АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 листопада 2016 року м. Київ

колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ

Апеляційного суду міста Києва в складі:

головуючого Болотова Є.В.,

суддів: Білич І.М., Поліщук Н.В.,

при секретарі Горбачовій І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1, третя особа: Державна реєстраційна служба України, служба у справах дітей Оболонської районної в м. Києві державної адміністрації, про звернення стягнення на предмет іпотеки,

за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 на рішення Оболонського районного суду м. Києва від 11 березня 2016 року,-

встановила:

У вересні 2014 року ПАТ «Дельта Банк» звернулося до суду з даним позовом.

Позов обґрунтовувало тим, що відповідачем не виконуються умови кредитного договору від 14 вересня 2007 року, укладеного з АКІБ «УкрСиббанк».

Право вимоги за даним кредитним договором 08 грудня 2011 року відступлено ПАТ «Дельта Банк».

У зв'язку із цим ПАТ «Дельта Банк» просило в рахунок погашення заборгованості ОСОБА_1 у розмірі 1 012 472, 67 грн. звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме квартиру АДРЕСА_1, шляхомвизнання права власності на нього.

Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 11 березня 2016року позов задоволено частково.

У рахунок погашення заборгованості ОСОБА_1 за Договором про надання споживчого кредиту від 14.09.2007 року № 0 у розмірі 1 012 472 грн. 67 коп., яка складається з суми заборгованості за кредитом, а саме: з строкової та простроченої заборгованості за тілом кредиту у розмірі 596 921грн. та суми заборгованості за відсотками у розмірі 451 551 грн. 67 коп., звернуто стягнення на предмет іпотеки, а саме: квартиру АДРЕСА_1, загальною площею 34,6 кв.м., житловою площею 18,3 кв.м., що належить на праві власності ОСОБА_1 шляхом передачі іпотекодержателю Публічному акціонерному товариству «Дельта Банк» права власності на вказане майно.

Визнано за Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» право власності на предмет іпотеки, а саме: квартиру АДРЕСА_1, загальною площею 34,6 кв.м., житловою площею 18,3 кв.м.

Виселено ОСОБА_1 з іпотечної квартири АДРЕСА_1 без надання іншого житла.

В задоволенні решти вимог відмовлено.

Зупинено звернення стягнення на предмет іпотеки, а саме: квартиру АДРЕСА_1, загальною площею 34,6 кв.м., житловою площею 18,3 кв.м., що належить на праві власності ОСОБА_1 шляхом передачі іпотекодержателю Публічному акціонерному товариству «Дельта Банк» права власності на вказане майно та виселення іпотекодавця на час дії Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» від 03.06.2014 року.

Проведено розподіл судових витрат.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду першої інстанції, та ухвалити нове рішення про відмову в задовленні позовних вимог, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

В судовому засіданні представник ОСОБА_1 вимоги апеляційної скарги підтримав.

Представник ПАТ «Дельта Банк» проти апеляційної скарги заперечила.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, заслухавши пояснення учасників процесу, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково.

Задовольняючи позовні вимоги частково, суд першої інстанції виходив із наявності правових підстав для визнання за банком права власності на предмет іпотеки в судовому порядку, виселення відповідача із спірної квартири, та зупинення виконання рішення суду на час дії Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті»

Проте повністю погодитися з такими висновками суду не можна.

Встановлено, що 14 вересня 2007 року між АКІБ «УкрСиббанк» назву якого змінено на ПАТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 укладено договір споживчого кредиту № 0.

Розмір кредиту: 80 000 доларів США, що еквівалентно 404 000,00 грн. 00 коп. за курсом НБУ на день укладення договору.

Строк: до 14 вересня 2017 року.

Процента ставка: 11,6 % річних.

Цільове призначення: іпотечний кредит.

14 вересня 2007 року між банком та відповідачем укладено договір іпотеки № 63836, за умовами якого відповідачпередала в іпотеку банку квартиру АДРЕСА_1.

У зв'язку із неналежним виконанням відповідачем зобов'язань за кредитним договором, станом на 22.11.2013 року сума заборгованості за кредитним договором склала 126 669,92 доларів США, що за курсом НБУ становить 1 012 472 грн. 67 коп., з яких: 74 680,47 доларів США тіло кредиту; 51 989,45 доларів США відсотки за кредитом.

08 грудня 2011 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ПАТ «Дельта Банк» укладено договір купівлі-продажу вимоги за кредитами, згідно умов якого до позивача перейшло право вимоги за кредитним договором №0 від 14вересня 2007 року.

Встановлено, що умови договору відповідач не виконувала, кредит не погасила, в зв'язку з чим утворилася заборгованість.

Відповідно до ч. 1 ст. 33 Закону України «Про іпотеку» звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

Згідно ч. 1 ст. 36 Закону України «Про іпотеку»сторони іпотечного договору можуть вирішити питання про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору.

Отже вищенаведеним законом визначено три способи захисту на задоволення вимог кредитора, які забезпечені іпотекою, шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки: судовий - на підставі рішення суду та два позасудових способи захисту: на підставі виконавчого напису нотаріуса і згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

Іпотечний договір № 63836 від 14 вересня 2007 року дублює положення Закону України «Про іпотеку».

З огляду на вищенаведені вимоги закону, колегія суддів знаходить помилковим висновок суду першої інстанції про можливість визнання за банком права власності на предмет іпотеки в судовому порядку.

Відповідно до п. 1, п. 3, п. 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення є: неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення норм матеріального права; неправильне застосування норм процесуального права.

Таким чином, рішення суду від 11 березня 2016 року постановлено з порушенням норм матеріального права та неправильним застосуванням норм процесуального права, відтак підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в позові.

Керуючись ст. 303, п. 2 ч. 1 ст. 307, п. 1, п. 4 ч. 1, ч. 2 ст. 309, ч. 2 ст. 314 Цивільного процесуального кодексу України, колегія суддів,-

вирішила:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Оболонського районного суду м. Києва від 11 березня 2016 року скасувати.

Ухвалити нове рішення.

У задоволенні позову публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1, третя особа: Державна реєстраційна служба України, служба у справах дітей Оболонської районної в м. Києві державної адміністрації, про звернення стягнення на предмет іпотеки відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржене в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий Є.В. Болотов

Судді: І.М. Білич

Н.В. Поліщук