Дата документу 04.11.2016
Справа № 320/7118/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

«04» листопада 2016 року м. Мелітополь

Мелітопольський міськрайонний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Колодіної Л.В.,

народних засідателів Горб Ю.О., Запасник Н.М.,

при секретарі Арифовій Л.А.,

за участю: прокурора Кісілічак С.В.,

представника заявника ОСОБА_1,

лікаря-психіатра ОСОБА_1,

особи, відносно якої ставиться питання про госпіталізацію ОСОБА_2,

законного представника ОСОБА_2 ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Мелітополі цивільну справу за заявою КУ «Мелітопольський психіатричний диспансер» Запорізької обласної ради про госпіталізацію ОСОБА_2 до психіатричного закладу в примусовому порядку,

В С Т А Н О В И В:

До Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області надійшла заява КУ «Мелітопольський психіатричний диспансер» Запорізької обласної ради про госпіталізацію ОСОБА_2 до психіатричного закладу в примусовому порядку.

Заява обґрунтована тим, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає за адресою: м. Мелітополь, бул. 30 років Перемоги, 3/71, був доставлений у супроводі опікуна до прийомного покою КУ «Мелітопольський психіатричний диспансер» Запорізької обласної ради, був оглянутий лікарем відділення та направлений на лікування до чоловічого психонаркологічного відділення. ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, знаходиться на диспансерному обліку у психіатра з 1982 року з приводу параноідної шизофренії, є інвалідом II групи. За рішенням Мелітопольського міськрайонного суду від 25.09.2009 року був визнаний недієздатним. За рішенням Мелітопольського міськрайонного суду від 29.12.2015 року призначена опікуном племінниця хворого - ОСОБА_3. Остання виписка зі стаціонару 12.09.2016 року. Раніше неодноразово лікувався у чоловічому психонаркологічному відділенні з галюцинаторно-параноїдною симптоматикою, у якій переважали слухові та зорові розлади сприйняття та немотивовані прояви агресії, порушення поведінки з агресивними тенденціями на адресу оточуючих. 03.11.2016 року о 15 годині 15 хвилин ОСОБА_2 було оглянуто лікарем-психіатром відділення, та враховуючи наявність у хворого психічних розладів, ним був виставлений діагноз «Шизофренія, параноідна форма, безперервний тип перебігу, галлюцинаторно-параноідний синдром». Госпіталізований за добровільною інформованою згодою опікуна ОСОБА_3, у звязку з чим Комунальна установа «Мелітопольський психіатричний диспансер» Запорізької обласної ради вимушена звернутись до суду з цією заявою.

Представник КУ «Мелітопольський психіатричний диспансер» Запорізької обласної ради ОСОБА_1 в судовому засіданні наполягала на задоволенні заяви.

Законний представник ОСОБА_2 - ОСОБА_3 у судовому засіданні підтримала заяву КУ «Мелітопольський психіатричний диспансер» Запорізької обласної ради, просила госпіталізувати її рідного дядьку у звязку зі змінами психічного стану.

Лікар-психіатр ОСОБА_1 у судовому засіданні просила задовольнити заяву та підтвердила той факт, що агресивний стан хворого ОСОБА_3 становить загрозу для оточуючих.

В судовому засіданні особа, відносно якої ставиться питання про госпіталізацію в психіатричне відділення - ОСОБА_2, не заперечував відносно його госпіталізації.

Прокурор у судовому засіданні не заперечувала проти задоволення заяви КУ «Мелітопольський психіатричний диспансер» про примусову госпіталізацію ОСОБА_2.

Суд, вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, письмові документи, заслухавши думку прокурора, вважає, що заява підлягає повному задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ч.3 ст.10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

На підставі ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів.

Як вбачається з вимог ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно вимог ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності

Відповідно до ч. 1 ст. 279 ЦПК України, за умов, визначених Законом України "Про психіатричну допомогу", заява лікаря-психіатра про проведення психіатричного огляду особи у примусовому порядку, про надання особі амбулаторної психіатричної допомоги та її продовження в примусовому порядку подається до суду за місцем проживання особи, а заява представника психіатричного закладу про госпіталізацію особи до психіатричного закладу у примусовому порядку та заява про продовження такої госпіталізації подається до суду за місцезнаходженням зазначеного закладу.

Статтею 14 Закону України "Про психіатричну допомогу" визначено, що особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність.

Судом встановлено, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, знаходиться на диспансерному обліку у психіатра з 1982 року з приводу параноідної шизофренії, є інвалідом II групи.

За рішенням Мелітопольського міськрайонного суду від 25.09.2009 року ОСОБА_2 визнаний недієздатним /а.с.5/.

За рішенням Мелітопольського міськрайонного суду від 29.12.2015 року, ОСОБА_3 призначена опікуном хворого ОСОБА_2 /а.с.4/.

Остання виписка зі стаціонару ОСОБА_2 - 12.09.2016 року. Раніше він неодноразово лікувався у чоловічому психонаркологічному відділенні з галюцинаторно-параноїдною симптоматикою, у якій переважали слухові та зорові розлади сприйняття та немотивовані прояви агресії, порушення поведінки з агресивними тенденціями на адресу оточуючих.

03.11.2016 року о 15 годині 15 хвилин ОСОБА_2 було оглянуто лікарем-психіатром відділення, та враховуючи наявність у хворого психічних розладів, ним був виставлений діагноз «Шизофренія, параноідна форма, безперервний тип перебігу, галлюцинаторно-параноідний синдром». Госпіталізований за добровільною інформованою згодою опікуна ОСОБА_3 у чоловіче психонаркологічного відділення /а.с.7/.

Згідно копії заяви ОСОБА_3 від 03.11.2016 року, яка є племінницею ОСОБА_2, вона просить госпіталізувати ОСОБА_2 у звязку зі змінами психічного стану, які виразились в тому, що хворий перестав спати вночі, був роздратованим, озлобленим, висловлював безглуздості в адресу відвідувачів і співробітників супермаркету, який знаходиться поруч з їх домом. ОСОБА_2 заявляв, що відчуває шум та вібрацію, і у разі неприпинення шумових ефектів, загрожував фізичною розправою по відношенню до людей. На її прохання заспокоїтися реагував агресивно. Погрожував їй у разі виклику бригади медичної допомоги /а.с.6/.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 280 ЦПК України у заяві про проведення психіатричного огляду фізичної особи у примусовому порядку, про надання особі амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку та її продовження, про госпіталізацію до психіатричного закладу у примусовому порядку та продовження такої госпіталізації повинні бути зазначені підстави для надання психіатричної допомоги у примусовому порядку, встановлені законом.

Згідно ч. 2 ст. 280 ЦПК України до заяви про психіатричний огляд або надання амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку додається висновок лікаря-психіатра, а про продовження примусово амбулаторної психіатричної допомоги, про примусову госпіталізацію, її продовження - висновок комісії лікарів-психіатрів та інші відповідні матеріали.

Згідно висновку ЛКК від 03 листопада 2016 року встановлено, що хворий ОСОБА_2 знаходиться на обліку у лікаря-психіатра з діагнозом: «Шизофренія, параноідна форма, безперервний тип перебігу, галлюцинаторно-параноідний синдром. Дефект змішаного типу (емоційно-вольовий та психопатоподібний)». Комісія дійшла висновку, що ОСОБА_2 страждає на хронічний психічний розлад у вигляді шизофренії, параноїдна форма, безперервний тип перебігу, параноїдний синдром та вважає за необхідне госпіталізувати хворого ОСОБА_2 для стаціонарного обстеження та лікування /а.с.3/.

Європейський суд з прав людини визначив вимоги, яких необхідно дотримуватися під час законного затримання психічнохворих осіб відповідно до підпункту (е) пункту 1 статті 5 Конвенції, а саме: "за винятком випадків крайньої необхідності, людина не має позбавлятися свободи до тих пір, поки не буде переконливо доведено, що вона дійсно є "психічнохворою".

У Резолюції Генеральної Асамблеї Організації Обєднаних Націй "Принципи захисту осіб з психічними захворюваннями та поліпшення психіатричної допомоги" від 18 лютого 1992 року № 46/119 визначено, що примусова госпіталізація чи затримання пацієнтів спочатку має відбуватися на короткий строк, встановлений національним законодавством, для обстеження і попереднього лікування до розгляду такої госпіталізації чи затримання контрольним органом, яким має бути суд чи інший незалежний та безсторонній орган (принципи 16, 17).

Аналіз наведених міжнародних документів дає підстави для висновку про необхідність здійснення судового контролю над втручанням у право на свободу та особисту недоторканність психічнохворої особи під час його госпіталізації до психіатричного закладу без його згоди.

Аналізуючи вищевикладені обставини справи, суд приходить до висновку про необхідність задоволення заяви КУ«Мелітопольський психіатричний диспансер» та госпіталізації в психіатричне відділення у примусовому порядку ОСОБА_2.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.10, 11, 57, 60, 212, 214, 279-282 ЦПК України, ст. 14 Закону України "Про психіатричну допомогу", суд

В И Р І Ш И В:

Заяву КУ«Мелітопольський психіатричний диспансер» Запорізької обласної ради про госпіталізацію ОСОБА_2 до психіатричного закладу в примусовому порядку задовольнити в повному обсязі:

Госпіталізувати до психіатричного відділення КУ«Мелітопольський психіатричний диспансер» Запорізької обласної ради у примусовому порядку ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, який проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, бул. 30 років Перемоги, 3/71.

Зобовязати Головного лікаря КУ «Мелітопольський психіатричний диспансер» Запорізької обласної ради ОСОБА_4 у місячний термін повідомити Мелітопольський міськрайонний суд Запорізької області про результати госпіталізації у примусовому порядку до психіатричного відділення КУ «Мелітопольський психіатричний диспансер» Запорізької обласної ради ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, який проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, бул. 30 років Перемоги, 3/71.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Запорізької області через Мелітопольський міськрайонний суд протягом 10 днів з дня проголошення рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: Л.В. Колодіна

Народні засідателі: Ю.О. Горб

ОСОБА_5