Провадження № 2/344/1385/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2016 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області

в складі: головуючої судді: Домбровської Г.В.

при секретарі c/з: ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_2 Ворота» до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

Публічне акціонерне товариство « ОСОБА_2 Ворота » (надалі «Позивач», «ПАТ «ОСОБА_2 Ворота») звернулося до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області з позовом до ОСОБА_3 (надалі «Відповідач 1»), ОСОБА_4 (надалі «Відповідач 2») про стягнення солідарно з ОСОБА_3 (зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний код НОМЕР_1) на користь ПАТ «ОСОБА_2 ВОРОТА» (, місцезнаходження: 61166, м. Харків, пр-т Леніна, 36, р/р 0, банк отримувача: Управління Національного банку України в Харківській області, МФО банку отримувача 351447) заборгованість у розмірі 73781,12 доларів США (еквівалент 1 551 307,52 грн.) та 884 287,12 грн., а всього 2 435 594,64 грн., з яких: сума строкової заборгованості за кредитом 225,14 доларів США (еквівалент 4 733,75 грн.); сума строкової заборгованості за відсотками 321,37 доларів США (еквівалент 6757,06 грн.); сума простроченої заборгованості за кредитом 38459,86 доларів США (еквівалент 808649,56 грн.); сума простроченої заборгованості за відсотками 34 774,75 доларів США (еквівалент 731 167,15 грн.); сума простроченої заборгованості за комісійною винагородою 22 440,00 грн.; пеня за кредитом, відсотками, комісійною винагородою (розрахована за період з 09.06.2012 по 08.06.2015 року) 861 847,12 грн.; з ОСОБА_4 (зареєстрований за адресою: 77442, Івано-Франківська область, Тисменицький район, с. Підлужжя, вул. Зелена, буд. 2; адреса проживання: 76000, м. Івано-Франківськ, вул. Юності, буд. 46, ідентифікаційний код НОМЕР_2) на користь ПАТ «ОСОБА_2 ВОРОТА» (, місцезнаходження: 61166, м. Харків, пр-т Леніна, 36, р/р 0, банк отримувача: Управління Національного банку України в Харківській області, МФО банку отримувача 351447) заборгованість у розмірі 28000,00 доларів США (еквівалент 588 722,57 грн.).

Представником Позивача подано до суду клопотання про розгляд справи без участі уповноваженого представника.

Відповідач 1 ОСОБА_3, в судове засідання повторно не зявився, явку уповноваженого представника до суду не забезпечив, про причини неявки суду не сповістив, про дату та час судового засідання повідомлений належним чином, що підтверджується наявними в матеріалах справи поштовими конвертами, які направлялися на адресу зареєстрованого у встановленому порядку місця проживання ОСОБА_3 та повернулися на адресу суду з відміткою поштового органу «за закінченням терміну зберігання», що відповідно до вимог процесуального закону вважається належним способом повідомлення сторони у справі.

Відповідач 2 ОСОБА_5, в судове засідання повторно не зявився, явку уповноваженого представника до суду не забезпечив, про причини неявки суду не сповістив, про дату та час судового засідання повідомлений належним чином, що підтверджується наявними в матеріалах справи поштовими конвертами, які направлялися на адресу зареєстрованого у встановленому порядку місця проживання ОСОБА_4 та повернулися на адресу суду з відміткою поштового органу «за закінченням терміну зберігання», що відповідно до вимог процесуального закону вважається належним способом повідомлення сторони у справі.

Частиною 4 статті 169 ЦПК України визначено, що у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).

Відповідно до частини 2 статті 197 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Проаналізувавши викладені в позовній заяві пояснення Позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, Судом встановлено наступне.

Відповідно до частини 1 статті 1054 Цивільного кодексу України (надалі «ЦК України») за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

17 липня 2008 року між Акціонерно-комерційним банком «Золоті Ворота» (Банк) та громадянином ОСОБА_3 (Позичальник) було укладено Договір № 02/406Ф про надання споживчого кредиту у формі мультивалютної кредитної лінії (невідновлювальної) (надалі також «Договір»), відповідно до пункту 1.1 якого у період з 17 липня 2008 року по 15 серпня 2008 року Банк за наявності вільних кредитних ресурсів зобовязувався надати Позичальникові кредит у рамках мультивалютної не відновлювальної кредитної лінії з максимальною сумою заборгованості за нею 200 000,00 грн. (ліміт) у будь-який день зазначеного періоду, а Позичальник зобовязується повернути кредит у терміни, встановлені графіком платежів у розрізі сум погашення основного боргу за кредитом, сплати процентів за користування кредитом, вартості всіх супутніх послуг, а також інших фінансових зобовязань Позичальника за кожним платіжним періодом з розписом сукупної вартості кредиту (Додаток № 1 до Договору, який є невідємною частиною Договору), але у будь-якому випадку в термін, не пізніше 16 липня 2015 року, та сплачувати проценти за користування ним за ставкою:

15,99% річних за користування коштами у гривнях

10,99% річних за користування коштами у доларах США

8,99% річних за користування коштами у євро,

на визначених Договором умовах.

Як підтверджується матеріалами справи та не спростовано відповідачами, Банк в повному обсязі виконав зобовязання, визначені в Договорі № 02/406Ф про надання споживчого кредиту у формі мультивалютної кредитної лінії (невідновлювальної) від 17 липня 2008 року, надавши Позичальнику ОСОБА_3 кредитні кошти, що підтверджується розрахунком заборгованості по Договору № 02/406Ф про надання споживчого кредиту у формі мультивалютної кредитної лінії (невідновлювальної) (а.с. 7-9).

Згідно з пунктом 5.1 Договору у випадку порушення строку повернення кредиту, передбаченого п. 1.1 Договору, та/або строків сплати процентів, комісійної винагороди Позичальник сплачує ОСОБА_2 пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України від суми простроченої заборгованості за кожний день прострочки на рахунок № 3602. У разі якщо заборгованість Позичальника перед банком виражена в іноземній валюті розмір пені розраховується від гривневого еквіваленту заборгованості Позичальника, який (еквівалент) розраховується за офіційним курсом НБУ гривні до валюти станом на дату розрахунку такої пені.

За змістом пункту 6.9 Договору Сторони домовились, що позовна давність про стягнення неустойки (пені, штрафу) встановлюється тривалістю в три роки.

05 серпня 2011 року між ПАТ «ОСОБА_2 Ворота» (Банк) та ОСОБА_3 (Позичальник) було укладено Додаткову угоду (договір про зміни) № 1 до Договору № 02/406Ф про надання споживчого кредиту у формі мультивалютної кредитної лінії (невідновлювальної) від 17 липня 2008 року, яким до Договору № 02/406Ф про надання споживчого кредиту у формі мультивалютної кредитної лінії (невідновлювальної) від 17 липня 2008 року було внесено відповідні зміни.

Відповідно до частини 1 статті 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Загальні умови виконання зобовязань визначено статтею 526 ЦК України.

Так, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту (частина 1 статті 527 ЦК України).

Згідно з частиною 1 статті 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Частиною 1 статті 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до статті 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення (частина 1, 2 статті 612 ЦК України).

Згідно зі статтею 615 ЦК України у разі порушення зобов'язання однією стороною друга сторона має право частково або в повному обсязі відмовитися від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом. Одностороння відмова від зобов'язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання. Внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання частково або у повному обсязі відповідно змінюються умови зобов'язання або воно припиняється.

При цьому, відповідно до частини 2 статті 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Відповідно до статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Як зазначив представник Позивача в позовній заяві, незважаючи на взяті на себе за Договором зобов'язання, Відповідач 1 не виконував їх належним чином, що підтверджується наявним в матеріалах справи Розрахунком заборгованості по Договору № 02/406Ф про надання споживчого кредиту у формі мультивалютної кредитної лінії (невідновлювальної) (а.с. 7-9).

Доказів, які б спростовували проведений Позивачем розрахунок заборгованості за вищевказаним Договором відповідачами суду не надано, як і не надано доказів виконання зобовязань за Договором належним чином, в повному обсязі та у встановлені строки.

Відтак, відповідно до розрахунку заборгованості по Договору № 02/406Ф про надання споживчого кредиту у формі мультивалютної кредитної лінії (невідновлювальної) (а.с. 7-9) заборгованість Відповідача 1 станом на час звернення до суду становить: 73 781,12 доларів США та 884 287,12 грн., з яких:

225,14 доларів США сума строкової заборгованості за кредитом;

321,37 доларів США сума строкової заборгованості за відсотками;

38 459,86 доларів США сума простроченої заборгованості за кредитом;

34 774,75 доларів США сума простроченої заборгованості за відсотками;

22 440,00 грн. сума простроченої заборгованості за комісійною винагородою;

861 847,12 грн. пеня за кредитом, відсотками та комісійною винагородою (за період з 09.06.2012 року по 08.06.2015 року).

Відповідно до частини 1, 2 статті 614 ЦК України особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов'язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов'язання.

Відповідачем 1 в даній справі не було надано доказів на підтвердження відсутності своєї вини у неналежному виконанні умов зобовязання, визначеного Договором.

Відповідно до частини 1 статті 548 ЦК України виконання зобовязання забезпечується, якщо це встановлено договором або законом. Види забезпечення виконання зобов'язання визначені ч. 1 ст. 546 ЦК України і такими є неустойка, порука, гарантія, застава, притримання, завдаток.

Згідно з статтею 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов'язання частково або у повному обсязі. Поручителем може бути одна особа або кілька осіб.

У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки (стаття 554 ЦК України).

05 серпня 2011 року між ПАТ «ОСОБА_2 Ворота» (Банк) та ОСОБА_5 (Поручитель) укладено Договір поруки № 143 (надалі «Договір поруки»), відповідно до пункту 1.1 якого за цим Догвором Поручитель поручається перед Кредитором за виконання ОСОБА_3, код ДРФО НОМЕР_1 своїх зобовязань за договором № 02/406Ф про надання споживчого кредиту у формі мультивалютної кредитної лінії (невідновлювальної) від 17 липня 2008 року, укладеним між Кредитором та Боржником. Поручитель зобовязується відповідати перед Кредитором частково за порушення Боржником зобовязань за Кредитним договором, а саме: повернення кредиту у сумі 28 000,00 доларів США у строк 16 липня 2015 року.

Згідно з пунктом 1.2 Договору поруки підставами для відповідальності Поручителя, зокрема, є:

- неповернення Боржником суми кредиту або його частини в обумовлений Кредитним договором строк;

- несплата Боржником процентів за користування Кредитом у встановлений Кредитним договором строк;

- інші порушення Боржником умов Кредитного договору.

Поручитель та Боржник відповідають перед Кредитором як солідарні боржники, тобто Кредитор має право вимагати виконання зобовязань за Кредитним договором як від Боржника з Поручителем разом, так і від будь-кого з них окремо.

Відповідно до частини 1 статті 559 ЦК України порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання, а також у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності.

Докази на підтвердження наявності підстав припинення поруки ОСОБА_4 у встановленому чинним законодавством порядку в матеріалах справи відсутні.

Враховуючи вищевказані положення закону, а також факт неналежного виконання ОСОБА_3 зобовязань за Договором № 02/406Ф про надання споживчого кредиту у формі мультивалютної кредитної лінії (невідновлювальної) від 17 липня 2008 року, Позивач звернувся до суду з вимогою про стягнення з відповідачів солідарно заборгованості за вказаним договором в загальній сумі 2 435 594,64 грн. (з урахуванням часткової відповідальності Поручителя).

Відтак, проаналізувавши матеріали справи, положення Договору № 02/406Ф про надання споживчого кредиту у формі мультивалютної кредитної лінії (невідновлювальної) від 17 липня 2008 року, додаткової угоди до нього, Договору поруки № 143 від 05 серпня 2011 року, враховуючи вимоги чинного законодавства України, Суд дійшов висновку про те, що вимоги Позивача про стягнення з відповідачів солідарно заборгованості за Договором № 02/406Ф про надання споживчого кредиту у формі мультивалютної кредитної лінії (невідновлювальної) від 17 липня 2008 року є обґрунтованими та підлягають задоволенню, оскільки наявність такої заборгованості підтверджується належними доказами та не спростовано відповідачами.

Відповідно до частини 1 статті 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Враховуючи вищезазначене, Суд дійшов висновку про необхідність стягнення солідарно з відповідачів на користь державного бюджету витрат по сплаті судового збору в розмірі 3654,00 грн.

На підставі викладеного, відповідно до ст.ст. 524, 526, 527 ч.1, 530, 546 ч.1, 611, 612, 615, 1054 ч. 2, 16, 20 Цивільного Кодексу України, ст. ст. 3, 4, 10, 11, 60, 88 ч.1, 197 ЦПК України, керуючись ст.ст. 209, 213-215, 224-226 ЦПК України, Суд,

В И Р І Ш И В :

1. Позов Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_2 Ворота» до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості, задовольнити.

2. Стягнути солідарно з ОСОБА_3 (зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний код НОМЕР_1) на користь ПАТ «ОСОБА_2 ВОРОТА» (, місцезнаходження: 61166, м. Харків, пр-т Леніна, 36, р/р 0, банк отримувача: Управління Національного банку України в Харківській області, МФО банку отримувача 351447) заборгованість у розмірі 73781,12 доларів США (що еквівалентно станом на час звернення до суду 1 551 307,52 грн.) та 884 287,12 грн., а всього 2 435 594,64 грн., з яких: сума строкової заборгованості за кредитом 225,14 доларів США (що еквівалентно станом на час звернення до суду 4 733,75 грн.); сума строкової заборгованості за відсотками 321,37 доларів США (що еквівалентно станом на час звернення до суду 6757,06 грн.); сума простроченої заборгованості за кредитом 38459,86 доларів США (що еквівалентно станом на час звернення до суду 808649,56 грн.); сума простроченої заборгованості за відсотками 34 774,75 доларів США (що еквівалентно станом на час звернення до суду 731 167,15 грн.); сума простроченої заборгованості за комісійною винагородою 22 440,00 грн.; пеня за кредитом, відсотками, комісійною винагородою (розрахована за період з 09.06.2012 по 08.06.2015 року) 861 847,12 грн.; з ОСОБА_4 (зареєстрований за адресою: 77442, Івано-Франківська область, Тисменицький район, с. Підлужжя, вул. Зелена, буд. 2; адреса проживання: 76000, м. Івано-Франківськ, вул. Юності, буд. 46, ідентифікаційний код НОМЕР_2) на користь ПАТ «ОСОБА_2 ВОРОТА» (, місцезнаходження: 61166, м. Харків, пр-т Леніна, 36, р/р 0, банк отримувача: Управління Національного банку України в Харківській області, МФО банку отримувача 351447) заборгованість у розмірі 28000,00 доларів США (що еквівалентно станом на час звернення до суду 588 722,57 грн.).

4. Стягнути солідарно з ОСОБА_3 (зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний код НОМЕР_1), ОСОБА_4 (зареєстрований за адресою: 77442, Івано-Франківська область, Тисменицький район, с. Підлужжя, вул. Зелена, буд. 2; адреса проживання: 76000, м. Івано-Франківськ, вул. Юності, буд. 46, ідентифікаційний код НОМЕР_2) в спеціальний фонд Державного бюджету України з зарахуванням на рахунок 0002, отримувач коштів УДКСУ у м. Івано-Франківську Івано-Франківської обл., код за , банк отримувача ГУДКС України в Івано-Франківській області, код банку отримувача (МФО) 836014, код класифікації доходів бюджету 22030001, код ЄДРПОУ суду 02891693 3654,00грн. судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Домбровська Г.В.