Справа № 591/3687/16-ц
Провадження № 2/591/1942/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 листопада 2016 року Зарічний районний суд м. Суми в складі:

головуючого судді Кривцової Г.В.

при секретарі Кальченко М.В.

з участю позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Суми цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Управління Державної міграційної служби у Сумській області, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -

В С Т А Н О В И В :

21 липня 2016 року позивач звернувся до суду із вказаним позовом, обґрунтовуючи його тим, що він є власником будинку № 22 по вул. Аерофлотській у м. Суми. У вказаному будинку крім позивача, зареєстровані його рідні та близькі: дружина, син, донька, племінниці, а також стороння особа відповідач ОСОБА_2 який тривалий час більше 5 років не мешкає у будинку без поважної причини. Позивач зазначає, утримання житлового будинку здійснює він та члени його родини, використовують житло за його прямим призначенням, своєчасно здійснюють ремонт, забезпечують належне утримання приміщення та його збереження. Крім того, лише позивач та члени його сімї сплачують за комунальні послуги. Відповідач ніякої участі в утриманні будинку та сплаті комунальних послуг не приймає, в будинку не проживає тривалий час. Позивач вказує, що реєстрація відповідача не дозволяє позивачу розпоряджатись належним йому майном. Крім того, він позбавлений можливості оформити субсидію. Позивач зазначає, що в добровільному порядку відповідач не знявся з реєстрації, на численні прохання позивача не реагує, ухиляється від врегулювання спору добровільно. Посилаючись на ст. 71 ЖК України, позивач просить визнати відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 підтримав позовні вимоги в повному обсязі, пояснив, що зареєстрував у себе в будинку свого знайомого ОСОБА_2 за його проханням, той обіцяв частково оплачувати комунальні послуги. Однак у лютому 2016 року ОСОБА_2 пішов жити кудись в інше місце, а з реєстрації добровільно не знявся.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, була належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи за зареєстрованою адресою місця проживання в порядку ч. 5 ст. 74 ЦПК України. Будь-яких письмових пояснень чи заперечень відповідач до суду не надав.

За вказаних обставин, враховуючи думку позивача, який не заперечує проти постановлення заочного рішення, суд вважає можливим розглянути справу в заочному порядку на підставі наявних у справі доказів.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача, показання свідків, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є власником будинку № 22 по вул. Аерофлотській у м. Суми, що належать позивачу згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 11.08.2003 року (а.с. 9, 10).

Згідно довідки ЦНАП Сумської міської ради від 20.07.2016 року, у будинку № 22 по вул. Аерофлотській у м. Суми зареєстровані: позивач ОСОБА_1, його дружина ОСОБА_3, син ОСОБА_4, донька ОСОБА_5, племінниця ОСОБА_6, племінниця ОСОБА_7, та інша особа ОСОБА_2, статус якого не визначений (а.с.8) .

Згідно відомостей ЦНАП Сумської міської ради від 03.08.2016 року, відомості про реєстрацію ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, відсутні (а.с.12).

Згідно довідки про реєстрацію місця проживання особи, виданої ЦНАП на вимогу позивача та представлену ним до суду, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 з 17.09.2015 року по теперішній час (а.с.36).

Згідно пояснень позивача, ОСОБА_2 є знайомим позивача, і він був зареєстрований у будинку з вересня 2015 року, але з лютого 2016 року не проживає у вказаному будинку.

Допитаний в суді свідок ОСОБА_8 пояснив, що він є другом позивача ОСОБА_1, і декілька разів бачив вдома у ОСОБА_1 раніше незнайомого йому чоловіка ОСОБА_1, який жив там десь з кінця жовтня 2015 року. Той чоловік ОСОБА_2 пожив трохи у ОСОБА_1, потім пішов. Після того свідок неодноразово зимою бував вдома у ОСОБА_1, але не бачив вже там того чоловіка.

Допитана в суді свідок ОСОБА_9 пояснила, що вона сусідка позивача. Бачила, що з вересня 2015 року у ОСОБА_1 вдома жив якийсь чоловік, приблизно до лютого 2016 року. В цей період свідок неодноразово бачила у ОСОБА_1 вдома того чоловіка, потім він зник.

Допитана в суді свідок ОСОБА_5В, мати позивача, пояснила, що у вересні 2015 року син прописав у себе вдома свого знайомого ОСОБА_1, з яким він познайомився на ринку, коли торгував, і дружив з ним. ОСОБА_2 сам попросив його прописати, обіцяв допомагати частково оплачувати комунальні послуги та допомагав доглядати за дітьми. ОСОБА_2 дійсно деякий час проживав у сина в будинку, потім знайшов собі жінку та у лютому 2016 року пішов жити до неї.

Відповідно ст. 71 ЖК України, при тимчасовій відсутності наймача за ним зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.

Відповідно до ст. 72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Згідно із ч. 1 ст. 405 ЦК України, члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону.

Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Відповідно до ст. 156 Житлового Кодексу України, члени сімї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.

Відповідно до роз'яснень п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 01 листопада 1996 року № 9 «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя», наявність чи відсутність прописки самі по собі не можуть бути підставою для визнання права користування жилим приміщенням за особою, яка вселилась туди і проживала як член сім'ї власника приміщення, або ж для відмови їй у цьому.

З пояснень позивача, показань свідків та письмових матеріалів справи вбачається, що відповідач ОСОБА_2 не є членом сімї власника будинку.

Сам відповідач ОСОБА_2 не надав суду будь-яких доказів того, що він має право і підстави подальшого користування житлом в будинку позивача.

Суду також не надано доказів щодо існування домовленості між власником житла ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_2 про подальше користування ОСОБА_2 вказаним житлом.

Суд приходить до висновку, що реєстрація відповідача в будинку порушує права позивача як власника, так як позивач обмежений у своєму праві розпорядження власністю, а крім того фактично відповідач не є членом сімї власника будинку, у будинку не проживає, витрат по утриманню житла не несе, і позивач несе зайві комунальні витрати та позбавлений можливості оформити субсидію.

Враховуючи все вищевикладене, суд приходить до висновку, що позов про визнання відповідача втратившим право користування житлом є обґрунтованою, і відповідач ОСОБА_2 визнається судом таким, що втратив право користування житловим приміщенням - будинком № 22 по вул. Аерофлотській у м. Суми.

Судові витрати суд залишає за позивачем.

На підставі ст.ст. 391, 405 ЦК України, керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 212-215, 218, 224-225 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Управління Державної міграційної служби у Сумській області, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, таким, що втратив право користування житловим приміщенням - будинком № 22 по вул. Аерофлотській у м. Суми.

Заочне рішення може бути переглянуте Зарічним районним судом м. Суми за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана до Зарічного районного суду м. Суми протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Позивач може оскаржити рішення суду до апеляційного суду Сумської області через Зарічний районний суд м. Суми, шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк з дня проголошення рішення суду, а у разі відсутності особи у судовому засіданні з дня отримання копії рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повне рішення суду складено в пятиденний строк з дня закінчення розгляду справи.

Суддя Г.В.Кривцова