Справа № 723/2304/15-ц
РІШЕННЯ

Іменем України

18 січня 2016 року Сторожинецький районний суд

Чернівецької області в складі:

головуючого судді Дячук О.О.

при секретарі Яворській М.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Сторожинець цивільну справу за основним позовом ПАТ КБ « Надра» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості та за зустрічним позовом ОСОБА_2 та ПАТ КБ « Надра» про визнання договору поруки припиненим,-

В С Т А Н О В И В :

Представник позивача звернувся до суду з вищевказаним позовом, посилаючись на те, що відповідно до укладеного 24.07.2006 року кредитного договору № ZZZ 498893 відповідач ОСОБА_1 отримав кредит в розмірі 40000 доларів США.

В забезпечення виконання ОСОБА_1 умов вищевказаного кредитного договору було передано в іпотеку нерухоме майно, а саме: земельну ділянку АДРЕСА_1, цільове призначення якої для обслуговування житлового будинку, а також житловий будинок з належними до нього по господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться в АДРЕСА_2, загальною площею 163,90 кв.м., в тому числі житловою площею 100,90 кв.м.

Крім того в забезпечення виконання ОСОБА_1 умов вищевказаного кредитного договору , між банком, та ОСОБА_2 було укладено договір поруки від 25.07.2006 р..

31 травня 2012 року між ПАТ КБ «Надра» та ОСОБА_1, підписано Договір про внесення змін та доповнень № 1 до Кредитного договору № ZZZ 498893.

31 травня 2012 року між ПАТ КБ «Надра» та ОСОБА_2, підписано Договір про внесення змін та доповнень № 1 до Договору поруки від 25.07.2006р.

Пунктом 4.2.3 Кредитного договору № ZZZ 498893 встановлено, що Банк має право вимагати від Позичальника дострокового повернення кредиту, нарахованих процентів та можливих штрафних санкцій, у разі затримання Позичальником сплати кредиту (частини кредиту) та/або процентів щонайменше на 30 календарних днів..

Відповідно до п. 4.1 Договору про внесення змін та доповнень № 1 до Кредитного договору № ZZZ 498893 у разі прострочення Позичальником строків сплати процентів, передбачених умовами Договору, а також прострочення строків повернення кредиту, Позичальник сплачує Банку пеню у гозмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діє у період прострочення, від несвоєчасно сплаченої суми за кожний день прострочення.

У звязку з ненаданням своєчасно банку коштів для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору ОСОБА_1 станом на 15 червня 2015 року заборгованість складає 42 206,94 дол. США (сорок дві тисячі двісті шість доларів 94 центів), в тому числі: заборгованість по тілу кредиту - 30 415,68 дол. США несплачені відсотки - 5 203,15 дол. США комісія за користування кредитом - 173 дол. США пеня за прострочення сплати кредиту - 4 894,33 дол. США штраф за прострочення сплати кредиту - 1 520,78 дол. США .

Таким чином, загальна сума вимог Позивача на момент подачі позовної заяви складає 42 206,94 доларів США, що у гривневому еквіваленті за офіційним курсом НБУ станом на 15 червня 2015 року становить 888 828,82 гривень.

На підставі викладеного позивач просить суд стягнути солідарно з відповідачів на користь ПАТ КБ « Надра » заборгованість за кредитним договором у розмірі 888828.82гривень.

11.11.2015р. від представника позивача на адресу суду надійшла заява про уточнення суми позовних вимог у якій зазначив, що у зв'язку із виготовленням нового розрахунку заборгованості через проплату клієнтом по кредитному договору та зміни суми заборгованості вважає за необхідне уточнити суму позовних вимог та стягнути солідарно з відповідачів суму боргу, яка станом на 06 листопада 2015р. становить 46125.64Дол США, що у гривневому еквіваленті за офіційним курсом НБУ становить 1057455.03гривень.

Окрім того у заяві зазначив, що подання та одержання кредиту в іноземній валюті, сплата процентів за таким кредитом не потребують наявності індивідуальної ліцензії на використання іноземної валюти на території України як засобу платежу зі сторони кредитного договору.

ОСОБА_2 від імені якої виступає представник ОСОБА_4 звернулися до суду із зустрічною позовною заявою до ПАТ КБ « Надра » в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію в ПАТ КБ «Надра» про визнання договору поруки припиненим, зазначивши, що у провадженні Сторожинецького районного суду є позов Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Надра» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію в ПАТ КБ «Надра» Стрюкової І.О. до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення основного боргу за кредитним договором, відсотків та пені за користування кредитом.

24.07.2006р. між ВАТ КБ «Надра» та позичальником ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №ZZZ498893, відповідно до якого позичальнику банком було надано кредит в сумі 40000 доларів США. Згідно п. 3.3.4 даного договору передбачено кінцевий термін повернення кредиту - 20.07.2016 року. Копія договору є в матеріалах позову ПАТ КБ «Надра».

25.07.2006р. між ВАТ КБ «Надра» та позивачем ОСОБА_2 було укладено договір поруки, згідно з яким поручитель ОСОБА_2 поручився перед банком за належне виконання ОСОБА_1 взятих на себе зобов'язань згідно кредитного договіру №ZZZ498893 від 24.07.2006 року. Копія договору є в матеріалах позову ПАТ КБ «Надра».

31.05.2012р. між ПАТ КБ «Надра» та позичальником ОСОБА_1 було укладено договір про внесення змін та доповнень №1 до кредитного договору №ZZZ498893 від 24.07.2006 року, відповідно до якого позичальнику банком було надано кредит в сумі 30415,68 доларів СІЛА. Згідно п. 1.1 та п. 2.4 даного договору передбачено кінцевий термін повернення кредиту - 20.07.2012 року. Копія договору є. в матеріалах позову ПАТ КБ «Надра».

31.05.2012р. ПАТ КБ «Надра» та позивачем ОСОБА_2 було укладено договір про внесення змін та доповнень №1 до договору поруки від 25.07.2006 року, згідно з яким поручитель ОСОБА_2 поручився перед банком за належне виконання ОСОБА_1 взятих на себе зобов'язань згідно Договору про внесення змін та доповнень до кредитного договіру MZZZ498893 від 24.07.2006 року. Копія договору є в матеріалах позову ПАТ КБ «Надра».

В результаті укладення вказаних додаткових договорів відповідач фактично змінив строк виконання основного зобов'язання - 20.07.2012 року.

Пред'явленням вимоги до поручителя є як направлення/вручення йому вимоги про погашення боргу (залежно від умов договору), так і пред'явлення до нього позову. При цьому в разі пред'явлення вимоги до поручителя кредитор може звернутися до суду протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання.

При цьому сама по собі умова договору про дію поруки до повного виконання позичальником зобов'язання перед кредитодавцем або до повного виконання поручителем взятих на себе зобов'язань не може розглядатися як установлення строку дії поруки, оскільки це не відповідає вимогам статті 252 ЦК України, згідно з якою строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. Термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати.

Тож відповідно до чинного законодавства ПАТ КБ «Надра» зобов'язаний був пред'явити позов до поручителя протягом шести місяців після строку виконання основного зобов'язання - 20.07.2012р., однак зробив це тільки через три роки - в липні 2015 року.

Враховуючи вищевикладене ОСОБА_2 просить винести рішення, яким визнати договір поруки від 25.07.2006 року, укладений між відповідачем ПАТ КБ «Надра» та позивачем ОСОБА_2, із внесеними 31.05.2012 року відповідно до договору про внесення змін та доповнень №1 до договору поруки змінами, припиненим.

Представник позивача ПАТ КБ «Надра» в судове засідання не з'явився, із наданого суду листа вбачається, що він просить справу розглянути у його відсутності, основні позовні вимоги підтримав, надав заперечення на зустрічну позовну заяву у якій зазначив, що 08.12.2015р. представником, ОСОБА_2, ОСОБА_4 до Сторожинецького районного суду Чернівецької області було подано зустрічну позовну заяву про визнання договору поруки припиненим. Представник позивача у своїй позовній заяві посилається на те, що 24 липня 2006 року між ВІДКРИТИМ АКЦІОНЕРНИМ ТОВАРИСТВОМ КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «НАДРА», ФІЛІЄЮ ВАТ КБ «НАДРА» Чернівецьке РУ, надалі - «Банк», та громадянином України ОСОБА_1, укладено Кредитний договір № ZZZ 498893 відповідно до якого Позичальнику Банком було надано кредит в сумі 40 000 дол. США. (сорок тисяч доларів) строком користування до 20 липня 2016 року.

Відповідно до п. 1.2 . Кредитного договору цільовим використанням кредиту є споживчі

цілі.

Відповідно до п. 1.31. Кредитного договору кредит надається зі сплатою 11 % (одинадцять відсотків) річних.

В забезпечення виконання ОСОБА_1 зобов'язань за Кредитним договором, 25 липня 2006 року відповідно до укладеного та нотаріально посвідченого Договору іпотеки ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було передано в іпотеку нерухоме майно, а саме: земельну ділянку № 1, площею 0,2500 га., яка розташована на території села Панка Панківської сількьої ради Сторожинецького району Чернівцької області, цільове призначення якої для обслуговування житлового будинку, а також житловий будинок з належними до нього по господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться в АДРЕСА_2, загальною площею 163,90 кв.м., в тому числі житловою площею 100,90 кв.м.

В якості забезпечення виконання ОСОБА_1 зобов'язань за Кредитним договором, відповідно до укладеного Договору поруки від 25.07.2006 року фінансовим поручителем виступила ОСОБА_2.

Відповідно до п. 1.1. Договорів поруки, ОСОБА_2 поручається перед Кредитором за належне виконання ОСОБА_1 взятих на себе зобов'язань, що витікають з Кредитного договору, в тому числі: повернути до 20 липня 2016 року кредит у сумі 40 000 дол. США., сплатити відсотки за користування кредитними коштами, сплатити інші платежі, передбачені Кредитним договором, сплатити можливі штрафні санкції (штраф, пеня).

Відповідно до п 1.2-1.4 Договору поруки та ч. 1, 2 ст.554 Цивільного Кодексу України Позичальник і Поручителі відповідають перед кредитором як солідарні боржники, що означає абсолютне право кредитора вимагати виконання зобов'язання повністю від Позичальника та Поручителів, як разом так і від кожного окремо. Поручителі відповідають перед Кредитором за виконання зобов'язання у повному обсязі всім належним їм на праві власності майном.

Пунктами 3.3.1.-3.3.3. Кредитного договору встановлено, що позичальник повертає кредит та сплачує передбачені п.п. 1.3.1, 1.3.2. Кредитного договору платежі шляхом здійснення перерахування мінімально необхідного платежу в сумі 670,49 дол. США. При цьому Позичальник вносить черговий мінімальний платіж щомісячно до 20 числа поточного місяця.

31 травня 2012 року між ПАТ КБ «Надра» та громадянином України ОСОБА_1, підписано Договір про внесення змін та доповнень № 1 до Кредитного договору № ZZZ 498893 від 29.03.2007 року (договір реструктуризації). Кінцевий термін повернення кредиту змінено на 20.07.2018 р.

31 травня 2012 року між ПАТ КБ «Надра» та громадянкою України ОСОБА_2, підписано Договір про внесення змін та доповнень № 1 до Договору поруки від 25.07.2006р..

31 травня 2006 року між ПАТ КБ «Надра» та громадянином України ОСОБА_1, громадянкою України ОСОБА_2, підписано Договір про внесення змін та доповнень № 1 до Договору іпотеки від 25.07.2006 р..

Відповідно до Договору про внесення змін та доповнень № 1 від 31.05.2012 р. до Кредитного договору № ZZZ 498893 від 29.03.2006року п. 1.1 та п. 1.3 та Додатку 1 та 2 Договору про внесення змін та доповнень № 1, позичальнику здійснено реструктуризацію двох сум заборгованості, тіла кредиту у валюті кредиту - кредит № 1, а прострочених відсотків у гривні - кредит № 2.

Як вбачається із графіку платежів, який є додатком №1 до Договору про внесення змін та доповнень № 1 від 31.05.2012 р. до Кредитного договору № ZZZ 498893 від 25.07.2006 року, кінцевим терміном повернення кредиту № 1 (у валюті кредиту) встановлено дату 31.05.2012р.. Цю дату, як строк погашення кредиту, а саме 20.07.2018 р., зазначено в п 1. Договору про внесення змін та доповнень № 1 від 31.05.2012 р. до Договору іпотеки від 31.05.2012р., що посвідчений приватним нотаріусом Сторожинецького нотаріального округу Чернівецької області Коржан В.Д..

Що стосується кінцевого терміну повернення кредиту № 2 (у гривнях) - встановлено дату 31.07.2012 р. - тобто на два місяці з моменту підписання 2 Договору про внесення змін та доповнень № 1. Суму заборгованості клієнтом вчасно сплачені.

Вище викладена обставина добре викладена у розрахунку заборгованості до Кредитного договору № ZZZ 498893 від 25.07.2006року, який долучений до позовної заяви.

Кінцевий термін повернення кредиту 20.07.2012р., що зазначено в п.1.1 Договору про внесення змін та доповнень №1 від 31.05.2012р. до Кредитного Договору № ZZZ 498893 від 29.03.2006року є опискою, як вбачається з усіх документів мала б бути зазначена дата 20.07.2018р..

На підставі вищевикладеного представник ПАТ КБ «Надра» вважає, що доводи викладені в зустрічний позовній заяві не відповідають дійсності, позовні вимоги не підлягають задоволенню, а тому просить у задоволенні зустрічної позовної заяви про визнання договору поруки від 25.06.2007р., що укладений між ПАТ КБ «Надра» та ОСОБА_2 припиненим - відмовити.

Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання не з'явився, його представник надав суду заяву у якій позов визнає у частині стягнення боргу із ОСОБА_1 у іншій частині позов не визнав, просить справу розглянути у їх відсутності.

Відповідачка ОСОБА_2 у судове засідання не з'явилася, її представник надав суду заяву у якій зазначив, що зустрічний позов повністю підтримує і просить визнати договір поруки між ОСОБА_2 та ПАТ КБ «Надра» припиненим з 20.01.2013 року, тому позов ПАТ КБ «Надра» просить задовольнити частково, а саме стягнути кредитну заборгованість не солідарно, як просить позивач, а одноособово тільки із ОСОБА_1, оскільки відповідно до п. 23 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 30.03.2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» роз'яснено, що при вирішенні спорів за участю майнових поручителів суди мають виходити з того, що відповідно до статті 11 Закону України «Про заставу», статей 1, 11 Закону України «Про іпотеку» майновий поручитель є заставодавцем або іпотекодавцем. Відповідно до статті 546 ЦК застава (іпотека) та порука є різними видами забезпечення, тому норми, що регулюють поруку (статті 553 - 559 ЦК), не застосовуються до правовідносин кредитора з майновим поручителем, оскільки він відповідає перед заставо/іпотеко держателем за виконання боржником основного зобов'язання винятково в межах вартості предмета застави/іпотеки. У зв'язку із цим солідарна відповідальність боржника та майнового поручителя нормами ЦК не передбачена. Справу просить розглянути без їх участі.

Судом встановлено, що відповідно до укладеного 24.07.2006 року кредитного договору № ZZZ 498893 відповідач ОСОБА_1 отримав кредит в розмірі 40000 доларів США.

В забезпечення виконання ОСОБА_1 умов вищевказаного кредитного договору було передано в іпотеку нерухоме майно, а саме: земельну ділянку АДРЕСА_1, цільове призначення якої для обслуговування житлового будинку, а також житловий будинок з належними до нього по господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться в АДРЕСА_2, загальною площею 163,90 кв.м., в тому числі житловою площею 100,90 кв.м.

Крім того в забезпечення виконання ОСОБА_1 умов вищевказаного кредитного договору , між банком, та ОСОБА_2 було укладено договір поруки від 25.07.2006 р..

31 травня 2012 року між ПАТ КБ «Надра» та громадянином України ОСОБА_1, підписано Договір про внесення змін та доповнень № 1 до Кредитного договору № ZZZ 498893 від 29.03.2007 року (договір реструктуризації). Кінцевий термін повернення кредиту змінено на 20.07.2018 р.

31 травня 2012 року між ПАТ КБ «Надра» та громадянкою України ОСОБА_2, підписано Договір про внесення змін та доповнень № 1 до Договору поруки від 25.07.2006р..

31 травня 2006 року між ПАТ КБ «Надра» та громадянином України ОСОБА_1, громадянкою України ОСОБА_2, підписано Договір про внесення змін та доповнень № 1 до Договору іпотеки від 25.07.2006 р..

Відповідно до Договору про внесення змін та доповнень № 1 від 31.05.2012 р. до Кредитного договору № ZZZ 498893 від 29.03.2006року п. 1.1 та п. 1.3 та Додатку 1 та 2 Договору про внесення змін та доповнень № 1, позичальнику здійснено реструктуризацію двох сум заборгованості, тіла кредиту у валюті кредиту - кредит № 1, а прострочених відсотків у гривні - кредит № 2.

Як вбачається із графіку платежів, який є додатком №1 до Договору про внесення змін та доповнень № 1 від 31.05.2012 р. до Кредитного договору № ZZZ 498893 від 25.07.2006 року, кінцевим терміном повернення кредиту № 1 (у валюті кредиту) встановлено дату 31.05.2012р.. Цю дату, як строк погашення кредиту, а саме 20.07.2018 р., зазначено в п 1. Договору про внесення змін та доповнень № 1 від 31.05.2012 р. до Договору іпотеки від 31.05.2012р., що посвідчений приватним нотаріусом Сторожинецького нотаріального округу Чернівецької області Коржан В.Д..

Пунктом 4.2.3 Кредитного договору № ZZZ 498893 встановлено, що Банк має право вимагати від Позичальника дострокового повернення кредиту, нарахованих процентів та можливих штрафних санкцій, у разі затримання Позичальником сплати кредиту (частини кредиту) та/або процентів щонайменше на 30 календарних днів..

Відповідно до п. 4.1 Договору про внесення змін та доповнень № 1 до Кредитного договору № ZZZ 498893 у разі прострочення Позичальником строків сплати процентів, передбачених умовами Договору, а також прострочення строків повернення кредиту, Позичальник сплачує Банку пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діє у період прострочення, від несвоєчасно сплаченої суми за кожний день прострочення.

У зв'язку з ненаданням своєчасно банку коштів для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору ОСОБА_1 станом на 06 листопада 2015р. заборгованість становить 46125.64Дол США, що у гривневому еквіваленті за офіційним курсом НБУ становить 1057455.03гривень.

Дані правовідносини у системному зв'язку регулюються:

- ст.526 ЦК України, відповідно до якої зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться ;

- згідно ч.1 та ч.2 ст.553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обовязку, поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобовязання боржником, порукою може забезпечуватися виконання зобовязання частково або у повному обсязі ;

- відповідно до ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки ;

- договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України);

- ст.1048 ЦК України, з якої вбачається, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

- ст.1049 ЦК України передбачає, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

- ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

За змістом статей 524 та 533 ЦК України грошовим є зобов'язання, яке виражається в грошових одиницях України (або грошовому еквіваленті в іноземній валюті). Така правова позиція підтверджується й практикою Верховного Суду України (постанова від 6 червня 2012 р. у справі № 6-49цс12).

Суд має право ухвалити рішення про стягнення грошової суми в іноземній валюті з правовідносин, які виникли при здійсненні валютних операцій, у випадках і в порядку, встановлених законом (частина друга статті 192 ЦК, частина третя статті 533 ЦК; Декрет Кабінету Міністрів України від 19 лютого 1993 року N 15-93 "Про систему валютного регулювання і валютного контролю").

Відповідно до ч. 1 ст. 559 ЦК України порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання, а також у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності.

Зі змісту вказаної норми вбачається, що до припинення поруки призводять такі зміни умов основного зобов'язання, які призвели або можуть призвести до збільшення обсягу відповідальності поручителя. Таке збільшення відповідальності поручителя внаслідок зміни основного зобов'язання виникає в разі підвищення розміру процентів; відстрочення виконання, що призводить до збільшення періоду, за який нараховуються проценти за користування чужими грошовими коштами; установлення (збільшення розміру) неустойки тощо.

Відповідно до положення ч. 1 ст. 559 ЦК України припинення поруки у разі зміни основного зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності, презюмується.

Таким чином, внесення змін до кредитного договору про зміну зобов'язання, забезпеченого порукою, без згоди поручителя, внаслідок чого збільшився обсяг його відповідальності, є підставою для визнання поруки такою, що припинена.

Подібна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 26 вересня 2012 року № 6 - 100 цс 12, яка згідно зі ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для усіх судів України.

Відповідно до ст.. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Істотна умова договору - кінцевий термін повернення кредиту №1 - 20 липня 2012 року однаково зазначений як у пункті 1.1. додаткового договору так і в пункті 2.4. цього договору, решта пунктів цієї угоди не містять іншого кінцевого терміну повернення кредиту.

Крім того додаткова угода (договір про внесення змін та доповнень №1 до кредитного договору №ZZZ498893 від 24.07.2006 року) на даний час не визнано недійсною, тому посилання на помилки під час його укладення не мають юридичної сили.

Графік погашення кредиту є додатком до договіру про внесення змін та доповнень №1 до кредитного договору №ZZZ498893 від 24.07.2006 року і лише доповнює його, тому всі істотні умови договору, зокрема строк повернення кредиту, повинні бути вказані в договорі про внесення змін та доповнень №1 до кредитного договору №ZZZ498893 від 24.07.2006 року, в додатках до такої угоди цей строк не може бути змінений.

Отже, оскільки між банком та поручителем ОСОБА_2 було укладено договір про внесення змін та доповнень №1 до договору поруки від 25.07.2006 року, згідно з яким поручитель ОСОБА_2 поручилася перед банком за належне виконання ОСОБА_1 взятих на себе зобов'язань згідно Договору про внесення змін та доповнень до кредитного договіру №ZZZ498893 від 24.07.2006 року, строком виконання основного зобов'язання в даному випадку можна вважати тільки 20.07.2012 року.

Верховний Суд України на засіданні Судової палати у цивільних справах 17 вересня 2014 року ухвалив постанову у справі № 6-53цс14 предметом якої був спір про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Суд зробив правовий висновок про те, що, регулюючи правовідносини з припинення поруки у зв'язку із закінченням строку її чинності, частина четверта статті 559 ЦК України передбачає три випадки визначення строку дії поруки: протягом строку, установленого договором поруки (перше речення частини четвертої статті 559 ЦК України); протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання, якщо кредитор не пред'явить вимоги до поручителя (друге речення частини четвертої статті 559 ЦК України); протягом одного року від дня укладення договору поруки (якщо строк основного зобов'язання не встановлено або встановлено моментом пред'явлення вимоги), якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя третє речення частини четвертої статті 559 ЦК України.

Аналіз зазначеної норми права дає підстави для висновку про те, що строк дії поруки (будь-який із зазначених у частині четвертій статті 559 ЦК України) не є строком захисту порушеного права, а є строком існування суб'єктивного права кредитора й суб'єктивного обов'язку поручителя, після закінчення якого вони припиняються.

Це означає, що зі збігом цього строку (який є преклюзивним) жодних дій щодо реалізації свого права за договором поруки, зокрема й застосування судових заходів захисту свого права (шляхом пред'явлення позову), кредитор вчиняти не може.

Отже, виходячи з положень другого речення частини четвертої статті 559 ЦК України, слід дійти висновку про те, що вимогу до поручителя про виконання ним солідарного з боржником зобов'язання за договором повинно бути пред'явлено у судовому порядку в межах строку дії поруки, тобто упродовж шести місяців із моменту настання строку погашення чергового платежу за основним зобов'язанням (якщо умовами договору передбачено погашення кредиту періодичними платежами), або із дня, встановленого кредитором для дострокового погашення кредиту в порядку реалізації ним свого права, передбаченого частиною другою статті 1050 ЦК України, або із дня настання строку виконання основного зобов'язання (у разі, якщо кредит повинен бути погашений одноразовим платежем).

Тому договір поруки від 25.07.2006 року, укладений між відповідачем ПАТ КБ «Надра» та позивачем ОСОБА_2, із внесеними 31.05.2012 року відповідно до договору про внесення змін та доповнень №1 до договору поруки змінами, слід визнати припиненим у зв'язку з пропуском шестимісячного терміну звернення до поручителя після строку виконання основного зобов'язання, який встановлений ст. 559 ЦК України.

У відповідності до вимог ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Враховуючи положення ст. 214 ЦПК України, згідно якої під час ухвалення рішення суд вирішує чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються, на основі повно та всебічно з'ясованих обставин справи, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню, керуючись ст.ст.526,559, 629,634,1048-1050,1054 ЦК України, ст.ст.57-60,64,88,208-209,212-215,218 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ПАТ КБ « Надра» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 р.н. ідентифікаційний номер НОМЕР_1, паспорт НОМЕР_2 на користь ПАТ КБ « Надра» заборгованість на загальну суму 46125.64 доларів США, що у гривневому еквіваленті за офіційним курсом НБУ станом на 06 листопада 2015 року становить 1057455(один мільйон п'ятдесят сім тисяч чотириста п'ятдесят п'ять) гривень 03 копійки .

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 р.н. ідентифікаційний номер НОМЕР_1, паспорт НОМЕР_2; ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_3, паспорт НОМЕР_4 на користь держави судовий збір у розмірі 15861.83грн. перерахувавши вказану суму в УДК у Сторожинецькому районі код отримувача 37835756, Банк отримувача: ГУДКУ у Чернівецькій області код банку отримувача МФО 856135 р/р 0227. код класифікації доходів бюджету 22030001, код ЄДРПОУ суду 02885681.

Зустрічний позов ОСОБА_2 та ПАТ КБ « Надра» про визнання договору поруки припиненим - задовольнити.

Визнати договір поруки від 25.07.2006 року, укладений між відповідачем ПАТ КБ «Надра» та позивачем ОСОБА_2, із внесеними 31.05.2012 року відповідно до договору про внесення змін та доповнень №1 до договору поруки змінами припиненим з 20.01.2013р..

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Чернівецької області через Сторожинецький районний суд протягом 10-ти днів з дня його проголошення.

Особи які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення можуть подати апеляційну скаргу протягом 10-ти днів з дня отримання цього рішення.

СУДДЯ: