Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний № 333/8369/14 Головуючий у 1 інстанції: Боровікова А.І.
Провадження № 22-ц/778/725/16 Суддя-доповідач: Маловічко С.В.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2016 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Запорізької області у складі

Головуючого: Савченко О.В., суддів Стрелець Л.Г., Маловічко С.В.

при секретарі: Остащенко О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 20 травня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа - Шоста Запорізька державна нотаріальна контора про визначення додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини,

В С Т А Н О В И Л А:

27.10.2014 року позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого зазначив, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його бабуся - ОСОБА_4, після смерті якої відкрилася спадщина у вигляді квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1. Він та ОСОБА_3 - чоловік померлої є спадкоємцями після смерті ОСОБА_4 Позивач вказував, що з дня свого народження - ІНФОРМАЦІЯ_2 він мешкав з батьками та бабусею у зазначеній квартирі. ІНФОРМАЦІЯ_3, коли йому було три роки, його матір ОСОБА_5 померла, після чого його батько переїхав мешкати до м. Мелітополь Запорізької області. Лише коли йому виповнилося приблизно 16-17 років, тобто в 2007-2008 роках, він дізнався про існування рідної бабусі - ОСОБА_4 З вказаного часу він підтримував зв'язок з останньою: інколи бачився з нею, розмовляв по телефону, відвідував бабу у лікарні в м. Запоріжжі. Вказував, що про смерть бабусі він не був обізнаний, оскільки відповідач не сповістив йому про це, а на телефонні дзвінки протягом 2014р. відповідач відповідав, що баби нема вдома або, що вона спить.

Також посилався на те, що він з 2000р. по теперішній час зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_3. За адресою: АДРЕСА_2, яку відповідач ОСОБА_3 указав в своїй заяві до нотаріуса, він не мешкав і не був зареєстрований. 15.10.2014р. мешканці квартири АДРЕСА_2, знайшли його батька ОСОБА_5 та передали йому лист від шостої Запорізької державної нотаріальної контори, який в подальшому батько передав йому. Отримавши 15.10.2014р. листа з Шостої Запорізької державної нотконтори, він дізнався, що його баба ОСОБА_4 померла ще ІНФОРМАЦІЯ_1 В листі нотаріус повідомляв його, що після смерті ОСОБА_4 відкрилася спадщина у вигляді квартири АДРЕСА_1, та він є спадкоємцем. В цьому листі нотаріус роз'яснював йому, що для прийняття спадщини йому необхідно звернутися з відповідною заявою протягом шести місяців. В листі нотаріуса також зазначено, що спадщина відкрилася ІНФОРМАЦІЯ_1, проте цей лист був відправлений на його адресу поштою лише 22.09.2014р. - тобто, сам нотаріус відправив йому повідомлення про смерть баби та про наявність спадщини вже після спливу шестимісячного строку.

Вказуючи, що він був позбавлений можливості своєчасно звернутись до нотаріальної контори у встановлений законом строк з заявою про прийняття спадщини з тих причин, що він не знав про смерть своєї баби, а також з тієї причини, що нотаріус направив йому лист про смерть баби та про відкриття спадщини вже після спливу шестимісячного строку, позивач просив суд визначити йому додатковий строк в один місяць для подання ним заяви про прийняття спадщини за законом, що відкрилася ІНФОРМАЦІЯ_1 після смерті його баби ОСОБА_4.

Рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 20 травня 2015 року у задоволені позову відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на незаконність рішення суду, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Рішенням апеляційного суду Запорізької області від 26 серпня 2015 року апеляційну скаргу задоволено: рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 20 травня 2015 року скасовано, ухвалено нове рішення, яким позов ОСОБА_2 задоволено та визначено йому додатковий строк тривалістю 1 місяць для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням апеляційного суду Запорізької області, ОСОБА_3 подав касаційну скаргу.

Ухвалою ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 25 листопада 2015 року касаційну скаргу задоволено частково, рішення апеляційного суду Запорізької області від 26 серпня 2015 року скасовано, справу передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення осіб, які беруть участь у справі, вивчивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи в задоволенні позову ОСОБА_2, суд першої інстанції виходив із того, що строк для прийняття спадщини позивачем пропущений без поважних причин, які були б пов»язані з об»єктивними, непереборними, істотними труднощами для звернення до нотаріальної контори в шестимісячний строк із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4

Скасовуючи рішення суду апеляційної інстанції про задоволення позову ОСОБА_2, Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних та кримінальних справ вказував, що апеляційний суд не врахував, що необізнаність позивача про смерть баби сама по собі не є поважною причиною для надання судом додаткового строку для прийняття спадщини, при цьому апеляційний суд не визначився з тим, чи надав позивач належні, допустимі та безспірні докази поважності причин пропуску строку для звернення з заявою до нотаріальної контори про прийняття спадщини та чи є вони підставою для визнання причин поважними.

У відповідності з вимогами п.п. 1, 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України, підставами для скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є, зокрема, неповне з»ясування судом обставин, що мають значення для справи, та порушення судом норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Відповідно до вимог ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції. Проте апеляційний суд не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального або порушення норм процесуального права, які є обов»язковою підставою для скасування рішення.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла бабуся позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_4, що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим міським відділом РАЦС реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції ІНФОРМАЦІЯ_1, актовий запис № 1753. Після її смерті відкрилась спадщина у вигляді квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1.

Спадкоємцем першої черги за законом після смерті ОСОБА_4 є її чоловік ОСОБА_3, який 22.09.2014р. звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, в якій, зокрема, зазначив, що у померлої мається також онук ОСОБА_2, мати якого померла до смерті бабусі.

В середині жовтня 2014р. позивач ОСОБА_2 отримав лист з Шостої Запорізької державної нотконтори, згідно якого дізнався, що його бабуся ОСОБА_4 померла ще ІНФОРМАЦІЯ_1, а також нотаріус повідомляв його, що після її смерті відкрилася спадщина у вигляді квартири АДРЕСА_1, та він є спадкоємцем разом з чоловіком померлої - ОСОБА_3 ( а.с. 6).

В цьому листі нотаріусом роз'яснено позивачеві, що для прийняття спадщини йому необхідно звернутися з відповідною заявою протягом шести місяців. В листі нотаріуса також зазначено, що спадщина відкрилася ІНФОРМАЦІЯ_1, проте цей лист був відправлений на його ім»я поштою лише 22.09.2014р., тобто сам нотаріус відправив йому повідомлення про смерть баби та про наявність спадщини вже після спливу шестимісячного строку.

За змістом статті 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Статтею 1266 ЦК України передбачено, що внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, якби вони були живими на час відкриття спадщини.

Згідно частини 1 статті 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.

Частиною 1 статті 1270 ЦК України визначено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Частиною 1 статті 1272 ЦК України передбачено, що якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.

Згідно частини 3 статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Спадкоємець після визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини має право прийняти спадщину в порядку, установленому статтею 1269 ЦК України, звернувшись в нотаріальну контору, після чого вважається таким, що прийняв спадщину.

Суд за матеріалами спадкової справи встановив, що інших спадкоємців першої черги після смерті спадкодавця ОСОБА_4, окрім позивача та відповідача, не мається.

При цьому, нотаріус та суд під час розгляду справи виходили з того, що позивач ОСОБА_2 є сином померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_5 ( а.с. 11), яка є дочкою ОСОБА_4, тому має наслідувати після смерті бабусі у відповідності до вимог ст. 1266 ЦК України за правом представлення.

Проте в ході нового апеляційного розгляду були встановлені наступні обставини, які не були з»ясовані ані судом першої інстанції, ані апеляційним судом при першому перегляді справи.

З матеріалів справи вбачається, що на запит суду першої інстанції щодо свідоцтва про народження позивача ОСОБА_2, Комунарський відділ РАЦС Запорізького міського управління юстиції надав інформацію, що мається актовий запис про народження позивача № 1144 від 13.09.1991р., в який були внесені зміни про матір, якою зазначена замість ОСОБА_5 - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4 Вказані відомості про матір дитини внесені на підставі рішення Приазовського районного суду Запорізької області від 14.06.2007р. № 2-о-27/2007 про усиновлення ( а.с. 21).

Отже, на час смерті бабусі ОСОБА_4 позивач ОСОБА_2 вже був усиновлений новою дружиною його батька ОСОБА_5 - ОСОБА_6

Відповідно до вимог статті 1260 ЦК України у разі спадкування за законом усиновлений та його нащадки, з одного боку, та усиновлювач і його родичі - з другого, прирівнюються до родичів за походженням. Усиновлений та його нащадки не спадкують після смерті батьків усиновленого, інших його родичів за походженням по висхідній лінії.

За змістом вказаної норми усиновлення є юридичним фактом, в силу якого між дитиною й усиновлювачем встановлюються такі ж правові відносини, які існують між кровними батьками і дітьми. Усиновлені втрачають особисті і майнові права та обов»язки по відношенню до своїх рідних батьків і кровних родичів і набувають їх по відношенню до усиновлювачів та їх родичів.

Таким чином, будучи усиновленим ще до смерті бабці ОСОБА_4, позивач ОСОБА_2 втратив право на спадкування після її смерті.

За таких обставин, суд не міг вирішувати позов ОСОБА_2 про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 по суті, досліджуючи причини пропуску шестимісячного строку для прийняття спадщини, оскільки позивач не є спадкоємцем померлої.

Зважаючи на вказане, колегія у відповідності до п.п. 1, 4 ч. 1 статті 309 ЦПК України скасовує оскаржуване рішення суду із ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позову з інших правових підстав.

Керуючись ст.ст. 307, 309, 313, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 20 травня 2015 року у цій справі змінити в частині правових підстав відмови в позові.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржено до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: