АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________
Справа № 683/1223/15-ц
Провадження № 22-ц/792/222/16
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 січня 2016 року м. Хмельницький

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Апеляційного суду Хмельницької області

в складі: головуючого судді Талалай О.І.,

суддів: П'єнти І.В., Гринчука Р.С.,

секретар Шевчук Ю.Г.,

з участю: представника відповідача ОСОБА_1,

представників позивача ОСОБА_2, ОСОБА_3

розглянула у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою представника ФОП ОСОБА_4 ОСОБА_1 на рішення Старокостянтинівського районного суду від 11 грудня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_7 до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 про стягнення середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу.

Заслухавши доповідача, пояснення осіб, які беруть участь у справі, перевіривши матеріали справи, ознайомившись з доводами апеляційної скарги, колегія суддів

в с т а н о в и л а :

ОСОБА_2, який діє в інтересах ОСОБА_7, звертаючись до суду з вказаним позовом, зазначив, що відповідно до рішення Старокостянтинівського районного суду від 29 травня 2014 року ОСОБА_7 поновлена на посаді бармена до роботодавця ФОП ОСОБА_4 Зазначене рішення набрало законної сили. Однак на день звернення з позовом ФОП ОСОБА_4 рішення суду не виконала та на роботі ОСОБА_7 не поновила. У зв'язку з чим на підставі ст. 236 КЗпП України просив стягнути з відповідача середній заробіток за час затримки.

Рішенням Старокостянтинівського районного суду від 11 грудня 2015 року позов задоволено. Стягнуто з ФОП ОСОБА_4 на користь ОСОБА_7 23249 грн. 18 коп. оплати за час вимушеного прогулу. Вирішено питання про судовий збір.

Представник ФОП ОСОБА_4 ОСОБА_1, не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, в апеляційній скарзі просить його скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у позові. Посилається на невідповідність висновків суду обставинам справи, відсутність аналізу доказів, порушення норм матеріального та процесуального права. Судом не враховано те, що 13 серпня 2014 року вона повідомила відділ Державної виконавчої служби Старокостянтинівського районного управління юстиції про готовність добровільно виконати судове рішення, але не знає як це зробити, оскільки працевлаштування працівників здійснюється через міськрайонний центр зайнятості. 03 вересня 2014 року виконавче провадження було зупинено. Поновлено воно лише 03 вересня 2015 року. 09 грудня 2015 року ОСОБА_7, яка самостійно прийшла до роботодавця з трудовою книжкою, поновлена на посаді бармена. До цього ОСОБА_7 не приходила до неї і не приносила трудової книжки, про що були складені акти. В порушення вимог ст. 1166 ЦК України судом не встановлено факту вчинення нею порушення чи правопорушення.

У засіданні апеляційного суду представник відповідача апеляційну скаргу підтримав. Представники позивача визнали її не обґрунтованою у повному обсязі. Інші особи, які беруть участь у справі, не з'явилися про розгляд справи належним чином повідомлені.

Апеляційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Судом першої інстанції правильно встановлено, що відповідно до рішення Старокостянтинівського районного суду від 29 травня 2014 року, яке набрало законної сили 16 липня 2014 року, ОСОБА_7 поновлена на посаді бармена до роботодавця ФОП ОСОБА_4 Зазначене судове рішення підлягало негайному виконанню. За заявою позивачки рішення суду звернуто до примусового виконання. 11 серпня 2014 року державним виконавцем винесена постанова про відкриття виконавчого провадження. Відповідач поновила ОСОБА_7 на роботі на підставі наказу № 6 від 09 грудня 2015 року.

Наведене підтверджується матеріалами справи.

Ухвалюючи рішення про задоволення позовних вимог про стягнення середньої заробітної плати за час затримки виконання судового рішення, суд обґрунтовано виходив з того, що рішення суду про поновлення працівника на роботі вказує на обов'язок роботодавця не пізніше наступного дня після проголошення судового рішення незалежно від відкриття виконавчого провадження поновити працівника на роботі і фактично допустити його до виконання попередніх обов'язків. Оскільки у період з 29 травня 2014 року по 09 грудня 2015 року рішення суду про поновлення позивача на роботі ФОП ОСОБА_4 всупереч вимогам закону не виконувалося, тому цей період часу є вимушеним прогулом, який підлягає оплаті на підставі статті 236 КЗпП України

Висновок суду узгоджується з матеріалами справи і відповідає вимогам закону.

Згідно із ст. 236 КЗпП України у разі затримки власником або уповноваженим ним органом виконання рішення органу, який розглядав трудовий спір про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, цей орган виносить ухвалу про виплату йому середнього заробітку або різниці в заробітку за час затримки.

Відповідно до правової позиції, висловленої у постанові Верховного Суду України від 01 липня 2015 року у справі № 6-435цс15, що є обов'язковою для всіх судів України, рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого працівника, підлягає негайному виконанню (частина 5 статті 235 КЗпП України).

За змістом норм статті 236 КЗпП України затримкою виконання рішення суду про поновлення працівника на роботі слід вважати невидання власником (уповноваженим органом) наказу про поновлення працівника на роботі без поважних причин, негайно, після проголошення судового рішення.

Доводи апеляційної скарги про зупинення виконавчого провадження та щодо необізнаності з порядком і способом виконання рішення суду, що стало підставою його невиконання, не можуть бути прийняті до уваги.

Оплата вимушеного прогулу при затримці виконання рішення про поновлення на роботі працівника передбачена ст. 236 КЗпП України.

Цією статтею виплата таких коштів у разі затримки виконання рішення не ставиться в залежність від того, чи було воно звернуто до виконання, та чи було пред'явлено до виконання виконавчий лист, а підставою виплати є сам по собі факт затримки виконання рішення про поновлення на роботі. Інших умов при настанні яких проводиться виплата зазначених коштів вказаною статтею не передбачено.

Зазначені ФОП ОСОБА_4 причини невиконання судового рішення більше 18 місяців не можуть бути визнані поважними.

Інші доводи апеляційної скарги на законність рішення суду не впливають і його висновок не спростовують.

Порушень процесуального закону, які б були підставою для скасування рішення, судом не допущено.

Рішення суду першої інстанції ґрунтується на повно, всебічно досліджених матеріалах справи, ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстав у межах доводів апеляційної скарги для його скасування не вбачається.

Керуючись ст. ст. 307, 308, 315, 319 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу представника ФОП ОСОБА_4 ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Старокостянтинівського районного суду від 11 грудня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий (підпис) О.І. Талалай

Судді: (підписи) І.В. Пєнта

Р.С. Гринчук

З оригіналом згідно: суддя апеляційного суду О.І. Талалай

_________________________________________________________________

Головуючий в першій інстанції Цимбалюк О.В. Провадження: № 22-ц/792/222/16

Доповідач Талалай О.І. Категорія № 53, 55