У х в а л а

17 жовтня 2016 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Штелик С.П., Закропивного О.В., Хопти С.Ф.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до товариства з обмеженою відповідальністю «ЕНСІЕЙ УКРАЇНА», товариства з обмеженою відповідальністю «ПАРТЕР.УА» про захист прав споживача, стягнення грошових коштів, відшкодування моральної шкоди за касаційною скаргою представника ОСОБА_4 - ОСОБА_5 - на рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 10 грудня 2015 року та рішення апеляційного суду м. Києва від 10 березня 2016 року,

в с т а н о в и л а :

У серпні 2015 року ОСОБА_4 звернулася до суду із позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «ЕНСІЕЙ УКРАЇНА» (далі - ТОВ «ЕНСІЕЙ УКРАЇНА»), товариства з обмеженою відповідальністю «ПАРТЕР.УА» (далі - ТОВ «ПАРТЕР.УА») про захист прав споживача, стягнення грошових коштів, відшкодування моральної шкоди.

На обґрунтування вимог зазначила, що у лютому 2014 року на веб-сайті ТОВ «ПАРТЕР.УА» вона придбала чотири квитки на концерт групи «Наутіліус Помпіліус», який мав відбутися 07 березня 2014 року, вартість одного квитка 1 500 грн, тобто за придбання чотирьох квитків вона сплатила 6 000 грн. 07 березня 2014 року запланований концерт групи «Наутіліус Помпіліус» не відбувся, був перенесений на 19 червня 2014 року, у подальшому проведення заходу було скасовано. 29 травня 2014 року її представник звертався до ТОВ «ПАРТЕР.УА» із заявою про повернення вартості квитків, у відповідь на яку повідомлено, що ТОВ «ПАРТЕР.УА» є лише агентом на розповсюдження квитків на підставі агентського договору, а відповідальним за надання послуг щодо організації концерту є ТОВ «ЕНСІЕЙ УКРАЇНА». 27 червня 2016 року відповідна претензія про повернення вартості квитків було відправлена на адресу місцезнаходження офісу ТОВ «ЕНСІЕЙ УКРАЇНА», лист повернувся у зв'язку з тим, що адресат не значиться за адресою відправки листа.

Посилаючись на те, що внаслідок ненадання послуг щодо організації концерту групи «Наутіліус Помпіліус» їй як споживачу завдано майнової та моральної шкоди, ОСОБА_4 просила стягнути солідарно з відповідачів 103 550 грн 47 коп. майнової шкоди, із яких: 6 000 грн - вартість квитків, 4 416 грн - інфляційні втрати, 254 грн 47 коп. - 3 % річних, 92 880 грн - пеня за ненадання послуги на підставі ч. 5 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів» за період із 07 березня 2014 року по 04 серпня 2015 року (дату звернення із позовом); та 10 000 грн на відшкодування моральної шкоди.

Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 10 грудня 2015 року позов ОСОБА_4 задоволено частково. Стягнуто із ТОВ «ЕНСІЕЙ УКРАЇНА» на користь ОСОБА_4 кошти у сумі 6 000 грн. В іншій частині позову ОСОБА_4 відмовлено. Вирішено питання про судові витрати.

Рішенням апеляційного суду м. Києва від 10 березня 2016 року рішення суду першої інстанції скасовано в частині відмови у задоволенні позову ОСОБА_4 про стягнення пені, у цій частині позов задоволено частково. Стягнуто із ТОВ «ЕНСІЕЙ УКРАЇНА» на користь ОСОБА_4 пеню у розмірі 15 120 грн. В іншій частині вимоги ОСОБА_4 про стягнення пені відмовлено. В іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.

У касаційній скарзі представник ОСОБА_4 - ОСОБА_5, посилаючись на порушення судами норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить скасувати рішення судів та ухвалити нове рішення про задоволення позову у повному обсязі.

Відповідно до п. 6 розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VІІІ «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Заслухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає відхиленню.

Відповідно до ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

За вимогами ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Статтею 901 ЦК Українивстановлено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до ст. 902 ЦК Українивиконавець повинен надати послугу особисто. У випадках, встановлених договором, виконавець має право покласти виконання договору про надання послуг на іншу особу, залишаючись відповідальним в повному обсязі перед замовником за порушення договору.

Згідно зі ст.1 Закону України «Про захист прав споживачів» виконавець - це суб'єкт господарювання, який виконує роботи або надає послуги. Продукцією є будь-який виріб (товар), робота чи послуга, що виготовляються, виконуються чи надаються для задоволення суспільних потреб.

Статтею 10 Закону України «Про гастрольні заходи в Україні» та п.13 Порядку організації та проведення гастрольних заходів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 35 від 15 січня 2004 року, встановлено, що саме організатори гастрольних заходів, у межах своїх повноважень, забезпечують дотримання вимог законодавства про культуру, авторські права та захист прав споживачів.

Правильно визначивши характер спірних правовідносин, застосувавши згідно їх змісту норми правового регулювання, перевіривши обставини справи доказами, які оцінено за правилами ст. 212 ЦПК України, суди дійшли обґрунтованого висновку про те, що цивільно-правова відповідальність перед позивачем за невиконання договору про надання послуг покладається на організатора концерту - ТОВ «ЕНСІЕЙ УКРАЇНА», який зобов'язується повернути глядачу вартість придбаних квитків на гастрольний захід, який не відбувся.

Частиною 5 статті 10 Закону України «Про захист прав споживачів» передбачено, що у разі коли виконавець не може виконати (прострочує виконання) роботу (надання послуги) згідно з договором, за кожний день (кожну годину, якщо тривалість виконання визначено у годинах) прострочення споживачеві сплачується пеня у розмірі трьох відсотків вартості роботи (послуги), якщо інше не передбачено законодавством. У разі коли вартість роботи (послуги) не визначено, виконавець сплачує споживачеві неустойку в розмірі трьох відсотків загальної вартості замовлення.

Період стягнення пені (07 березня 2014 року - 29 травня 2014 року) із виконавця послуг щодо організації гастрольного заходу апеляційним судом визначено правильно, оскільки у визначену дату - 07 березня 2014 року - концерт не відбувся, що є початковим моментом нарахування пені, а 29 травня 2014 року ОСОБА_4 відмовилася від послуги, звернувшись із претензією про повернення вартості квитків (тобто із 29 травня 2014 року не мала наміру очікувати належного надання послуги).

Наслідки порушення грошового зобов'язання, передбачені ч. 2 ст. 625 ЦК України, застосовуються до правовідносин, в яких зобов'язанням боржника є передача кредитору певної грошової суми. Разом з тим, ТОВ «ЕНСІЕЙ УКРАЇНА» зобов'язалося організувати гастрольний захід, а не сплатити гроші на користь глядачів. За таких обставин висновки апеляційного суду про те, що зобов'язання, які виникли у ТОВ «ЕНСІЕЙ УКРАЇНА» перед глядачами, не є грошовими, а тому положення ч. 2 ст. 625 ЦК України застосуванню до спірних правовідносин не підлягають, ґрунтуються на правильному застосуванні норм матеріального права.

Згідно ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу представника ОСОБА_4 - ОСОБА_5 - відхилити.

Рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 10 грудня 2015 року в незміненій при апеляційному розгляді справи частині та рішення апеляційного суду м. Києва від 10 березня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів: С.П. Штелик

О.В. Закропивний

С.Ф. Хопта