Провадження № 2/369/671/16
РІШЕННЯ

Іменем України

21.01.2016 року Києво-Святошинський районний суд Київської області

у складі: головуючого судді Нікушина В.В.,

за участю секретаря Сокиран І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Реєстраційної служби Києво-Святошинського районного управління юстиції Київської області, Департаменту державної реєстрації Міністерства юстиції України про визнання незаконними дій, скасування рішень державного реєстратора про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, скасування записів державного реєстратора про право власності, -

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2015 року ОСОБА_1 звернувся до Києво-Святошинського районного суду Київської області з позовом до ОСОБА_2, Реєстраційної служби Києво-Святошинського районного управління юстиції Київської області, Департаменту державної реєстрації Міністерства юстиції України про визнання незаконними дій, скасування рішень державного реєстратора про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, скасування записів державного реєстратора про право власності, визнання права власності на нерухоме майно.

Заявлені позовні вимоги обґрунтовував тим, що 23 червня 2008 року між товариством з обмеженою відповідальністю «УніКредит Банк» та ОСОБА_1 було укладено іпотечний договір № MRTG-35/S в забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором № MRTG-35 від 23 червня 2008 року, укладеним між тими ж сторонами.

Згідно з пунктом 2.1. іпотечного договору № MRTG-35/S предметом цього договору є наступне нерухоме майно: житловий будинок разом з надвірними будівлями та спорудами, що в цілому складає домоволодіння, що знаходиться за адресою: Київська область, АДРЕСА_1, що належить ОСОБА_1 (іпотекодавцю) на праві приватної власності, що підтверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно серії НОМЕР_1.

Відповідно до 2.1.2. іпотечного договору № MRTG-35/S разом із іпотекою нерухомого майна, яке зазначене в пункті 2.1. іпотечного договору, в іпотеку було передано земельну ділянку, на якій знаходиться зазначений житловий будинок разом з надвірними будівлями та спорудами; земельна ділянка загальною площею 0,1435 га, що розташована за адресою: Київська область, АДРЕСА_1, що належить ОСОБА_1 (іпотекодавцю) на праві приватної власності, що підтверджується державним актом на право приватної власності на землю серії НОМЕР_2, виданим 02 грудня 1999 року Софіївсько-Борщагівською сільською радою Києво-Святошинського району Київської області.

10 червня 2015 року державний реєстратор Реєстраційної служби Києво-Святошинського районного управління юстиції Київської області Кулик Віталій Олександрович вніс до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно два записи, згідно з якими за громадянином ОСОБА_2 було зареєстровано право власності на: нерухоме майно - житловий будинок разом з надвірними будівлями та спорудами; земельна ділянка загальною площею 0,1435 га, що розташована за адресою: Київська область, АДРЕСА_1; номер запису про право власності:10023167; дата, час державної реєстрації: 10.06.2015 12:42:27; державний реєстратор: Кулик Віталій Олександрович, Реєстраційна служба Києво-Святошинського районного управління юстиції Київської області; підстава виникнення права власності: іпотечний договір, серія та номер: № MRTG-35/S, виданий 23.06.2008 року, видавник: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Русанюк З.З.; підстава внесення запису: рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 22029271 від 12.06.2015 12:57:43, ОСОБА_5, Департамент державної реєстрації Міністерства юстиції України, м. Київ; форма власності: приватна; власник: ОСОБА_2 та земельну ділянку загальною площею 0,1435 га, що розташована за адресою: Київська область, АДРЕСА_1; номер запису про право власності:10022914; дата, час державної реєстрації: 10.06.2015 14:11:24; державний реєстратор: Кулик Віталій Олександрович, Реєстраційна служба Києво-Святошинського районного управління юстиції Київської області; підстава виникнення права власності: іпотечний договір, серія та номер: 6860, виданий 23.06.2008 року, видавник: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Русанюк З.З.; підстава внесення запису: рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 22029270 від 12.06.2015 13:07:13, ОСОБА_5, Департамент державної реєстрації Міністерства юстиції України, м. Київ; форма власності: приватна; власник: ОСОБА_2.

Підставою виникнення права власності на житловий будинок разом з надвірними будівлями та спорудами і земельну ділянку державним реєстратором вказано іпотечний договір MRTG-35/S (6860) від 23.06.2008 року.

Також, Позивач зазначив, що в порушення ст. 37 Закону України «Про іпотеку», не була проведена відповідна оцінка предмета іпотеки належним суб'єктом оціночної діяльності. У зв'язку з чим, ОСОБА_2, подаючи документи для проведення державної реєстрації прав, Реєстраційна служба Києво-Святошинського районного управління юстиції Київської області вносячи запис, а Департамент державної реєстрації Міністерства юстиції України приймаючи рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, на думку Позивача, порушили вимоги законодавства, не встановивши вартість предмета іпотеки.

Позивач звернув увага на те, що ОСОБА_2 не направляв, як того вимагає іпотечний договір і діюче законодавство України, жодних письмових повідомлень ОСОБА_6, якими б останній інформувався про наміри ОСОБА_2 вчинити певні дії щодо нерухомого майна; встановлену вартість предмета іпотеки тощо.

Позивач просив суд визнати незаконними дії ОСОБА_2, Реєстраційної служби Києво-Святошинського районного управління юстиції Київської області та Департаменту державної реєстрації Міністерства юстиції України щодо державної реєстрації права власності за громадянином ОСОБА_2 на нерухоме майно - житловий будинок разом з надвірними будівлями та спорудами, що в цілому складає домоволодіння, що знаходиться за адресою: Київська область, АДРЕСА_1; визнати незаконними дії ОСОБА_2, Реєстраційної служби Києво-Святошинського районного управління юстиції Київської області та Департаменту державної реєстрації Міністерства юстиції України щодо державної реєстрації права власності за громадянином ОСОБА_2 на земельну ділянку загальною площею 0,1435 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1; скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 22029271 від 12.06.2015 12:57:43, прийняте ОСОБА_5, Департамент державної реєстрації Міністерства юстиції України, м. Київ; скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 22029270 від 12.06.2015 13:07:13, прийняте ОСОБА_5, Департамент державної реєстрації Міністерства юстиції України, м. Київ; скасувати запис про право власності: 10023167 (дата, час держаної реєстрації: 10.06.2015 12:42:27), внесений Куликом Віталієм Олександровичем, державним реєстратором Реєстраційної служби Києво-Святошинського районного управління юстиції Київської області; скасувати запис про право власності: 10022914 (дата, час держаної реєстрації: 10.06.2015 14:11:24), внесений Куликом Віталієм Олександровичем, державним реєстратором Реєстраційної служби Києво-Святошинського районного управління юстиції Київської області; визнати за ОСОБА_1 право власності на нерухоме майно - житловий будинок разом з надвірними будівлями та спорудами, що в цілому складає домоволодіння, що знаходиться за адресою: Київська область, АДРЕСА_1; визнати за ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку площею 0,1435 га, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1; судові витрати покласти на ОСОБА_2.

17 листопада 2015 року до канцелярії Києво-Святошинського районного суду Київської області Позивачем була подана уточнена позовна заява за вх. № 32243, відповідно до якої останній виключив із заявлених позовних вимог вимоги щодо визнання права власності на вищезазначене домоволодіння та земельну ділянку.

Представником ОСОБА_2 були подані письмові заперечення проти позову, відповідно до яких зазначено, що 23 червня 2008 року між товариством з обмеженою відповідальністю «УніКредит Банк» та ОСОБА_1 було укладено іпотечний договір № MRTG-35/S в забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором № MRTG-35 від 23 червня 2008 року, укладеним між тими ж сторонами.

Згідно з пунктом 2.1. іпотечного договору № MRTG-35/S предметом цього договору є наступне нерухоме майно: житловий будинок разом з надвірними будівлями та спорудами, що в цілому складає домоволодіння, що знаходиться за адресою: Київська область, АДРЕСА_1, що належить ОСОБА_1 (іпотекодавцю) на праві приватної власності, що підтверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно серії НОМЕР_1.

Відповідно до 2.1.2. іпотечного договору № MRTG-35/S разом із іпотекою нерухомого майна, яке зазначене в пункті 2.1. іпотечного договору, в іпотеку було передано земельну ділянку, на якій знаходиться зазначений житловий будинок разом з надвірними будівлями та спорудами; земельна ділянка загальною площею 0,1435 га, що розташована за адресою: Київська область, АДРЕСА_1, що належить ОСОБА_1 (іпотекодавцю) на праві приватної власності, що підтверджується державним актом на право приватної власності на землю серії НОМЕР_2, виданим 02 грудня 1999 року Софіївсько-Борщагівською сільською радою Києво-Святошинського району Київської області.

05 лютого 2013 року рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області позов ОСОБА_1 до ПАТ «УніКредитБанк» про визнання недійсним іпотечного договору та зобов'язання вчинити дії було задоволено. Рішенням Апеляційного суду Київської області від 16 травня 2013 року було скасовано рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 05 лютого 2013 року та ухвалено по справі нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_1 до ПАТ «УніКредит Банк» про визнання недійсним іпотечного договору та зобов'язання вчинити певну дію було відмовлено. На даний момент рішення Апеляційного суду Київської області набрало законної сили.

19 травня 2015 року між ПАТ «Укрсоцбанк» (первісним іпотекодержателем) та товариством з обмеженою відповідальністю «СВ Фінанс» (далі - ТОВ «СВ Фінанс») був укладений договір про відступлення права вимоги за договором кредиту № MRTG-35 від 23 червня 2008 року, згідно з яким первісний іпотекодержатель передав новому іпотекодержателю право вимоги за кредитним договором.

Відповідно до п. 1 даного договору ПАТ «Укрсоцбанк» відступає, а ТОВ «СВ Фінанс» набуває право вимоги за іпотечним договором зі всіма договорами про внесення змін, який був укладений між первісним іпотекодержателем та ОСОБА_1.

Як вбачається з п.3 договору про відступлення права вимоги ТОВ «СВ Фінанс» сплатило ПАТ «Укрсоцбанк» 4 600 000,00 (чотири мільйони шістсот тисяч) гривень.

19 травня 2015 року між ТОВ «СВ Фінанс» (первісним іпотекодержателем) та ОСОБА_2 був укладений договір про відступлення права вимоги за договором кредиту № MRTG-35 від 23 червня 2008 року, згідно з яким первісний іпотекодержатель передав новому іпотекодержателю право вимоги за кредитним договором.

Відповідно до п. 1 даного договору ТОВ «СВ Фінанс» відступає, а ОСОБА_2 набуває право вимоги за іпотечним договором зі всіма договорами про внесення змін, який був укладений між первісним іпотекодержателем ПАТ «Укрсоцбанк» та ОСОБА_1.

Як вбачається з п.3 договору про відступлення права вимоги ОСОБА_2 сплатив ТОВ «СВ Фінанс» 4 600 000,00 (чотири мільйони шістсот тисяч) гривень.

А тому, ОСОБА_2 набув право вимоги за договором кредиту № MRTG-35 від 23 червня 2008 року, іпотечним договором та всіма договорами про внесення змін, який був укладений між первісним іпотекодержателем та ОСОБА_1.

10 червня 2015 року державний реєстратор Реєстраційної служби Києво-Святошинського районного управління юстиції Київської області Кулик Віталій Олександрович вніс до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно два записи, згідно з якими за громадянином ОСОБА_2 було зареєстровано право власності на: нерухоме майно - житловий будинок разом з надвірними будівлями та спорудами; земельна ділянка загальною площею 0,1435 га, що розташована за адресою: Київська область, АДРЕСА_1.

Підставою виникнення права власності на житловий будинок разом з надвірними будівлями та спорудами і земельну ділянку державним реєстратором вказано іпотечний договір MRTG-35/S (6860) від 23.06.2008 року.

Відповідно до п.9.2. вищезазначеного іпотечного договору іпотекодержатель має право на свій розсуд обрати порядок звернення стягнення на Предмет іпотеки в межах, передбачених цим договором.

Пунктом 9.1. вказаного договору встановлено, що звернення стягнення на Предмет іпотеки здійснюється на підставі: рішення суду; виконавчого напису нотаріуса; переходу до іпотекодержателя права власності на Предмет іпотеки в рахунок виконання зобов'язання по кредитному договору в порядку, встановленому законодавством України (в тому числі статтею 37 Закону України «Про іпотеку») та умовами цього договору; продажу іпотекодержателем від свого імені предмета іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу в порядку, встановленому законодавством України (у тому числі статтею 38 Закону України «Про іпотеку») та умовами цього договору.

В даному випадку, ОСОБА_2 обрав порядок звернення стягнення на Предмет іпотеки в межах, передбачених цим договором, а саме шляхом переходу до іпотекодержателя права власності на Предмет іпотеки в рахунок виконання зобов'язання по кредитному договору в порядку, встановленому законодавством України (в тому числі статтею 37 Закону України «Про іпотеку»).

Відповідно до п.9.3. іпотечного договору MRTG-35/S від 23.06.2008 року передбачено, що за рішенням іпотекодержателя задоволення його вимог може здійснюватись в позасудовому порядку, зокрема шляхом переходу до іпотекодержетеля права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання згідно з цим застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя відповідно до наведених нижче умов.

У випадку набуття іпотекодержателем права звернення стягнення на предмет іпотеки іпотекодавець цим договором підтверджує свою згоду на передачу у власність іпотекодержателю Предмета іпотеки.

Підписанням цього договору іпотекодавець засвідчує, що він надає права власності на Предмет іпотеки до іпотекодержателя (придбання Предмета іпотеки у власність) у випадку виникнення у іпотекодержателя права звернення стягнення на Предмет іпотеки відповідно до умов цього договору та вимог чинного законодавства України.

ОСОБА_1, підписуючи договір іпотеки погодив всі умови, які викладені в договорі; підтвердив свою згоду на передачу у власність іпотекодержателю Предмета іпотеки та засвідчив, що він надає право власності на Предмет іпотеки до Іпотеокдержателя (придбання Предмета іпотеки у власність) у випадку виникнення у Іпотекодержателя права звернення стягнення на Предмет іпотеки, відповідно до умов цього Договору та вимог чинного законодавства України.

Твердження ОСОБА_1, що Відповідач ОСОБА_2 не направляв, як того вимагає договір письмових повідомлень є безпідставними, оскільки ОСОБА_1 неодноразово направлялись повідомлення про відступлення права вимоги, а саме: 20.05.2015 року, 21.05.2015 року. Крім того, 17.01.2015 року банк направляв вимогу ОСОБА_1 про усунення порушення забезпеченого іпотекою зобов'язання за договором про іпотечний кредит.

Посилання Позивача на те, що ОСОБА_2, подаючи документи для державної реєстрації не встановив вартість Предмета іпотеки є безпідставними, оскільки оцінка майна не впливає на право та порядок звернення стягнення на Предмет іпотеки.

В судовому засіданні Позивач та його представник просили задовольнити заявлені позовні вимоги у повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 та його представник просили відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

Представник ОСОБА_7 в судове засідання з'явився, у задоволенні позову просив відмовити.

Суд, вислухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали цивільної справи, приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог з наступних підстав.

У ст. 3 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) передбачено, що загальними засадами цивільного законодавства є: 1) неприпустимість свавільного втручання у сферу особистого життя людини; 2) неприпустимість позбавлення права власності, крім випадків, встановлених Конституцією України та законом; 3) свобода договору; 4) свобода підприємницької діяльності, яка не заборонена законом; 5) судовий захист цивільного права та інтересу; 6) справедливість, добросовісність та розумність.

Згідно зі ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

У відповідності до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов'язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Суд може відмовити у захисті цивільного права та інтересу особи в разі порушення нею положень частин другої - п'ятої статті 13 цього Кодексу.

Як встановлено в судовому засіданні, 23 червня 2008 року між товариством з обмеженою відповідальністю «УніКредит Банк» та ОСОБА_1 було укладено іпотечний договір № MRTG-35/S в забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором № MRTG-35 від 23 червня 2008 року, укладеним між тими ж сторонами.

Згідно з пунктом 2.1. іпотечного договору № MRTG-35/S предметом цього договору є наступне нерухоме майно: житловий будинок разом з надвірними будівлями та спорудами, що в цілому складає домоволодіння, що знаходиться за адресою: Київська область, АДРЕСА_1, що належить ОСОБА_1 (іпотекодавцю) на праві приватної власності, що підтверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно серії НОМЕР_1.

Відповідно до 2.1.2. іпотечного договору № MRTG-35/S разом із іпотекою нерухомого майна, яке зазначене в пункті 2.1. іпотечного договору, в іпотеку було передано земельну ділянку, на якій знаходиться зазначений житловий будинок разом з надвірними будівлями та спорудами; земельна ділянка загальною площею 0,1435 га, що розташована за адресою: Київська область, АДРЕСА_1, що належить ОСОБА_1 (іпотекодавцю) на праві приватної власності, що підтверджується державним актом на право приватної власності на землю серії НОМЕР_2, виданим 02 грудня 1999 року Софіївсько-Борщагівською сільською радою Києво-Святошинського району Київської області.

05 лютого 2013 року рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області позов ОСОБА_1 до ПАТ «УніКредитБанк» про визнання недійсним іпотечного договору та зобов'язання вчинити дії було задоволено. Рішенням Апеляційного суду Київської області від 16 травня 2013 року було скасовано рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 05 лютого 2013 року та ухвалено по справі нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_1 до ПАТ «УніКредит Банк» про визнання недійсним іпотечного договору та зобов'язання вчинити певну дію було відмовлено. На даний момент рішення Апеляційного суду Київської області набрало законної сили.

Відповідно до ч. 3 ст. 61 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) обставини, встановлені судовим рішення у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Враховуючи вищезазначене, на момент розгляду даної справи договір іпотеки № MRTG-35/S від 23.06.2008 року є дійсним.

19 травня 2015 року між ПАТ «Укрсоцбанк» (первісним іпотекодержателем) та товариством з обмеженою відповідальністю «СВ Фінанс» (далі - ТОВ «СВ Фінанс») був укладений договір про відступлення права вимоги за договором кредиту № MRTG-35 від 23 червня 2008 року, згідно з яким первісний іпотекодержатель передав новому іпотекодержателю право вимоги за кредитним договором.

Відповідно до п. 1 даного договору ПАТ «Укрсоцбанк» відступає, а ТОВ «СВ Фінанс» набуває право вимоги за іпотечним договором зі всіма договорами про внесення змін, який був укладений між первісним іпотекодержателем та ОСОБА_1.

Як вбачається з п.3 договору про відступлення права вимоги ТОВ «СВ Фінанс» сплатило ПАТ «Укрсоцбанк» 4 600 000,00 (чотири мільйони шістсот тисяч) гривень.

19 травня 2015 року між ТОВ «СВ Фінанс» (первісним іпотекодержателем) та ОСОБА_2 був укладений договір про відступлення права вимоги за договором кредиту № MRTG-35 від 23 червня 2008 року, згідно з яким первісний іпотекодержатель передав новому іпотекодержателю право вимоги за кредитним договором.

Відповідно до п. 1 даного договору ТОВ «СВ Фінанс» відступає, а ОСОБА_2 набуває право вимоги за іпотечним договором зі всіма договорами про внесення змін, який був укладений між первісним іпотекодержателем ПАТ «Укрсоцбанк» та ОСОБА_1.

Як вбачається з п.3 договору про відступлення права вимоги ОСОБА_2 сплатив ТОВ «СВ Фінанс» 4 600 000,00 (чотири мільйони шістсот тисяч) гривень.

Відповідно до ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Кредитор у зобов'язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Кредитор у зобов'язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом.

Таким чином, відступлення права вимоги є договірною передачею зобов'язальних вимог первісного кредитора новому кредиторові у випадках, встановлених законом.

Відповідно до вимог ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до вимог ст. 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов'язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов'язку первісному кредиторові є належним виконанням.

Враховуючи вищевикладене, ОСОБА_2 набув право вимоги за договором кредиту № MRTG-35 від 23.06.2008 року, іпотечним договором та всіма договорами про внесення змін, який був укладений між первісним іпотекодержателем та ОСОБА_1.

Як вбачається із матеріалів справи, ОСОБА_1 був повідомлений про відступлення ПАТ «Укрсоцбанк» своїх прав вимоги за іпотечним договором № MRTG-35/S від 23.06.2008 року спочатку ТОВ «СВ «Фінанс», а потім ОСОБА_2, що підтверджується копіями повідомлень про відступлення права вимоги від 20 травня 2015 року та 21 травня 2015 року відповідно, наявними в матеріалах справи.

07 листопада 2011 року Солом'янським районним судом м. Києва було задоволено позов ПАТ «УніКредит Банк» до ОСОБА_1, ОСОБА_8 про стягнення заборгованості за кредитним договором від 23 червня 2008 року, а саме: стягнено солідарно з ОСОБА_1, ОСОБА_8 на користь ПАТ «УніКредит Банк» 914 066,25 дол. США заборгованості, що становить 2 452 303 грн. 63 коп. Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 28 лютого 2012 року вищезазначене рішення Солом'янського районного суду м. Києва залишено без змін.

Згідно із ч. 1 ст. 598, ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Частиною першою статті 33 Закону України "Про іпотеку" передбачено, що у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону.

Отже, наявність судового рішення про стягнення із ОСОБА_1, ОСОБА_8 на користь ПАТ "УніКредитБанк" заборгованості за кредитним договором не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум шляхом звернення стягнення на передане ОСОБА_1 в іпотеку нерухоме майно.

Відповідно до п.9.2. вищезазначеного іпотечного договору іпотекодержатель має право на свій розсуд обрати порядок звернення стягнення на Предмет іпотеки в межах, передбачених цим договором.

Пунктом 9.1. вказаного договору встановлено, що звернення стягнення на Предмет іпотеки здійснюється на підставі: рішення суду; виконавчого напису нотаріуса; переходу до іпотекодержателя права власності на Предмет іпотеки в рахунок виконання зобов'язання по кредитному договору в порядку, встановленому законодавством України (в тому числі статтею 37 Закону України «Про іпотеку») та умовами цього договору; продажу іпотекодержателем від свого імені предмета іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу в порядку, встановленому законодавством України (у тому числі статтею 38 Закону України «Про іпотеку») та умовами цього договору.

В даному випадку, ОСОБА_2 обрав порядок звернення стягнення на Предмет іпотеки в межах, передбачених цим договором, а саме шляхом переходу до іпотекодержателя права власності на Предмет іпотеки в рахунок виконання зобов'язання по кредитному договору в порядку, встановленому законодавством України (в тому числі статтею 37 Закону України «Про іпотеку»).

Відповідно до ст. 36 Закону України «Про іпотеку» сторони іпотечного договору можуть вирішити питання про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Позасудове врегулювання здійснюється згідно із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя, що міститься в іпотечному договорі, або згідно з окремим договором між іпотекодавцем і іпотекодержателем про задоволення вимог іпотекодержателя, що підлягає нотаріальному посвідченню, який може бути укладений одночасно з іпотечним договором або в будь-який час до набрання законної сили рішенням суду про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Відповідно до п.9.3. іпотечного договору MRTG-35/S від 23.06.2008 року передбачено, що за рішенням іпотекодержателя задоволення його вимог може здійснюватись в позасудовому порядку, зокрема шляхом переходу до іпотекодержетеля права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання згідно з цим застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя відповідно до наведених нижче умов.

У випадку набуття іпотекодержателем права звернення стягнення на предмет іпотеки іпотекодавець цим договором підтверджує свою згоду на передачу у власність іпотекодержателю Предмета іпотеки.

Підписанням цього договору іпотекодавець засвідчує, що він надає права власності на Предмет іпотеки до іпотекодержателя (придбання Предмета іпотеки у власність) у випадку виникнення у іпотекодержателя права звернення стягнення на Предмет іпотеки відповідно до умов цього договору та вимог чинного законодавства України.

Згідно з п. 39 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитним правовідносин» від 30.03.2012 року, з урахуванням положень частини третьої статті 33, статті 36, частини першої статті 37 Закону України "Про іпотеку" іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання. У зв'язку з наведеним суди мають виходити з того, що з урахуванням цим норм права не виключається можливість звернення стягнення на предмет іпотеки в такий спосіб і набуття іпотекодержателем права власності на нього за рішенням суду, оскільки цими нормами передбачено задоволення вимог іпотекодержателя шляхом набуття права власності на предмет іпотеки, яке ототожнюється зі способом звернення стягнення, якщо його передбачено договором. Тому в разі встановлення такого способу звернення стягнення на предмет іпотеки в договорі іпотекодержатель на підставі частини другої статті 16 ЦК має право вимагати застосування його судом.

ОСОБА_1, підписуючи договір іпотеки погодив всі умови, які викладені в договорі; підтвердив свою згоду на передачу у власність іпотекодержателю Предмета іпотеки та засвідчив, що він надає право власності на Предмет іпотеки до Іпотеокдержателя (придбання Предмета іпотеки у власність) у випадку виникнення у Іпотекодержателя права звернення стягнення на Предмет іпотеки, відповідно до умов цього Договору та вимог чинного законодавства України, у зв'язку із чим ОСОБА_2 правомірно набув право власності на житловий будинок разом з надвірними будівлями та спорудами та земельну ділянку загальною площею 0,1435 га, що розташована за адресою: Київська область, АДРЕСА_1.

Враховуючи вищезазначене, 10 червня 2015 року державний реєстратор Реєстраційної служби Києво-Святошинського районного управління юстиції Київської області Кулик Віталій Олександрович правомірно вніс до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно два записи, згідно з якими за громадянином ОСОБА_2 було зареєстровано право власності на: нерухоме майно - житловий будинок разом з надвірними будівлями та спорудами; земельна ділянка загальною площею 0,1435 га, що розташована за адресою: Київська область, АДРЕСА_1.

У зв'язку з цим, у суду відсутні підстави для визнання незаконними дій ОСОБА_2, Реєстраційної служби Києво-Святошинського районного управління юстиції Київської області та Департаменту державної реєстрації Міністерства юстиції України щодо державної реєстрації права власності за громадянином ОСОБА_2 на нерухоме майно - житловий будинок разом з надвірними будівлями та спорудами, що в цілому складає домоволодіння, що знаходиться за адресою: Київська область, АДРЕСА_1; визнання незаконними дій ОСОБА_2, Реєстраційної служби Києво-Святошинського районного управління юстиції Київської області та Департаменту державної реєстрації Міністерства юстиції України щодо державної реєстрації права власності за громадянином ОСОБА_2 на земельну ділянку загальною площею 0,1435 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1; скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 22029271 від 12.06.2015 12:57:43, прийняте ОСОБА_5, Департамент державної реєстрації Міністерства юстиції України, м. Київ; скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 22029270 від 12.06.2015 13:07:13, прийняте ОСОБА_5, Департамент державної реєстрації Міністерства юстиції України, м. Київ; скасувати запис про право власності: 10023167 (дата, час держаної реєстрації: 10.06.2015 12:42:27), внесений Куликом Віталієм Олександровичем, державним реєстратором Реєстраційної служби Києво-Святошинського районного управління юстиції Київської області; скасувати запис про право власності: 10022914 (дата, час держаної реєстрації: 10.06.2015 14:11:24), внесений Куликом Віталієм Олександровичем, державним реєстратором Реєстраційної служби Києво-Святошинського районного управління юстиції Київської області.

Посилання Позивача на те, що дії Відповідачів є неправомірними та такими, що суперечать вимогам законодавства є необґрунтованими та безпідставними.

Дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об'єктивно наявні у справі докази, оцінив їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв'язок у сукупності, з'ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням того, що відповідно до ст.1 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, суд дійшов висновку про необхідність відмови задоволення позову.

З огляду на вищенаведене, відповідно до ст.ст. 15, 16, 512, 514, 516, 629 Цивільного кодексу України, п. 39 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитним правовідносин» від 30.03.2012 року, ст. ст. 33, 36, 37 Закону України «Про іпотеку» та керуючись ст.ст. 4, 10, 11, 60, 209,212-215 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Реєстраційної служби Києво-Святошинського районного управління юстиції Київської області, Департаменту державної реєстрації Міністерства юстиції України про визнання незаконними дії, скасування рішень державного реєстратора про державну реєстрації прав та їх обтяжень, та скасування записів державного реєстратора про право власності - залишити без задоволення.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Київської області через Києво-Святошинський районний суд Київської області шляхом подання в 10-денний строк з дня проголошення рішення суду апеляційної скарги.

Суддя В.В. Нікушин

н