РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 285/1390/16-ц

провадження у справі № 2/0285/938/16

08 листопада 2016 року м. Новоград-Волинський

Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді……………..ОСОБА_1

за участю секретаря……….....ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу

за позовом ОСОБА_3

до ОСОБА_4

про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

У травні 2016 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просив розірвати шлюб, укладений між ними 25.09.2004 року, від якого мають двох неповнолітніх доньок: Кристіну, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2.

В обґрунтування позову зазначає, що перебування в шлюбі є неможливим, зважаючи на відсутність спільних інтересів та порозуміння, різні погляди на права і обовязки подружжя. Вважає, що поновлення подружніх відносин неможливе.

Сторони в судове засідання не прибули, надіслали до суду письмові заяви, в яких просили справу розглянути у їх відсутність. Позивач позовні вимоги підтримала, проти чого відповідач не заперечив, згоден на розлучення.

Дослідивши надані докази по справі, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 112 СК України, шлюб може бути розірвано, якщо буде встановлено, що подальше сумісне проживання сторін і збереження сімї неможливе.

Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 25.09.2004 року, від якого мають двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, добровільність шлюбу одна з основних його засад. Різниця в поглядах на права та обовязки подружжя, відсутність взаєморозуміння призвели до поступового погіршення взаємовідносин і до фактичного припинення шлюбних стосунків між сторонами. Перебуваючи у шлюбі, позивач та відповідач не змогли створити міцної сімї, про що свідчить той факт, що вони не підтримують шлюбних відносин, та не мають наміру їх поновлювати.

У сімї немає перспективи возз'єднання. До порозуміння сторони не прагнуть, у кожного сформувався свій погляд на життя та інтереси, а йти на поступки один одному подружжя не бажає. В письмовій заяві до суду позивач наполягав на розірванні шлюбу, вважаючи примирення і збереження їх сімї неможливим, проти чого відповідач, в свою чергу, не заперечила.

Згідно ч. 3 ст. 109 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що сімя розпалася остаточно. Шлюб існує лише формально і його збереження суперечило б інтересам сторін, що має суттєве значення для них та їх дітей, тому є підстави для розірвання шлюбу.

Місцем проживання неповнолітніх доньок сторін суд визначає з матірю, оскільки спору про це у них не виникло.

З відповідачки також належить стягнути судовий збір на користь держави, оскільки позивач в силу п.13 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» звільнений від його сплати.

Керуючись статтями 10, 11, 57-60, 88, 208, 209, 212-215 ЦПК України, статтями 104, 105, 109, 110, 112, 160 СК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Шлюб між ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, громадянами України, зареєстрований 25.09.2004 року Пилиповицькою сільською радою Новоград-Волинського району Житомирської області, актовий запис № 14, розірвати.

Визначити місцем проживання неповнолітніх дітей: ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, разом з матірю ОСОБА_4.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави 551 (пятсот пятдесят одну) грн. 20 коп. судового збору.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Житомирської області через Новоград-Волинський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його проголошення або з дня отримання його копії.

Головуючий суддя О.О.Літвин