Справа № 570/4338/16-ц
Номер провадження 2/570/1617/2016
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 жовтня 2016 року

Рівненський районний суд Рівненської області в особі:

судді Красовського О.О.

при секретарі Птюшинська І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Рівне цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Грушвицької сільської ради Рівненського району Рівненської області про визнання права власності на майно в порядку спадкування, -

в с т а н о в и в :

В обґрунтування позовних вимог позивачі зазначають, що 20 липня 2003 року помер їх батько, ОСОБА_3. Після його смерті відкрилась спадщина яка складається: з майнових паїв в розмірі 2 993 грн. і 2 195 грн., пайового фонду колективного сільськогосподарського підприємства ПСП «Нове життя»; права на земельну частку (паї) у землі яка перебуває у колективній власності колективного сільськогосподарського підприємства ПСП «Нове життя»; грошового вкладу з нарахованими відсотками, який знаходиться на зберіганні у відділенні Ощадного банку у філії №068; з житлового будинку №20 з надвірними будівлями по вул. Вербова, в с. Грушвиця Друга Рівненського району Рівненської області. Згідно заповіту, посвідченого виконавчим комітетом Грушвицької сільської ради Рівненського району від 22.05.2003 року за реєстровим № 89, ОСОБА_3 заповів все своє майно позивачам, ОСОБА_2 та ОСОБА_1, в рівних долях. Позивачі звернулись до державного нотаріуса Рівненської районної державної нотаріальної контори із відповідними заявами про прийняття спадщини, яка відкрилась після ОСОБА_3; та після спливу шестимісячного терміну із заявами про видачу свідоцтв про право на спадщину за заповітом на спадкове майно. Однак, змогли отримати свідоцтва про право на спадщину лише на частину спадкового майна; в оформлені їх спадкових прав на житловий будинок №20 з надвірними будівлями по вул. Вербова, в с. Грушвиця Друга Рівненського району Рівненської області, позивачам було відмовлено з тих підстав, що правовстановлюючий документ на вказаний будинок не посвідчений підписом відповідної посадової особи, і відсутня печатка установи. Тому позивачі змушені звертатися до суду з метою визнання за ними права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за заповітом.

Позивачі не зявилися в судове засідання. Згідно до поданої заяви позов підтримують та просять справу розглядати без їх участі. В разі неявки відповідача не заперечують щодо можливості проведення заочного розгляду справи.

Представник відповідача не зявився в судове засідання. Згідно до поданої заяви позов визнає та просить справу розглядати без їх участі.

Судом приймається до уваги, що за положеннями частини 3 статті 27 ЦПК України особи, які беруть участь у справі, зобовязані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обовязки.

Тому суд вважає за можливе застосувати положення ЦПК України щодо можливості розгляду справи без участі сторін, які не зявилися. Суд вважає, що по справі є можливість ухвалити судове рішення на підставі наявних доказів.

Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає до задоволення.

Як встановлено в судовому засіданні, позивачі є дочками ОСОБА_3, який помер 20 липня 2003 року.

Згідно до заповіту ОСОБА_3 заповів все своє майно позивачам, ОСОБА_2 та ОСОБА_1, в рівних долях.

Позивачі змогли оформити лише частину спадкового майна. Позивачі не змогли оформити спадкові права на житловий будинок №20 з надвірними будівлями, що по вул. Вербова в с. Грушвиця Друга Рівненського району Рівненської області. Позивачам було відмовлено з тих підстав, що правовстановлюючий документ на вказаний будинок не посвідчений підписом відповідної посадової особи, і відсутня печатка установи. Наведене підтверджує постанова державного нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 02.09.2016 року за №2405/02-31.

Підтвердженням, що житловий будинок №20 з надвірними будівлями по вул. Вербова в с. Грушвиця друга Рівненського району Рівненської області належав спадкодавцю ОСОБА_3 на праві власності є лист КП «Рівненське обласне БТІ» від 30.08.2016 року за №8562 та довідка, видана Грушвицькою сільською радою Рівненського району Рівненської області від 26.08.2016 року за №684/02-13/16. Згідно зазначених документів, за спадкодавцем було зареєстроване право власності на майно на підставі свідоцтва про право особистої власності на домоволодіння від 30.05.1995 року.

Інших спадкоємців, які могли б претендувати на спадкове майно, немає.

На даний час склалася ситуація, за якої позивачі не можуть оформити спадщину після померлого батька та отримати свідоцтво про право на спадщину на нерухоме майно, так як правовстановлюючий документ на спадкове майно не посвідчений підписом відповідної посадової особи і відсутня печатка установи.

За положеннями пункту 9 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 04.10.1991 р. «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок», суди мають враховувати, що право власності на жилий будинок, збудований громадянином на відведеній йому в установленому порядку земельній ділянці і прийнятий в експлуатацію, виникає з часу його реєстрації у виконкомі місцевої Ради.

Отже, за життя спадкодавець набув право власності на майно, що на даний час успадковується.

Відповідно до ст.534 Цивільного кодексу УРСР 1963 року, що була чинною на час відкриття спадщини, кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його (не виключаючи предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку) одній або кільком особам як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом, а також державі або окремим державним, кооперативним та іншим громадським організаціям.

За ст.548 Цивільного кодексу УРСР 1963 року для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Згідно ч.1 п.2 ст. 549 Цивільного кодексу УРСР 1963 року визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до ст.1216 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Статтею 1218 Цивільного кодексу України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно із ч.2 ст.328 Цивільного кодексу України, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ст. 4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб у спосіб, визначений законами України. Пунктом 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України визначено, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права.

Згідно ч. 1 ст. 1267 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобовязаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Відповідно до Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 № 296/5, встановлено:

4.18. Якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, що підлягає реєстрації (за винятком земельної ділянки), нотаріус вимагає, крім правовстановлюючого документа, витяг з Реєстру прав власності. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз'яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку.

Позивачі звернулися до Рівненської районної державної нотаріальної контори Рівненської області з заявою про прийняття спадщини. Однак вони не можуть реалізувати свої права інакше як за зверненням до суду, так як правовстановлюючий документ на вказаний будинок не посвідчений підписом відповідної посадової особи і відсутня печатка установи.

Отже, єдиним способом оформити власність на успадковане майно є звернення за захистом своїх прав до суду.

Відповідно до положень статей 10 і 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позивачем вимог та зазначених і доведених ним обставин.

Зважаючи на наведене суд вважає, що заявлений позов є обґрунтованим та доведеним, а тому підлягає до задоволення.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 61, 88, 209, 212, 214, 215 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Грушвицької сільської ради Рівненського району Рівненської області про визнання права власності на майно в порядку спадкування - задоволити повністю.

Визнати за кущевою ОСОБА_4 (ІНФОРМАЦІЯ_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) право власності на ? (одну другу) частину житлового будинку із надвірними будівлями №20, по вул. Вербова, в с. Грушвиця Друга Рівненського району Рівненської області, в порядку спадкування за заповітом після смерті батька ОСОБА_3 (помер 20.07.2003 року).

Визнати за ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_2, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2) право власності на ? (одну другу) частину житлового будинку із надвірними будівлями № 20, по вул. Вербова, в с. Грушвиця Друга Рівненського району Рівненської області, в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3 (помер 20.07.2003 року.)

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Рівненської області через Рівненський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Красовський О.О.