Справа № 495/1396/16-ц
Ухвала

ІМЕНЕМ УКрАЇНи

про залишення позовної заяви без розгляду

04 травня 2016 року м. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі:

головуючого судді: Мишко В.В.

при секретарі судового засідання: Островерх В.В.

за участю представників сторін:

від позивача: не з'явився

від відповідачів: ОСОБА_1 (договори б/н від 20.03.2016 року)

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Білгород-Дністровському цивільну справу № 495/1396/16-ц

за позовом ОСОБА_2

до:

-ОСОБА_3

- ОСОБА_4

про визнання недійсним договору дарування

В С Т А Н О В И В :

В провадженні Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області знаходиться цивільна справа № 495/1396/16-ц за позовом ОСОБА_2 (далі по тексту позивач) до ОСОБА_3 (далі по тексту відповідач-1) та ОСОБА_4 (далі по тексту відповідач-2) про визнання недійсним договору дарування.

Позивач ОСОБА_2, в судове засідання 04.05.2016 року не з'явилася без поважних причин, про причини неявки суд не повідомила, будь-яких клопотань не заявляла, хоча була належним чином повідомлена про час та місце судового розгляду.

В судовому засіданні 04.05.2016 року було поставлено на розгляд питання про залишення позовної заяви ОСОБА_2 без розгляду у звязку із її повторним не з'явленням в судове засідання без поважних причин.

Представник відповідачів (ОСОБА_3 та ОСОБА_4І.) ОСОБА_1, в судовому засіданні зазначив, що позивач ОСОБА_2, зловживає своїми процесуальними правами, вже вдруге в судове засідання не зявилася без поважних причин, на підставі чого її позовну заяву слід залишити без розгляду.

Перевіривши матеріали справи та проаналізувавши їх у сукупності, вислухавши пояснення представника відповідачів, суд дійшов до висновку про те, що позовна заява ОСОБА_2 до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про визнання недійсним договору дарування підлягає залишенню без розгляду, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, 25.02.2016 року ОСОБА_2 звернулася до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області з позовною заявою до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про визнання недійсним договору дарування (а.с.2-4).

Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 16.10.2015 року відкрито провадження у справі № 495/1396/16-ц за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про визнання недійсним договору дарування. Розгляд справи призначено на 30.03.2016 року об 11:30 год. (а.с.10).

В судове засідання 30.03.2016 року позивач ОСОБА_2, відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_4І.)не зявилися (а.с.29). Від представника відповідачів ОСОБА_1, до суду надійшла заяву про відкладення розгляду справи та заперечення на позовну заяву ОСОБА_2 (а.с.22-25). Розгляд справи було відкладено на 06.04.2016 року о 12:10 год.

Цього ж дня 30.03.2016 року, позивачем ОСОБА_2, було отримано копію заперечень, поданих до суду представником відповідачів (а.с.23), та вона власноручно розписалася у відповідному довідковому листі про відкладення розгляду справи на 06.04.2016 року о 12:10 год. (а.с.30).

В судове засідання 06.04.2016 року позивач ОСОБА_2, не з'явилася та подала до суду заяву, якою просила перенести розгляд справи у звязку з тим, що на даний час у неї немає представника та адвоката, а сама вона не юридично обізнана, а тому бажає оформити довіреність на нового адвоката (а.с.31).

Розгляд справи було відкладено на 04.05.2016 року об 11:30 год., про що належним чином повідомлено позивача ОСОБА_2, яка власноручно розписалася у відповідному довідковому листі про відкладення розгляду справи на 04.05.2016 року об 11:30 год. (а.с.32).

В судове засідання 04.05.2016 року позивач ОСОБА_2, не з'явилася без поважних причин, про причини неявки взагалі суд не повідомила, будь-яких клопотань не заявляла, хоча, як було вище зазначено, була належним чином повідомлена про час та місце судового розгляду.

У відповідності до ч.3 ст.27 Цивільного процесуального кодексу України, особи, які беруть участь у справі, зобов'язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов'язки.

Суд повинен контролювати процесуальну поведінку осіб, які беруть участь у справі, так як на них поширюється порядок цивільного судочинства, а значить обов'язок добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов'язки, а також нести відповідальність за зловживання правом. В прямі обов'язки осіб, що беруть участь у справі, входить дотримання процесуальної дисципліни на протязі всього провадження у справі.

Проте, суд вважає, що позивач ОСОБА_2, зловживає своїми процесуальними правами, які реалізуються в протиріччі зі своїм призначенням.

Згідно із ст.157 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає справи протягом розумного строку, але не більше двох місяців з дня відкриття провадження у справі, а справи про поновлення на роботі, про стягнення аліментів одного місяця. У виняткових випадках за клопотанням сторони, з урахуванням особливостей розгляду справи, суд ухвалою може подовжити розгляд справи, але не більше як на пятнадцять днів.

Відповідно до ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Ратифікуючи зазначену Конвенцію Україна взяла на себе зобов'язання гарантувати кожній особі права та свободи, закріплені в Конвенції, включаючи право на справедливий судовий розгляд протягом розумного строку.

У своєму рішенні у справі «Калашников проти Росії» Європейський суд зазначив, що розумність тривалості провадження визначається залежно від конкретних обставин справи, враховуючи критерії, визначені у прецедентній практиці Суду, зокрема складність справи, поведінка заявника та поведінка компетентних органів влади.

З аналізу зазначених норм Конвенції та практики Європейського суду вбачається, що питання про порушення ст.17 Конвенції, яка закріплює один із основоположних принципів Конвенції - принцип неприпустимості зловживання правами, може поставати лише у сукупності з іншою статтею Конвенції, положення якої у конкретному випадку дають підстави для висновку про зловживання особою наданим їй правом.

У рішенні Європейського Суду від 03.04.2008 року у справі «Пономарьова проти України» зазначено, що сторони мають вживати заходи, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження.

Таким чином, аналіз викладених вище обставин, дає підстави стверджувати про неналежне здійснення позивачем своїх процесуальних прав і виконання процесуальних обов'язків, що виразилися у відсутності інтересу до поданої до суду позовної заяви, що в свою чергу призвело до затягування судового розгляду даної справи.

Відповідно до вимог Цивільного процесуального кодексу України, суд не повинен з'ясовувати причини повторної неявки належним чином повідомленого позивача в судове засідання, що знайшло своє відображення в інформаційному листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ за вих. № 6-60/0/4-12 від 18.01.2012 року, що був надісланий на адресу голів Апеляційного суду АРК, апеляційних судів областей, м. Києва і Севастополя.

Слід також зазначити, що від позивача ОСОБА_2, заяви про розгляд справи за її відсутності та клопотання, відповідно ч.2 ст.157 Цивільного процесуального кодексу України, про подовження розгляду справи, до суду не надходили.

Згідно із ч.2 ст.77 Цивільного процесуального кодексу, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобовязані повідомляти суд про причини неявки в судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з'явилися в судове засідання без поважних причин.

Таким чином, суд визнає, що позивач ОСОБА_2, повторно не з'явилася в судове засідання без поважних причин.

Згідно із ч.3 ст.169 Цивільного процесуального кодексу України, у разі повторної неявки в судове засідання позивача, повідомленого належним чином, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.207 Цивільного процесуального кодексу України, суд постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з'явився в судове засідання, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності.

При цьому причини повторної неявки процесуального правового значення не мають, оскільки ці положення закону (ч.3 ст.169 та п.3 ч.1 ст.207 ЦПК України) направлені на дотримання розумних строків розгляду справи і на недопущення зловживання своїми процесуальними правами та правами інших осіб, які з'являються до суду, а позивач і не з'являється в судове засідання, і не використовує положення про процесуальне представництво в суді.

Аналогічна правова позиція викладена в ухвалі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 31.08.2015 року по справі № 6-24063 ск 15.

Враховуючи вищевикладені обставини та норми чинного законодавства, суд дійшов до висновку про залишення позовної заяви ОСОБА_2 до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про визнання недійсним договору дарування без розгляду.

В свою чергу, суд, відповідно до ч.2 ст.207 Цивільного процесуального кодексу України, розяснює позивачу, що особа, заяву якої залишено без розгляду, після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду, має право звернутися до суду повторно.

Керуючись ч.3 ст.27, ч.2 ст.77, ст.157, ч.3 ст.169, ч.2 ст.197, п.3 ч.1 ст.207, ст.ст. 209, 210 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про визнання недійсним договору дарування залишити без розгляду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Апеляційна скарга подається апеляційному суду Одеської області через Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області.

Суддя В.В. Мишко