Провадження № 2/201/3013/2016р.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 жовтня 2016р. Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська

в складі : головуючого - судді - Ткаченко Н.В.

при секретарі Габрінець І.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська у м. Дніпрі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

В С Т А Н О В И В :

26.09.2016р. ОСОБА_1 звернулася до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська з позовом про розірвання шлюбу.

Позивачка у позовній заяві та її представник в заяві від 31.10.2016р. в обґрунтування вимог посилалися на те, що сторони зареєстрували шлюб 03.09.2010р. у Жовтневому ВРАЦС ДМУЮ під актовим записом № 654. Від даного шлюбу сторони мають малолітнього сина ОСОБА_3, 07.07.2013р. народження. Шлюбно-сімейні відносини погіршилися протягом останніх півроку та остаточно припинені з середини вересня 2016р., коли відповідач пішов проживати до батьків. Причиною припинення шлюбних відносин стали відсутність в родині взаєморозуміння, різні погляди на життя, через що виникали конфлікти, втрата почуття любові та поваги. Сторони проживають окремо, не ведуть спільного господарства, не мають спільного бюджету. Позивачка вважала, що родина розпалася остаточно і не може бути відновлена. В наданій суду заяві від 31.10.2016р. представник позивачки ОСОБА_4 (діє на підставі довіреності від 09.09.2016р.) просив шлюб розірвати та винести рішення в судовому засіданні за його відсутності та без фіксування процесу технічними засобами (а.с. № 19).

Відповідач ОСОБА_2 проти задоволення позову не заперечував, період та причину припинення шлюбних стосунків, вказані позивачкою визнав в повному обсязі. Просив шлюб розірвати та винести рішення суду в судовому засіданні за його відсутності та без фіксування процесу технічними засобами, про що 31.10.2016р. надав відповідну заяву (а.с. № 21).

Таким чином, суд вважає за можливе на підставі ст. 169, ч. 2 ст. 197 ЦПК України ухвалити рішення в судовому засіданні за відсутності сторін та без фіксації судового процесу технічними засобами.

Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним з подружжя.

Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України, при розгляді справи про розірвання шлюбу, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дітей, що мають істотне значення.

Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 03.09.2010р. у Жовтневому відділі реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції під актовим записом № 654 (а.с. № 6).

Від даного шлюбу сторони мають малолітнього сина ОСОБА_3 , 07.07.2013р. народження (а.с. 17).

Судом встановлено, що спільне життя сторін не склалося через відсутність в родині взаєморозуміння з питань ведення господарства, втрату почуття любові та поваги. Сторони проживають окремо, мають роздільний бюджет, спільне господарство не ведуть, не підтримують подружніх відносин.

З огляду на вищевикладене і приймаючи до уваги те, що шлюбні відносини між сторонами по даній справі погіршилися протягом останніх півроку та остаточно припинені з середини вересня 2016р., коли відповідач пішов проживати до своїх батьків, позивачка від позову не відмовилася, а відповідач не заперечував проти розірвання шлюбу та вважав, що строк для примирення не потрібен, суд дійшов висновку про те, що родина сторін розпалася остаточно, її відновлення бути не може, і шлюб підлягає розірванню.

При винесенні рішення суд також приймає до уваги положення ст. 61 ЦПК України, оскільки відповідач визнав позовні вимоги та погодився на розірвання шлюбу.

Обговорюючи питання розподілу судових витрат на підставі ст. 88 ЦПК України, у звязку із задоволенням позову, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивачки понесені при подачі позову судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 551 грн. 20 коп.( а.с. №2).

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 110, 112, ч. 2 ст. 115 Сімейного Кодексу України, ст. ст. 8, 10, 11, 57-60, 61, 88, 169, ч. 2 ст. 197, ст. ст. 212, 213, 214, 215 ЦПК України, суд ,

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.

Шлюб, зареєстрований 03.09.2010р. у Жовтневому відділі реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції під актовим записом № 654 між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, які мають малолітнього сина ОСОБА_3 , 07.07.2013р. народження - розірвати.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесені при подачі позову судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 551 грн. 20коп.

У відповідності до вимог ч. 2 ст. 115 СК України копію рішення суду про розірвання шлюбу надіслати на адресу Жовтневого районного у м. Дніпропетровську відділу ДРАЦС ГТУЮ у Дніпропетровській області для внесення

відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційний суд Дніпропетровської області через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів.

Суддя : Н.В.Ткаченко