РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 листопада 2016 року Жовтневий районний суд м. Маріуполя Донецької області у складі головуючого судді Шатілової Л.Г., при секретарі Маслюк К.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Маріуполя цивільну справу за заявою ОСОБА_1, зацікавлена особа: Центральний районний у місті Маріуполі відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, про встановлення факту, що має юридичне значення, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, в якій просила встановити, що вона 29.07.2016 року народила дитину сина ОСОБА_2, та зареєструвати у Центральному районному у місті Маріуполі відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області народження дитини ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, місце народження: м. Харцизьк Донецька область Україна, зазначивши батьків дитини: батька ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, та мати - ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, громадянку України. В обґрунтування заявлених вимог зазначила, що 29.07.2016 року вона народила дитину сина ОСОБА_2, на території тимчасово не підконтрольній владі України, що підтверджується медичним свідоцтвом про народження № 309/207 від 29.07.2016 року. У звязку з тим, що медичне свідоцтво про народження № 309/207 від 29.07.2016 року було видано на території тимчасово не підконтрольній владі України, вона позбавлена можливості зареєструвати народження дитини у Центральному районному у місті Маріуполі відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області.

ОСОБА_1 надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутністю, вимоги заяви підтримала, просила їх задовольнити.

Представник зацікавленої особи у судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, справу просив розглянути на розсуд суду.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що заявлені вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_3 перебувають у зареєстрованому шлюбі з 26.07.2014 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-НО № 367875 від 26.07.2014 року /а.с. 7/.

ОСОБА_1 29.7.2016 року в м. Харцизьку Донецької області (що відноситься до території тимчасово не підконтрольній владі України) народила дитину сина ОСОБА_2, що підтверджується медичним свідоцтвом про народження № 309/207 від 29.07.2016 року.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.234 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно п. 7 ч. 1ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження.

Згідно до п. 18 Постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 рокурішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не змінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання. Згідно зі ст. 14 ЦПК України, рішення про встановлення факту, що має юридичне значення, яке набрало законної сили, є обов'язковим для органів, які реєструють такі факти або оформлюють права, що виникають у зв'язку із встановленим судом фактом. В разі встановлення у судовому порядку факту реєстрації акту громадянського стану орган державної реєстрації актів громадянського стану провадить відповідний запис на підставі рішення суду.

Встановлення даного факту, що має юридичне значення необхідно заявниці для реєстрації народження дитини.

Відповідно дост.13 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану", якщо державна реєстрація народження дитини проводиться за місцем проживання батьків чи одного з них, то за їх бажанням місцем народження дитини в актовому записі про народження може бути визначене фактичне місце її народження або місце проживання батьків чи одного з них. Державна реєстрація народження дитини проводиться не пізніше одного місяця з дня її народження, а у разі народження дитини мертвою - не пізніше трьох днів. Підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров'я документи, що підтверджують факт народження. У разі народження дитини поза закладом охорони здоров'я документ, що підтверджує факт народження, видає заклад охорони здоров'я, який проводив огляд матері та дитини. У разі якщо заклад охорони здоров'я не проводив огляд матері та дитини, документ, що підтверджує факт народження, видає медична консультаційна комісія в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. За відсутності закладу документа охорони здоров'я або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження.

Відповідно до ч.1 ст.144 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані невідкладно, але не пізніше одного місяця від дня народження дитини, зареєструвати народження дитини в органі державної реєстрації актів цивільного стану.

Відповідно до ст.7 Закону України "Про громадянство України", особа, батьки або один з батьків якої на момент її народження були громадянами України, є громадянином України. Особа, яка має право на набуття громадянства України за народженням, є громадянином України з моменту народження.

Відповідно до Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованою постановою Верховної ради України №789-ХІІ від 27.02.1991 року, дитина має бути зареєстрована зразу ж після народження і з моменту народження має право на ім'я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування. Держави-учасниці забезпечують здійснення цих прав згідно з їх національним законодавством та виконання їх зобов'язань за відповідними міжнародними документами у цій галузі, зокрема, у випадку, коли б інакше дитина не мала громадянства.

Судом встановлено, що медичне свідоцтво про народження № 309/207 від 29.07.2016 року, видане у м. Харцизьку Донецької області, відповідно до ст.9 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" є недійсним і не створює правових наслідків.

З огляду на викладене, суд вважає що дійсно для проведення державної реєстрації народження дитини є об'єктивні перешкоди. З метою захисту прав і свобод громадян України, якими є заявниця та її дитина, суд прийшов до висновку про необхідність задоволення заяви про встановлення факту народження дитини, бо законом не передбачено іншого порядку встановлення цього факту, що надасть можливість заявниці отримати свідоцтво про народження її дитини, виданого державним органом України.

Керуючись ст. 144 СК України, ст.7 Закону України "Про громадянство України", ст.9 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України", ст. ст. 10, 60, 212, 214, 215, 223, 234, 256 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1, зацікавлена особа: Центральний районний у місті Маріуполі відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, про встановлення факту, що має юридичне значення - задовольнити.

Встановити факт того, що ОСОБА_1, 29 липня 2016 року народила дитину сина ОСОБА_2, та зареєструвати у Центральному районному у місті Маріуполі відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області народження дитини ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, місце народження: м. Харцизьк Донецька область Україна, зазначивши батьків дитини: батька ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, та мати - ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, громадянку України.

Рішення підлягає негайному виконанню.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Донецької області через Жовтневий районний суд міста Маріуполя Донецької області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Суддя ОСОБА_4