Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

"12" травня 2016 р. Іллічівський районний суд м. Маріуполя Донецької області під головуванням судді Харитонової Г. Л., при секретарі Алексіоглу Т.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Маріуполі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю « Азовська нафтова компанія » про стягнення заборгованої заробітної плати та моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В:

16.03.2016 р. ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю « Азовська нафтова компанія » про стягнення заборгованої заробітної плати та моральної шкоди зазначивши, що вона перебувала у трудових відносинах з ТОВ «Азовська нафтова компанія » з 01.04.2005 року по 14.03.2016 рік, після чого була звільнена за п.1 ст. 36 КЗпП України. У порушення вимог ст.116 КЗпП України при звільненні їй не була виплачена нарахована заробітна плата. В звязку з викладеним просила стягнути на її користь нараховану, але не виплачену заробітну плату у розмірі 55736,13 грн. Крім того, вважає, що діями відповідача їй була заподіяна моральна шкода, оскільки відповідачем було грубо порушено її право на отримання заробітної плати, яку вона оцінює у розмірі 1000 грн.

Позивач в судове засідання не зявилась, про дату, час та місце судового засідання повідомлена належним чином, надала до суду заяву, в якій просила розглянути позовні вимоги за її відсутністю, підтримала позовні вимоги, просила позов задовольнити у повному обсязі проти винесення заочного рішення не заперечувала.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином, причину неявки суду не повідомив, заява про розгляд справи за його відсутності до суду не надходила.

Відповідно до ст. 197 ЦПК України у звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд вважає, за можливе відповідно до ст. 224 ЦПК України ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Суд, дослідивши матеріали по справі вважає, що позов ОСОБА_1 до ТОВ « Азовська нафтова компанія » про стягнення заборгованої заробітної плати та моральної шкоди підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 233 КЗпП України працівник може звернутися з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, а у справах про звільнення - в місячний строк з дня вручення копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки. У разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 з 01 квітня 2005 року перебувала у трудових відносинах з ТОВ «Азовська нафтова компанія», після чого 14 березня 2016 року була звільнена за п.1 ст. 36 КЗпП України. На час звільнення ОСОБА_1 їй була нарахована, але не виплачена заробітна плата у розмірі 55736,13 грн., та ця сума підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Статтею 115 КЗпП України визначено, що заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата.

Відповідно до ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.

Відповідно до ст. 237-1 КЗпП України, відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих звязків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

За змістом вказаного положення, законною підставою для відшкодування моральної шкоди згідно із ст. 237-1 КЗпП України є факт порушення прав працівника у сфері трудових відносин, яке призвело до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагало від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

У відповідності із п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 року із змінами внесеними Постановою Пленуму Верховного Суду України № 5 від 25 травня 2001 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» розмір моральної шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань фізичних, душевних, психічних) та з урахування інших обставин.

У п. 13 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» роз'яснено, що відповідно до ст. 237-1 КЗпП України за наявності порушення прав працівника у сфері трудових відносин (незаконне звільнення або переведення, невиплати належних йому грошових сум, виконання робіт у небезпечних для життя і здоров'я умовах тощо), яке призвело до його моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків чи вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя, обов'язок по відшкодуванню моральної (немайнової) шкоди покладається на власника або уповноважений ним орган незалежно від форми власності, виду діяльності чи галузевої належності.

Таким чином судом встановлено, що внаслідок не виплати відповідачем позивачу частини заробітної плати, останньому була спричинена моральна шкода, між тим, розмір визначений позивачем у 1 000 гривень є завищеним.

Визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди, суд враховує конкретні обставини справи, характер порушення прав позивача, істотність вимушених змін у його житті через тривалу , майже рік, невиплату заробітної плати та зусиль, вжитих для відновлення трудових прав, через перебування у важкому матеріальному стані та приходить до висновку, що достатньою і справедливою буде компенсація моральної шкоди в розмірі 500 грн.

Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь держави судові витрати у вигляді судового збору в сумі 487,20 гривень за вимоги майнового характеру та 487,20 грн. за вимоги немайнового характеру, що загалом складає 974,40 грн.

Керуючись, ст. ст. 115 - 117, 233 КЗпП України, ст. ст. 10,11, 60, 61, 88, 208, 212-215 , 224 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю « Азовська нафтова компанія » про стягнення заборгованої заробітної плати та моральної шкоди - задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю « Азовська нафтова компанія », юридична адреса: м. Маріуполь, вул. Донецьке шоссе 3 () на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, яка мешкає та зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, заборгованість по заробітній платі в розмірі 55736 (пятдесят пять тисяч сімсот тридцять шість ) грн. 13 коп., без утримання ТОВ « Азовська нафтова компанія » з цієї сум передбачених законом податків та обовязкових платежів при їх виплаті , моральну шкоду у розмірі 500 (пятсот) грн. 00 коп.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю « Азовська нафтова компанія », юридична адреса: м. Маріуполь, вул. Донецьке шоссе 3 () на користь держави судовий збір у розмірі 974,40 грн.

Відповідач має право подати заяву про перегляд заочного рішення до Іллічівського районного суду м. Маріуполя, протягом 10 днів з дня отримання копії заочного рішення.

На заочне рішення може бути подана апеляція до апеляційного суду Донецької області через Іллічівський районний суд м. Маріуполя.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Г. Л. Харитонова