Справа № 202/5445/16-ц
Провадження № 2/202/2663/2016
27 жовтня 2016 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська
в складі: головуючого судді Зосименко С.Г.
при секретарі Журавльов А.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Служба у справах дітей Індустріальної районної у м. Дніпропетровську ради про збільшення розміру аліментів, стягнення додаткових витрат на дитину,-
У серпні 2016 року позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про збільшення розміру аліментів, стягнення додаткових витрат на дитину посилаючись на те, що згідно рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська з відповідача на користь позивачки на утримання дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, стягуються аліменти у розмірі 500 грн. щомісяця до досягнення дитиною повноліття, стягнуто кошти на утримання дружини у розмірі 250 грн. щомісячно до досягнення дитиною трирічного віку, тобто до 23.02.2017 року. На теперішній час позивачка перебуває у відпустці по догляду за дитиною, не має заробітку, тому їй не вистачає на утримання дочки визначених судом аліментів. Відповідач має задовільний стан здоровя, має можливість працевлаштуватися та сплачувати аліменти у розмірі, що забезпечить достатній рівень життя дитини. ОСОБА_3 має хронічні захворювання, у звязку із чим вона потребує постійного нагляду лікарів та вживання медичних препаратів. Крім того, дитина відвідує заняття в дитячому центрі «Умничка». Загальна сума додаткових витрат позивачки на дитину складає 8990,40 грн. Просила стягувати з ОСОБА_2 аліменти на утримання його малолітньої дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1228 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття, стягуючи аліменти на користь матері ОСОБА_1, починаючи стягнення з дня предявлення позову; стягувати з ОСОБА_2 аліменти на утримання його колишньої дружини ОСОБА_1 в розмірі .750 грн. щомісячно до досягнення донькою ОСОБА_4 трирічного віку, тобто до 23.02.2017 року, починаючи стягнення з дня предявлення позову; стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 4495,20 грн. додаткових витрат на дитину ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1; стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 додаткові витрати на дитину ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 400 грн. щомісячно протягом одного року з дня предявлення позову; стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму сплаченого судового збору.
У судовому засіданні позивачка підтримала заявлені вимоги та просила їх задовольнити.
Відповідач у судове засідання не зявився, про час і місце судового засідання повідомлявся згідно правил ч. 1 ст. 76 ЦПК України. Зі згоди представника позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
Суд заслухавши позивачку, вивчивши матеріали справи вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Із матеріалів справи вбачається, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 23.08.2013 року, який рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 24.03.2015 року було розірвано.
Згідно рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 03.11.2015 року, було стягнуто аліменти з відповідача на користь позивачки на утримання дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 500 грн. щомісяця до досягнення дитиною повноліття, стягнуто кошти на утримання дружини у розмірі 250 грн. щомісячно до досягнення дитиною трирічного віку, тобто до 23.02.2017 року.
З довідок розрахунків Індустріального відділу ДВС відповідач має станом на 11.10.2016 року заборгованість по аліментам на утримання дитини у розмірі 178 грн., заборгованість по аліментам на утримання дружини у розмірі 1120 грн.
У відповідності до ч. 1 ст. 192 Сімейного Кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них.
Відповідно до частин 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов'язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.
Відповідно до частини 1 статті 18 Конвенції про права дитини держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.
Відповідно до частин 1, 2, 4 статті 27 Конвенції про права дитини держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Держави-учасниці вживають всіх необхідних заходів щодо забезпечення відновлення утримання дитини батьками або іншими особами, які відповідають за дитину як всередині Держави-учасниці, так і за кордоном.
Відповідно до статті 8 Закону України "Про охорону дитинства" визначено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.
Згідно довідки Підгороднянської міської ради № 3994 від 19.10.2016 року ОСОБА_5 проживає без реєстрації в м. Підгороднє, вул. Піонер-Майдан,50/3 разом із малолітньою дочкою ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2. Батько дитини ОСОБА_2 за даною адресою ніколи не проживав. Згідно довідки КЗ Центр первинної медико-санітарної допомоги № 433 від 19.10.2016 року ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, перебуває на диспансерному обліку у лікарів невропатолога та отоларинголога та їй рекомендовано лікування та обстеження у даних лікарів.
Таким чином, позовні вимоги в частині збільшення розміру аліментів знайшли своє підтвердження у судовому засіданні і підлягають частковому задоволенню, а саме необхідно збільшити розмір аліментів з 500 грн. щомісяця на 750 грн. щомісяця на утримання дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3 до повноліття дитини на користь матері та з 250 грн. щомісяця на 500 грн. щомісяця на утримання дружини ОСОБА_1 до досягнення дитиною трирічного віку, тобто до 23.02.2017 року.
У відповідності до ст. 185 Сімейного Кодексу України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобовязані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей иазі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення; додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.
Згідно наданих позивачкою чеків позивачка понесла додаткові витрати на дитину, а саме витрати на огляди лікарів та клінічні дослідження у розмірі 2417,00 грн., витрати на придбання лікарських засобів у розмірі 4813,40 грн., витрати на розвиваючі заняття у дитячому центрі «Умничка» у розмірі 1760 грн., а всього 8990,40 грн. Тому підлягають стягненню з відповідача на користь позивачки половина понесених нею додаткових витрат на дитину у розмірі 4495,20 грн.
Суд вимушений відмовити у задоволенні вимоги позивачки щодо стягнення з відповідача додаткових витрат на дитину у розмір 400 грн. щомісячно протягом одного року з дня предявлення позову, оскільки позивачкою не обґрунтовано саме такий розмір необхідних додаткових витрат.
Відповідно до ст.88 ЦПК України з ОСОБА_2 на користь позивачки сплачений судовий збір у розмірі 551,20 грн., держави судовий збір у розмірі 1120,40 грн.
Керуючись ст. ст. 3, 18, 27 Конвенції про права дитини, ст. ст. 185, 192 Сімейного Кодексу України, ст.ст.15, 30, 60, 76, 88, 213, 214, 215, 174, 224 ЦПК України, суд,-
Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.
Збільшити розмір аліментів, які стягуються згідно рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 03.11.2015 року з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4 з 500 грн. щомісяця на 750 грн. щомісяця на утримання дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3 до повноліття дитини на користь матері ОСОБА_1.
Збільшити розмір аліментів, які стягуються згідно рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 03.11.2015 року з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4 з 250 грн. щомісяця на 500 грн. щомісяця на утримання дружини ОСОБА_1 до досягнення дитиною трирічного віку, тобто до23.02.2017 року .
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 додаткові витрати на дитину у розмірі 4495,20 грн., сплачений судовий збір у розмірі 551,20 коп.
В іншій частині позову відмовити.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 1120,40 грн.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Суддя С.Г. Зосименко