У х в а л а

25 січня 2016 року м. Київ
Суддя Верховного Суду України Ярема А.Г., розглянувши заяву ОСОБА_1 про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 3 серпня 2015 року у справі за позовом заступника прокурора Чернігівської області до Головного управління Держземагентства у Чернігівській області, ОСОБА_1, треті особи: Іванівська сільська рада Чернігівського району Чернігівської області, Чернігівське районне управління юстиції у Чернігівській області, про визнання наказів та свідоцтва про право власності недійсними, скасування державної реєстрації права власності,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася до Верховного Суду України із зазначеною заявою, яка не відповідає вимогам ст. ст. 357 та 358 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України).

Зі змісту заяви вбачається, що ОСОБА_1 подала заяву з підстав неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах; неоднакового застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм процесуального права - при оскарженні судового рішення, яке перешкоджає подальшому провадженню у справі або яке прийнято з порушенням правил підсудності або встановленої законом компетенції судів щодо розгляду цивільних справ (п. 1 та 2 ч. 1 ст. 355 ЦПК України).

Для прикладу наявності підстави подання заяви, передбаченої п. 1 ч. 1 ст. 355 ЦПК України, ОСОБА_1 у заяві посилається, зокрема, на постанову Верховного Суду України від 23 квітня 2012 року. При цьому копію постанови Верховного Суду України від 23 квітня 2012 року заявниця до заяви не додала.

Однак, указана постанова Верховного Суду України може бути прикладом подання заяви про перегляд судового рішення, з підстави невідповідності судового рішення суду касаційної інстанції викладеному у постанові Верховного Суду України висновку щодо застосування у подібних правовідносинах норм матеріального права (п. 4 ч. 1 ст. 355 ЦПК України).

У зв'язку з цим, заявниці згідно з п. 3 ч. 2 ст. 357 ЦПК України потрібно уточнити підставу подання заяви, передбачену ст. 355 ЦПК України, а також обґрунтувати її.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 358 ЦПК України у випадку подання заяви з підстави, передбаченої п. 4 ч. 1 ст. 355 ЦПК України, заявниці слід надати копію постанови Верховного Суду України від 23 квітня 2012 року.

Із доданого документу про сплату судового збору вбачається, що судовий збір сплачено заявницею не в повному обсязі з огляду на наступне.

З 1 вересня 2015 року набрав чинності Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору", яким змінено ставки судового збору за подання до суду процесуальних документів.

Так, за подання заяви про перегляд судових рішень Верховним Судом України підлягає сплаті судовий збір у розмірі 130 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги (п.п. 8 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір").

Згідно із ч. 3 ст. 6 Закону України "Про судовий збір" у разі коли в позовній заяві об'єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

У відповідності до штампу пошти на конверті ОСОБА_1 звернулася до Верховного Суду України 19 січня 2016 року.

Отже, у даному випадку заявниці за кожну вимогу немайнового характеру необхідно було сплатити судовий збір у розмірі 130 % від 0,2 розміру мінімальної заробітної плати (0,2 розміру мінімальної заробітної плати х 1218 грн х 130 %), що складає 316 грн 68 коп, а оскільки позовна заява містить три вимоги немайнового характеру, то розмір судового збору становить 950 грн 04 коп.

Проте згідно з документом про сплату судового збору, доданого до заяви, на розрахунковий рахунок Верховного Суду України ОСОБА_1 сплатила лише 316 грн 68 коп.

З огляду на викладене, для розгляду заяви ОСОБА_1 про перегляд судових рішень судовий збір у розмірі 633 грн 36 коп. повинен бути перерахований на рахунок Верховного Суду України з такими реквізитами: отримувач коштів - УДКСУ у Печерському районі, 22030002 р/о 0007, банк отримувача - ГУ ДКСУ у м. Києві, код класифікації доходів бюджету - 22030002, код банку отримувача - 820019, код отримувача (код за ЄДРПОУ) - 38004897; у графі платіжного доручення "Призначення платежу" зазначається "судовий збір (Верховний Суд України, 060)" символ звітності 207.

На адресу Верховного Суду України слід надіслати оригінал документу про сплату судового збору.

Відповідно до ч. 2 ст. 359 ЦПК України у разі встановлення, що заяву подано без додержання вимог ст. ст. 357 та 358 цього Кодексу, заявник письмово повідомляється про недоліки заяви та строк, протягом якого він зобов'язаний їх усунути.

Згідно з п. 1 ч. 4 ст. 359 ЦПК України заява повертається заявнику, якщо заяву подано без додержання вимог ст. ст. 357 та 358 цього Кодексу і заявник не усунув недоліки протягом установленого строку.

Керуючись ст. ст. 357-359 ЦПК України,

у х в а л и в:

Заяву ОСОБА_1 про перегляд судового рішення залишити без руху та надати заявниці строк до 18 лютого 2016 року для усунення зазначених недоліків заяви.

Роз'яснити, що у разі невиконання в установлений строк вимог цієї ухвали заява буде повернута заявниці.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя

Верховного Суду України А.Г. Ярема