справа №619/4592/14-ц
провадження №2/619/33/16
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
17 жовтня 2016 року Дергачівський районний суд Харківської області
у складі: головуючого судді Якименко Л.О.
за участю секретаря судового засідання Ломанової І.А.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дергачі цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «ВТБ Банк» до ОСОБА_1, ПП «Інтерпоіск» про стягнення суми заборгованості.
Публічне акціонерне товариство «ВТБ Банк» звернувся в суд з позовом до ОСОБА_1, ПП «Інтерпоіск» про стягнення солідарно з відповідачів на користь позивача заборгованість за кредитним договором 1 та кредитним договором 2 в розмірі 3 038 228, 11 (три мільйона тридцять вісім тисяч двісті двадцять вісім грн. 11 коп.) та в рівних частинах з відповідачів на користь позивача судовий збір в розмірі 3654 грн. та сплачений судовий збір за подання заяви про забезпечення позову у розмірі 121 грн. 80 коп., посилаючись на те, що 29 січня 2008 року між ВАТ «ВТБ Банк» правонаступником якого є ПАТ «ВТБ Банк» та ОСОБА_1 укладено Генеральну угоду №25, відповідно до якої банк зобов'язався надавати позичальнику кредитні кошти в порядку і на умовах, визначених кредитними договорами в рамках Генеральної угоди, які є її невід'ємними частинами. До Генеральної угоди сторонами було внесено зміни додатковою угодою №1 до Генеральної угоди від 23.05.2008 р., договором про внесення змін №2 до Генеральної угоди від 15.11.2012 року.
Відповідно до п. 1.2 Генеральної угоди встановлюється ліміт надання банком кредитних коштів, який не повинен перевищувати суми еквівалентної 500 000 доларів США за офіційним курсом НБУ.
В подальшому, на підставі Генеральної угоди, було укладено такі кредитні договори:
23 травня 2008 року - кредитний договір №15.41-25/08-СК, за остаточною редакцією п.1.1. кредитного договору 1, відповідачу ОСОБА_1 було надано грошові кошти (кредит) у вигляді не відновлюваної кредитної лінії на суму 300 000 доларів США строком по 22 травня 2015 року зі сплатою процентів за користування у розмірі 18,5% річних - за період з 23.05.2008 р. по 28.03.2011 р., у розмірі 14% річних - з 29 березня 2011 р. по 06 лютого 2014 р.; в розмірі 13% річних - за період з 07 лютого 2014 р. до кінця дії кредитного договору. До кредитного договору 1 сторонами було внесено зміни договорами про внесення змін: №1 до кредитного договору 1 від 22 вересня 2009 р., №2 від 03 грудня 2009 р., №3 від 08 червня 2010 р., №4 від 29 березня 2011 р., №5 від 15 листопада 2012 р., №6 від 14 березня 2013 р., №7 від 08 жовтня 2013 р., №8 від 07 лютого 2014 р.
12 червня 2008 року - кредитний договір №15.52-25/08-СК, за остаточною редакцією п. 1.1. кредитного договору 2, відповідачу ОСОБА_1 було надано грошові кошти (кредит) на суму 150 000 доларів США строком по 11 червня 2015 р. зі сплатою процентів за користування у розмірі 18,5% річних - за період з 12.06.2008 р. по 28.03.2011 р.; у розмірі 14% річних - з 29 березня 2011 р. по 06 лютого 2014 р., в розмірі 13% річних - за період з 07 лютого 2014 р. до кінця дії кредитного договору. До кредитного договору сторонами було внесено зміни договорами про внесення змін: №1 до кредитного договору 2 - 02 жовтня 2009 р., №2 від 03 грудня 2009 р., №3 від 29 березня 2011 р., № 4 від 15 листопада 2012 р., № 5 від 14 березня 2013 р., №6 від 08 жовтня 2013 р., №7 від 07 лютого 2014 р.
Відповідно до умов кредитного договору 1 та кредитного договору 2 позичальник зобов'язався щомісячно у встановлені договором строки, здійснювати погашення кредиту та сплату процентів за його користування в порядку та строки згідно графіка повернення кредиту та сплати процентів.
Починаючи з лютого 2014 року ОСОБА_1 в порушення вимог ст.ст. 526, 530, 536, 1048, 1049 ЦК України, систематично не виконуються зобов'язання по поверненню належних до сплати частин кредиту та процентів згідно умов кредитного договору 1 та кредитного договору 2.
Пунктом 8.1. кредитного договору №1 та №2 встановлено, що у разі прострочення позичальником зобов'язань з погашення кредиту та/або сплати процентів за його користування та/або інших платежів згідно умов кредитного договору більше 3-х банківських днів, позичальник зобов'язаний сплатити на користь кредитора пеню за кожний день прострочення у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діє на момент прострочення, від суми прострочених зобов'язань.
Станом на 22 серпня 2014 року розмір заборгованості за кредитним договором 1 складає 2 451 725,73 грн. з яких:
-1 985 147, 86 грн. строкова заборгованість за кредитом;
-280 674,11 грн. - прострочена заборгованість за кредитом;
-155 902,04 грн. - прострочена заборгованість за відсотками;
-16 239, 00 грн. - пеня нарахована в зв'язку з порушенням зобов'язань щодо погашення кредиту;
-9 857, 85 грн. пеня нарахована в зв'язку з порушенням зобов'язань щодо сплати процентів за користування кредитними коштами;
-2 425, 83 грн. - три відсотки річних за прострочення сплати кредиту;
-1 479, 03 грн. - три відсотки річних за прострочення сплати процентів за користування кредитними коштами.
За кредитним договором 2 складає 586 502, 38 грн. з яких:
-311 313, 97 грн. - строкова заборгованість за кредитом;
-217921,93 грн. - прострочена заборгованість за кредитом;
-41 424, 56 грн. - прострочена заборгованість по процентам за користування кредитом;
-11 603,48 грн. - пеня нарахована в зв'язку з порушенням зобов'язань щодо погашенням кредиту;
-2 195, 47 грн. - пеня нарахована в зв'язку з порушенням зобов'язань щодо сплати процентів за користування кредитними коштами;
-1717, 43 грн. - три відсотки річних за прострочення сплати кредиту;
-325, 54 грн. - три відсотки річних за прострочення сплати процентів за користування кредитними коштами.
Таким чином розмір загальної заборгованості за кредитним договором 1 та кредитним договором 2 складає: 3 038 228,11 грн.
З метою забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором 1- 23.05.2008 року між позивачем/банком та Приватним підприємством «Інтерпоіск» було укладено договір поруки №15.41-25/08-ДП01 згідно якого поручитель/відповідач ПП «Інтерпоіск» зобов'язався відповідати перед банком за належне та своєчасне виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором 1.
15 листопада 2012 року до договору поруки 1 був укладений договір про внесення змін №5 яким договір поруки 1 був викладений в новій редакції. До договору поруки 1 сторонами було внесено зміни договорами про внесення змін: №6 до договору поруки 1 від 08 жовтня 2013 року, № 7 від 07 лютого 2014 року.
З метою забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором 2, 12.06.2008 року між позивачем/банком та Приватним підприємством «Інтерпоіск» було укладено договір поруки №15.52-25/08-ДП01 згідно якого поручитель/відповідач ПП «Інтерпоіск» зобов'язався відповідати перед банком за належне та своєчасне виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором 2.
15 листопада 2015 року до договору поруки 2 був укладений договір про внесення змін №5 яким договір поруки 2 був викладений в новій редакції. До договору поруки 2 викладеному в новій редакції сторонами було внесено зміни договорами про внесення змін:№ 6 до договору поруки 2 від 08 жовтня 2013 року, №7 від 07 лютого 2014 року.
Згідно вищевказаного договору поруки 1 та договору поруки 2, у разі невиконання або неналежного виконання зобов'язань за кредитним договором 1 та кредитним договором 2 відповідач - ОСОБА_1 та відповідач - ПП «Інтерпоіск» відповідають перед позивачем як солідарні боржники. Відповідач ПП «Інтерпоіск» зобов'язався відповідати перед банком в тому ж обсязі, що й відповідач ОСОБА_1 за кредитним договором 1 та кредитним договором 2, зокрема за повернення основної суми заборгованості, відсотків за використання кредиту, а також сплати пені та інших штрафних санкцій, встановлених кредитним договором 1 та кредитним договором 2.
Пунктом 2 договору поруки 1 та договору поруки 2 встановлена солідарна відповідальність відповідача ОСОБА_1 і відповідача ПП «Інтерпоіск».
21 червня 2016 року позивач звернувся з заявою до відповідачів про збільшення позовних вимог та просив стягнути солідарно з відповідачів на користь позивача заборгованість за Генеральною угодою №25 від 29.01.2008 року, в межах якої укладені: Кредитний договір №15.41-25/08-СК від 23.05.2008 року та договір про відкриття валютної кредитної лінії №15.52-25/08-СК від 07 грудня 2007 року в загальному розмірі 11 301 501 (одинадцять мільйонів триста одна тисяча п'ятсот одна) грн.) та в рівних частинах з відповідачів на користь позивача судовий збір в розмірі 8004 грн. та сплачений судовий збір за подання заяви про забезпечення позову у розмірі 121 грн. 80 коп., посилаючись на те, що з моменту звернення позивача з позовом 05.09.2014 року до цього часу змінився (збільшився) розмір заборгованості відповідачів за кредитними договорами, розмір заборгованості за нарахованими відсотками за користування кредитом, штрафні санкції за невиконання зобов'язання.
Так, станом на 13 травня 2016 року загальний розмір заборгованості за кредитним договором №15.41-25/08-СК складає 356 099, 43 доларів США, що за офіційним курсом НБУ станом на 13 травня 2016 року становить 9 013 922 грн., з яких:
-4 291 263, 40 грн. - прострочена заборгованість за кредитом;
-152 779,75 грн. - три відсотки річних за прострочення сплати кредиту;
-1 437 813, 35 грн. - прострочена заборгованість за відсотками;
-47 908, 84 грн. - три відсотки річних за прострочення сплати процентів за користування кредитними коштами;
-10 728, 13 грн. - поточна заборгованість за відсотками;
-3 073 428, 26 грн. - пеня нарахована в зв'язку з порушенням зобов'язань щодо повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитними коштами.
Станом на 13 травня 2016 року загальний розмір заборгованості за кредитним договором №15.52-25/08-СК складає 90 371, 93 доларів США, що за офіційним курсом НБУ станом на 13 травня 2016 року становить 2 287 579 грн. з яких:
-1 002 325, 52 грн. - прострочена заборгованість за кредитом;
-50 010, 33 грн. - три відсотки річних за прострочення сплати кредиту;
-332 796, 03 грн. - прострочена заборгованість за відсотками;
-11 976, 04 грн. - три відсотки річних за прострочення сплати процентів за користування кредитними коштами.
-10 858, 49 грн. - поточна заборгованість за відсотками, раїни;
-879 612, 62 грн. - пеня нарахована в зв'язку з порушенням зобов'язань щодо повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитними коштами.
Таким чином розмір загальної заборгованості за кредитним договором 1 та кредитним договором 2 станом на 13.05.2016 року складає - 11 301 501 грн.
Згідно умов договору поруки 1 та договору поруки 2, у разі невиконання або неналежного виконання зобов'язань за кредитним договором 1 та кредитним договором 2 відповідач - ОСОБА_1 та відповідач - ПП «Інтерпоіск» відповідають перед позивачем як солідарні боржники. Відповідач ПП «Інтерпоіск» зобов'язався відповідати перед банком в тому ж обсязі, що й відповідач ОСОБА_1 за кредитним договором 1 та кредитним договором 2, зокрема за повернення основної суми заборгованості, відсотків за використання кредиту, а також сплати пені та інших штрафних санкцій, встановлених кредитним договором 1 та кредитним договором 2.
У судове засідання представник позивача Іващенко І.С. не з'явився, в письмовій заяві просив справу розглядати за його відсутності, збільшені позовні вимоги підтримує в повному обсязі і просить їх задовольнити.
Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з'явився, повідомлявся про час і місце розгляду справи належним чином, про що в справі мається поштове повідомлення про отримання судової повістки 17 вересня 2016 року. Про поважні причини неявки суду не повідомив, тому суд вважає за можливе розглянути справу за його відсутністю в заочному судовому засіданні.
Представник відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_4 не прибув у судове засідання, направлена судова повістка рекомендованим листом з повідомленням, повернулася на адресу суду з відміткою за закінченням терміну зберігання, тому суд вважає можливим розглядати справу за відсутністю представника відповідача.
Представник відповідача - ПП «Інтерпоіск» в судове засідання не з'явився, про поважні причини неявки суду не повідомила. Судова повістка, направлена рекомендованим листом з повідомленням, повернулася на адресу суду за закінченням терміну зберігання, тому суд вважає, що представник відповідача ухиляється від явки в суд, та за можливе розглянути справу за відсутності представника відповідача в заочному судовому засіданні.
Суд, дослідивши матеріали справи, як докази, вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню.
Судом було достовірно встановлено, що 29 січня 2008 року між ВАТ «ВТБ Банк», правонаступником якого є ПАТ «ВТБ Банк», та ОСОБА_1 укладено Генеральну угоду №25, відповідно до якої банк зобов'язався надавати позичальнику кредитні кошти в порядку і на умовах, визначених кредитними договорами в рамках Генеральної угоди, які є її невід'ємними частинами. До Генеральної угоди сторонами було внесено зміни додатковою угодою №1 до Генеральної угоди від 23.05.2008 р., договором про внесення змін №2 до генеральної угоди від 15.11.2012 року.
Відповідно до п. 1.2 Генеральної угоди встановлюється ліміт надання банком кредитних коштів, який не повинен перевищувати суми еквівалентної 500 000 доларів США за офіційним курсом НБУ.
В подальшому, на підставі Генеральної угоди, було укладено такі кредитні договори:
23 травня 2008 року - кредитний договір №15.41-25/08-СК, за остаточною редакцією п.1.1. кредитного договору 1, відповідачу ОСОБА_1 було надано грошові кошти (кредит) у вигляді не відновлюваної кредитної лінії на суму 300 000 доларів США строком по 22 травня 2015 р. зі сплатою процентів за користування у розмірі 18,5% річних - за період з 23.05.2008 р. по 28.03.2011 р., у розмірі 14% річних - з 29 березня 2011 р. по 06 лютого 2014 р.; в розмірі 13% річних - за період з 07 лютого 2014 р. до кінця дії кредитного договору. До кредитного договору 1 сторонами було внесено зміни договорами про внесення змін: №1 до кредитного договору 1 від 22 вересня 2009 р., №2 від 03 грудня 2009 р., №3 від 08 червня 2010 р., №4 від 29 березня 2011 р., №5 від 15 листопада 2012 р., №6 від 14 березня 2013 р., №7 від 08 жовтня 2013 р., №8 від 07 лютого 2014 р.
12 червня 2008 року - кредитний договір №15.52-25/08-СК, за остаточною редакцією п. 1.1. кредитного договору 2, відповідачу ОСОБА_1 було надано грошові кошти (кредит) на суму 150 000 доларів США строком по 11 червня 2015 р. зі сплатою процентів за користування у розмірі 18,5% річних - за період з 12.06.2008 р. по 28.03.2011 р.; у розмірі 14% річних - з 29 березня 2011 р. по 06 лютого 2014 р., в розмірі 13% річних - за період з 07 лютого 2014 р. до кінця дії кредитного договору. До кредитного договору 2 сторонами було внесено зміни договорами про внесення змін: №1 до кредитного договору 2 - 02 жовтня 2009 р., №2 від 03 грудня 2009 р., №3 від 29 березня 2011 р., № 4 від 15 листопада 2012р., № 5 від 14 березня 2013 р., №6 від 08 жовтня 2013 р., №7 від 07 лютого 2014 р.
Пунктом 8.1. кредитного договору №1 та №2 встановлено, що у разі прострочення позичальником зобов'язань з погашення кредиту та/або сплати процентів за його користування та/або інших платежів згідно умов кредитного договору більше 3-х банківських днів, позичальник зобов'язаний сплатити на користь кредитора пеню за кожний день прострочення у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діє на момент прострочення, від суми прострочених зобов'язань.
15 листопада 2012 року до договору поруки 1 був укладений договір про внесення змін №5 яким договір поруки 1 був викладений в новій редакції. До договору поруки 1 сторонами було внесено зміни договорами про внесення змін: №6 до договору поруки 1 від 08 жовтня 2013 року, № 7 від 07 лютого 2014 року.
З метою забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором 2, 12.06.2008 року між позивачем/банком та Приватним підприємством «Інтерпоіск» було укладено договір поруки №15.52-25/08-ДП01 згідно якого поручитель/відповідач ПП «Інтерпоіск» зобов'язався відповідати перед банком за належне та своєчасне виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором 2.
15 листопада 2015 року до договору поруки 2 був укладений договір про внесення змін №5 яким договір поруки 2 був викладений в новій редакції. До договору поруки 2 викладеному в новій редакції сторонами було внесено зміни договорами про внесення змін № 6 до договору поруки 2 від 08 жовтня 2013 року, №7 від 07 лютого 2014 року.
Відповідач ОСОБА_1 покладені на нього обов'язки за умовами кредитного договору належним чином не виконав і станом на 13 травня 2016 року загальний розмір заборгованості за кредитним договором №15.41-25/08-СК складає 356 099,43 доларів США, що за офіційним курсом НБУ станом на 13 травня 2016 року становить 9 013 922 грн., з яких:
-4 291 263, 40 грн. - прострочена заборгованість за кредитом;
-152 779,75 грн. - три відсотки річних за прострочення сплати кредиту;
-1 437 813, 35 грн. - прострочена заборгованість за відсотками;
-47 908, 84 грн. - три відсотки річних за прострочення сплати процентів за користування кредитними коштами;
-10 728, 13 грн. - поточна заборгованість за відсотками;
-3 073 428, 26 грн. - пеня нарахована в зв'язку з порушенням зобов'язань щодо повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитними коштами.
Станом на 13 травня 2016 року загальний розмір заборгованості за кредитним договором №15.52-25/08-СК складає 90 371, 93 доларів США, що за офіційним курсом НБУ станом на 13 травня 2016 року становить 2 287 579 грн. з яких:
-1 002 325, 52 грн. - прострочена заборгованість за кредитом;
-50 010, 33 грн. - три відсотки річних за прострочення сплати кредиту;
-332 796, 03 грн. - прострочена заборгованість за відсотками;
-11 976, 04 грн. - три відсотки річних за прострочення сплати процентів за користування кредитними коштами.
-10 858, 49 грн. - поточна заборгованість за відсотками, раїни;
-879 612, 62 грн. - пеня нарахована в зв'язку з порушенням зобов'язань щодо повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитними коштами.
Розмір загальної заборгованості за кредитним договором 1 та кредитним договором 2 станом на 13.05.2016 р. складає - 11 301 501 грн.
Згідно умов договору поруки 1 та договору поруки 2, у разі невиконання або неналежного виконання зобов'язань за кредитним договором 1 та кредитним договором 2 відповідач - ОСОБА_1 та відповідач - ПП «Інтерпоіск» відповідають перед позивачем як солідарні боржники. Відповідач ПП «Інтерпоіск» зобов'язався відповідати перед банком в тому ж обсязі, що й відповідач ОСОБА_1 за кредитним договором 1 та кредитним договором 2, зокрема за повернення основної суми заборгованості, відсотків за використання кредиту, а також сплати пені та інших штрафних санкцій, встановлених кредитним договором 1 та кредитним договором 2.
Відповідно до ч. 4 ст. 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки.
Регулюючи правовідносини з припинення поруки у зв'язку із закінченням строку її чинності ч. 4 ст. 559 ЦК України передбачає три випадки визначення строку дії поруки: порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить
вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки.
Аналіз зазначеної норми права дає підстави для висновку про те, що строк дії поруки (будь який із зазначених у ч. 4 ст. 559 ЦК України) не є строком захисту порушеного права, а є строком існування суб'єктивного права кредитора й суб'єктивного обов'язку поручителя, після закінчення якого вони припиняються.
З огляду на преклюзивний характер строку поруки й обумовлене цим припинення права кредитора на реалізацію даного виду забезпечення виконання зобов'язань застосоване в другому реченні ч. 4 ст. 559 ЦК України словосполучення «пред'явлення вимоги» до поручителя протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання як умови чинності поруки слід розуміти як пред'явлення кредитором у встановленому законом порядку протягом зазначеного строку саме позовної, а не будь-якої іншої вимоги до поручителя. Зазначене положення при цьому не виключає можливість пред'явлення кредитором до поручителя іншої письмової вимоги про погашення заборгованості за боржника, однак і в такому разі кредитор може звернутися з такою вимогою до суду протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання.
Отже, виходячи з положення другого речення ч. 4 ст. 559 ЦК України слід дійти висновку про те, що вимогу до поручителя про виконання ним солідарного з боржником зобов'язання за договором повинно бути пред'явлено в судовому порядку в межах строку дії поруки, тобто протягом шести місяців з моменту настання строку погашення чергового платежу за основним зобов'язанням (якщо умовами договору передбачено погашення кредиту періодичними платежами) або з дня, встановленого кредитом для дострокового погашення кредиту в порядку реалізації ним свого права, передбаченого частиною другою статті 1050 ЦК України, або з дня настання строку виконання основного зобов'язання (у разі якщо кредит повинен бути погашений одноразовим платежем).
Таким чином, закінчення строку, установленого договором поруки, так само як сплив шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання або одного року від дня укладення договору поруки, якщо строк основного зобов'язання не встановлений, припиняє поруку за умови, що кредитор протягом строку дії поруки не звернувся з позовом до поручителя.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України у справі №6-53цс14 від 17 вересня 2014 року предметом якої був спір про стягнення заборгованості за кредитним договором в якій зазначено, що виходячи з положень другого речення частини четвертої статті 599 ЦК України, слід дійти висновку про те, що вимогу до поручителя про виконання ним солідарного з боржником зобов'язання за договором повинно бути пред'явлено у судовому порядку в межах строку дії поруки, тобто упродовж шести місяців із моменту настання строку погашення чергового платежу за основним зобов'язанням (якщо умовами договору передбачено погашення кредиту періодичними платежами) або з дня, встановленого кредитом для дострокового погашення кредиту в порядку реалізації ним свого права, передбаченого частиною другою статті 1050 ЦК України, або з дня настання строку виконання основного зобов'язання (у разі якщо кредит повинен бути погашений одноразовим платежем).
Пунктом 4.2.2 договору про внесення змін №2 до генеральної угоди від 29 січня 2008 року №25 передбачено право банку вимагати дострокового повернення кредиту.
З лютого 2014 року ОСОБА_1 не виконується зобов'язання щодо своєчасного повернення кредиту.
За таких обставин у ПАТ «ВТБ Банк» виникло право пред'явити вимогу до поручителя ПП «Інтерпоіск» про виконання порушеного зобов'язання боржника ОСОБА_1 щодо повернення кредиту, починаючи з лютого 2014 року.
Таку вимогу до поручителя банк пред'явив лише 05 вересня 2014 року, тобто вже після спливу встановленого ч. 4 ст. 559 ЦК України шестимісячного строку.
За таких обставин, суд вважає, що порука є припиненою на підставі ч. 4 ст. 559 ЦК України, а відтак позовні вимоги до ПП «Інтерпоіск» задоволенню не підлягають.
Ст. 526 ЦК України передбачені загальні умови виконання зобов'язання, а саме те, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Одностороння відмова від зобов'язання не допускається згідно зі ст. 525 ЦК України. Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Згідно ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.
Відповідно до ст. 625 ч. 2 ЦК України передбачена відповідальність за порушення грошового зобов'язання, а саме: боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми. Якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Згідно ст. 611 ЦК України передбачено сплату неустойки, як правовий наслідок порушення зобов'язань, встановлених
Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.
Відповідно до ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлено обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів.
У відповідності до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.
Керуючись ст.ст. 57, 58, 59, 60, 88, 225, 226 ЦПК України, ст.ст. 509, 525, 526, 530, 559, 611, 625, 1049, 1050 ЦК України, суд, -
Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «ВТБ Банк» - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, уродженця м. Джалал-Абад Киргизстан, на користь Публічного акціонерного товариства «ВТБ Банк» заборгованість за Генеральною угодою №25 від 29.01.2008 року, в межах якої укладені: Кредитний договір №15.41-25/08-СК від 23.05.2008 року та договір про відкриття валютної кредитної лінії №15.52-25/08-СК від 07 грудня 2007 року в загальному розмірі 11 301 501 грн.
Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, уродженця м. Джалал-Абад Киргизстан, на користь Публічного акціонерного товариства «ВТБ Банк» судовий збір в розмірі 8004 грн.
В частині стягнення суми сплаченого Публічним акціонерним товариством «ВТБ Банк» судового збору за подання заяви про забезпечення позову у розмірі 121, 80 грн. - відмовити.
В іншій частині в задоволенні позову Публічного акціонерного товариства «ВТБ Банк» - відмовити.
Заочне рішення може бути скасоване Дергачівським районним судом Харківської області шляхом подачі відповідачем письмової заяви про його перегляд в 10-денний термін з дня отримання копії рішення, а позивачем в загальному порядку шляхом подачі в 10-денний термін до апеляційного суду Харківської області апеляції з моменту оголошення рішення, а в разі відсутності особи, яка бере участь у справі при оголошенні рішення, у той же строк з моменту отримання копії рішення.
Суддя Л. О. Якименко