Справа №751/2171/16-ц
Провадження №2/751/466/16
Рішення

Іменем України

25 травня 2016 року м. Чернігів

Н о в о з а в о д с ь к и й р а й о н н и й с у д м і с т а Ч е р н і г о в а

в складі: головуючого - судді Косач І. А.

при секретарі Летяга М. О.

з участю позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

відповідачки ОСОБА_3

представника відповідача ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чернігові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, та зустрічну позовну заяву ОСОБА_3, ОСОБА_5 до ОСОБА_1, Комунального підприємства «Новозаводське» Чернігівської міської ради про встановлення порядку користування житловим приміщенням та зміну умов договору житлового найму, -

Встановив:

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, мотивуючи свої вимоги наступним.

Позивач є наймачем трикімнатної квартири АДРЕСА_1.

З 02.05.98. він перебував у шлюбі з ОСОБА_3, від якого мають дитину ОСОБА_5, які зареєстровані та проживали у даній квартирі як сімя. Однак в травні 2014 року відповідачка зібрала свої речі та змінила місце проживання, переїхавши проживати за іншою адресою. 02.09.14. шлюб між сторонами було розірвано.

У січні 2015 року відповідачка подала до суду позов про вселення до спірної квартири, який було задоволено та вирішено її вселити. Однак відповідачка фактично не проживає у даній квартирі, а переїхала жити за адресою: м. Чернігів, вул. Пухова, 107/92. Факт не проживання відповідачки за адресою: м. Чернігів, вул. 50 років ВЛКСМ, 30/20, підтверджується актом про не проживання.

Позивач, посилаючись на ст.ст. 71, 72 ЖК України, просить визнати ОСОБА_3 такою, що втратила право на користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_2.

12.04.16. ОСОБА_3, ОСОБА_5 подали до суду зустрічну позовну заяву до ОСОБА_1, Комунального підприємства «Новозаводське» Чернігівської міської ради про встановлення порядку користування житловим приміщенням та зміну умов договору житлового найму, яка 12.05.16. була уточнена (а.с.70-73), мотивуючи свої вимоги наступним.

ОСОБА_3 зазначає, що викладені у первісному позові обставини не відповідають дійсності, оскільки вона змінила місце проживання не на власний розсуд, а тому що позивач вигнав їх разом з сином з дому, застосувавши при цьому фізичну силу. У звязку з цим, відповідачка була змушена звернутися до суду з позовом про вселення, який було задоволено. 02.07.15. за участю ОСОБА_3, державного виконавця, дільничного інспектора та понятих відбулося вселення відповідачки до спірної квартири. На даний час вона в ній проживає, але не досить часто, оскільки позивач залишив їм з сином в користування найменшу кімнату, площею 10 кв.м. Син проживає в даній квартирі частіше, а у відповідачки виникає страх проживати разом з позивачем, оскільки він агресивно настроєний та неодноразово їй погрожує.

Крім того ОСОБА_3 вказує, що акт від 19.01.16. про не проживання її у спірній квартирі вважає неналежним та недопустимим доказом, оскільки він складений кумою позивача та її близькою подругою, які жодним чином відношення до їхньої сімї не мають, до їх квартири не заходили.

Просила у задоволенні первісного позову, поданого ОСОБА_1, про визнання ОСОБА_3, такою, що втратила право на користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_2, відмовити у повному обсязі; змінити договір найму житлового приміщення - квартири АДРЕСА_3: виділити їм разом з сином ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 в користування кімнати житловою площею 14,50 кв.м. та 19,10 кв.м. разом з балконом у вказаній квартирі; виділити ОСОБА_1 у користування кімнату площею 10,00 кв.м.; ванну, кухню, туалет та коридор залишити у загальному користуванні; зобовязати КП «Новозаводське» Чернігівської міської ради змінити договір найму житлового приміщення, та укласти окремий договір з нею та відповідачем у відповідності з виділеною житловою площею в користування.

В судовому засіданні позивач та його представник первісний позов підтримали, просили його задовольнити, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві. В задоволенні зустрічного позову просили відмовити, посилаючись на письмові заперечення (а.с.87-90).

Відповідачка первісний позов не визнала, просила в його задоволенні відмовити, а зустрічний позов підтримала, просила задовольнити. Додатково пояснили, що на даний час у звязку з діями позивача, позивачка змушена сплачувати оренду за винаймання іншої квартири, утримувати себе та сина, оскільки позивач аліменти не сплачує, допомоги на утримання сина не надає. Відповідачка має доступ лише до маленької кімнати, 2 прохідні кімнати в квартирі закриті на замок, ключі від зачинених дверей не має. В спірній квартирі буває у відсутність позивача, оскільки боїться протиправних дій з його боку. До поліції не зверталась, бо на ситуацію, яка склалася в сімї реагує син - він проходив лікування у лікаря психіатра. В квартирі знаходяться її особисті речі та сумісно набуте майно з позивачем.

Представник відповідача - Комунального підприємства «Новозаводське» Чернігівської міської ради - в судовому засіданні просила в задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням відмовити; в задоволенні зустрічного позову ОСОБА_3 до ОСОБА_1, КП «Новозаводське» Чернігівської міської ради про встановлення порядку користування житловим приміщенням та зміну умов договору житлового найму відмовити. Посилалась на письмові заперечення(а.с.66, 82-83).

Свідок ОСОБА_6 суду пояснив, що він підтримує дружні стосунки з позивачем. Дуже добре знає його сімю. Він часто буває в квартирі позивача. Відповідачка в травні 2014 року виселилась з квартири і там не буває. Влітку 20125 року був присутній на вселені. Замки на дверях в кімнати не бачив. В маленькій кімнаті знаходяться компютер, тумбочка, ліжко. Речей відповідачки там не бачив.

Свідок ОСОБА_7 суду пояснила, що вона підтримує дружні стосунки з відповідачкою. Під час перебування в шлюбі, позивач неодноразово бив позивачку, псував її речі, в звязку з чим вимушена була розлучитися та винайняти квартиру. В спірній квартирі з колишнім чоловіком знаходитися боїться, оскільки він погрожує, проживати забороняє. Разом з позивачкою вони приблизно 4-5 разів приходили до квартири, коли позивача не було вдома. Останній раз приходили в квітні цього року. Двері в зал та спальню були закриті на замок, відкрита лише маленька кімната, в якій брудно. В квартирі знаходяться речі Тані, її сина та спільне майно.

Свідок ОСОБА_8 суду пояснив, що ОСОБА_3 разом з сином протягом останнього року винаймає у нього частину квартири. Декілька разів на прохання ОСОБА_3 він супроводжував її до спірної квартири. Останній раз були в квартирі приблизно 3 неділі тому. Двері в 2 кімнати були закриті на замок. Зі слів ОСОБА_3 йому відомо, що її з квартири вигнав чоловік.

ОСОБА_5 в судове засідання не зявився, про день та час слухання справи повідомлявся у встановленому законом порядку. В матеріалах справи від нього міститься заява, згідно якої просить справу розглядати без його участі, первісний позов не визнає у повному обсязі, просить суд відмовити у первісних позовних вимогах, зустрічні позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить суд задовольнити їх (а.с.79). Суд вважає за можливе слухати справу у відсутність ОСОБА_5, з участю його законного представника ОСОБА_3

Вислухавши пояснення сторін, покази свідків, дослідивши матеріали цивільної справи, суд прийшов до висновку, що в задоволенні позову ОСОБА_1 та зустрічного позову ОСОБА_3, ОСОБА_5 потрібно відмовити виходячи з наступного.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_3 перебували в зареєстрованому шлюбі (а.с.10), який рішенням Новозаводського районного суду м. Чернігова від 02 вересня 2014 року було розірвано (а.с.11-13). Від шлюбу сторони мають спільну дитину сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.9).

Згідно копії особового рахунку № 055111-2 в квартирі за адресою: м. Чернігів, вулю 50 років ВЛКСМ, 30/20, зареєстровані позивач ОСОБА_1, який є наймачем даної квартири, відповідачка ОСОБА_3 та спільна дитина сторін ОСОБА_5 (а.с.19).

В матеріалах справи міститься акт від 19.01.16., який складено ОСОБА_9, ОСОБА_10В та який засвідчено підписом майстра Дільниці з обслуговування житлового фонду № 2 КП «Новозаводське» Чернігівської міської ради та начальником ОІВ КП «Новозаводське», про те, що АДРЕСА_4 зареєстрована, але не проживає ОСОБА_3 з травня 2014 року і по теперішній час; особистих речей ОСОБА_3 в квартирі немає (а.с.18).

Крім того до справи залучено акт від 17.05.16., який складено ОСОБА_9, ОСОБА_11, ОСОБА_12 та який засвідчено підписом майстра Дільниці з обслуговування житлового фонду № 2 КП «Новозаводське» Чернігівської міської ради та начальником ОІВ КП «Новозаводське», про те, що мешканка буд. № 30 по вул. Козацькій кв. 20, ОСОБА_3 зареєстрована за цією адресою, але не проживає з травня 2014 р. і по теперішній час особистих речей ОСОБА_3 в квартирі нема (а.с.81).

Таким чином, позивач вважає, що відповідачка не мешкає у спірній квартирі без поважної причини вже більше шести місяців, а тому згідно ст.ст. 71, 72 ЖК України, вона може бути визнана такою, що втратила право користування жилим приміщенням.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 ЖК України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сімї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.

Згідно ст. 72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Однак як вбачається з матеріалів справи та пояснень відповідачки, 04.02.15. Новозаводським районним судом м. Чернігова ухвалено рішення про справі № 751/284/15-ц за позовом ОСОБА_3, яка діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітнього ОСОБА_5, до ОСОБА_1, третя особа, що не заявляє самостійні вимоги на предмет спору на сторона позивача Орган опіки та піклування Новозаводської районної у місті Чернігові ради, про вселення та усунення перешкод у користування житлом та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, яким вирішено вселити ОСОБА_3 та неповнолітнього ОСОБА_5 до квартири АДРЕСА_5 (а.с.20-22).

На виконанні вищевказаного рішення, 02.07.15. головним державним виконавцем Новозаводського ВДВС Чернігівського МУЮ ОСОБА_13 були здійснені виконавчі дії, та актом державного виконавця встановлено, що в ході проведення виконавчих дій було вселено ОСОБА_3 та неповнолітнього ОСОБА_5 до квартири АДРЕСА_6, без перешкод (а.с.14-15); та встановлено, що в ході проведення виконавчих дій ОСОБА_3 та неповнолітньому ОСОБА_5 були надані комплект ключів від вхідних дверей вказаної квартири та усунуті перешкоди (а.с.16-17).

На підставі викладеного суд вважає, що акти про не проживання особи від 19.01.2016 року та 17.05.2016 року є неналежними та недопустимими доказами, оскільки з нього не вбачається факт відсутності з поважних причин ОСОБА_3 у спірному жилому приміщенні протягом шести місяців. Крім того, в судовому засіданні встановлено, що відповідачка ОСОБА_3 проживає в спірній квартирі час від часу, оскільки позивач чинить перешкоди їй у проживанні, виділяючи для неї та сина найменшу за площею кімнату, та у звязку зі склавшимися неприязними стосунками між сторонами, тому за таких обставин ОСОБА_3 не може бути визнана такою, що втратила право користування жилим приміщенням, а саме спірною квартирою.

Щодо вимог за зустрічним позовом ОСОБА_3, то суд вважає за необхідне відмовити у їх задоволенні, з наступних підстав.

Статтею 63 ЖК України, предметом договору найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду є окрема квартира або інше ізольоване жиле приміщення, що складається з однієї чи кількох кімнат, а також одноквартирний жилий будинок. Не можуть бути самостійним предметом договору найму: жиле приміщення, яке хоч і є ізольованим, проте за розміром менше від встановленого для надання одній особі(частина перша статті 48), частина кімнати або кімната, зв'язана з іншою кімнатою спільним входом, а також підсобні приміщення (кухня, коридор, комора тощо).

Згідно до ст. 104 ЖК України, член сімї наймача вправі вимагати, за згодою інших членів сімї, які проживають разом з ним, укладення з ним окремого договору найму, якщо жилу площу, що припадає на нього, може бути виділено у вигляді приміщення, яке відповідає вимогам статті 63 цього Кодексу. У разі відмовлення членів сімї дати згоду на укладення окремого договору найму, а також у разі відмови наймодавця в укладенні такого договору спір може бути вирішено в судовому порядку. Правила, встановлені частиною першої цієї статті, не поширюється на жилі приміщенні в будинках підприємств, установ, організацій найважливіших галузей народного господарства (частина перша статті 114), крім випадків, коли наймач одержав приміщення не у звязку з трудовими відносинами або коли наймодавець втратив право на його виселення, а також на приміщення в будинках колгоспів

Відповідно до ст. 47 ЖК України вбачається, що норма жилої площі в Українській РСР встановлюється в розмірі 13,65 квадратного метру на одну особі.

Згідно з даними особового рахунку житлова площа спірної квартири становить 43,60 кв.м., у квартирі зареєстровані та мають право на проживання троє осіб. Відповідно, на кожного мешканця квартири припадає по 14,5 кв.м. житлової площі. Кімнати, які відповідачка просить виділити їм разом з сином у користування мають площу 14,40 кв.м. та 19,10 кв.м., що значно більше ніж площа 14,5 кв.м., яка припадає на кожну особу, а кімната, що просить виділити позивачу має площу 10,00 кв.м., що значно менше ніж 14,5 кв.м. на одну особу в даній квартирі (на 4,5 кв.м.), крім того вказана площа менша за встановлену законодавством норму жилої площі на одну особу, а тому така зміна договору житлового найму порушить та суттєво звузить житлові права позивача.

Крім того, відповідачка просить зобовязати Комунальне підприємство «Новозаводське» Чернігівської міської ради укласти з нею окремий договір найму жилого приміщення у відповідності до виділеної житлової площі на дві житлові кімнати площею 14,40 кв.м. та 19,10 кв.м., однак у звязку з тим, що кімнати які відповідачка просить виділити у користування собі та позивачу є неспівмірними, крім того відповідачка жодного разу не зверталася до КП «Новозаводське» щодо укладення з нею окремого договору найму житлового приміщення та відкриття окремого особового рахунку і заперечень з даного приводу не отримувала, а тому суд приходить до висновку, що зустрічні позовні вимоги задоволенню не підлягають.

У звязку з відмовою в задоволенні первісного позову та зустрічного позову, судові витрати, відповідно до ст. 88 ЦПК України, не відшкодовуються.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 57-61, 208, 209, 213215 ЦПК України, ст.ст. 47, 63, 71, 72, 104 ЖК України, суд -

Вирішив:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням відмовити.

В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_3, ОСОБА_5 до ОСОБА_1, Комунального підприємства «Новозаводське» Чернігівської міської ради про встановлення порядку користування житловим приміщенням та зміну умов договору житлового найму відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Чернігівської області через Новозаводський районний суд міста Чернігова, шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя І. А. Косач