Справа № 373/436/14-ц Головуючий у І інстанції Потоцький В.В.
Провадження № 22-ц/780/341/16 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 24 25.01.2016
РІШЕННЯ

Іменем України

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого:ОСОБА_1,
суддів:ОСОБА_2, ОСОБА_3,
при секретарі:ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Українська страхова група" на рішення Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 22 січня 2015 року в справі за позовом ОСОБА_5 до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Українська страхова група" третя особа: ОСОБА_6 про стягнення невиплаченого страхового відшкодування та моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И Л А:

У лютому 2014 року ОСОБА_5 звернулася до суду з позовом до ПрАТ "СК "Українська страхова група" про стягнення невиплаченого страхового відшкодування та моральної шкоди.

В обґрунтування позовних вимог посилалась на те, що у вересні 2013 року близько 16 години 40 хвилин ОСОБА_6, керуючи автомобілем марки «FIAT Qubo» (державний номерний знак НОМЕР_1), та рухаючись по автодорозі сполученням Бориспіль-Дніпропетровськ в напрямку міста Києва на перехресті з вулиці Богдана Хмельницького в м.Переяслав-Хмельницький Київської області, зіткнувся з автомобілем марки «ВАЗ-21011» (державний номерний знак 39644КХ) під керуванням ОСОБА_7, який рухався в напрямку м.Переяслав-Хмельницький. Внаслідок ДТП водій ОСОБА_7 отримав тілесні ушкодження.

Власником транспортного засобу «FIAT Qubo» відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу є позивач ОСОБА_5

Після дорожньо-транспортної пригоди позивачем було повідомлено ПрАТ «СК «Українська страхова група» про настання страхового випадку та надано всі необхідні документи для виплати страхового відшкодування.

Відповідно до п.5 вказаного договору страхування страхова сума КАСКО склала 124900 грн.

Також позивач зазначала, що страхова компанія відмовилась провести ремонт автомобіля, визнавши його недоцільним, а автомобіль - конструктивно загиблим, з чим позивачка не погодилася. Була проведена експертна оцінка, яка показала, що ремонт не перевищує допустимий поріг (у розрахунку страхової ринкова вартість авто занижена, а вартість ремонту завищена, і деякі коефіцієнти в розрахунках взяті невірно, що призвело до конструктивної загибелі автомобіля.

Просила стягнути з ПрАТ «СК «Українська страхова група» на її користь страхове відшкодування в розмірі 93 783,25 грн. в цінах станом на липень 2014 року, моральну шкоду в розмірі 20 000 грн., штрафні санкції за несвоєчасну виплату страхового відшкодування в розмірі 28 050, 06 грн., витрати на правову допомогу в розмірі 8 000 грн. та вирішити питання щодо судових витрат.

Рішенням Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 22 січня 2015 року позовні вимоги задоволено частково.

Стягнуто з ПрАТ «СК «Українська страхова група» на користь ОСОБА_5 суму страхового відшкодування у розмірі 93 783,25 грн.

Стягнуто з ПрАТ «СК «Українська страхова група» на користь ОСОБА_5 грошові кошти в розмірі 28 050,06 грн. штрафних санкцій за несвоєчасну виплату страхового відшкодування.

Стягнуто з ПрАТ «СК «Українська страхова група» на користь ОСОБА_5 20 000 гривень моральної шкоди.

Додатковим рішенням Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 19 лютого 2015 року стягнуто з ПрАТ «СК «Українська страхова група» на користь ОСОБА_5 витрати на правову допомогу у розмірі 8 000 грн. та витрати на проведення судової автотоварознавчої експертизи у розмірі 175,80 грн.

Рішенням апеляційного суду Київської області від 19 травня 2015 року рішення Переяслав Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 22 січня 2015 року скасовано в частині стягнення з ПАТ «СК «Українська страхова група» на користь ОСОБА_5 28050,06 грн. штрафних санкцій за несвоєчасну виплату страхового відшкодування, 20 0000 грн. моральної шкоди та витрат на правову допомогу в розмірі 8 000 грн. і в цій частині ухвалено нове рішення про відмову у задоволенні зазначених позовних вимог. В решті рішення залишено без змін.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 04 листопада 2015 року рішення апеляційного суду Київської області від 19 травня 2015 року в частині вирішення позовних вимог про стягнення страхового відшкодування та витрат на правову допомогу скасовано, справу в цій частині передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

В іншій частині рішення апеляційного суду Київської області від 19 травня 2015 року залишено без змін.

Під час нового розгляду справи апеляційним судом встановлено, що в апеляційній скарзі ПрАТ «СК «Українська страхова група», посилаючись на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими, порушення та неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просило рішення суду першої інстанції в частині страхового відшкодування та витрат на правову допомогу скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення про задоволення цих вимог частково, в розмірі 38 309,19 грн. та судових витрат.

В судовому засіданні представник апелянта (з урахуванням висновків ВССУ, викладених в ухвалі від 04 листопада 2015 року), уточнив апеляційні вимоги і просив ухвалити нове рішення про часткове задоволення позовних вимог про стягнення страхового відшкодування, відповідно до п.12.2 Договору страхування, в розмірі 65 568,47 грн. та відповідно витрат на правову допомогу.

Апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення виходячи з таких підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним та обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин справи, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається, як на підставу свої вимог і заперечень.

Судами встановлено, що 22 вересня 2013 року близько 16 год. 40 хв. на автодорозі Бориспіль Дніпропетровськ у напрямку м. Києва, а саме: на перехресті вул. Богдана Хмельницького у м. Переяслав-Хмельницькому Київської області, сталась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки ВАЗ-21011, реєстраційний номер 39644КХ, під керуванням ОСОБА_7 та автомобіля марки Fiat Qubo, реєстраційний номер НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_6, що відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу належить ОСОБА_5 Вказана ДТП сталася з вини ОСОБА_6, а водій ОСОБА_7 отримав тілесні ушкодження.

Відповідно до договору добровільного страхування наземних транспортних засобів, цивільно-правової відповідальності водія та від нещасного випадку з водієм та пасажирами на транспортні від 19 квітня 2013 року транспортний засіб FIAT Qubo, реєстраційний номер НОМЕР_1, був застрахований ПрАТ «СК «Українська страхова група». Відповідно до п.5 вказаного договору страхування страхова сума КАСКО становить 124 900 грн.

ОСОБА_5 повідомила ПрАТ «СК «Українська страхова група» про настання страхового випадку після настання дорожньо-транспортної пригоди та надала всі необхідні документи для виплати страхового відшкодування. Проте, страхова компанія відмовилась провести ремонт автомобіля, визнавши його недоцільним, а автомобіль конструктивно загиблим.

Звітом про оцінку автомобіля від 22 жовтня 2013 року № 0410 була визначена вартість матеріального збитку у розмірі 76 966,82 грн. внаслідок пошкодження автомобіля Fiat Qubo, реєстраційний номер НОМЕР_1, під час ДТП, тоді як дійсна (ринкова) вартість автомобіля на момент пошкодження відповідно становить 118 704,96 грн. (а. с. 87-93).

Непогодившись із зазначеним звітом про оцінку позивач заявила клопотання про проведення судової експертизи і ухвалою Переяслав Хмельницького районного суду Київської області від 02 червня 2014 року клопотання ОСОБА_5 про призначення автотоварознавчої експертизи транспортного засобу було задоволено.

Згідно з висновком судової автотоварознавчої експертизи від 28 липня 2014 року № 8/65 вартість відновлювального ремонту автомобіля Fiat Qubo, реєстраційний номер НОМЕР_1, складає 73 142,59 грн. ( 65 568,47 грн. без врахування ВТВ) на дату настання страхового випадку та 93 783,25 грн. на момент дослідження (а. с. 174-178).

Задовольняючи позов в частині стягнення страхового відшкодування та витрат на правову допомогу, суд першої інстанції взявши до уваги розрахунок збитків, завданих майну позивача, відповідно до висновку експертного автотоварознавчого дослідження від 28 липня 2014 року № 8/65 дійшов висновку про доцільність проведення ремонту автомобіля та стягнув страхове відшкодування в цінах станом на час проведення дослідження в розмірі 93 783,25 грн. та витрати на правову допомогу в розмірі 8 000 грн., оскільки вважав дані позовні вимоги повністю доведеними та обгрунтованими.

Судова колегія не в повній мірі погоджується із вказаними висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст. 25 Закону України "Про страхування" здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування або законодавством на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком.

Згідно із ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до п. 12.2 договору добровільного страхування наземних транспортних засобів, цивільно-правової відповідальності водія та від нещасного випадку з водієм та пасажирами на транспортні, вартість відновлювального ремонту розраховується з цін, що діяли на дату настання страхового випадку (або пізніше дати, але не пізніше 10 календарних днів з моменту настання страхового випадку) відповідно до калькуляції СТО, рекомендованої або погодженої страховиком.

Отже, ухвалюючи своє рішення в частинні стягнення суми страхового відшкодування, суд першої інстанції безпідставно, без врахування п.12.2 Договору, визначив до стягнення 93 783 грн 25 коп., взявши до уваги висновок експерта від 28 липня 2014 року, та не врахував, що вказана сума вартості відновлювального ремонту була розрахована виходячи з цін, що діяли на момент проведення дослідження, а не на момент настання страхового випадку, як це передбачено умовами Договору.

За таких обставин, доводи апеляційної скарги в цій частині заслуговують на увагу, а позовні вимоги в частині відшкодування страхових виплат є часково доведеними в розмірі 65 568,47 грн.(73 142,59 грн. 7574,12 грн. ВТВ), оскільки саме такий матеріальний збиток (без врахування ВТВ), відповідно до висновку експерта від 28 липня 2014 року і було заподіяно власнику автомобіля Fiat Qubo станом на 22 вересня 2013 року, тобто на час ДТП.

Ухвалюючи своє рішення в частині стягнення витрат на правову допомогу в розмірі 8000 грн., суд першої інстанції виходив з того, що дані позовні вимоги є доведеними та обгрунтованими належними та допустимими доказами, і підлягають до задволення, оскільки судом було задоволено позовні вимоги в повному обсязі.

Однак враховуючи, що під час розгляду справи апеляційним судом в частині стягнення страхового відшкодування позовні вимоги було задоволено частково, а попереднім рішенням апеляційного суду від 19 травня 2015 року, залишеним без змін ухвалою ВССУ від 04 листопада 2015 року, в частині відмови у стягненні штрафних санкцій та моральної шкоди, відповідно до ч.ч. 1, 5 ст.88 ЦПК України апеляційний суд повинен змінити розподіл судових витрат пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Отже, стягненню з відповідача на користь позивача підлягають витрати на правову допомогу в розмірі 3680 грн.(46% від 8000 грн.), що є пропорційно розміру задоволених позовних вимог в сумі 65 568,47 грн.(46% від загальної суми збільшених позовних вимог 141 833,31 грн.).

На підставі викладеного, відповідно до п.п. 3,4 ч.1 ст.309 ЦПК України, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції в частині стягнення страхового відшкодування та витрат на правову допомогу, підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення в цій частині про задоволення їх частково.

Керуючись ст. ст. 307, 309, 317 ЦПК України, колегія суддів,-

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Українська страхова група" задовольнити частково.

Рішення Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 22 січня 2015 року в частині стягнення страхового відшкодування та витрат на правову допомогу скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Українська страхова група" на користь ОСОБА_5 страхове відшкодування в розмірі 65 568 (шістдесят пять тисяч пятсот шістдесят вісім) грн. 47 коп. та витрати на правову допомогу в розмірі 3680 (три тисячі шістсот вісімдесят) грн.

В решті позовних вимог про стягнення страхового відшкодування та витрат на правову допомогу відмовити.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржено в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий: Р.В.Березовенко

Судді: С.М.Верланов

ОСОБА_3