Провадження № 2/127/97/16
29 січня 2016 року м. Вінниця
Вінницький міський суд Вінницької області
в складі головуючого судді - Гриневича В.С.,
при секретарі - Малику О.В.,
позивача - ОСОБА_1,
ОСОБА_1 звернулася до Вінницького міського суду Вінницької області з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів.
Позов мотивований тим, що 21.04.2007 року сторони зареєстрували шлюб у виконкомі Райгородської сільської ради, Немирівського району Вінницької області, актовий запис № 2.
Від шлюбу сторони мають спільну дитину - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає разом з позивачем та знаходиться на її утриманні.
Як зазначено в позовній заяві, між сторонами не досягнуто спільної згоди щодо форми та розміру утримання дитини. Позивач у позовній заяві зазначила, що відповідач фізично здоровий, тому, на думку позивача, відповідач спроможний та зобов'язаний сплачувати аліменти на утримання дитини, в силу чого позивач змушена звернутись до суду та просить стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3, у розмірі 1/4 частини від всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно до досягнення дитиною повноліття, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку.
В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила суд їх задовольнити з підстав викладених в позовній заяві.
Відповідач в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча про час, дату, місце розгляду справи був повідомлений належним чином. В судове засідання 29.01.2016р. відповідач не з'явився повторно, хоча, як вбачається з телефонограми від 21.01.2016р., про час, дату та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.
Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Разом з тим, відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Таким чином, з урахуванням приписів ст.ст. 169, 224 ЦПК України суд прийшов до висновку про розгляд справи у відсутність відповідача в порядку заочного провадження, оскільки в справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін і позивач не заперечила проти такого порядку розгляду справи.
Заслухавши позивача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову виходячи з наступного.
Матеріалами справи встановлено, що 21 квітня 2007 року сторони зареєстрували шлюб у виконкомі Райгородської сільської ради Немирівського району Вінницької області, про що зроблено відповідний актовий запис за № 2, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1, виданого 21 квітня 2007 року виконкомом Райгородської сільської ради Немирівського району Вінницької області.(а.с. 5)
Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_2, виданого 19 жовтня 2007 року міським відділом реєстрації актів громадянського стану управління юстиції Вінницької області, ОСОБА_2 являється батьком ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.(а.с. 4)
Як вбачається з довідки про склад сім'ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб № 6155, виданої ТОВ «ЖЕО» 30.11.2015 року, ОСОБА_1,ІНФОРМАЦІЯ_2 та її неповнолітня донька ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстровані та проживають за адресою: АДРЕСА_1. (а.с. 6)
Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом позивач та відповідач не знаходять спільної згоди щодо форми та розміру утримання дитини.
Пленум Верховного Суду у п. 17 постанови №3 від 15.05.2006р. «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», роз'яснив, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом.
Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.
Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.
Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу (ч.2 ст. 182 СК України).
При визначенні суми стягнення аліментів суд враховує вікову категорію неповнолітньої дитини та звичайні потреби дитини. Крім того суд враховує, що відповідач є фізично здоровою людиною працездатного віку, інших утриманців не має, а відтак має можливість надавати матеріальну допомогу неповнолітній дитині.
Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.
Згідно з ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 1 ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Таким чином, з огляду на вищевикладене, суд вважає за можливе позов задовольнити, стягнувши з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3, у розмірі 1/4 частини від всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно до досягнення дитиною повноліття, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.
Таким чином, рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць слід допустити до негайного виконання.
Згідно з ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.
Отже, з відповідача слід стягнути на користь держави 487,20 грн. судового збору.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 75, 84, 174, 180, 181, 182, 183, 191 СК України, ст.ст.10, 60, 88, 169, 212-215, 218, 224-226 ЦПК України, суд -
Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1, аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 02 грудня 2015 року до досягнення дитиною повноліття.
Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1, на користь держави судовий збір в розмірі 487,20 грн.
Рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Вінницької області через Вінницький міський суд Вінницької області. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст рішення виготовлено 01.02.2016р.

Суддя: