У Х В А Л А

Іменем України

26 жовтня 2016 року м. Токмак

Суддя Токмацького районного суду Запорізької області Петренко Л.В.,

розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа служба у справах неповнолітніх Московського району м. Харків про позбавлення батьківських прав,

встановила:

ОСОБА_1 звернулася до Токмацького районного суду з позовом до ОСОБА_3, третя особа служба у справах неповнолітніх Московського району м. Харків про позбавлення батьківських прав.

Вивчивши позовну заяву та додані до неї матеріали вважаю, що позовна заява підлягає залишенню без руху, тому що подана з порушенням вимог ст. 119 ЦПК України.

Позовна заява про позбавлення батьківських прав має відповідати вимогам ст. 119 ЦПК України.

Відповідно до ст.119 ЦПК України позовна заява повинна містити: найменування суду до якого подається заява; ім'я (найменування) позивача і відповідача, їх місце проживання (перебування) або місцезнаходження, поштовий індекс, номери засобів зв'язку, якщо такі відомі; зміст позовних вимог; ціну позову щодо вимог майнового характеру; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування; перелік документів, що додаються до заяви. Позовна заява має відповідати іншим вимогам, встановленим законом.

Як зазначає Пленум ВС України у постанові №2 від 12.06.2009р. «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суду першої інстанції» у позовні заяві повинні міститися не лише позовні вимоги, а й бути викладені обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, і зазначені докази, що підтверджують кожну обставину».

Втім, позовна заява не містить зазначення доказів щодо ухилення батьків від виконання покладених на них обовязків.

До позовної заяви не додано акту обстежень умов життя дитини, захисних приписів служби дільничних інспекторів міліції та кримінальної міліції у справах неповнолітніх щодо попередження насильства в сімї, довідки медичних закладів, що батько страждає хронічним алкоголізмом тощо. Не надано доказів того, що відповідач злісно ухиляється від сплати встановлених рішенням суду аліментів на утримання дитини, станом на день подачі позову до суду.

Згідно п.п.5, 6 ч.2 ст. 119 ЦПК України, позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги та зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування.

До позову додано заяву відповідача про визнання позовних вимог щодо позбавлення батьківських прав від 09 квітня 2016 року, про те позовна заява про позбавлення батьківських прав відповідача надійшла до суду 25 жовтня 2016 року.

Відповідно до положень ст. 174 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов протягом усього часу судового розгляду. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Заява про визнання відповідачем позову складена 09 квітня 2016 року, тобто до початку судового розгляду, що викликає в свою чергу сумніви.

Як вже зазначалося, позовна заява не містить зазначення доказів щодо ухилення батьків від виконання покладених на них обовязків.

Крім того, слід зазначити, що при розгляді судом спорів щодо позбавлення батьківських прав обовязковою є участь органів опіки та піклування.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 11 Закону України "Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування" органами опіки та піклування є державні адміністрації районів, районів міст Києва і Севастополя, виконавчі органи міських чи районних у містах, сільських, селищних рад.

Позивачем не вірно зазначена третя особа, що в свою чергу підлягає уточненню.

До позову не додано висновку органу опіки та піклування щодо доцільності позбавлення батьківських прав відповідача. Не зазначено, які перешкоди виникли у позивача щодо отримання нею вказаного висновку, проте в позові міститься посилання на якийсь раніше виданий висновок який досліджувався в судовому засіданні при розгляді іншої справи та йому надавалася відповідна оцінка. Нового висновку органу опіки та піклування позивачем не надано.

В позові позивач посилається на раніше досліджені в судовому засіданні докази при розгляді справи про позбавлення батьківських прав, нових обставин позивач не наводить і доказів не надає.

Замість зазначення конкретних для даної справи обставин, зазначено лише загальні правові норми, в позовній заяві відсутнє викладення обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, і зазначені докази, що підтверджують кожну обставин.

Дослідивши матеріали справи приходжу до переконання, що без зазначення наведених вище обставин, вирішити питання про відкриття провадження у справі неможливо, вважаю за необхідне заяву залишити без руху та надати позивачу строк для усунення недоліків заяви з врахуванням вимог ст. 119 ЦПК України.

Відповідно до ст.121 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Роз'яснити, що в разі усунення недоліків у зазначений строк заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Інакше заява вважається неподаною і повертається позивачу.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 119-121 ЦПК України,

ухвалила:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа служба у справах неповнолітніх Московського району м. Харків про позбавлення батьківських прав залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Роз'яснити позивачу, що у випадку не усунення недоліків в строк, вказаний цією ухвалою, позовна заява буде вважатись неподаною та повернута позивачеві.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя