Провадження № 2/761/6906/2016
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

06 жовтня 2016 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Савицького О.А.,

при секретарі Романчук К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про стягнення коштів за договором банківського вкладу,

В С Т А Н О В И В:

29.07.2016 року ОСОБА_1 звернувся до Шевченківського районного суду м.Києва з позовом, згідно якого просить: стягнути з Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» заборгованість за строковим договором банківського вкладу у загальному розмірі 12998,04 доларів США, що складається з: основного неповернутого банківського вкладу у сумі 12049,63 доларів США, несплачених відсотків у сумі 586,92 доларів США та трьох відсотків річних від простроченої суми після закінчення строку договору у сумі 361,49 доларів США, а також судові витрати по сплаті судового збору у сумі 751,00 грн.

Позов мотивовано тим, що ОСОБА_1 уклав з ПАТ «Дельта Банк» банківського вкладу, згідно умов якого повернення суми вкладу здійснюється банком після письмового звернення позивача.

Разом з тим, після відповідного звернення позивача до ПАТ «Дельта Банк» про повернення суми депозитного вкладу із нарахованими процентами, йому було відмовлено у зазначеній вимозі з посиланням на постанову Правління Національного банку України від 02.10.2015 року №664 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідації АТ «Дельта Банк», а 18.06.2015 року він отримав першу грошову виплату від Фонду гарантування вкладів фізичних осіб у розмірі 120584,80 грн., що дорівнювало 5698,67 доларів США.

При цьому, позивач зазначає, що 09.10.2015 року з метою припинення дії депозитного договору він звернувся до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «Дельта банк» із письмовою кредиторською вимогою, після чого 23.10.2015 року отримав другу грошову виплату у розмірі 79416,20 грн., що дорівнювало 3753,13 доларів США.

Також, позивач вказує, що згідно довідки ПАТ «Дельта Банк» його було включено до 4 черги реєстру акцептованих вимог кредиторів, а загальна акцептована сума його кредиторських вимог становить 267304,82 грн.

Таким чином, оскільки ПАТ «Дельта-Банк» не виконав своїх зобов'язань по поверненню всієї суми банківського вкладу, яка у загальному розмірі становить 12998,04 доларів США, позивач вважає, що відповідно до вимог ст. 1060 ЦК України, він має право вимагати повернення здійсненого вкладу від банку в будь-який момент, а банк, отримавши відповідну заяву, повинен видати вклад у повному обсязі.

Позивач у судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримав та просив позов задовольнити в повному обсязі.

Відповідачі у судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи в розумінні положень ч.5 ст. 74 та ч.8 ст. 76 Цивільного процесуального кодексу України (надалі - ЦПК України) повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомили.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 224 Цивільного процесуального кодексу України (надалі - ЦПК України) у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та обов'язки сторін та те, що позивач проти заочного розгляду справи не заперечує, суд, на підставі ч. 1 ст. 224 та відповідно до ч. 1 ст. 225 ЦПК України, постановив ухвалу про заочний розгляд справи.

Вислухавши пояснення позивача, дослідивши письмові докази, зібрані в матеріалах справи, суд вважає, що у задоволенні позову слід відмовити виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 1058 Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України) за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.

Згідно положень ч.ч. 1, 2 ст. 1060 ЦК України договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого строку (строковий вклад). Договором може бути передбачено внесення грошової суми на інших умовах її повернення. За договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника.

Перевіряючи обставини справи, судом встановлено, що 14.10.2014 року між позивачем та ПАТ «Дельта Банк» було укладено договір банківського вкладу (депозиту) «Найкращий» (для пенсіонерів) №006-28996-14102014 (надалі - договір), за умовами якого позивач розмістив на депозитному рахунку банку НОМЕР_1 вклад в іноземній валюті в сумі 15000 доларів США на строк з 14.10.2014 року по 19.10.2015 року.

Згідно змісту Довідки ПАТ «Дельта Банк» від 25.12.2015 року за №05-3195357, на рахунку НОМЕР_1 станом на 25.12.2015 року обліковуються сума коштів у загальному розмірі 12 636,55 доларів США.

Як встановлено в судовому засіданні з пояснень позивача та змісту вищенаведеної довідки, після закінчення строку дії договору сума вкладу та нарахованих відсотків позивачу банком повернуті не були.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог кодексу, актів законодавства, а при відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Разом з тим, як встановлено в судовому засіданні та є загальновідомою обставиною

згідно з постановою Правління Національного банку України від 02.10.2015 року № 664 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 02.10.2015 року № 181 про початок процедури ліквідації ПАТ «Дельта Банк» та призначення уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «Дельта Банк».

Відповідно до ч. 1 ст. 1074 ЦК України обмеження прав клієнта щодо розпорядження грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпоряджання рахунком за рішенням суду або в інших випадках, встановлених законом, а також у разі зупинення фінансових операцій, які можуть бути пов'язані з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаним злочинним шляхом, або фінансування тероризму, передбачених законом.

Тобто, випадки обмеження прав клієнта щодо розпоряджання грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, можуть бути передбачені в спеціальному законі.

При цьому, процедура щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку врегульована Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» (надалі - Закон), який є спеціальним законом, що регулює дані правовідносини.

Так, відповідно до положень ч. 1, п. 1 ч. 5 ст. 36 Закону з дня призначення уповноваженої особи Фонду призупиняються всі повноваження органів управління банку (загальних зборів, спостережної ради і правління (ради директорів) та органів контролю (ревізійної комісії та внутрішнього аудиту). Уповноважена особа Фонду від імені Фонду набуває всі повноваження органів управління банку та органів контролю з дня початку тимчасової адміністрації і до її припинення. Під час тимчасової адміністрації не здійснюється, зокрема, задоволення вимог вкладників та кредиторів банку.

При цьому, п. 1 ч. 6 ст. 36 Закону визначено, що обмеження, встановлене п. 1 ч. 5 ст. 36 Закону, не поширюється на зобов'язання банку щодо виплати коштів за вкладами вкладників за договорами, строк яких закінчився, та за договорами банківського рахунку вкладників. Зазначені виплати здійснюються в межах суми відшкодування, що гарантується Фондом.

Згідно положень ч.ч. 1, 2 ст. 26 Закону Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, станом на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на цей день, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200000 гривень. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами. Вкладник набуває право на одержання гарантованої суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду в межах граничного розміру відшкодування коштів за вкладами після прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Крім того, відповідно до ч. 2 Закону України «Про банки і банківську діяльність» ліквідація банку - процедура припинення функціонування банку як юридичної особи відповідно до положень цього Закону та Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Частиною 5 ст. 77 Закону України «Про банки і банківську діяльність» встановлено, що Фонд гарантування вкладів фізичних осіб у день отримання рішення Національного банку України про ліквідацію банку набуває прав ліквідатора банку та розпочинає процедуру його ліквідації відповідно до Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Положеннями ч. 1 ст. 48 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» визначено повноваження уповноваженої особи Фонду, яка з дня свого призначення, зокрема складає реєстр акцептованих вимог кредиторів та здійснює заходи щодо задоволення вимог кредиторів.

При цьому, після затвердження переліку вимог кредиторів їх задоволення здійснюється в порядку, встановленому ст. 52 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Відтак, оскільки з 03.10.2015 року у ПАТ «Дельта Банк» розпочата процедура ліквідації, позивач має право отримати належну йому суму банківського вкладу виключно у порядку та на умовах, передбачених Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» та підзаконними актами до нього, відповідно до встановленого порядку.

Вказаний висновок узгоджується з правовою позицією, висвітленою Верховним Судом України у постанові від 21.01.2016 року по справі №6-2001цс15.

Як встановлено в судовому засіданні, позивачу було виплачено гарантовану Фондом гарантування вкладів фізичних осіб суму. Крім того, позивача було визнано кредитором ПАТ «Дельта Банк», а його кредиторські вимоги включені до 4 черги Реєстру акцептованих вимог кредиторів.

Таким чином, враховуючи те, що Фонд гарантування вкладів фізичних осіб покладені на нього законом зобов'язання перед позивачем виконує в повному обсязі у порядку та на умовах, передбачених Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», а до правовідносин, які виникли між сторонами не може бути застосовані положення ЦК України, що регулюють договірні зобов'язання, умови їх виконання та наслідки, що настають у зв'язку з їх порушенням, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про стягнення коштів за договором банківського вкладу, є безпідставними та задоволенню не підлягають.

Враховуючи наведене, на підставі ст.ст. 525, 526, 1058, 1060, 1074 ЦК України, ст.ст. 26, 36, 48, 52 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», ст.ст. 2, 77 Закону України «Про банки та банківську діяльність», та керуючись ст.ст. 10, 11, 57-60, 64, 88, 179, 208, 209, 212-215, 218, 294, 296 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Відмовити ОСОБА_1 в задоволенні позову до Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про стягнення коштів за договором банківського вкладу.

Рішення може бути переглянуте судом за заявою відповідача поданою протягом десяти днів з дня отримання копії рішення, а також рішення може бути оскаржене позивачем до Апеляційного суду м.Києва шляхом подачі апеляційної скарги через Шевченківський районний суд м.Києва протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після перегляду справи апеляційним судом, або після закінчення строків для подання апеляційної скарги та заяви про перегляд заочного рішення.

Суддя: