Справа № 274/1855/16-ц Провадження № 2/0274/864/16
Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області
22.08.16 р.м. Бердичів
Суддя Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області Корбут В.В. (далі Суд), за участю секретаря судового засідання Жмурко В.І.,
пророзірвання договору та виселення,
Від ОСОБА_2 заяви про визнання позову або заперечень проти позову не надходило.
Судом з'ясовано, що між Банком (Наймодавець) та фізичною особою (працівником Відділення) ОСОБА_2 (Наймач) укладено договір найму (оренди) житла від 01.05.2014 р. (далі ОСОБА_4 найму), відповідно до умов якого Наймодавець надає Наймачу у строкове платне користування житло за адресою: АДРЕСА_2, для тимчасового користування (проживання), строк дії договору два роки одинадцять місяців, оренда плата за користування майном 147,00 грн. на місяць (а. с. 8 9).
ОСОБА_2 отримала у користування житло за адресою: АДРЕСА_2, що підтверджується відміткою про реєстрацію її місця проживання за вказаною адресою, повідомленням від 10.11.2015 р. № 29/05-301/6911 про розірвання договору найму (оренди) житла та письмовими запереченнями від 12.11.2015 р. ОСОБА_2 (а. с. 11, 17).
Попередженням б/н б/д про наступне звільнення ОСОБА_3 попередив ОСОБА_2 про звільнення, яке відбудеться 18.11.2015 р., з посади провідного бухгалтера відділу бухгалтерського обліку, звітності та контролю Відділення у зв'язку з скороченням штату працівників, з цим попередженням ОСОБА_2 ознайомилась 16.09.2015 р. (а. с. 15).
Банк звернувся до ОСОБА_2 з повідомленням від 10.11.2015 р. № 29/05-301/6911 про розірвання договору найму (оренди) житла, у якому, зокрема, зазначив, що квартира за адресою: АДРЕСА_2, була надана їй у користування як працівнику Банку, що є свого роду соціальною пільгою, оскільки вартість оренди є нижчою, ніж ринкова вартість оренди, у зв'язку з чим ОСОБА_3 несе збитки, та попередив про розірвання Договору найму з 19.11.2015 р. (а. с. 17).
ОСОБА_2 отримала вказане повідомлення, що підтверджується її запереченнями від 12.11.2015 р. на цьому ж повідомленні про її незгоду з розірванням Договору найму (а. с. 17).
З зазначеного випливає, що ОСОБА_3, укладаючи з ОСОБА_2 ОСОБА_4 найму, виходив з того, що вона була його працівником, за відсутності цієї обставини ОСОБА_4 найму не укладався б або укладався ні інших умовах, зокрема, щодо розміру орендної плати за користування майном, при цьому ОСОБА_3 та ОСОБА_2 виходили з того, що в момент укладення Договору найму протягом строку дії останнього зміна цієї обставини не настане.
Наказом від 16.11.2015 р. № 533-ОК Банку ОСОБА_2 звільнено 18.11.2015 р. з посади провідного бухгалтера відділу бухгалтерського обліку, звітності та контролю Відділення у зв'язку з скороченням чисельності або штату працівників, пункт 1 частини першої статті 40 Кодексу законів про працю України (а. с 14).
Таким чином обставина, якою ОСОБА_3 при укладенні Договору найму, змінилась.
Банк намагався усунути цю обставину, що підтверджується пропозицією вакантних посад станом на 24.09.2015 р., від яких ОСОБА_5 відмовилась, що підтверджується її написом про це та підписом від 21.09.2015 р., які містяться на цій пропозиції (а. с. 16).
За таких умов подальше виконання Банком Договору найму порушуватиме його майнові та інші інтереси.
Згідно з частинами першою та другою статті 652 Цивільного кодексу України у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов'язання. Зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що, якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах. Якщо сторони не досягли згоди щодо приведення договору у відповідність з обставинами, які істотно змінились, або щодо його розірвання, договір може бути розірваний, а з підстав, встановлених частиною четвертою цієї статті, змінений за рішенням суду на вимогу заінтересованої сторони за наявності одночасно таких умов:
1) в момент укладення договору сторони виходили з того, що така зміна обставин не настане;
2) зміна обставин зумовлена причинами, які заінтересована сторона не могла усунути після їх виникнення при всій турботливості та обачності, які від неї вимагалися;
3) виконання договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладенні договору;
4) із суті договору або звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик зміни обставин несе заінтересована сторона.
Тобто, як випливає з наведеного раніше, обставина, якою керувався ОСОБА_3 при укладенні Договору найму, є істотною, при цьому наявні умови, які є підставою для розірвання цього договору на вимогу Банку.
Враховуючи викладене, Суд приходить до висновку, що позов Банку в частині вимоги про розірвання Договору найму підлягає задоволенню.
Судом також з'ясовано, що власником квартири за адресою: АДРЕСА_2, є ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом від 05.06.2012 р. про право власності на нерухоме майно та витягом від 19.06.2012 р. про державну реєстрацію прав (а. с. 19, 20).
Частиною першою статті 383, статтею 810 Цивільного кодексу України передбачено, що власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва. За договором найму (оренди) житла одна сторона власник житла (наймодавець) передає або зобов'язується передати другій стороні (наймачеві) житло для проживання у ньому на певний строк за плату.
Статтею 391 Цивільного кодексу України встановлено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
З вказаних норм Цивільного кодексу України вбачається, що особа може користуватись квартирою лише за згодою її власника, зокрема шляхом укладення договору найму (оренди) житла, при цьому у разі припинення дії цього договору власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування квартирою.
Оскільки позов Банку в частині вимоги про розірвання Договору найму задоволено, то відсутня підстава для користування ОСОБА_2 квартирою за адресою: АДРЕСА_2 (у разі розірвання договору зобов'язання сторін припиняються, частина друга статті 653 Цивільного кодексу України), а відтак позов Банку в частині вимоги про виселення ОСОБА_2 з цієї квартири (тобто про усунення перешкод у користування квартирою) ґрунтується на вимогах законодавства України, у зв'язку з чим підлягає задоволенню.
Частиною першою статті 79 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи.
Відповідно до частини першої статті 88 Цивільного процесуального кодексу України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.
Таким чином з ОСОБА_2 на користь Банка у якості відшкодування судових витрат підлягають стягненню грошові кошти у розмірі 2 756,00 грн. (судовий збір, а. с. 2).
Керуючись статтями 1, 4, 7, 8, 10, 11, 15, 18, 57 60, 64, 79, 88, 209, 212 215, 224 226 Цивільного процесуального кодексу України,
Розірвати договір найму (оренди) житла від 01.05.2014 р., укладений між Публічним акціонерним товариством "Державний ощадний банк України" та ОСОБА_2.
Виселити ОСОБА_2 з житла за адресою: АДРЕСА_2.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" в особі філії Житомирського облуправління АТ "Ощадбанк", у якості відшкодування судових витрат 2 756,00 грн.
рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано, а у разі подання апеляційної скарги це рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом;
апеляційна скарга на рішення може бути подана лише позивачем до Апеляційного суду Житомирської області через Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення;
апеляційна скарга на рішення може бути подана також особами, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їх права та обов'язки;
рішення може бути переглянуто Бердичівським міськрайонним судом Житомирської області за письмовою заявою відповідача, заяву про перегляд цього рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Суддя В.В. Корбут