У х в а л а

іменем україни

17 серпня 2016 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

КафідовоїО.В., Іваненко Ю.Г., Савченко В.О.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_6, третя особа - приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Масловець ЛюдмилаСергіївна, про визнання договору купівлі-продажу недійсним, витребування майна з чужого незаконного володіння; за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4, ОСОБА_8, третя особа - Запорізький районний відділ управління державної міграційної служб України у Запорізькій області, про усунення перешкод у користуванні, володінні та розпорядженні житловим будинком шляхом зняття з реєстраційного обліку, за касаційною скаргою представника ОСОБА_4 - ОСОБА_9 - на рішення Запорізького районного суду Запорізької області від 08 грудня 2015 року та рішення апеляційного суду Запорізької області від 11 травня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У серпні 2015 року ОСОБА_4 звернулась до суду із указаним позовом, мотивуючи його тим, що їй на праві власності належало 29/50 частин домоволодіння по АДРЕСА_1

Вказувала на те, що у 2014 році у неї виникли труднощі з оплатою кредитів, у зв'язку з чим вона мала намір продати вказаний будинок для сплатити боргів за кредитними договорами з метою уникнення звернення стягнення на нерухомість.

Дізнавшись про вищевказані обставини, її двоюрідна сестра ОСОБА_5 та її чоловік ОСОБА_6 запропонували їй допомогти сплатити грошові кошти у рахунок повернення боргів, за умови, що у забезпечення повернення вказаних грошових коштів, вона складе заповіт на ім'я ОСОБА_5

Згодом, ОСОБА_6 посилаючись на те, що вона може скасувати заповіт та не виконати домовленість між ними, наполіг на укладання договору купівлі-продажу спірної частини домоволодіння.

23 жовтня 2014 року між нею та ОСОБА_5 було укладено договір купівлі-продажу 29/50 частин вказаного домоволодіння.

Крім того, ОСОБА_6 забрав належний їй автомобіль та отримував її пенсію, в обмін на це він сплатив борг за кредитом на суму приблизно 60 000 грн, а також обіцяв оплатити її лікування та зробити ремонт у будинку.

Посилаючись на те, що відповідачі, скориставшись її тяжким матеріальним становищем, шляхом обману змусили її укласти спірний договір, незаконно позбавили її права власності, у зв'язку із чим просила визнати недійсним договір купівлі-продажу 29/50 частин домоволодіння, розташованого по АДРЕСА_1 укладений 23 жовтня 2014 року між нею та ОСОБА_5, посвідчений приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Масловець Л.С.; визнати за нею право власності на 29/50 частин вказаного домоволодіння; витребувати у ОСОБА_6 та зобов'язати повернути їй автомобіль ВАЗ 2102, реєстраційний номер НОМЕР_1; стягнути на її користь з ОСОБА_5 5 000 грн, з ОСОБА_6 3 000 грн у рахунок відшкодування моральної шкоди.

У серпні 2015 року ОСОБА_5 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_4 та ОСОБА_8, у якому просила усунути перешкоди в користування, володінні та розпорядженні житловим будинком за адресою: АДРЕСА_1 шляхом зняття останніх з реєстраційного обліку.

В обґрунтування своїх позовних вимог зазначала, що їй підставі договору купівлі-продажу від 23 жовтня 2014 року належить житловий будинок за вищевказаною адресою, в якому, на момент укладання договору, були зареєстровані відповідачі, які фактично за вказаною адресою не проживають, оскільки після продажу виселилась із житлового будинку, забрали все своє майно, проте у добровільно знятись з реєстраційного обліку відмовляються.

Враховуючи наведене, просила позов задовольнити.

Ухвалою Запорізького районного суду Запорізької області від 14 вересня 2015 року вказані позовні заяви об'єднані в одне провадження.

Рішенням Запорізького районного суду Запорізької області від 08 грудня 2015 року позов ОСОБА_10 задоволено частково.

Витребувано у ОСОБА_6 автомобіль марки ВАЗ 2102, реєстраційний номер НОМЕР_2, та зобов'язано останнього повернути вказаній автомобіль ОСОБА_4

У задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_4 відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Позовні вимоги ОСОБА_5 задоволено.

Усунуто перешкоди, які створюють ОСОБА_10 та ОСОБА_8 у користуванні, володінні та розпорядженні ОСОБА_5 житловим будинком за адресою: АДРЕСА_1 Запорізької області,шляхом зняття останніх з реєстраційного обліку.

Рішенням апеляційного суду Запорізької області від 11 травня 2016 року рішення суду першої інстанції змінено в частині розподілу судових витрат. В іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.

У касаційній скарзі представник ОСОБА_4 - ОСОБА_9 - просить скасувати рішення суду першої та рішення суду апеляційної інстанцій та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції, мотивуючи свою вимогу неправильним застосуванням судами норм матеріального права та порушенням норм процесуального права.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Відмовляючи у задоволенні позову ОСОБА_4 про визнання недійним договору купівлі-продажу частини домоволодіння, суд першої інстанції, з висновками якого погодився і апеляційний суд, правильно виходив з того, що остання не надала суду належних та допустимих доказів того, що договір-купівлі продажу частини спірного домоволодіння було укладено з порушенням вимог законодавства та під впливом обману, адже сторони договору досягли усіх його істотних умов, грошові кошти за частину домоволодіння у розмірі, вказаному у договорі, були сплачені покупцем продавцю до його укладання.

Крім того, суди попередніх інстанцій дійшли обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог ОСОБА_5 щодо усунення перешкод, які їй створюють ОСОБА_8 та ОСОБА_4 у користуванні та володінні майном, шляхом зняття останніх з реєстраційного обліку, оскільки, вони в зазначеному будинку не проживають, добровільно знятися з реєстрації місця проживання відмовляються, при цьому ніяких домовленостей про реєстрацію відповідачів у спірному будинку при укладені договору купівлі-продажу не було.

Встановлено і це вбачається з матеріалів справи, що судові рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи касаційної скарги цих висновків не спростовують.

Враховуючи наведене та керуючись положеннями ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів вважає за необхідне відхилити касаційну скаргу і залишити судові рішення без змін.

Керуючись ст. ст. 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу представника ОСОБА_4 - ОСОБА_9 - відхилити.

Рішення Запорізького районного суду Запорізької області від 08 грудня 2015 року та рішення апеляційного суду Запорізької області від 11 травня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: О.В. Кафідова

Ю.Г. Іваненко

В.О.Савченко