Справа № 159/3572/16-ц
Провадження № 2/159/1305/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

09 листопада 2016 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого - судді Денисюк Т.В.,

за участю секретаря Гарбар О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Орган опіки та піклування виконавчого комітету Ковельської міської ради, про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини,-

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу укладеного 07 серпня 2009 року з ОСОБА_2. У подружжя є малолітня дочка ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Крім того, ОСОБА_1 просить визначити місце проживання дочки ОСОБА_3,з нею.

В обґрунтуванні позову ОСОБА_1 зазначає, що з 2012 року спільне життя з відповідачем не складається через різні погляди на вирішення основних питань побудові сімейних відносин, між ними втрачені почуття взаємної любові та поваги, проживають окремо. Вважає, що збереження шлюбу є неможливе, а тому просить розірвати шлюб. Просить визначити місце проживання дитини разом з нею, адже вона виховує дитину, піклується про неї, слідкує за станом її здоров'я, дитина відвідує навчальний заклад, вони прив'язані один до одного, вона має можливість створити усі необхідні умови для дитини.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не зявилася, подала клопотання про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю, проти ухвалення заочного рішення не заперечує.

Представник органу опіки та піклування виконавчого комітету Ковельської міської ради ОСОБА_4 в судове засідання не з'явився, подав клопотання про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнав, не заперечує проти задоволення позову.

Відповідач ОСОБА_2в судове засідання не зявився, хоча суд вживав всі заходи для належного повідомлення про час і місце розгляду справи.

Відповідно до ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказах, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Суд, дослідивши письмові докази у справі, дійшов висновку, що позов підставний, обґрунтований і підлягає до задоволення.

Відповідно до ч. 3 ст. 10, ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Так, з свідоцтва про шлюб серії І-ЕГ № 048390 виданого відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Ковелю Ковельського міськрайонного управління юстиції Волинської області вбачається, що сторони перебувають в шлюбі з 07.08.2009 року.

У подружжя є неповнолітня дочка ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-ЕГ № 101772.

Відповідно до ст. 55 Сімейного кодексу України дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов'язаний утверджувати в сім'ї повагу до матері. Дружина зобов'язана утверджувати в сім'ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній. Дружина і чоловік зобов'язані спільно дбати про матеріальне забезпечення сім'ї.

Як визначено ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом (ч. ч. 3 та 4 ст. 56 СК України).

Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Як встановлено в судовому засіданні строни не проживають разом та не підтримують шлюбних відносин, їх шлюб носить формальний характер, позивач категорично заперечує проти збереження шлюбу.

Враховуючи відносини, які склались між сторонами, фактичне припинення подружніх відносин, позицію позивача, яка наполягає на розірванні шлюбу, та поведінку відповідача, який не з'явився до суду, суд вважає необхідним шлюб між сторонами розірвати.

Задовольняючи вимогу позивача про визначення місця проживання дитини, суд виходить з наступного:

Відповідно до ч. 1 ст. 160 та ч. 1 ст. 161 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися судом.

При вирішенні спору щодо місця проживання дитини суд бере до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обовязків, особисту прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоровя та інші обставини справи, що мають істотне значення.

Згідно принципу 6 Декларації прав дитини малолітня дитина не повинна бути розлученою зі своєю матір'ю, окрім тих випадків, коли мають місце виключні обставини.

Відповідно до ч. 2, 3, 4 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов'язані поважати дитину.

На час розгляду справи в суді сторони проживають окремо, позивач проживає та зареєстрована в ІНФОРМАЦІЯ_2, а відповідачка проживає та зареєстрований в ІНФОРМАЦІЯ_3.

З довідки ОСББ " Будівельник" вбачається, що дочка ОСОБА_3проживає разом із позивачем.

Відповідачем не надано суду доказів на підтвердження обставин неможливості проживання дитини разом з позивачем.

За вказаних обставин, враховуючи належне ставлення позивача до виконання своїх батьківських обов'язків, взаємну прихильність позивача та дитини, вік дитини, стан її здоров'я, фактичне проживання дитини з позивачем, думку представника органу опіки та піклування, який не заперечив проти задоволення позову, поведінку відповідача, який в судове засідання не зявляється, виходячи із сукупності морально-психологічних та інших факторів, діючи в інтересах малолітньої дитини, суд вважає необхідним визначити місце проживання семирічної ОСОБА_3разом із матір'ю.

За клопотанням позивача судові витрати у справі слід залишити за нею.

Керуючись ст. ст. 10, 60, 88, 209, 212, 213, 214, 215, 224 ЦПК України, на підставі ст. ст. 55, 110, 112, 150, 160, 161 СК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити повністю.

Розірвати шлюб, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Ковелю Ковельського міськрайонного управління юстиції Волинської області, актовий запис № 310 від 07.08.2009 року.

Після розірвання шлюбу залишити за позивачем прізвище «Мизовець».

Визначити місце проживання малолітньої ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, з матір'ю ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, яка проживає в ІНФОРМАЦІЯ_5.

Судові витрати у справі залишити за позивачем.

Заочне рішення суду може бути переглянуто за заявою відповідача. Відповідачем протягом десяти днів з дня отримання копії рішення може бути подано до Ковельського міськрайонного суду заяву про перегляд заочного рішення.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Волинської області через Ковельський міськрайонний суд Волинської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні при його проголошенні протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Головуючий:ОСОБА_6