АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/327/16Головуючий по 1 інстанції
Категорія : 29 Красюк Г. П.
Доповідач в апеляційній інстанції
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2016 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоФетісової Т. Л.
суддівВініченка Б. Б. , Качана О. В.
при секретаріСиниці Д. Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_6 на рішення Шполянського районного суду Черкаської області від 11 грудня 2015 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 про стягнення вартості безпідставно набутого майна

в с т а н о в и л а :

ОСОБА_6 звернулася до суду з даним позовом, яким просила стягнути з відповідачів на свою користь 88309,00 грн. вартості безпідставно набутого ними майна, мотивуючи про те, що відповідачі в січні 2010 року незаконно проникли в будинковолодіння її померлого чоловіка в АДРЕСА_1 та протиправно вивезли з нього майно, яке належало покійним батькам її чоловіка та її покійному чоловіку, а саме: 140,00 кг м'яса, 135,00 кг сала, 30,00 кг жиру, 6,00 т пшениці, 1500,00 кг кукурудзи, 3 машини дров, посуд, таганок, плиту газову, одяг, сокири, лопати, білизну, меблі, водяний насос, сільськогосподарський реманент та інше майно, всього на загальну суму 88309,00 грн., що стало підставою для звернення з даним позовом до суду.

Рішенням Шполянського районного суду Черкаської області від 11.12.2015 у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з таким рішенням суду, позивачка подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи та на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить його скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення осіб, які з'явилися у судове засідання, вивчивши та обговоривши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з таких підстав та мотивів.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив із того, що позовні вимоги є безпідставними. Також судом вказано про пропуск позивачкою строків позовної давності для звернення з даним позовом до суду, що, на думку суду, є ще однією підставою для відмови у задоволенні позову.

Однак повністю погодитися з такими висновками суду першої інстанції колегія суддів не може, виходячи з наступного.

При розгляді справи встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Маслове Шполянського району помер чоловік позивачки - ОСОБА_10, який проживав в будинку, який залишився йому після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 його батька ОСОБА_11 Позивачка стверджує про те, що відповідачі в січні 2010 року незаконно проникли в це будинковолодіння та протиправно вивезли з нього таке майно: 140,00 кг м'яса, 135,00 кг сала, 30,00 кг жиру, 6,00 т пшениці, 1500,00 кг кукурудзи, 3 машини дров, посуд, таганок, плиту газову, одяг, сокири, лопати, білизну, меблі, водяний насос та ін., всього на загальну суму 88309,00 грн.

Відповідно до положень ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

У даному випадку суду не надано доказів того, що у будинку її померлого чоловіка дійсно було в наявності все перелічене нею майно та все воно дійсно вивезено саме відповідачами.

Отже її позовні вимоги не ґрунтуються на доказах, таким чином у позові слід відмовити за недоведеністю вимог.

Апеляційні доводи правильності таких висновків ніяким чином не спростовують.

Так показання свідків не свідчать про вивезення відповідачами майна згідно переліку, наданого позивачкою, а інші доводи - не стосуються доведення цього факту.

Також колега суддів враховує, що ст. 1212 ЦК України (загальні положення про зобов'язання у зв'язку з набуттям, збереженням майна без достатньої правової підстави, ч.1 якої передбачено, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала), на яку посилається позивачка, у даному випадку застосовані бути не можуть, так як не встановлено самого факту набуття особами майна, що є перешкодою для перевірки його законності.

Далі, згідно п.11 постанови Пленуму ВСУ «Про судове рішення у цивільній справі» встановивши, що строк для звернення з позовом пропущено без поважної причини, суд у рішенні зазначає про відмову в позові з цих підстав, якщо про застосування позовної давності заявлено стороною у спорі, зробленою до ухвалення ним рішення, крім випадків, коли позов не доведено, що є самостійною підставою для цього.

Тобто, положення закону про правові наслідки спливу позовної давності можуть застосовуватися лише у тих випадках, коли буде доведено існування самого суб'єктивного цивільного права, факт його порушення або оспорювання і можливість його поновлення шляхом обраного способу захисту, оскільки за відсутності порушення суб'єктивного права чи інтересу або за відсутності самого суб'єктивного права позовна давність застосуватися не може, відповідно, право, яке не порушене позовною давністю не захищається.

Отже у разі недоведеності позовних вимог та одночасного пропуску строків позовної давності у задоволенні позову слід відмовити за недоведеністю.

Зазначених роз'яснень Пленуму ВСУ суд першої інстанції, при ухваленні рішення у справі про відмову у задоволенні позову одночасно за недоведеністю вимог та у зв'язку з пропуском строків позовної давності, не врахував.

Відповідно до ст.309 ЦПК України підставою для зміни рішення суду першої інстанції є невідповідність висновків суду обставинам справи, недоведеність обставин, що мають значення по справі, які суд вважав доведеними, порушення або неправильне застосування норм матеріального та процесуального права, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

Отже рішення Шполянського районного суду Черкаської області від 11.12.2015 слід змінити, виключивши з мотивувальної частини посилання на пропуск строку позовної давності як на одну з підстав у відмові в позові. В решті рішення суду має бути залишено без змін.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 309, 313, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів,

в и р і ш и л а :

апеляційну скаргу - задовольнити частково.

Рішення Шполянського районного суду Черкаської області від 11 грудня 2015 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 про стягнення вартості безпідставно набутого майна, -змінити, виключивши з мотивувальної частини посилання на пропуск строку позовної давності як на одну з підстав у відмові в позові.

В решті рішення - залишити без змін.

Рішення апеляційного суду набирає чинності з моменту проголошення і може бути оскаржене в касаційному порядку до суду касаційної інстанції протягом 20 днів з дня його проголошення.

Головуючий :

Судді :