Ухвала

іменем україни

16 травня 2016 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

суддів: Євтушенко О.І., Мартинюка В.І., Ситнік О.М.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа - Царичанська державна нотаріальна контора Дніпропетровської області, про визнання права власності на Ѕ частини жилого будинку в порядку спадкування за правом представлення; за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, третя особа - Царичанська державна нотаріальна контора Дніпропетровської області, про визнання права власності на жилий будинок в порядку спадкування за законом; за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про усунення від права на спадкування, за касаційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 11 вересня 2015 року та рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 16 грудня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2, третя особа - Царичанська державна нотаріальна контора, про визнання права власності на Ѕ частини жилого будинку в порядку спадкування за правом представлення, посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її баба ОСОБА_3; ІНФОРМАЦІЯ_2 помер її дід ОСОБА_4 Після їх смерті відкрилася спадщина на жилий будинок з надвірними спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

ОСОБА_3 та ОСОБА_4 перебували у шлюбі з 13 січня 1968 року.

Рішенням виконкому Царичанської селищної ради від 18 травня 1988 року № 310 видано свідоцтво на жилий будинок на ім'я її діда ОСОБА_4

ОСОБА_1 зазначала, що є рідною донькою ОСОБА_2, який був рідним сином ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_3.

Рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 28 квітня 2014 року в справі № 22-ц/774/1932/14 їй було визначено додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 баби ОСОБА_3 - три місяці, починаючи з дня вступу рішення в законну силу. На підставі ухваленого рішення суду 06 червня 2014 року вона звернулась до Царичанської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті її баби ОСОБА_3 Державним нотаріусом було посвідчено її підпис на відповідній заяві.

Крім неї спадкоємцем за законом після смерті її баби та діда є її рідна тітка ОСОБА_2, яка прийняла спадщину після смерті своєї матері ОСОБА_3 та батька ОСОБА_4

ОСОБА_1 зазначала, що у зв'язку із тим, що її дід помер через 4 дні після смерті своєї дружини та не встиг прийняти в спадщину належну йому частку майна, ця частка спадкується на загальних підставах його спадкоємцями.

На цей час вона як спадкоємець за правом представлення після смерті баби та діда прийняла спадщину у встановленому законом порядку, але через існування спору між спадкоємцями та відсутністю правовстановлюючих документів на будинок, який є спадковим майном, позбавлена права отримати у нотаріуса свідоцтво про право на спадщину на Ѕ частки будинку.

31 травня 2012 року державним нотаріусом Царичанської державної нотаріальної контори Фрізен Н.Ю. їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_4 у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на будинок.

27 вересня 2013 року державним нотаріусом Царичанської державної нотаріальної контори Фрізен Н.Ю. їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_3 у зв'язку з пропуском шестимісячного строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Посилаючись на вимоги ст. ст. 1266, 1269, 1268 ЦК України, ОСОБА_1 просила визнати за нею право власності на Ѕ частки жилого будинку з надвірними спорудами по АДРЕСА_1 в порядку спадкування за правом представлення після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 та смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4

ОСОБА_2 звернулася до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_1, третя особа - Царичанська державна нотаріальна контора, про визнання права власності на жилий будинок з надвірними будівлями та спорудами в порядку спадкування за законом та усунення від права на спадкування, посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її мати ОСОБА_3; ІНФОРМАЦІЯ_2 помер її батько ОСОБА_4, який постійно проживав та був зареєстрований на х. Заікін Медвенського району Курської області Російської Федерації.

Після смерті батька ОСОБА_4 відкрилась спадщина, яка складається із жилого будинку А-1, жилою площею 31,2 кв. м, загальною площею 75,9 кв. м, з допоміжними будівлями і спорудами, а саме: літня кухня Б-1, сарай Г-1, вбиральня Ж-1, № 1 колодязь, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

24 червня 2011 року вона звернулася до Четвертої Дніпропетровської державної нотаріальної контори, яка виконувала обов'язки Царичанської державної нотаріальної контори, із заявою про прийняття спадщини після смерті своїх батьків: ОСОБА_3 та ОСОБА_4, та надала правовстановлюючий документ - свідоцтво про право власності на вищевказаний жилий будинок.

24 червня 2011 року Четвертою Дніпропетровською державною нотаріальною конторою за її заявою заведена спадкова справа № 112/2011 після смерті батька ОСОБА_4

19 вересня 2012 року державним нотаріусом Четвертої Дніпропетровської державної нотаріальної контори за її заявою заведена спадкова справа № 130/2011 після смерті матері ОСОБА_3 та відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв'язку з пропуском строку для прийняття спадщини.

26 листопада 2014 року рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області їй визначено додатковий строк для прийняття спадщини після смерті матері ОСОБА_3 - протягом двох місяців з моменту набрання судовим рішенням законної сили.

12 листопада 2014 року ОСОБА_2 звернулася до Царичанської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті матері ОСОБА_3

До Четвертої Дніпропетровської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті її батьків звернулася також ОСОБА_1 (донька її рідного брата ОСОБА_2, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3), яка була направлена поштою та отримана 27 липня 2011 року, але справжність підпису ОСОБА_1 на вказаній заяві не була нотаріально посвідчено.

Крім того, посилаючись на те, що ОСОБА_1 під час хвороби ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не надавала їм допомоги, ОСОБА_2 просила усунути ОСОБА_1 від права на спадкування за законом після смерті баби ОСОБА_3 та діда ОСОБА_4 та визнати за нею право власності на спірний жилий будинок із допоміжними будівлями і спорудами в порядку спадкування за законом після смерті батьків.

Рішенням Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 11 вересня 2015 року позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Визнано за ОСОБА_1 право власності на 1/6 частини жилого будинку з надвірними спорудами, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, в порядку спадкування за правом представлення після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3

У решті позову ОСОБА_1 відмовлено.

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1, третя особа -Царичанська державна нотаріальна контора Дніпропетровської області, про визнання права власності на жилий будинок з надвірними будівлями та спорудами в порядку спадкування за законом задоволено частково.

Визнано за ОСОБА_2 право власності на 5/6 частини жилого будинку А-1, жилою площею 31,2 кв. м, загальною площею 75,9 кв. м, з допоміжними будівлями і спорудами, а саме: літня кухня Б-1, сарай Г-1, вбиральня Ж-1, № 1 колодязь, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, в порядку спадкування за законом після смерті батьків: ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2. У іншій частині позовних вимог ОСОБА_2 відмовлено.

У задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про усунення від права на спадкування відмовлено.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 16 грудня 2015 року рішення Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 11 вересня 2015 року в частині визнання за ОСОБА_1 права власності на 1/6 частини жилого будинку з надвірними спорудами, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, в порядку спадкування за правом представлення після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 скасовано.

Рішення Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 11 вересня 2015 року в частині визнання за ОСОБА_2 права власності на 5/6 частини жилого будинку з надвірними спорудами, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, в порядку спадкування за законом після смерті батьків: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 скасовано.

Позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено.

Визнано за ОСОБА_1 право власності на Ѕ частини жилого будинку А-1, жилою площею 31,2 кв. м, загальною площею 75,9 кв. м, з допоміжними будівлями і спорудами, а саме: літня кухня Б-1, сарай Г-1, вбиральня Ж-1, № 1 колодязь, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, в порядку спадкування за правом представлення після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 та після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4

Позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено частково.

Визнано за ОСОБА_2 право власності на Ѕ частини жилого будинку А-1, жилою площею 31,2 кв. м, загальною площею 75,9 кв. м, з допоміжними будівлями і спорудами, а саме: літня кухня Б-1, сарай Г-1, вбиральня Ж-1, № 1 колодязь, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, в порядку спадкування за законом після смерті батьків: ОСОБА_3 та ОСОБА_4

У решті рішення залишено без змін.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У поданій касаційній скарзі ОСОБА_2 просить зазначені судові рішення скасувати, посилаючись на порушення судами норм матеріального і процесуального права, та ухвалити нове рішення по суті її позовних вимог.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Судом установлено, що ОСОБА_4 та ОСОБА_3 із 13 січня 1968 року перебували в шлюбі.

На підставі свідоцтва про право приватної власності на жилий будинок від 22 червня 1988 року, технічного паспорта на жилий будинок, станом на 09 квітня 1988 року, жилий будинок з надвірними будівлями та спорудами, розташований за адресою: АДРЕСА_1, належить ОСОБА_4 Будинок побудований в період, коли ОСОБА_4 та ОСОБА_3 перебували в шлюбі. Згідно з домовою книгою ОСОБА_3 прописана у вказаному будинку з 26 січня 1970 року, таким чином будинок є спільною сумісною власністю подружжя, а відтак кожному із них належить по Ѕ частини

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_4

Після смерті ОСОБА_3 та ОСОБА_4 відкрилася спадщина на будинок із надвірними будівлями та спорудами.

За життя ОСОБА_3 та ОСОБА_4 заповіту не складали.

Спадкоємцями після смерті ОСОБА_3 є ОСОБА_4, їхня донька ОСОБА_2 (спадкоємці першої черги за законом) та ОСОБА_1 (за правом представлення) - донька ОСОБА_2 (сина ОСОБА_3 та ОСОБА_4), який помер ІНФОРМАЦІЯ_3.

Спадкоємцями після смерті ОСОБА_4 є ОСОБА_2 (за законом першої черги) та ОСОБА_1 (за правом представлення) - донька ОСОБА_2 (сина ОСОБА_3 та ОСОБА_4), який помер ІНФОРМАЦІЯ_3.

24 червня 2011 року до Четвертої Дніпропетровської державної нотаріальної контори звернулася ОСОБА_2 із заявою про прийняття спадщини після смерті батька ОСОБА_4

27 липня 2011 року до Четвертої Дніпропетровської державної нотаріальної контори поштою надійшла заява ОСОБА_1 про прийняття спадщини після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 та смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3

Згідно з п. 207 розділу 22 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України письмова заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини. Якщо заява, на якій справжність підпису спадкоємця не засвідчена, надійшла поштою, вона приймається нотаріусом, заводиться спадкова справа, а спадкоємцеві пропонується надіслати заяву, оформлену належним чином або прибути особисто до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини. Справжність підпису на таких заявах має бути нотаріально засвідченою.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 1269 ЦК України заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч. 1 ст. 1270 ЦК України).

Суд першої інстанції зазначав, що ОСОБА_1 не подавала до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, оформлену належним чином, та справжність її підпису нотаріально не посвідчена, як в термін до шести місяців з дня смерті ОСОБА_4, так і на момент ухвалення рішення в справі.

03 вересня 2011 року ОСОБА_1 звернулася до Царичанської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину після смерті діда ОСОБА_4, тобто після спливу шестимісячного строку. Із заявою про надання додаткового строку для прийняття спадщини після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 діда ОСОБА_4 ОСОБА_1 до суду не зверталася.

Рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 28 квітня 2014 року ОСОБА_2 та ОСОБА_1 визначено кожній додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 - три місяці, починаючи з дня вступу рішення в законну силу.

Відмовляючи у задоволені позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про усунення від права на спадкування, суд першої інстанції посилався на недоведеність ухилення ОСОБА_1 від виконання обов'язку з утримання спадкодавців, які через похилий вік і тяжку хворобу перебували у безпорадному стані та недоведеність фактів безпорадного стану спадкодавців з урахуванням їх потреби в отриманні допомоги саме від онуки ОСОБА_1 та її умисного ухилення від надання допомоги спадкодавцям.

Апеляційний суд погодився з висновком суду першої інстанції в цій частині.

Разом із тим апеляційний суд зазначав, що суд першої інстанції дійшов висновку, що позивач за первинним позовом ОСОБА_1 як онука, тобто спадкоємець за правом представлення, має право на спадкування лише після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3, тобто на 1/6 частини спадкового майна - жилого будинку з надвірними спорудами. При цьому суд виходив із того, що в матеріалах справи відсутня заява ОСОБА_1 про прийняття спадщини після смерті діда ОСОБА_4, яка була б оформлена належним чином, оскільки справжність її підпису нотаріально не посвідчена, в зв'язку з чим позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання права власності на 1/2 частини жилого будинку в порядку спадкування за правом представлення підлягають частковому задоволенню.

Крім того, суд дійшов висновку, що зустрічний позов ОСОБА_2 про визнання права власності на жилий будинок з надвірними будівлями та спорудами в порядку спадкування за законом необхідно задовольнити частково та визнати за ОСОБА_2 право власності на 5/6 частини жилого будинку А-1, жилою площею 31,2 кв. м, загальною площею 75,9 кв. м, з допоміжними будівлями і спорудами, а саме: літня кухня Б-1, сарай Г-1, вбиральня Ж-1, № 1 колодязь, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, в порядку спадкування за законом після смерті батьків.

Апеляційний суд із висновками суду першої інстанції в частині часткового задоволення позовних вимог ОСОБА_1 та визнання за нею права власності на 1/6 частини спадкового майна не погодився з огляду на таке.

Матеріалами справи підтверджено, що жилий будинок із надвірними будівлями та спорудами належав на праві спільної сумісної власності ОСОБА_3 та ОСОБА_4

Батько ОСОБА_1 - ОСОБА_2, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3, був рідним сином ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2.

Положеннями ч. 1 ст. 1276 ЦК України визначено, якщо спадкоємець за заповітом або за законом помер після відкриття спадщини і не встиг її прийняти, право на прийняття належної йому частки спадщини, крім права на прийняття обов'язкової частки у спадщині, переходить до його спадкоємців (спадкова трансмісія).

27 липня 2011 року ОСОБА_1, тобто у визначений ст. 1270 ЦК України шестимісячний строк для прийняття спадщини, надіслала до Четвертої Дніпропетровської державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, як після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4, так і після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 Про це вона і зазначила у своїй заяві, отже суд дійшов хибного висновку про те, що ОСОБА_1 не зверталась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті діда ОСОБА_4

Ураховуючи зазначене, апеляційний суд скасував рішення суду першої інстанції в частині визнання за ОСОБА_1 права власності на 1/6 частини майна в порядку спадкування за правом представлення після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 та в частині визнання за ОСОБА_2 права власності на 5/6 частини майна в порядку спадкування за законом після смерті батьків: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 та ухвалив у цій частині нове рішення про визнання за ОСОБА_1 права власності на Ѕ частини будинку в порядку спадкування за правом представлення після смерті ОСОБА_3 та ОСОБА_4, а також про визнання права власності на Ѕ частини цього будинку за ОСОБА_2 в порядку спадкування за законом після смерті батьків: ОСОБА_3 та ОСОБА_4

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Доводи касаційної скарги ОСОБА_2 не дають підстав для висновку про неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи, а зводяться до переоцінки доказів.

Згідно із ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції при попередньому розгляді справи відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів cудової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 16 грудня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: О.І. Євтушенко

В.І.Мартинюк

О.М.Ситнік