Угоду. Суд порушив норми процесуального права не звернувши уваги на заперечення відповідача, щодо завіреного не належним чином рішення іноземного суду, щодо виконання якого порушено клопотання.

В засіданні апеляційного суду представник підприємства боржника - публічного акціонерного товариства «Новокраматорський машинобудівний завод» Турутіна О.В. апеляційну скаргу підтримала, просила її задовольнити.

Представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Шахта «Бутовская» Тарасенко О.В. просив апеляційну скаргу відхилити, ухвалу суду залишити без змін.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення представника боржника, представника заявника, дослідивши матеріали справи і перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 312 ЦПК України розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд: відхиляє скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

Апеляційний суд вважає, що ухвала суду відповідає вимогам закону.

Процедура визнання та виконання рішень іноземних судів в Україні регламентована Розділом VII Цивільного процесуального кодексу України.

Відповідно до статті 390 ЦПК України рішення іноземного суду визнається та виконується в Україні, якщо його визнання та виконання передбачено міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності за домовленістю з іноземною державою, рішення суду якої має виконуватися в Україні.

Відповідно до статті 391 ЦПК України рішення іноземного суду може бути пред'явлено до примусового виконання в Україні протягом трьох років з дня набрання ним законної сили, за винятком рішення про стягнення періодичних платежів, яке може бути пред'явлено до примусового виконання протягом усього строку проведення стягнення з погашенням заборгованості за останні три роки.

Згідно статті 392 ЦПК України питання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду та клопотання розглядається судом за місцем проживання (перебування) або місцезнаходження боржника.

Судом встановлено, що згідно рішення Арбітражного суду Кемеровської області від 06 березня 2015 року по справі № А27-19376/2014 стягнуто з Публічного акціонерного товариства «Новокраматорський машинобудівний завод» ( надаліПАТ «НКМЗ») на користь ТОВ «Шахта Бутовская», 38 500 000 руб. попередньої оплати, 577 500 руб. неустойки за порушення строків поставки товару, 200 000 руб сплаченого державного мита, а всього 39 277 500 руб. що в національній валюті за курсом Національного банку складає 9 970 173 (дев'ять мільйонів дев'ятсот сімдесят тисяч сто сімдесят три) грн., 80 коп.

Рішення набрало законної сили 10 липня 2015 року.

Задовольняючи клопотання заявника про надання дозволу на примусове виконання на території України рішення Арбітражного суду Кемеровської області, суд першої інстанції виходив з того, що підстав, передбачених законом для відмови у задоволенні клопотання, не встановлено.

Такий висновок суду першої інстанції є правильним.

20 березня 1992 року України підписала, а 19 грудня 1992 року ратифікувала Багатосторонню Угоду (СНД) Країн-учасниць «Про порядок вирішення спорів, пов'язаних із здійсненням господарської діяльності», яка регулює питання вирішення справ, що випливають з договірних та інших цивільно-правових відносин між господарюючими суб'єктами, з їх відносин з державними та іншими органами, а також виконання рішень за ними. Вказана Угода підписана також і Урядом Російської Федерації.

Розглядаючи справу, суд встановив, що Арбітражний суд Кемеровської області під час ухвалення рішення від 06 березня 2015 року по справі № А27-19376/2014 у спорі між товариством з обмеженою відповідальністю «Шахта Бутовская» та Публічним акціонерним товариством «Новокраматорський машинобудівний завод» відповідно до статті 2 вказаної вище Угоди є Компетентним судом держави - учасниці Співдружності Незалежних Держав через те, що згдіно пункту 13 Констракту № 23/37-13 від 6 травня 2013 року, укладеному між товариством з обмеженою відповідальністю «Шахта Бутовская» та Публічним акціонерним товариством «Новокраматорський машинобудівний завод» на купівлю-продаж шахтно-підйомного обладнання усі спори та суперечки , які можуть виникнути з цього Контракту або у зв'язку з ним, розглядаються в претензійно-позовному порядку в Арбітражному суді Кемеровської області. При розгляді справи застосовується законодавство РФ. (а.с.6-16).

Відповідно до статті 7 Багатосторонньої Угоди Держави - учасниці Співдружності Незалежних Держав взаємно визнають і виконують рішення компетентних судів, що набули законної чинності.

Рішення, винесені компетентними судами однієї держави - учасниці Співдружності Незалежних Держав, мають бути виконаними на території інших держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав.

Згідно статті 8 цієї ж Угоди виконання рішення відбувається за клопотанням заінтересованої Сторони.

До клопотання додаються:

належним чином завірена копія рішення, про примусове виконання якого порушене клопотання;

офіційний документ про те, що рішення набуло чинності, якщо це не випливає з тексту самого рішення;

докази про повідомлення іншої Сторони про процес;

виконавчий документ.

Як видно з матеріалів справи заявник - товариство з обмеженою відповідальністю «Шахта Бутовская» подав до суду разом з клопотанням про визнання і примусове виконання рішення Арбітражного суду Кемеровськоїо області і пакет документів, що передбачений статтею 8 Багатосторонньої Угоди від 20 березня 1992 року.

Заперечуючи проти задоволення клопотання, представник ПАТ «НКМЗ» посилався на те, що копія рішення суду не завірена належним чином і до клопотання заявник не надав довідку про те, що рішення Арбітражного суду набрало законної сили.

Перевіривши вказані доводи, суд першої інтанції зробив правильний висновок про те, що вони є безпідставними.

На аркуші справи 51- 54 міститься копія рішення Арбітражного суду Кемеровської області від 6 березня 2015 року у справі за номером А27-19376/2014, яка оформлена у відповідності до Інструкції з діловодства в арбітражних судах Російської Федерації.

Відповідно до пункту 10.1 Інструкції з діловодства в арбітражних судах Російської Федерації, що затверджена постановою Пленуму Вищого Арбітражного суду Російської Федерації від 25 грудня 2013 року №100 виготовлення копії судового акту здійснюється шляхом ксерокопіювання підписаного суддею судового акту або шляхом виведення на друк тексту судового акту з САС або інформаційної системи «Картотека арбітражних справ» як на одній так і на двох сторінках аркуша.

Відповідно до пункту 10.2 цієї ж Інструкції копія судового акту, що складається з декілька аркушів, завіряється штампом суда «Копія вірна» (додаток №16) з заповнення усіх реквізитів штампа на останній сторінці під текстом судового акту, шьтпмп може проставлятися як методом штемпелювання, так і наноситися апаратним методом… Усі аркуші копії прошиваються на 2 проколи міцною ниттю , кінці якої виводяться на зворортню сторону останнього аркушу копії, заклеіваються паперовою наклейкою і опечатуються печаткою суду. За виключенням випадків, вказаних у пункті 10.3 Інструкції, копії судових актів посвідчуються спеціалістом з діловодства судового складу, в якому перебуває суддя або головуючий в судовому засіданні, що розглядає справу.

У пунктрі 10.3 вказаної Інструкції міститься перелік документів, які завіряються гербовою печаткою. Проте, рішення арбітражного суду про стягнення заборгованості і неустойки в цьому переліку не значиться.

Копія рішення Арбітражного суду Кемеровської області від 6 березня 2015 року у справі за № А27-19376/2014, що на аркушах справи 51- 56 завірена секретарем судового засідання Шабаліною М.А., яка є спеціалістом судового складу, в якому перебувала суддя Васильєва Ж.А., що розглядала вказану справу. Копія рішення Арбітражного суду завірена штампом і печаткою суду у відповідності до пункту 10.1-10.3 Інструкції.

Крім того, копія рішення містить відомості про набрання ним чинності 10 липня 2015 року. Ці відомості також засвідчені підписом судді і скріплені гербовою печаткою суду.

Той факт, що відомості про набрання рішенням суду законної сили підписані суддею Бородикіною А.Є., а ні суддею Васильєвою Ж.А., яка розглядала справу фактично, а копія рішення не містить ксерокопії підпису судді - головуючого по справі,- не є підставою для відмови заявникові у задоволені клопотання через те, що у даному випадку не суперечить вимогам Інструкції з діловодства в арбітражних судах Російської Федерації, що затверджена потановою Пленуму Вищого Арбітражного суду Російської Федерації від 25 грудня 2013 року №100.

Відповідно до частини 2 статті 396 ЦПК України у задоволенні клопотання може бути відмовлено:

1) якщо рішення іноземного суду за законодавством держави, на території якої воно постановлено, не набрало законної сили;

2) якщо сторона, стосовно якої постановлено рішення іноземного суду, була позбавлена можливості взяти участь у судовому процесі через те, що їй не було належним чином повідомлено про розгляд справи;

3) якщо рішення ухвалене у справі, розгляд якої належить виключно до компетенції суду або іншого уповноваженого відповідно до закону органу України;

4) якщо ухвалене рішення суду України у спорі між тими самими сторонами, з того ж предмета і на тих же підставах, що набрало законної сили, або якщо у провадженні суду України є справа у спорі між тими самими сторонами, з того ж предмета і на тих же підставах до часу відкриття провадження у справі в іноземному суді;

5) якщо пропущено встановлений міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, та цим Законом строк пред'явлення рішення іноземного суду до примусового виконання в Україні;

6) якщо предмет спору за законами України не підлягає судовому розгляду;

7) якщо виконання рішення загрожувало б інтересам України;

8) в інших випадках, встановлених законами України.

Розглядаючи справу, суд першої інстанції зробив правильний висновок про те, що підстав для відмови у задоволені клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «Шахта «Бутовская» про надання дозволу на примусове виконання на території України рішення іноземного суду, що передбачені частиною 2 статті 396 ЦПК України не встановлено. Тому суд обгрунтованно надав дозвіл на примусове виконання рішення іноземного суду.

Розглядаючи клопотання, суд першої інстанції в ухвалі посилається на Конвенцію «Про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах» від 22 січня 1993 року. Проте , такі дії суду не є підставою для скасування ухвали суду і відмови заявникові у задоволені його клопотання. Ухвала суду про винання і надання дозволу на виконання на території України рішення Арбітражного суду Кемеровської області від 06 березня 2015 року по справі № А27-19376/2014, яким стягнуто з ПАТ «НКМЗ» на користь ТОВ «Шахта Бутовская», еквіваленту 38 500 000 руб. попередньої оплати, 577500 руб. неустойки за порушення строків поставки товару, 200 000 руб сплаченого державного мита, всього 39 277 500 руб. що в національній валюті за курсом Національного банку складає 9 970 173 (дев'ять мільйонів дев'ятсот сімдесят тисяч сто сімдесят три) грн., 80 коп. не тільки не суперечить Багатосторонній Угоді (СНД) Країн-учасниць «Про порядок вирішення спорів, пов'язаних із здійсненням господарської діяльності» від 20 березня 1992 року, а й відповідає їй. Тому підстав для висновку про незаконність ухвали суду, що оскаржується, не встановлено.

Усі доводи апеляційної скарги були предметом дослідження суду першої інстанції і правильно визнані безпідставними. Вони не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм процесуального законодавства, що призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст. 303 - 315 ЦПК України, апеляційний суд,-

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Новокраматорський машинобудівний завод» - відхилити.

Ухвалу Краматорського міського суду Донецької області від 17 травня 2016 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з часу її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня її проголошення.

Судді: