Справа № 739/526/16-ц
Провадження № 2/739/153/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" травня 2016 р. м. Новгород-Сіверський

Новгород-Сіверський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого судді Чепурка В.В.,

за участі:

секретаря - Лукаш Н.Я.,

позивачки ОСОБА_1,

представника позивачки ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Новгород-Сіверської центральної районної лікарні імені ОСОБА_4 про визнання незаконним та скасування наказу про накладення дисциплінарного стягненння,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі позивачка) звернулася до суду з позовом до Новгород-СІверської центральної районної лікарні імені ОСОБА_4 (далі відповідач) про скасування наказу головного лікаря від 21 березня 2016 року №98, яким на неї було накладено дисциплінарне стягнення у виді догани.

Свої позовні вимоги мотивує тим, що вона працює на посаді сестри медичної палати новонароджених акушерсько-гінекологічного відділення Новгород-Сіверської центральної районній лікарні. На своїй посаді жодних порушень трудової дисципліни не допускала, свої обовязки виконувала належним чином. Незважаючи на це 21 березня 2016 року головним лікарем було видано наказ про накладення на неї стягнення у виді догани. Перед накладенням стягнення від неї жодних пояснень не вимагалося і вона була позбавлена можливості надати пояснення щодо претензій відповідача. Накладення дисциплінарного стягнення пояснює наявністю неприязних стосунків між нею та її безпосереднім керівництвом.

Представником відповідача на позов подано заперечення з яких вбачається, що позовні вимоги відповідачем не визнаються, оскільки 17 березня 2016 року під час здійснення в лікарні адміністративного обходу було виявлено факт незнання позивачкою вимог посадової інструкції та інструкції з охорони праці. 17 та 21 березня 2016 року позивачка від надання пояснень з цього приводу відмовилася. Зважаючи на наявні докази порушення позивачкою трудового законодавства останній наказом керівника було оголошено догану.

У судовому засіданні позивачка свої позовні вимоги підтримала повністю та просила їх задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві, при цьому пояснила, що вона жодних порушень трудової дисципліни не допускала, свої обовязки виконувала належним чином, періодично проходила навчання і жодних зауважень щодо знання своїх посадових обовязків та інструкції з охорони праці їй не висловлювалося. Під час здійснення комісією адміністративного обходу в березні 2016 року її керівники почали ставити їй запитання які стосувалися її особистого життя на які вона не бажала відповідати. З огляду на це вона взагалі відмовилася відповідати на поставлені запитання. Дану відмову було помилково розцінено як незнання нею своїх посадових обовязків та правил охорони праці у звязку з чим у подальшому на неї наказом керівника безпідставно було накладено дисциплінарне стягнення у виді догани. Накладення зазначеного стягнення вважає необґрунтованим, оскільки вона знає як свої посадові обовязки, так і інструкцію з охорони праці, відповідно просить скасувати наказ, яким на неї було накладено вказане вище дисциплінарне стягнення.

Представник позивачки у судовому засіданні висловився за задоволення позовних вимог з підстав, викладених у позовній заяві та заявив, що підстав для накладення на позивачку дисциплінарного стягнення не було, причиною його накладення вважаж неприязні стосунки між позивачкою та керівництвом лікарні.

Представник відповідача у судовому засіданні висловився проти задоволення позову посилаючись на обставини, викладені в запереченнях проти позову. Накладення на позивачку стягнення у виді догани вважає обґрунтованим, оскільки позивачка зобовязана знати та дотримуватися своїх посадових обовязків, а також вимоги інструкції з охорони праці, але під час здійснення комісією адміністративного обходу вона не змогла відповісти на питання які стосувалися її посадових обовязків та інструкції з охорони праці. При цьому визнав, що раніше позивачка жодних зауважень щодо виконання нею своїх посадових обовязків не мала, до дисциплінарної відповідальності не притягувалася.

Заслухавши пояснення позивачки, її представника та пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи і наявні в них докази, суд приходить до наступних висновків.

Як встановлено, позивачка з 23 вересня 1996 року працювала на різних посадах в Новгород-Сіверській центральній районній лікарні імені ОСОБА_4. З 04 липня 2007 року обіймає посаду сестри медичної палати новонароджених акушерсько-гінекологічного відділення вказаної лікарні (а.с.37).

Згідно посадової інструкції сестри медичної палати новонароджених акушерсько-гінекологічного відділення остання, серед іншого, повинна знати чинне законодавство про охорону здоровя та нормативні акти, що регламентують діяльність закладів охорони здоровя, права, обовязки та відповідальність сестри медичної палати новонароджених, правила і норми охорони праці і пожежної безпеки (а.с. 16-19).

Пунктом 4.1 посадової інструкції передбачено, що сестра медична палати новонароджених несе відповідальність за невиконання або неналежне виконання своїх посадових обовязків, передбачених цією посадовою інструкцією, а також обовязків підпорядкованим персоналом.

Згідно пункту 4.10 винні працівники притягуються до дисциплінарної, адміністративної, матеріальної, кримінальної відповідальності згідно із законодавством.

Завдання та обовязки сестри медичної палати новонароджених визначені пунктами 2.1-2.20 розділу ІІ вказаної посадової інструкції та пунктами 2.21-2.23 додатку до посадової інструкції (а.с. 19).

17 березня 2016 року під час здійснення адміністративного обходу лікарні комісією у складі головного лікаря, заступника головного лікаря, головної медичної сестри та членів ради сестер позивачка відмовилася відповідати на запитання членів комісії, зокрема щодо її обовязків, визначених посадовою інструкцією, а також інструкції з охорони праці, що визнано позивачкою у судовому засіданні.

Зважаючи на це комісією було зроблено висновок про незнання позивачкою своїх посадових обовязків та інструкції з охорони праці, що відображено в акті комісії від 17 березня 2016 року (а.с. 13).

Згідно акту від 21 березня 2016 року позивачка відмовилася надавати пояснення щодо того, чому вона не знає свою посадову інструкцію або обовязки, які в ній прописані (а.с. 15).

При цьому з протоколу засідання комісії з трудових спорів від 25 березня 2016 року №1 вбачається, що позивачка пояснила відмову відповідати на запитання комісії «емоційним станом, викликаним недоречними питаннями особистого характеру» (а.с. 29). Аналогічні пояснення позивачка надала у судовому засіданні.

Наказом головного лікаря Новгород-Сіверської центральної лікарні імені ОСОБА_4 від 21 березня 2016 року №98 позивачці оголошено догану за незнання вимог посадової інструкції, зокрема в розділі «Завдання та обовязки», а також за незнання вимог інструкції з охорони праці (а.с. 4).

Статтею 147 Кодексу законів про працю України (далі КЗпП України) передбачено, що за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано такі заходи дисциплінарного стягнення як догана чи звільнення.

Відповідно до статті 149 КЗпП України до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. За кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника. Стягнення оголошується в наказі (розпорядженні) і повідомляється працівникові під розписку.

Зі змісту наведених вище законодавчих положень вбачається, що дисциплінарне стягнення може бути накладене на працівника за вчинення ним дисциплінарного проступку, тобто винного, протиправного невиконання чи неналежного виконання ним своїх трудових обовязків. До вирішення питання щодо накладення стягнення на працівника власник або уповноважений ним орган має зясувати чи дійсно працівник вчинив дисциплінарний проступок та обставини його вчинення, а при обрання виду стягнення враховати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника.

Як вбачається, позивачку притягнуто до дисциплінарної відповідальності за незнання вимог посадової інструкції, зокрема в розділі «Завдання та обовязки», а також за незнання вимог інструкції з охорони праці. Висновок про це був зроблений з огляду на відмову позивачки відповідати на запитання членів комісії по проведення адміністративних обходів, яке позивачка мотивувала тим, що останні ставили їй питання особистого характеру.

У судовому засіданні сторонами визнано і не оспорюється, що позивачка раніше свої посадові обовязки виконували належним чином, жодних зауважень по роботі не мала.

З досліджених у судовому засіданні доказів вбачається, що позивачка періодично проходила курси підвищення кваліфікації та перепідготовку, атестацію, інструктажі з охорони праці та тренінгові курси (а.с. 20-21, 25-28). Згідно протоколу засідання комісії з трудових спорів в.о. завідувача акушерсько-гінекологічного відділення ОСОБА_5 характеризувала позивачку як кваліфіковану, відповідальну медичну сестру (а.с. 29).

Встановлені обставини свідчать, що висновки про незнання позивачкою своїх посадових обовязків та інструкції з охорони праці, як підставу для притягнення її до дисциплінарної відповідальності і накладення стягнення у виді догани, були зроблені керівництвом лікарні передчасно.

Також суд враховує, що саме по собі ненадання працівником відповіді на запитання про зміст його посадової інструкції чи інструкції з охорони праці не є дисциплінарним проступком і відповідно не може бути підставою для притягнення такого працівника до дисциплінарної відповідальності. За наявності обставин які викликають у керівника сумніви щодо достатнього рівня кваліфікації працівника, останній може бути направлений на проходження відповідної атестації, зокрема для молодших спеціалістів з медичною освітою, до яких належить позивачка, проведення такої атестації врегульовано наказом Міністерства охорони здоровя України від 23 листопада 2007 року №742.

За змістом положень статті 124 Конституції України, статті 150 та глава ХV КЗпП України працівник може оскаржити накладення на нього роботодавцем дисциплінарного стягнення безпосереднього до суду.

Оскільки під час судового розгляду встановлено відсутність законних підстав для накладення на позивачку дисциплінарного стягнення суд приходить до висновку про необхідність захисту прав позивачки шляхом визнання незаконним та скасування наказу головного лікаря Ногвород-Сіверської центральної районної лікарні імені ОСОБА_4 від 21 березня 2016 року №98, яким на позивачку було накладено дисциплінарне стягнення у виді догани. Отже, позовні вимоги є обгрунтованими та підлягають задоволенню повністю.

Враховуючи, що позов підлягає задоволенню повністю, відповідно до статті 88 ЦПК України з відповідача на користь позивачки підлягають стягненню понесені нею судові витрати на сплату судового збору у сумі 551 грн. 20 коп.

На підставі викладеного, керуючись статтею 124 Конституції України, статтями 147, 149, 150 Кодексу законів про працю України, статтями 2, 10, 11, 60, 61, 88, 209, 212-215, 218, 294, Цивільного процесуального кодексу України, суд

В И Р I Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Новгород-Сіверської центральної районної лікарні імені ОСОБА_4 про визнання незаконним та скасування наказу про накладення дисциплінарного стягненння задовольнити повністю.

Визнати незаконним та скасувати наказ головного лікаря Новгород-Сіверської центральної районної лікарні імені ОСОБА_4 від 21 березня 2016 року №98 про оголошення догани сестрі медичній палати новонароджених акушерсько-гінекологічного відділення ОСОБА_1.

Стягнути з Новгород-Сіверської центральної районної лікарні імені ОСОБА_4 (, адреса реєстрації: Чернігівська область, м. Новгород-Сіверський, вул. Шевченка, 17) на користь ОСОБА_1 понесені нею судові витрати у розмірі 551 (пятсот пятдесят одна) гривня 20 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Чернігівської області через Новгород-Сіверський районний суд Чернігівської області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутніми у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя В.В. Чепурко

Повний текст рішення складено 11 травня 2016 року.