У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 285/3852/14-ц

провадження № 6/0285/34/16

06 травня 2016 року м. Новоград-Волинський

Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді…………………...ОСОБА_1 за участю секретаря...…….…………..ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу

за поданням відділу Державної виконавчої служби Новоград-Волинського міськрайонного управління юстиції Житомирської області (далі ВДВС)

про тимчасове обмеження у праві виїзду боржника,

ВСТАНОВИВ:

15.04.2016 року державний виконавець звернувся до суду з поданням, в якому просить тимчасово обмежити боржника ОСОБА_3 у праві виїзду за межі України до погашення ним боргу у повному обсязі.

Своє подання обґрунтовує тим, що у виконавчій службі знаходиться на виконанні виконавчі листи по справі № 285/38752/14 від 07.11.2014 року видані Новоград-Волинським міськрайонним судом про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 аліментів на її утримання в розмірі 1/6 частини його заробітку щомісяця до досягнення сином трирічного віку, та в розмірі 1/3 частини всіх доходів на утримання дітей Вікторії та Назара до досягнення ними повноліття.

Представник виконавчої служби в судове засідання не прибув.

Дослідивши письмові матеріали справи і оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України» (далі Закон) громадянин України має право виїхати з України, крім випадків, передбачених Законом, та вїхати в Україну. Підстави для тимчасових обмежень у праві виїзду громадян України за кордон визначено статтею 6 Закону.

За змістом п. 5 ч. 1, ч. 2 ст. 6 Закону громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у випадку, якщо він ухиляється від виконання зобовязань, покладених на нього судовим рішенням до виконання зобовязань.

Узагальнюючи судову практику щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України Верховний Суд України зазначив, що особа, яка має невиконані зобов'язання, не може вважатися винною в ухиленні, поки не буде доведено протилежне.

Законом передбачено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявність факту невиконання зобов'язань, а за ухилення від їх виконання. Саме лише невиконання боржником самостійно зобов'язань, чи відсутність у нього коштів, не може свідчити про його ухилення від виконання покладених на нього обов'язків.

На момент звернення до суду з поданням факт ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, повинен вже відбутися і бути об'єктивно наявним та вбачатися з матеріалів виконавчого провадження.

Як видно з матеріалів справи та встановлено в судовому засіданні, станом на час звернення державного виконавця з поданням до суду, у виконавчій службі перебувають на виконанні виконавчі листи про стягнення з ОСОБА_3, на користь ОСОБА_4 аліментів на утримання неповнолітніх дітей, дочки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі 1/3 частини його заробітку (доходів) щомісячно, але не менше, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до повноліття дочки ОСОБА_5 25 травня 2025 року, та сина ОСОБА_6 17 жовтня 2030 року та на утримання ОСОБА_4 аліментів у розмірі 1/6 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно до досягнення сином ОСОБА_6 трьохрічного віку, тобто до 17 жовтня 2015 року, починаючи стягнення з 01 жовтня 2014 року.

По вказаним виконавчим документам винесені відповідні постанови про відкриття виконавчого провадження від 11.11.2014року.

Заходи, які має вжити державний виконавець перед зверненням до суду із поданням про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_3 у праві виїзду за межі України, передбачені Інструкцією з організації примусового виконання рішень, затвердженою наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012р. №512/5, виконані ним, однак, не наведено обставин на підтвердження дій або бездіяльності боржника, що виразилися в ухиленні від погашення боргових зобов'язань. Також, у поданні відсутнє посилання на будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов'язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов'язок у нього є всі реальні можливості і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об'єктивні обставини.

Підстави, зазначені у поданні щодо обмеження ОСОБА_3у праві виїзду за кордон, є формальними та достатньо необґрунтованими, зводяться лише до правового обґрунтування можливості звернення до суду з таким поданням.

Згідно ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Обмеження виїзду за кордон, на думку суду, є крайньою мірою, спрямованою на забезпечення виконання рішення суду, оскільки вказана міра обмежуватиме конституційні права громадянина, а тому може бути застосовано тільки за умови ухилення боржника від виконання рішення суду.

Таким чином суд вважає, що подання державного виконавця не може бути задоволено на підставі наявних в справі доказів.

Керуючись ст.ст. 209-210, 217, 377-1 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

У задоволенні подання відділу державної виконавчої служби Новоград-Волинського міськрайонного управління юстиції Житомирської області про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, у праві виїзду за межі України відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Житомирської області через Новоград-Волинський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом 5 днів з дня її проголошення.

Особи які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу 5 днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий суддя Л. Й. Савицька