Справа № 266/2986/15-ц
Провадженя№ 2/266/83/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2016 року м. Маріуполь

Приморський районний суд м. Маріуполя Донецької області у складі головуючого судді Сараєва І.А., при секретарі Давлетбаєвої О.С., представника позивача ОСОБА_1 розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житлом,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 ( далі Позивач) звернувся до суду із позовом до ОСОБА_3 (далі Відповідач) який уточнив у заяві від 02.11.2015 р. ( а.с. 42-43), в якому зазначив, що він є власником ? частки будинку АДРЕСА_1. В вищезазначеному будинку зареєстрована однак не проживає з 22.04.2014 р. його колишня дружина ОСОБА_3 Шлюб між ними розірвано на підтсаві рішеня суду від 19.06.2014 р., хоча з 22.04.2014 р. відповідач таємно зібрала свої речі та поїхала з будинку та з того часу проживає в своєї приватизованій квартирі за адресою АДРЕСА_3. З моменту вибуття та по теперішній час відповідач в спірному будинку не з'являється, участі в оплаті житлово-комунальних послуг не приймає у зв'язку із чим всі витрати на оплату послуг він несе самостійно. Добровільно відповідач знятися з реєстрації не бажає. Важає, що реєстрація відповідача порушує його прав власника спірного домоволодіння. Просив суд визнати відповідача такою, що втратила право користування жилим приміщенням АДРЕСА_1 судові витрати покласти на відповідача.

Позивач ОСОБА_2 та його представник ОСОБА_1 у судовому засіданні підтримали позов з підстав викладених у позові, додатково зазначив, що відповідач зареєстрована в спірному будинку, який є особистою власністю позивача, як колишній член його сім'ї оскільки сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, однак з квітня 2014 року фактично не проживає в ньому, оскільки таємно виїхала з будинку після чого було розірвано шлюб. Відповідач має свою приватизовану квартиру в якій проживає зараз. Факт відсутності відповідача в спірному будинку більш ніж 1 рік без поважної причини підтверджується довідкою комітету самоорганізації населення «Гавань-Слободка». Просили суд позов задовольнити в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_3 у судовому засіданні заперечувала проти задоволення позову, зазначила, що проживала разом із позивачем в спірному будинку та з жовтня 2010 р. була в ньому зареєстрована як дружина. Між ними дійсно розірвано шлюб та з квітня 2014 р. припинені шлюбні стосунки, але це не позбавляє її право користування спірним будинком. Вона намагається вселитися та проживати в спірному будинку, але після розірвання шлюбу позивач перешкоджає їй. Коли вона пішла з будинку в квітні 2014 р. то забрала тільки носильні речі бажаючи повернутися оскільки не має власного житла, але позивач змінив замки, тому вона не має можливості вселитися та проживати у спірному будинку. Просила суд відмовити у задоволенні позову.

Свідок ОСОБА_4 у судовому засіданні суду пояснила, що знає подружжя ОСОБА_3 оскільки є сестрою ОСОБА_3 Після розірвання шлюбу між сторонами, ОСОБА_3 ОСОБА_2 вигнав, при цьому в будинку залишилися її речі та майно, їй відомо, що сестра зверталася з цього приводу до дільничного інспектора та в прокуратур. ОСОБА_2 змінив замки у будинку тому ОСОБА_2 не могла вселитися та проживати у спірному будинку. Вона також разом із своїм сином була присутня при тому, коли ОСОБА_2 намагалася війти до будинку АДРЕСА_1 проте ключі не підійшли до замку.

Вислухавши думку сторін, свідка, дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступного висновку.

Згідно копії реєстраційного свідоцтва виданого Маріупольським БТІ від 30.05.2000 р. ОСОБА_2 належить на праві приватної власності на підставі біржового контракту №ПР - 354 від 29.04.2000 р. ( а.с. 8). 1/2 частини житлового будинку АДРЕСА_1, реєстраційний №11126 (а.с. 10).

Як вбачається з рішення Приморського районного суду м. Маріуполя від 02.11.2011 р. яке набрало законної сили 15.11.2011р. угода купівлі-продажу ? частки житлового будинку АДРЕСА_1 за біржовим контрактом №ПР 354 від 29.04.2000 р. визнано дійсною ( а.с. 9).

З домової книги вбачається, що в будинку АДРЕСА_1 зареєстрована ОСОБА_3 з 02.10.2010 р. (а.с.12-14).

Будинок АДРЕСА_1 має загальна площа 51,6 кв.м., житлова площа 27,9 кв. м. (а.с. 57-62).

Згідно листа Маріупольського БТІ від 25.11.2014 р. надати точну та достовірну інформацію про технічний стан об'єкту нерухомості підприємство БТІ з 04.01.2013 р. не може ( а.с. 56).

Як вбачається з копії рішення Приморського районного суду м. Маріуполя від 19.06.2014 р. яке набрало законної сили 02.07.2014 р. шлюб між сторонами розірвано, про що не заперечується сторонами ( а.с. 63).

За правилами ст.ст.150, 156 ЖК Української РСР громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди; члени сім'ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням; припинення сімейних відносин з власником будинку (квартири) не позбавляє їх права користування займаним приміщенням.

За ст. 405 ч.1 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону.

Згідно ст.ст.10, 11, 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін; сторони мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості; кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень; суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін; докази подаються сторонами; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

В судовому засіданні, відповідач ОСОБА_3 вказувала, що час від часу вона навідувалася до будинку та намагалася вселитися та проживати в ньому, але позивач чинив їй перешкоди оскільки змінив замки.

З дослідженої судом довідки комітету самоорганізації населення «Селище Слободка Гавань» від 14.08.2015 року вбачається, що відповідач ОСОБА_3 за місцем реєстрації, за адресом АДРЕСА_1 фактично не проживає з 22.04.2014 року, що підтверджують сусіди ОСОБА_5, ОСОБА_6 (а.с. 95).

Наведені в зазначеній довідці обставини не відповідають встановленим у судовому засіданні обставинам та не спростовують доводів на які відповідач ОСОБА_3 посилається, щодо намагання вселитися до будинку. Крім того, довідка складена КСН по за межами їх повноважень, які визначені Рішенням Маріупольської міської ради від 18.10.2011р. (а.с.3).

В судовому засіданні сторона позивача, не скористалася своїм правом допитати ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в якості свідків, що унеможливлює встановити джерело обізнаності вказаними особами про обставини, що відповідач саме з 22.04.2014 р. не проживає у спірному будинку.

Крім того з дослідженої судом довідки - акту виданої ККП Керуючою компанією «Східна» від 05.10.2015 р. домовласнику ОСОБА_7 вбачається, що в АДРЕСА_2 зареєстровані ОСОБА_7 та ОСОБА_8 ( а.с.55).

Враховуючи ті обставини, що позивач чинить перешкоди ОСОБА_3 у вселенні в будинок, а припинення сімейних відносин з позивачем не позбавляє її права користування займаним приміщенням, та враховуючи, що ОСОБА_2 не надав жодного належного доказу на підтвердження того, що Відповідач відсутній на спірній жилій площі більш ніж один рік без поважних причин, суд приходить до висновку, що позов про визнання ОСОБА_3 такою, що втратила право користування спірним будинком не може бути задоволений.

Інші документи, які містяться в матеріалах справи суд до уваги не приймає, оскільки вони не містять інформації що стосуються предмету позовів і не спростовують висновків суду.

На підставі викладеного, керуючись ст..ст. 212, 213 - 215, ЦПК України, ст.405 ЦК України, суд-

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житлом за адресою: АДРЕСА_1 - відмовити.

Рішення вступає в законну силу через 10 днів після проголошення якщо протягом зазначеного часу не буде подана скарга до апеляційного суду Донецької області про його скасування.

Суддя: Сараєв І. А.