Справа № 127/8991/16-ц Провадження № 22-ц/772/3055/2016Головуючий в суді першої інстанції Романюк Л. Ф.
Категорія 48 Доповідач Зайцев А. Ю.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 жовтня 2016 рокум. Вінниця

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Вінницької області у складі:

головуючого: Зайцева А.Ю.,

суддів: Панасюка О.С.., Шемети Т.М.,

при секретарі: Топольській В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці апеляційну скаргу Департаменту соціальної політики Вінницької міської ради Вінницької області на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 31.08.2016 року у цивільній справі за позовом Департаменту соціальної політики Вінницької міської ради Вінницької області до ОСОБА_3 про стягнення надміру виплачених коштів державної соціальної допомоги, -

ВСТАНОВИЛА:

У квітні 2016 року Департамент соціальної політики Вінницької міської ради звернувся у суд з позовом до ОСОБА_3 про повернення надміру виплачених коштів державної соціальної допомоги.

Позов обґрунтував тим, що 07.08.2014 року ОСОБА_3 звернулася до управління соціального захисту населення (Лівобережне) Департаменту соціальної політики Вінницької міської ради із заявою про призначення державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім'ям. До заяви додано декларацію про доходи та майновий стан осіб від 07.08.2014 року, які звернулися за призначенням усіх видів соціальної допомоги, де зазначено, що відповідачка отримала дохід у вигляді допомоги, її чоловік - зарплату, інших доходів сім'я не отримує, у власності сім'ї рахується автомобіль «Шевролет Лачетті», 2004 року випуску, та інші документи передбачені ст.4 Закону України «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім'ям», необхідних для подання заяви про призначення допомоги.

На підставі поданої заяви та документів рішенням про призначення державної соціальної допомоги відповідачу призначено соціальну допомогу: з 01.08.2014 року по 31.01.2014 року в розмірі 4002.61 грн. щомісячно; з 01.02.2015 року по 05.07.2015 року в розмірі 4291,02 грн. на місяць; з 06.07.2015 року по 31.07.2015 року в розмірі 4541,02 грн. щомісячно.

Відділом соціальних інспекторів управління соціального захисту населення (Лівобережне) Департаменту соціальної політики Вінницької міської ради була здійснена перевірка достовірності даних про доходи, вказані у декларації від 07.08.2014 року відповідачем. Відповідно до інформації Вінницької ОДПІ Головного управління Міндоходів у Вінницькій області від 29.01.2015 року та довідки ТОВ «Автоленд-інвест» від 16.02.2015 року чоловік відповідачки ОСОБА_4 отримав дохід у сумі 20 500 грн. від продажу автомобіля Автобус-Д, модель Богдан-А-091, ідентифікаційний номер НОМЕР_1.

10.02.2015 року ОСОБА_3 повторно звернулась до управління соціального захисту населення (Лівобережне) Департаменту соціальної політики Вінницької міської ради із заявою про призначення державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім'ям. До заяви додано декларацію про доходи та майновий стан осіб від 10.02.2015 року, які звернулися за призначенням усіх видів соціальної допомоги, де зазначено, що відповідачка отримала дохід у вигляді допомоги, її чоловік - зарплату, інших дохід сім'я не отримує, у власності сім'ї рахується автомобіль «Шевролет Лачетті», 2004 року випуску, та інші документи передбачені ст.4 Закону України «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім'ям», необхідних для подання заяви про призначення допомоги.

Посилаючись на те, що внаслідок приховання відповідачкою не задекларованої суми доходу, їй було надміру виплачено державну соціальну допомогу, у зв'язку з чим відповідно до положень пунктів 25, 28 Порядку призначення і виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім'ям, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24.02.2003 року №250, позивач просить стягнути з ОСОБА_3 надміру виплачені кошти державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім'ям у розмірі 32 597,70 грн.

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 31.08.2016 року в позові відмовлено.

Не погоджуючись із рішенням суду, Департамент соціальної політики Вінницької міської ради подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким позов задовольнити.

Судова колегія, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників судового розгляду, перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави апеляційної скарги, вважає, що вона підлягає частковому задоволенню з огляду на таке.

Згідно зі статтею 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим; законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом; обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Статтею 214 ЦПК України передбачено, що під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду відповідно до положень частини 1 статті 303 ЦПК України в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, судова колегія вважає, що оскаржуване рішення не відповідає зазначеним вимогам закону.

Судом першої інстанції встановлено, що 07.08.2014 року ОСОБА_3 звернулася до управління соціального захисту населення (Лівобережне) Департаменту соціальної політики Вінницької міської ради із заявою про призначення державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім'ям. До заяви додано декларацію про доходи та майновий стан осіб, які звернулися за призначенням усіх видів соціальної допомоги, від 07.08.2014 року за період з 01.02.2014 року по 31.07.2014 року де зазначено, що відповідачка отримала дохід у вигляді допомоги, її чоловік - зарплату, інших доходів сім'я не отримує, у власності сім'ї рахується автомобіль «Шевролет Лачетті», 2004 року випуску, та інші документи, передбачені ст.4 Закону України «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім'ям», необхідні для подання заяви про призначення допомоги.

На підставі поданої заяви та документів рішенням про призначення державної соціальної допомоги відповідачу призначено соціальну допомогу: з 01.08.2014 року по 31.01.2014 року в розмірі 4002,61 грн. щомісячно; з 01.02.2015 року по 05.07.2015 року в розмірі 4291,02 грн. на місяць; з 06.07.2015 року по 31.07.2015 року в розмірі 4541,02 грн. щомісячно (а.с.9)

Відділом соціальних інспекторів управління соціального захисту населення (Лівобережне) Департаменту соціальної політики Вінницької міської ради була здійснена перевірка достовірності даних про доходи, вказані у декларації від 07.08.2014 року відповідачем. Відповідно до інформації Вінницької ОДПІ Головного управління Міндоходів у Вінницькій області від 29.01.2015 року та довідки ТОВ «Автоленд-інвест» від 16.02.2015 року чоловік відповідачки ОСОБА_4 отримав дохід у сумі 20 500 грн. від продажу автомобіля Автобус-Д, модель Богдан-А-091, ідентифікаційний номер НОМЕР_1.

10.02.2015 року ОСОБА_3 повторно звернулась до управління соціального захисту населення (Лівобережне) Департаменту соціальної політики Вінницької міської ради із заявою про призначення державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім'ям. До заяви додано декларацію про доходи та майновий стан осіб, які звернулися за призначенням усіх видів соціальної допомоги, від 10.02.2015 року за період з 01.08.2014 року по 31.01.2015 року де зазначено, що відповідачка отримала дохід у вигляді допомоги, її чоловік - зарплату, інших дохід сім'я не отримує, у власності сім'ї рахується автомобіль «Шевролет Лачетті», 2004 року випуску, та інші документи, передбачені ст.4 Закону України «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім'ям», необхідні для подання заяви про призначення допомоги.

Рішенням управління соціального захисту населення (лівобережне) Департаменту соціальної політики Вінницької міської ради від 18.03.2015 року ОСОБА_3 припинено виплату державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім'ям з 01.01.2015 року.

Відмовляючи в задоволені позову, суд першої інстанції виходив з того, що відсутній факт навмисного подання відповідачкою недостовірних даних про приховування реалізації її чоловіком автомобіля за 20500 грн., оскільки даний автомобіль не належав на праві власності чоловіку відповідачки, адже відповідно до договору комісії №041/11 від 20.04.2011 року ОСОБА_4 зобов'язувався за дорученням ОСОБА_5 придбати автомобіль марки Богдан, модель автобуса 2003 року випуску, від свого імені, але за рахунок комітента, а тому згідно з ст.1018 ЦК України автомобіль був власністю комітента. При цьому, згідно Ліцензійної картки НОМЕР_2 вищевказаний автомобіль використовувався не чоловіком ОСОБА_3, а підприємством ПрАТ «Вінницький таксомоторний парк», а відповідно до полісу страхування АВ0953564 страхувальником також значиться ПрАТ «Вінницький таксомоторний парк».

Проте, з такими висновками суду погодитись не можна, оскільки вони не відповідають дійсним обставинам справи та суперечать нормам матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Висновки суду першої інстанції про те, що автомобіль Автобус-Д, модель Богдан-А-091, не належав на праві власності ОСОБА_4, оскільки відповідно до договору комісії №041/11 від 20.04.2011 року ОСОБА_4 зобов'язувався за дорученням ОСОБА_5 придбати автомобіль марки Богдан від свого імені, але за рахунок комітента, судова колегія вважає помилковими, оскільки відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3, виданим Вінницьким ВРЕР ВДАІ УМВС у Вінницькій області, власником автомобіля був ОСОБА_4

Саме чинне свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу є визначальним правовстановлюючим документом, який вказує про власника транспортного засобу.

Судова колегія враховує і постанову Верховного Суду України від 16.12.2015 року у справі №6-688цс15, в якій звертається увага, що відчуження транспортного засобу потребує відповідного оформлення з видачею свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу.

Надані відповідачем договір комісії від 20.04.2011 року та звіт комісіонера від 22.04.2011 року самі по собі не є правовстановлюючими документами, що підтверджують право власності на транспортний засіб, а могли бути відповідною правовою підставою для реєстрації даного транспортного засобу саме на імя комітента - ОСОБА_6 відповідно до укладеного договору комісії та ст.1018 ЦК України, оскільки власником придбаного комісіонером майна є комітент.

Не зважаючи на це, автомобіль був зареєстрований саме на імя ОСОБА_4 26.04.2011 року (а.с.40), тобто вже після його передачі 22.04.2011 року ОСОБА_6 (а.с.39), а згодом і проданий 15.02.2014 року саме ОСОБА_4 (а.с.13). З цього вбачається, що представлений суду договір комісії при реєстрації даного транспортного засобу в органи МРЕВ ДАІ не надавався, і ОСОБА_6 весь цей час не оспорював право власності ОСОБА_4, який юридично був і залишався власником автомобіля.

У зв'язку з чим, висновки суду першої інстанції в цій частині є такими, що протирічать встановленим обставинам і вимогам норм матеріального права.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення є порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

Виходячи з викладеного, судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги в цій частині є обґрунтованими та заслуговують на увагу, у зв'язку з чим оскаржуване рішення підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення.

В той же час, судова колегія вважає, що позов не може бути задоволений виходячи з наступного.

Відповідно до абзацу другого статті 1 Закону України «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім'ям» (далі - Закон N1768-III) соціальна допомога малозабезпеченим сім'ям - це щомісячна допомога, яка надається малозабезпеченим сім'ям у грошовій формі в розмірі, який залежить від величини середньомісячного сукупного доходу сім'ї.

За частинами першою, другою, п'ятою, шостою, сьомою та десятою статті 4 цього ж Закону для надання соціальної допомоги подається заява уповноваженим представником сім'ї до місцевої державної адміністрації або до виконавчого комітету сільської, селищної ради. Виконавчий комітет сільської, селищної ради передає заяву про надання соціальної допомоги до місцевої державної адміністрації.

У заяві дається згода сім'ї на збір інформації про неї, про її власність, доходи та майно, що необхідна для мети цього Закону.

Місцеві державні адміністрації для мети цього Закону мають право користуватися всіма офіційними джерелами інформації, в тому числі й інформацією органів доходів і зборів.

Соціальна допомога призначається з місяця звернення, якщо протягом місяця подано всі необхідні документи.

Рішення про призначення соціальної допомоги чи про відмову в її наданні приймається місцевою державною адміністрацією протягом десяти календарних днів і наступного після його прийняття дня надсилається уповноваженому представнику малозабезпеченої сім'ї.

Порядок призначення та виплати соціальної допомоги встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно з пунктами 2, 3 Порядку призначення і виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім'ям, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24.02.2003 року №250 (далі - Порядок), соціальна допомога призначається і виплачується у грошовій формі малозабезпеченим сім'ям, які постійно проживають на території України, мають середньомісячний сукупний дохід, нижчий від прожиткового мінімуму для сім'ї.

Призначення і виплата соціальної допомоги здійснюється управліннями праці та соціального захисту населення районних, районних у містах Києві та Севастополі державних адміністрацій, структурними підрозділами з питань праці та соціального захисту населення виконавчих органів міських, районних у містах (у разі їх створення) рад (далі - органи праці та соціального захисту населення) за місцем реєстрації уповноваженого представника малозабезпеченої сім'ї.

За пунктом 6 Порядку для призначення соціальної допомоги уповноважений представник сім'ї подає органу праці та соціального захисту населення, зокрема, декларацію про доходи та майно (заповнюється на підставі довідок про доходи кожного члена сім'ї).

Відповідно до частини першої статті 7 Закону N 1768-III державна соціальна допомога не призначається, зменшується її розмір або припиняється виплата у випадках, коли, зокрема, з'ясовано, що малозабезпечена сім'я має додаткові джерела для існування; у власності чи володінні малозабезпеченої сім'ї є друга квартира (будинок) за умови, що загальна площа житла перевищує 21 кв. м на одного члена сім'ї та додатково 10,5 кв. м на сім'ю, чи більше одного автомобіля, транспортного засобу (механізму).

Згідно з частиною другою цієї норми Закону за наявності обставин, передбачених у частині першій цієї статті, соціальна допомога може бути призначена місцевою державною адміністрацією на підставі рішень районних, районних у містах Києві та Севастополі державних адміністрацій та виконавчих комітетів міських і районних у містах (у разі їх створення) рад у разі, якщо, зокрема, у малозабезпеченій багатодітній сім'ї виховуються троє або більше дітей віком до 18 років (якщо діти навчаються за денною формою навчання у загальноосвітніх, а також професійно-технічних, вищих навчальних закладах I - IV рівнів акредитації, але не довше ніж до досягнення ними 23 років).

Відповідно до частини четвертої статті 7 Закону N 1768-III, якщо сім'єю навмисно подано недостовірні відомості чи приховано відомості, що вплинули або могли вплинути на встановлення права на соціальну допомогу та на визначення її розміру, виплата призначеної соціальної допомоги припиняється з місяця, в якому виявлено порушення.

Відповідно до пункту 11 Порядку для призначення соціальної допомоги сім'ям, в яких є діти, що навчаються у вечірній школі з денною формою навчання, у вищому навчальному закладі або є слухачами курсів на контрактній основі, обстеження матеріально-побутових умов сім'ї обов'язкове.

Згідно з абзацом другим пункту 25 Порядку виплата раніше призначеної соціальної допомоги припиняється, якщо сім'єю приховано або навмисно подано недостовірні дані про її доходи та майновий стан, що вплинули на встановлення права на соціальну допомогу і визначення її розміру, внаслідок чого були надміру виплачені кошти, - з місяця, в якому виявлено порушення.

З аналізу наведених норм права вбачається, що припинення виплати та повернення виплаченої соціальної допомоги з підстави, передбаченої абзацом четвертим частини першої статті 7 Закону N 1768-III, можливе за наявності таких обов'язкових умов:

малозабезпечена сім'я має додаткові джерела для існування;

у власності чи володінні малозабезпеченої сім'ї є більше одного автомобіля, транспортного засобу (механізму);

відсутність обставин, передбачених частиною другою статті 7 цього Закону;

необхідність дотримання процедури прийняття рішення місцевою державною адміністрацією про призначення соціальної допомоги у разі, коли є обставини та умови, передбачені частинами першою та другою статті 7 Закону N 1768-III;

відсутність ознак (обставин) навмисного подання недостовірних відомостей чи приховання відомостей, що вплинули або могли вплинути на встановлення права на державну соціальну допомогу та на визначення її розміру. Виплата призначеної державної соціальної допомоги припиняється з місяця, в якому виявлено порушення.

З матеріалів справи вбачається, що в деклараціях про доходи та майновий стан осіб, які звернулися за призначенням усіх видів соціальної допомоги, від 07.08.2014 року ОСОБА_3 зазначала, що в сім'ї виховується п'ятеро неповнолітніх дітей віком до 18 років.

У деклараціях про доходи ОСОБА_3 повідомила також, що у власності чи володінні її сім'ї є лише один автомобіль «Шевролет Лачетті». Проте, відповідно до інформації Вінницької ОДПІ Головного управління Міндоходів у Вінницькій області від 29.01.2015 року та довідки ТОВ «Автоленд-інвест» від 16.02.2015 року чоловік відповідачки ОСОБА_4 отримав дохід у сумі 20 500 грн. від продажу автомобіля Автобус-Д, модель Богдан-А-091, ідентифікаційний номер НОМЕР_1.

У розумінні абзацу четвертого частини першої статті 7 Закону N 1768-III припинення виплати соціальної допомоги малозабезпеченій сім'ї та/або повернення (стягнення) її, у випадку, коли малозабезпечена сім'я має додаткові джерела для існування або у власності чи володінні малозабезпеченої сім'ї є більше одного автомобіля, транспортного засобу (механізму), можливі тоді, коли відсутні відомості про те, що в малозабезпеченій багатодітній сім'ї виховуються троє або більше дітей віком до 18 років (якщо діти навчаються за денною формою навчання у загальноосвітніх, а також професійно-технічних, вищих навчальних закладах I - IV рівнів акредитації, але не довше ніж до досягнення ними 23 років), або обставини навмисного подання недостовірних відомостей чи приховання відомостей, що вплинули або могли вплинути на встановлення права на соціальну допомогу, тобто коли відсутні обставини, передбачені частиною другою та/або частиною четвертою цієї статті.

Повернення (стягнення) наданої соціальної допомоги за таких умов може застосовуватися, коли місцева державна адміністрація на підставі рішень районних, районних у містах державних адміністрацій та виконавчих комітетів міських і районних у містах рад за результатами обстеження матеріально-побутових умов сім'ї та зібраної інформації про сім'ю, її власність, доходи, майно прийме рішення про відмову в наданні соціальної допомоги.

Саме така правова позиція міститься у постанові Верховного Суду України від 09.06.2016 року у справі №21-201а15 та постанові від 07.07.2015 року у справі №21-238а15, які згідно з ст.360-7 ЦПК України є обов'язковими для всіх суб'єктів владних повноважень та для всіх судів України, які зобов'язані привести свою практику у відповідність із рішеннями Верховного Суду України.

Судова колегія враховує, що в матеріалах справи відсутнє рішення саме про відмову в наданні соціальної допомоги ОСОБА_3 в розумінні частини 2 статті 7 Закону N 1768-III і таке рішення не було надано представником позивача під час апеляційного розгляду.

Таким чином, правових підстав для задоволення позову судова колегія не вбачає.

Враховуючи наведене, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позову саме з наведених вище підстав.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 309, 313-314, 316, 317, 319, 324, 325 ЦПК України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу Департаменту соціальної політики Вінницької міської ради Вінницької області - задовольнити частково.

Рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 31.08.2016 року у даній справі скасувати та ухвалити нове рішення.

У задоволенні позову Департаменту соціальної політики Вінницької міської ради Вінницької області до ОСОБА_3 про стягнення надміру виплачених коштів державної соціальної допомоги - відмовити.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення, однак може бути оскаржено шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий: /підпис/ А.Ю. Зайцев

Судді: /підпис/ О.С. Панасюк

/підпис/ Т.М. Шемета

Згідно з оригіналом.

Суддя: