Справа № 758/7467/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 січня 2016 року Подільський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді - Зарицької Ю. Л. ,

при секретарі - Демченко Л. П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Банк «Київська Русь» про визнання зобов'язання припиненим,

В С Т А Н О В И В :

Позивачка звернулась до суду з зазначеним вище позовом, мотивуючи його тим, що 29.10.2013 між позивачкою та ПАТ «Банк «Київська Русь» було укладено кредитний договір № 96344-45.1-13-2. Позивачка зазначила, що станом на 18.03.2015 у неї за кредитним договором виникла заборгованість у сумі 535 270, 38 грн. Також позивачка вказала, що 04.08.2011 між відповідачем та ТОВ «Волжский дизель» був укладений договір банківського рахунку № 35014-18-7234, на підставі якого відповідач відкрив ТОВ «Волжский дизель» поточний рахунок для здійснення розрахунково - касового обслуговування. Крім того, позивачка зазначила, що станом на 17.03.2015 на поточному банківському рахунку ТОВ «Волжский дизель» знаходились грошові кошти у розмірі 45 853, 70 дол. США. Позивачка наголосила на тому, що 18.03.2015 між нею та ТОВ «Волжский дизель» укладено договір про часткове відступлення права вимоги, за яким до позивача перейшло право вимоги грошових коштів у розмірі 22 926,85 дол. США за договором банківського рахунку. З урахування зазначеного вище, того, що за кредитним договором позивачка є боржником відповідача, а за договором про часткове відступлення права вимоги позивач є кредитором відповідача, позивачка і звернулась до суду та просила визнати припиненим зобов'язання ОСОБА_1 перед ПАТ «Банк «Київська Русь» в частині сплати грошових коштів у розмірі 535 270 грн. 38 коп. за кредитним договором № 96344-45.1-13-2 від 29.10.2013. Також просила стягнути з відповідача судовий збір в сумі 3654 грн.

Представник позивача в судовому засіданні позов вимоги підтримав, позов просив задоволити.

Представники відповідача проти задоволення позову заперечували, оскільки ліцензія ПАТ «Банк «Київська Русь» відкликана, а відповідач є неналежним.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши сторін, суд приходить до висновку про необхідність відмови в задоволенні позову з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що 04.08.2011 між ПАТ «Банк «Київська Русь» та ТОВ «Волжский дизель» укладено договір банківського рахунку № 35014-18-1234, відповідно до умов якого банк відкриває клієнту поточний рахунок у національній та іноземній валютах, в банківських металах та інші рахунки зі спеціальним режимом використання та здійснює його розрахунково - касове обслуговування відповідно до чинного законодавства України, нормативно - правових актів НБУ та умов цього договору, а клієнт зобов'язується оплачувати послуги банка у розмірі, встановленому цим договором (а.с.а.с. 4-9).

Відповідно до даних виписки по особовому рахунку ТОВ «Волжский дизель» за 17.03.2015, залишок на рахунку становить 45853, 70 дол. США (а.с. 10).

29.10.2013 між ПАТ «Банк «Київська Русь» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 96344-45.1-13-2, відповідно до умов якого кредитодавець зобов'язується надати позичальнику кредит в сумі 587 000 грн. строком з 29.10.2013 по 28.10.2033 на придбання нерухомого майна за договором купівлі - продажу від 29.10.2013, а саме: двокімнатної квартири АДРЕСА_1, на умовах, встановлених цим договором, а позичальник зобов'язується погашати кредит, сплачувати проценти за користування кредитом та можливі штрафні санкції в порядку та на умовах цього договору (а.с.а.с. 11-15).

Залишок на особових рахунках ОСОБА_1 станом на 18.03.2015 становить 535 270,38 грн. (а.с. 16).

Між ТОВ «Волжский дизель» та ОСОБА_1 укладено договір про часткове відступлення права вимоги від 18.03.2015, відповідно до умов якого первісний кредитор передає, а новий кредитор приймає на себе право вимоги грошових коштів за договором банківського рахунку № 35014-18-7234 від 04.08.2011 у розмірі22 926,85 дол. США, що належать первісному кредиторові, і стає кредитором ПАТ «Банк «Київська Русь», в частині вимоги щодо виплати новому кредитору грошових коштів у розмірі 22 926,85 дол. США за договором банківського рахунку № 35014-18-7234 від 04.08.2011, укладеним між первісним кредитором та ПАТ «Банк «Київська Русь» (а.с. 17).

Директором ТОВ «Волжский дизель» Дрокіним С.П. було подано заяву від 23.10.2015 ПАТ «Банк «Київська Русь», в якій просив внести зміни до акцептованих кредиторських вимог ПАТ «Банк «Київська Русь», включивши кредиторські вимоги ТОВ «Волжский дизель» у сумі 22 926,85 дол. США, оскільки зазначені грошові кошти належать ОСОБА_1 на підставі договору про часткове відступлення права вимоги від 18.03.2015 (а.с. 48).

Позивачкою було подано заяву до ПАТ «Банк «Київська Русь» від 23.10.2015 про зарахування зустрічних однорідних вимог між нею та ПАТ «Банк «Київська Русь» на загальну суму 535 270 грн. 38 коп. за грошовими зобов'язаннями, які виникли з договору відступлення та кредитного договору (а.с.а.с. 49-50).

Як встановлено в судовому засіданні, в ПАТ «Банк «Київська Русь» розпочато процедуру ліквідації.

Процедура виведення неплатоспроможних банків з ринку врегульована Законом України „Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", який є спеціальним законом, що регулює дані правовідносини.

Згідно з п. 16 ст. 2 Закону тимчасова адміністрація - процедура виведення банку з ринку, що запроваджується Фондом стосовно неплатоспроможного банку в порядку, встановленому цим Законом.

Відповідно до п.6 ч. 2 цього Закону ліквідація банку - це процедура припинення банку як юридичної особи відповідно до законодавства.

Таким чином, у спорах пов'язаних з виконанням банком, у якому введена тимчасова адміністрація та / або запроваджена процедура ліквідації, своїх зобов'язань перед кредиторами, норми Закону України „Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", є спеціальними і цей Закон є пріоритетним відносно інших законодавчих актів України у цих правовідносинах.

Статтею 36 вказаного Закону врегульовані наслідки запровадження тимчасової адміністрації.

Зокрема , в ч. 1 встановлено, що з дня призначення уповноваженої особи Фонду припиняються всі повноваження органів управління банку ( загальних зборів, спостережної ради і правління ( ради директорів) та органів контролю ( ревізійної комісії та внутрішнього аудиту). Уповноважена особа Фонду від імені Фонду набуває всі повноваження органів управління банку та органів контролю з дня початку тимчасової адміністрації і до її припинення.

Згідно п. п. 1, 2, ч. 5 ст. 36 Закону під час тимчасової адміністрації не здійснюється: задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку; примусове стягнення коштів и та майна банку, звернення стягнення на майно банку, накладення арешту на кошти та майно банку.

Відповідно до ч.2 ст. 46 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», з дня початку процедури ліквідації банку:

1) припиняються всі повноваження органів управління банку (загальних зборів, спостережної ради і правління (ради директорів)) та органів контролю (ревізійної комісії та внутрішнього аудиту). Якщо в банку, що ліквідується, здійснювалася тимчасова адміністрація, з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку тимчасова адміністрація банку припиняється. Керівники банку звільняються з роботи у зв'язку з ліквідацією банку;

2) банківська діяльність банку завершується закінченням технологічного циклу конкретних операцій у разі, якщо це сприятиме збереженню або збільшенню ліквідаційної маси;

3) строк виконання всіх грошових зобов'язань банку та зобов'язання щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів) вважається таким, що настав;

4-1) нарахування відсотків, комісійних, штрафів, інших очікуваних доходів за активними операціями банку може припинятися у терміни, визначені договорами з клієнтами банку у разі, якщо це сприятиме збереженню або збільшенню ліквідаційної маси;

5) відомості про фінансове становище банку перестають бути конфіденційними чи становити банківську таємницю;

6) укладення правочинів, пов'язаних з відчуженням майна банку чи передачею його майна третім особам, допускається в порядку, передбаченому статтею 51 цього Закону;

7) втрачають чинність публічні обтяження чи обмеження на розпорядження (у тому числі арешти) будь-яким майном (коштами) банку. Накладення нових обтяжень чи обмежень на майно банку не допускається.

Статтею 49 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» передбачено, що протягом 90 днів з дня опублікування відомостей відповідно до частини другої статті 45 цього Закону Фонд здійснює такі заходи:

1) визначає суму заборгованості кожному кредитору та відносить вимоги до певної черги погашення;

2) відхиляє вимоги в разі їх не підтвердження фактичними даними, що містяться у розпорядженні Фонду, та, у разі потреби, заявляє в установленому законодавством порядку заперечення за заявленими до банку вимогами кредиторів;

3) складає реєстр акцептованих вимог кредиторів відповідно до вимог, встановлених нормативно-правовими актами Фонду.

Згідно з ст. 52 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» кошти, одержані в результаті ліквідації та реалізації майна банку, спрямовуються уповноваженою особою Фонду на задоволення вимог кредиторів у такій черговості:- зобов'язання, що виникли внаслідок заподіяння шкоди життю та здоров'ю громадян; - грошові вимоги щодо заробітної плати, що виникли із зобов'язань банку перед працівниками до прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку; - вимоги Фонду, що виникли у випадках, визначених цим Законом, у тому числі щодо повернення цільової позики банку, наданої протягом здійснення тимчасової адміністрації з метою забезпечення виплат відповідно до пункту 1 частини шостої статті 36 цього Закону, та щодо покриття витрат Фонду, передбачених у пункті 17 частини п'ятої статті 12 цього Закону; вимоги вкладників - фізичних осіб у частині, що перевищує суму, виплачену Фондом; - вимоги Національного банку України, що виникли в результаті зниження вартості застави наданої для забезпечення кредитів рефінансування; - вимоги фізичних осіб, платежі яких або платежі на ім'я яких заблоковано (крім фізичних осіб - суб'єктів підприємницької діяльності); - інші вимоги, крім вимог за субординованим боргом; - вимоги за субординованим боргом.

Відтак, вимоги кредиторів банку після прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку підлягають задоволенню в порядку, визначеному ЗУ «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». Отримані під час виконання ліквідаційної процедури кошти, спрямовуються у визначеній чинним законодавством черговості, задоволення вимог кредиторів банку поза її межами Законом не передбачено.

Позивачем пред'явлено позов до ПАТ «Банк «Київська Русь», в якому розпочато процедуру ліквідацію.

Відповідно до ст. 33 ЦПК України, суд за відсутності умов, передбачених вказаною нормою не вправі проводити заміну неналежного відповідача на належного або залучати до участі у справі іншу особу як співвідповідача. Право визначення особи відповідача покладено на позивача, суд не вправі втручатися у визначення позивачем особи відповідача.

Оскільки позивачем пред'явлено позов до неналежного відповідача, суд приходить до висновку про необхідність відмови в задоволенні позову.

На підставі Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», керуючись ст.ст. 3, 10, 11, 33, 209, 212, 214, 215, 218, 224-226 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В :

ОСОБА_1 в задоволенні позову до Публічного акціонерного товариства «Банк «Київська Русь» про визнання зобов'язання припиненим - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Подільський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Суддя Ю. Л. Зарицька