Справа № 473/2954/16-ц
РІШЕННЯ

іменем України

"24" жовтня 2016 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі головуючої - судді Старжинської О.Є., при секретарі судового засідання - Ніколаєнко Г.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Вознесенську цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права користування житловим будинком та про вселення.

ВСТАНОВИВ:

30.09.2016 року ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся в суд з позовом до відповідача ОСОБА_2 власника житлового будинку №38 по вул. Степовій в м. Вознесенську про визнання права користування цим житловим будинком та про вселення до нього.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначав, що він є колишнім власником спірного житлового будинку та членом сімї власника будинку (батьком), має право користуватися ним для проживання, оскільки за вказаною адресою зареєстровано його місце проживання, зберігаються власні речі.

Посилаючись на те, що відповідач з 2015 року чинить перешкоди в користуванні даним житловим будинком, що мало наслідком звернення з заявами до органів поліції, позивач просив позов задовольнити.

В судовому засіданні позивач та його представник підтримали позовні вимоги, необхідність вселення в будинок обґрунтовують необхідністю проживання в ньому з невизначеної дати.

Відповідач та його представник в судовому засіданні позов не визнали вказуючи на його безпідставність, право користування позивача житловим будинком №38 по вул. Степовій в м. Вознесенську не заперечується, відсутні протиправні дії відповідача направлені на створення перешкод в проживанні позивачу в житловому будинку: позивач має ключі від вхідних дверей житлового будинку, вхід на прибудинкову територію з вулиці необладнаний замком.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає.

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2 згідно договору дарування (дарувальник ОСОБА_1Й.) від 11.02.2006 року, який нотаріально посвідчений приватним нотаріусом Вознесенського міського нотаріального округу ОСОБА_3 є власником житлового будинку №38 по вул. Степовій в м. Вознесенську.

З 1970 року у вказаному житловому будинку зареєстровано місце проживання позивача ОСОБА_1, який з 2003 року по теперішній час в ньому не проживає, фактично проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 (Кірова), 33/9 з громадянкою ОСОБА_4, а спірний житловий будинок періодично відвідував маючи власні ключі та здійснюючи нагляд за будинком, земельною ділянкою, схоронністю речей, що залишилися в будинку, у 2015 році позивач ОСОБА_1 придбав набір меблів і розмістив їх у житловому будинку.

Статтею 396 ЦК України встановлено, що особа, яка має речове право на чуже майно, має право на захист цього права, у тому числі і від власника майна, відповідно до положень глави 29 ЦК України.

Право користування позивача ОСОБА_1 в якості члена сімї власника житловим будинком №38 по вул. Степовій в м. Вознесенську відповідачем не заперечується і таке право користування у разі порушення підлягає захисту.

В силу ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

В судове засідання сторона позивача не надала суду доказів протиправних дій відповідача на порушення ним права користування позивачем спірним житловим будинком, звернення позивача ОСОБА_1 до органів поліції стосувалися неприязних відносин, що склалися з сином (відповідачем) стосовно образ, погроз фізичної розправи із-за майна, що перебувало у житловому будинку, але не перешкод в користуванні житловим будинком, а тому і позовна заява до суду не містить вимог про усунення перешкод в користуванні.

Сам позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні не заперечував, що має ключі від житлового будинку №38 по вул. Степовій в м. Вознесенську і тому навіть у відсутність відповідача відвідує житловий будинок, фактично спір між сторонами відбувається не із-за користування житловим будинком, а користування літньою кухнею, де фактично проживає відповідач.

У відповідності до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Матеріалами справи підтверджено відсутність спору щодо користування житловим будинком №38 по вул. Степовій в м. Вознесенську для проживання в ньому позивача ОСОБА_1 та протиправних дій в реалізації цього права зі сторони відповідача ОСОБА_2

Згідно ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої постановлено рішення, суд присуджує з другої сторони всі судові витрати. Судові витрати складаються з витрат на правничу допомогу в сумі 700 грн.

Керуючись ст.ст.10, 11, 209, 212 215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволені позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права користування житловим будинком та про вселення відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судові витрати в сумі 700 (сімсот) гривень.

Рішення може бути оскаржене в апеляційний суд Миколаївської області через Вознесенський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційного скарги протягом 10 днів з часу його проголошення.

Суддя: О.Є.Старжинська