УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 січня 2016 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

Мазур Л.М., Леванчука А.О., Нагорняка В.А.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до публічного акціонерного товариства акціонерного банку «Укргазбанк» про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії,

за касаційною скаргою публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк» на рішення Оболонського районного суду м. Києва від 09 вересня 2015 року та ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 05 листопада 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У квітні 2015 року ОСОБА_4 звернувся до суду з указаним позовом, у якому просив:

- визнати незаконними дії публічного акціонерного товариства акціонерного банку «Укргазбанк» (далі - ПАТ АБ «Укргазбанк») щодо внесення змін до тарифів шляхом вчинення одностороннього правочину від 20 січня 2015 року та застосування до операцій по картковому рахунку НОМЕР_1 комісії за здійснення безготівкової оплати товарів чи послуг за допомогою платіжної картки у розмірі 30 % від суми операції;

- зобов'язати ПАТ АБ «Укргазбанк» відшкодувати незаконно нараховану та списану 21 січня 2015 року та 22 січня 2015 року з карткового рахунку комісію у розмірі 13 350 грн 81 коп. та 1 592 грн 20 коп. відповідно, а також відшкодувати безпідставно нараховані та списані відсотки за користування овердрафтом у розмірі 1 130 грн 81 коп.

На обґрунтування позовних вимог посилався на те, що він у період з 26 грудня 2014 року по 18 січня 2015 року здійснював безготівкові розрахунки з використанням платіжної картки за межами України, а після повернення в Україну дізнався, що з його карткового рахунку списана комісія за безготівкові розрахунки за межами України у розмірі 30% від суми операції, що у загальній сумі становить 14 943 грн 01 коп.

ОСОБА_4 вказував, що списання вказаної комісії спричинило виникнення несанкціонованого овердрафту, на суму якого відповідач щомісячно нараховує відсотки у розмірі 48 % річних, що становить 1 130 грн 81 коп.

Оскільки зміни до тарифного плану були внесені банком 20 січня 2015 року та не діяли на день проведення позивачем безготівкового розрахунку за межами України, застосування комісії вважав незаконним та просив позовні вимоги задовольнити.

Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 09 вересня 2015 року позов задоволено.

Визнано протиправними дії ПАТ АБ «Укргазбанк» щодо застосування комісії за розрахунково-касове обслуговування при здійсненні операцій з безготівкової оплати товарів чи послуг за допомогою платіжної картки за межами України у розмірі 30% від суми операції до операцій по картковому рахунку НОМЕР_1, відкритому на ім'я ОСОБА_4, у період з 21 січня 2015 року по 22 січня 2015 року включно.

Зобов'язано ПАТ АБ «Укргазбанк» відшкодувати ОСОБА_4 нараховану та списану 21 січня 2015 року та 22 січня 2015 року комісію за розрахунково-касове обслуговування при здійсненні операцій з безготівкової оплати товарів чи послуг за допомогою платіжної картки за межами України на загальну суму 14 943 грн 01 коп. та відсотки за нестандартний овердрафт, нараховані 30 січня 2015 року, 27 лютого 2015 року, 31 березня 2015 року на загальну суму 1 130 грн 81 коп.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 05 листопада 2015 року апеляційну скаргу ПАТ АБ «Укргазбанк» відхилено, рішення Оболонського районного суду м. Києва від 09 вересня 2015 року залишено без змін.

У касаційній скарзі ПАТ АБ «Укргазбанк», посилаючись на неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить судові рішення першої та апеляційної інстанцій скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

Вивчивши матеріали цивільної справи та перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

За приписами п. 14.10 ст. 14 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» банк має право вносити зміни до правил користування електронним платіжним засобом або тарифів на обслуговування електронного платіжного засобу, повідомивши про відповідні зміни користувача у спосіб, передбачений договором.

Суди попередніх інстанції, задовольняючи позовні вимоги, на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами (ст.ст. 57, 212 ЦПК України), правильно встановили характер правовідносин сторін у справі та застосували норми матеріального права, які їх регулюють, дійшли обґрунтованого висновку про те, що при фактичному списанні коштів з карткового рахунку позивача відповідач мав керуватися тарифним планом без урахування змін, затверджених 17 січня 2015 року, що в подальшому б не спричинило виникнення незаконного овердрафту, на суму якого ПАТ АБ «Укргазбанк» нарахував 27 лютого 2015 року та 31 березня 2015 року відсотки у розмірі 48 % річних, оскільки відповідач у порушення п.п. 8.3.1, 8.3.2 укладеного між сторонами договору та п. 14.10 ст. 14 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», прийнявши зміни до тарифного плану за тридцять календарних днів до дати, з якої вони мали застосовуватись, не повідомив про це ОСОБА_4

Доводи касаційної скарги з приводу неоспорення позивачем дійсності одностороннього правочину, на підставі якого стягнуто спірну суму комісії, у зв'язку з чим відповідач вважає такий правочин дійсним на час стягнення банком комісії, не ґрунтуються на законі та умовах договору, а тому є безпідставними.

Докази та обставини, на які посилається заявник в касаційній скарзі, були предметом дослідження судами першої та апеляційної інстанцій та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судами попередніх інстанцій були дотримані норми матеріального та процесуального права.

Інші доводи касаційної скарги не спростовують висновків судів першої та апеляційної інстанцій, обґрунтовано викладених в мотивувальній частині оскаржуваних рішень та зводяться до переоцінки доказів та незгоди заявника з висновками судів попередніх інстанцій щодо їх оцінки.

На підставі вищевикладеного та керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк» відхилити.

Рішення Оболонського районного суду м. Києва від 09 вересня 2015 року та ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 05 листопада 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів: Л.М. Мазур

А.О. Леванчук

В.А.Нагорняк