Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" жовтня 2016 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Виниченко Л.М.,

за участі секретарів Худякова Н.І., Гноілек М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Першої Київської державної нотаріальної контори, Головного територіального управління юстиції у м. Києві, Міністерства юстиції України, треті особи: Дарницька районна в м. Києві державна адміністрація, Дніпровська районна в м. Києві державна адміністрація, ОСОБА_4 про зняття арешту з майна,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідачів про зняття арешту з майна.

Вимоги мотивує тим, що їй на праві власності належить квартира АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право власності, виданого згідно розпорядження Дніпровської РДА в м. Києві № 33-41 від 02.07.2013 року.

03 жовтня 2013 року вона отримала відмову державного реєстратора у державній реєстрації прав та їх обтяжень на квартиру у зв'язку із тим, що квартира перебуває під арештом.

Рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 12.12.2013 року скасовано рішення державного реєстратора про відмову у проведенні реєстрації прав та їх обтяжень від 03.10.2013 року.

Згідно отриманої від державного реєстратора інформації стало відомо, що згідно із відомостями з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна, на квартиру № 6 по вул. Березняківській в м. Києві накладено обтяження у вигляді арешту, зареєстрованого 25.10.2004 року за № 1406968 Першою Київською державною нотаріальною конторою на підставі повідомлення № 9/182-06 від 26.01.1998 року Харківської районної у м. Києві державної адміністрації.

Відповідно до відповіді наданої Першою Київською державною нотаріальною конторою від 04.06.2014 р., надати копію документів на підставі яких було зареєстровано арешт на квартиру АДРЕСА_1 за 1998 р. не має можливості у зв'язку із відсутністю документів, оскільки термін їх зберігання складав три роки.

З відповіді наданої Дарницькою РДА в м. Києві від 08.04.2016 року за № 101-3373/03 повідомлено, що за 1998 рік виявлено заяву ОСОБА_5 з проханням накласти заборону на будь-які дії з квартирою АДРЕСА_1. Листа № 9/182-06 від 26.01.1998 року складеного органом опіки та піклування Харківської районної державної адміністрації м. Києва на підставі якого був накладений арешт на квартиру АДРЕСА_1 не виявлено.

ОСОБА_5 являється її матір'ю, яка вже померла, а ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 є її сином.

Згідно заяви від 22.01.1998 року ОСОБА_5 просила Харківську районну державну адміністрацію накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1 на користь свого онука ОСОБА_4 до настання ним повноліття.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 виповнилося 18 років, тобто термін дії заборони на зазначену квартиру закінчився 23.02.2001 року.

Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 30.11.2012 року ОСОБА_4 було визнано таким, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_1 та його було знято з реєстраційного обліку.

Таким чином на квартиру безпідставно накладено арешт.

В судовому засіданні позивач та представник позивача ОСОБА_6 підтримали позов та викладені у ньому обставини.

Представник відповідача Головного територіального управління юстиції у м. Києві Барбух В.В. в судовому засіданні пояснила, що вказаний відповідач прав позивача не порушував.

Представники відповідачів Першої Київської державної нотаріальної контори, Міністерства юстиції України та представник третьої особи Дарницької районної у м. Києві державної адміністрації в судове засідання не з'явилися, про день, час та місце розгляду справи відповідачі та третя особа були повідомлені належним чином, про причини неявки представників суд повідомлено не було.

Третя особа Дніпровська районна в м. Києві державна адміністрація суду надала лист з проханням розглянути справу без участі їхнього представника (а.с. 41).

Третя особа ОСОБА_4 суду подав заяву з проханням розглянути справу без його участі, у заяві вказав, що не заперечує проти задоволення позову (а.с. 56).

Суд, вислухавши позивача та її представника, представника відповідача Головного територіального управління юстиції у м. Києві, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про задоволення позову, виходячи з наступного.

Відповідно до свідоцтва про право власності виданого Дніпровською районною в м. Києві державною адміністрацією від 02.07.2013 року, квартира АДРЕСА_1 належить на праві власності ОСОБА_1 (а.с. 3).

Після звернення до державного реєстратора прав на нерухоме майно ОСОБА_1 отримала рішення про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяження від 03.10.2013 року у зв'язку з тим, що вищевказана квартира перебуває під арештом (а.с. 4).

Як убачається із інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, арешт на квартиру АДРЕСА_1 накладений за повідомленням Харківської районної державної адміністрації м. Києва № 9/182-06 від 26.01.1998 року.

Стаття 73 Закону України «Про нотаріат» містила перелік підстав для накладання арешту на квартиру, який не включав такої підстави як лист та/або повідомлення органу місцевого самоврядування, а ст. 74 Закону передбачала зняття заборони нотаріусом після отримання повідомлення про припинення обставин, які були підставою для заборони.

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 12.12.2013 року позовні вимоги ОСОБА_1 до Реєстраційної служби ГУЮ у м. Києві, ГУЮ в м. Києві, державного реєстратора Реєстраційної служби ГУЮ у м. Києві Бродюк І.Ю. про скасування рішення та зобов'язання вчинити певні дії було задоволено частково та скасовано рішення державного реєстратора про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень від 03.10.2013 року прийняте за наслідками розгляду заяви ОСОБА_1 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень та зобов'язано реєстраційну службу Головного управління юстиції у м. Києві повторно розглянути заяву позивача про державну реєстрацію прав та їх обтяжень у визначені законом строки (а.с. 5-12).

Відповідно до довідки форми № 3 виданої Центром комунального сервісу № 737 від 22.06.2016 року, у квартирі АДРЕСА_1 зареєстрована та проживає позивач ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 17).

Судом встановлено, що арешт на спірну квартиру було накладено Першою Київською державною нотаріальною конторою 25.10.2004 року на підставі повідомлення Харківської районної державної адміністрації м. Києва № 9/182-06 від 26.01.1998 року із зазначенням її власника ОСОБА_4.

За повідомленням Дарницької районної у м. Києві державної адміністрації від 08.04.2016 року № 101-3373/03, лист на підставі якого накладений арешт на спірну квартиру від 26.01.1998 року № 9/182-06 складений органом опіки та піклування Харківської районної державної адміністрації м. Києва, надати лист не надається за можливе, оскільки термін зберігання листування 5 років (а.с. 14).

Згідно інформації наданої Дарницькою районною у м. Києві державною адміністрацією від 08.04.2016 року судом встановлено, що 22 січня 1998 року до Харківської районної державної адміністрації м. Києва гр. ОСОБА_5 було подано заяву з проханням накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1 у зв'язку із тим, що частина квартири належала її онуку ОСОБА_4, арешт просила накласти до досягнення ОСОБА_4 повноліття (а.с. 14, копія листа - а.с. 15).

Відповідно свідоцтва про смерть, ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с. 19). Як пояснила позивач, ОСОБА_5 є її матір'ю, на підтвердження чого надала свідоцтво про народження та свідоцтва про реєстрації шлюбів.

З матеріалів справи також убачається, що позивач є матір'ю третьої особи у справі ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 (свідоцтво про народження, свідоцтво про реєстрацію шлюбу - а.с. 18).

Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 30.11.2012 року ОСОБА_4 було визнано таким, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_1 (а.с. 13-13 зв.).

Відповідно до ст. 41 Конституції України та ч.ч. 1, 2 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Згідно з ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Таким чином з урахуванням вищенаведених обставин позовні вимоги підлягають задоволенню, так як підстави для накладення арешту відсутні та неявність арешту на спірну квартиру порушує право позивача, як власника.

Керуючись ст. 41 Конституції України, ст. ст. 16, 321, 391 Цивільного кодексу України, ст. ст. 10, 57-60, 61, 88, 210-212, 215, 218, 222, 223, 294 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Першої Київської державної нотаріальної контори, Головного територіального управління юстиції у м. Києві, Міністерства юстиції України, треті особи: Дарницька районна в м. Києві державна адміністрація, Дніпровська районна в м. Києві державна адміністрація, ОСОБА_4 про зняття арешту з майна задовольнити.

Зняти арешт за номером обтяження 1406968 в Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна з квартири АДРЕСА_1 накладений за повідомленням Харківської районної державної адміністрації м. Києва № 9/182-06 від 26.01.1998 року.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва через Дніпровський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя