Справа № 313/994/16-ц
Провадження № 2 /313/263/2016
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 жовтня 2016 року Веселівський районний суд

Запорізької області

В СКЛАДІ:

Головуючого судді: Калабухової О.А.

При секретарі: Бадюла В.А.

За участю:

Позивача: ОСОБА_1

Представник позивача: ОСОБА_2

Представник відповідача: ОСОБА_3

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі засідань Веселівського районного суду, позовну заяву:

ОСОБА_1 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, Державного нотаріуса Веселівської державної нотаріальної контори Шевченко Сергія Олександровича про усунення спадкоємців від права на спадкування спадщини за законом, суд -

ВСТАНОВИВ

ОСОБА_1 звернулась до Веселівського районного суду Запорізької області з позовом до ОСОБА_1 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, Державного нотаріуса Веселівської державної нотаріальної контори Шевченко Сергія Олександровича про усунення спадкоємців від права на спадкування спадщини за законом.

В позовній заяві вказано наступне: ІНФОРМАЦІЯ_2 року помер брат ОСОБА_1 - ОСОБА_8, про що Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Веселівського районного управління юстиції у Запорізькій області видано свідоцтво про смерть від 18.02.2014 року серія НОМЕР_1 та зроблено актовий запис № 39 в книзі реєстрації смерті та який заповіту не залишив. У відповідності до положень ч. 2 ст. 1220 Цивільного кодексу України (надалі - ЦКУ) в день смерті її брата відкрилася спадщина на все майно та права, які йому належали. До складу спадщини, у відповідності до ст. 1218 ЦК України ввійшло всі права та обов'язки ОСОБА_8, що належали йому на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, а саме майнові права на майно, яке належало йому на праві власності: земельна ділянка призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, загальною площею 8,54 га ріллі, яка розташована на території Веселівської селищної ради (на сьогодні Веселівської територіальної громади) Веселівського району Запорізької області, кадастровий номер НОМЕР_2 державний акт на право приватно власності на землю від 19.08.2002 року серія НОМЕР_3. За час свого життя брат позивачки ОСОБА_8 був одружений двічі та обидва шлюби офіційно були розірвані. За час перебування у двох шлюбах від першого у нього шлюбу у подружжя народилися два сини: ОСОБА_4 (свідоцтво про народження серія НОМЕР_4 від 21.02.1981 року), ОСОБА_6 (свідоцтво про народження серія НОМЕР_5 від 23.11.1984 року), з якими він після розірвання шлюбу зовсім не спілкувався та родинні відносини не підтримував оскільки дані сини та матір самі відмовились від нього та подальшого з ним спілкування. Від другого шлюбу у нього народився один син ОСОБА_5 (свідоцтво про народження серія НОМЕР_6 від 05.03.1996 року) який фактично також родинні відносини після розірвання шлюбу з ним не підгримував. ОСОБА_1 особисто, у відповідності до вимог ст. 1268, ст. 1269 та ч. 1 ст. 1270 ЦК України, відразу після смерті брата, не порушуючи шестимісячного терміну, було прийнято спадщину, подано відповідну заяву, розпочато оформлення спадщини та вжиття всіх заходів щодо зібрання необхідних документів та оплати послуг нотаріуса. У зв'язку з чим державним нотаріусом Веселівської державної нотаріальної контори Запорізької області Шевченко С.О. позивачеві було видано Витяг про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 37892168 від 16.07.2014 року номер у спадковому реєстрі 56311185. Однак, 23 серпня 2016 року державний нотаріус Веселівської державної нотаріальної контори Запорізької області Дзябко М.І. виніс постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії у зв'язку з тим, що ОСОБА_1 є спадкоємицею другої черги. На сьогодні, остання як позивач, вважає, що відповідачів ОСОБА_4, ОСОБА_6 та ОСОБА_5 як спадкоємців необхідно усунути від права спадкування спадщини спадкодавця за законом, з наступних підстав. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 202 Сімейного кодексу України, повнолітні дочка, син зобов'язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги. Також згідно до ч. 1 ст. 203 Сімейного кодексу України, дочка, син крім сплати аліментів зобов'язані брати участь у додаткових витратах на батьків викликаних тяжкою хворобою, інвалідністю або немічністю. За все життя її брата ОСОБА_8 жоден з синів не підтримував з ним родинних зв'язків, та починаючи з 2010 року ОСОБА_1 повністю матеріально забезпечувала свого хворого безробітного брата. Також ОСОБА_1 проживала зі своїм братом на протязі останніх двох років до його смерті за адресою: АДРЕСА_2. Увесь цей час вона доглядала за братом ОСОБА_8 купувала йому продукти харчування, ліки, сплачувала за лікування та необхідне обстеження. Така ситуація склалась, оскільки він не міг самостійно забезпечувати своє життя тому, що з 2010 року він хворів онкологічним захворюванням та у нього відгнивала стопа, внаслідок чого знаходився у безпорадному стані. Про тяжкий фізичний та матеріальний стан батька ОСОБА_8 відповідачам ОСОБА_4, ОСОБА_6 та ОСОБА_5 було відомо. Також останні роки позивачка особисто допомагала брату матеріально щодо сплаті аліментів відповідачу ОСОБА_5. Нею особисто були забезпечені всі витрати пов'язані з похованням її брата ОСОБА_8, а саме придбання труни, витрати грошей на копачів, на перевезення труни до кладовища, на поминальний обід, а також на встановлення пам'ятника на могилі брата та інше, а відповідачі, окрім ОСОБА_5, навіть на похоронили рідного батька не з'явилися хоча їм булі відомо. Таким чином, відповідачі ОСОБА_4, ОСОБА_6 та ОСОБА_5, не надавали матеріальне допомоги померлому ОСОБА_8 в той час коли вії перебував у тяжкому стані та потребував лікування як стаціонарного так амбулаторного, не надавали йому допомоги по догляду в період повної непрацездатності, не відвідували та не цікавились навіть його здоров'ям. В свою чергу, враховуючи складне матеріальне її становище, ОСОБА_1 намагалась в Веселівській селищній раді отримати допомогу на поховання, що підтверджується Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про смерті для отримання допомоги на поховання № 7 від 18.02.2014 року - яку вона від Веселівської селищної ради так і не отримала і тому ховала самостійно за свої кошти. У відповідності до ст. 1224 ЦК України, не мають права на спадкування з законом батьки (усиновлювачі) та повнолітні діти (усиновлені), а також інші особи які ухилялися від виконання обов'язку щодо утримання спадкодавця, якщо ця обставина встановлена судом. За рішенням суду особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо буде встановлено, що вона ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані. Положення цієї статті поширюються на всіх спадкоємців, у тому числі й на тих, хто має право на обов'язкову частку у спадщині, а також на осіб, на користь яких зроблено заповідальний відказ.

Аналогічна правова позиція була висловлена в п. 6 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від ЗО травня 2008 року за № 7, яким суд роз'яснив, що правило абзацу другого частини третьої статті 1224 ЦК України стосується особи, яка зобов'язана була утримувати спадкодавця згідно з нормами Сімейного кодексу України (далі - СК). Факт ухилення особи від виконання обов'язку щодо утримання спадкодавця встановлюється судом за заявою заінтересованої особи (інших спадкоємців або територіальної громади). При цьому слід враховувати поведінку особи, розуміння нею свого обов'язку щодо надання допомоги, її необхідність для існування спадкодавця, наявність можливості для цього та свідомого невиконання такою особою встановленого законом обов'язку. Непред'явлення спадкодавцем, який мав право на утримання, позову про стягнення аліментів до особи, яка претендує на спадщину, не є достатньою підставою для відмови в позові про усунення від права на спадкування. Правило частини п'ятої статті 1224 ЦК України стосується всіх спадкоємців за законом, зокрема й тих, які відповідно до Сімейного кодексу України не були зобов'язані утримувати спадкодавця. Безпорадним слід розуміти стан особи, зумовлений похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом, коли вона не може самостійно забезпечити умови свого життя, потребує стороннього догляду, допомоги та піклування. Вимога про усунення спадкоємця від права на спадкування може бути пред'явлена особою, для якої таке усунення породжує пов'язані зі спадкуванням права та обов'язки, одночасно з її позовом про одержання права на спадкування з підстав, визначених у частині другій статті 1259 ЦК України. При таких обставинах, відповідачі, ОСОБА_4, ОСОБА_6 та ОСОБА_5 спадкодавця, ОСОБА_8, не приймали участі в матеріальному утриманні свого батька в період часу коли він був майже непрацездатним, який потребував матеріального забезпечення в зв'язку із тяжким захворюванням та його ускладнення, що супроводжувались постійним перебуванням на лікарняному ж в лікарні так і на амбулаторному лікуванні вдома. Крім того, відповідачі не приймали участі в догляді за хворим, не цікавились станом його здоров'я, не відвідували його та не вчиняли жодних інших дій щодо утримання та надання будь-якої допомоги, байдуже віднісшись до стану здоров'я свого батька, усвідомлюючи необхідність надання невідкладної допомоги та підтримки, зволікали своїми обов'язками, передбаченими законом. Додатково ОСОБА_1 звертає увагу суд на те, що відповідачі навіть не надали жодної матеріальної підтримки під час проведення організації поховання ОСОБА_8, а також допомоги в похованні, а тим паче навіть не приймали участі в них окрім ОСОБА_5. Тому, на підставі ст. 1224 ЦК України, відповідачів ОСОБА_4, ОСОБА_6 та ОСОБА_5, як спадкоємців першої черги за законом, необхідно усунути від права на спадкування спадщини, відкритої внаслідок смерті ОСОБА_8 які ухилилися від надання допомоги своєму батьку, який внаслідок хвороби та віку перебував у безпорадному стані, а також потребував матеріального утримання. Враховуючи той факт, що у ОСОБА_1 як у позивача виникли складнощі щодо надання доказів керуючись ч. 1 ст. 137 ЩІК, прошу суд самостійно витребувати у державного нотаріуса документи, що підтверджують її звернення до нотаріуса, а також відповідний документ яким останню було усунуто від отримання спадщини, або яким їй було повідомлено про виключення із спадкоємців.

В судовому засіданні позивач на позові наполягає та пояснює наступне. Позовну заяву, яка пред'явлена нею до відповідачів: ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 про усунення спадкоємців від права на спадкування спадщини за законом остання підтримує повністю. ОСОБА_1 просить суд задовольнити дану позовну заяву, а судові витрати стягнути солідарно з відповідачів. Те що нею було зазначено в судових засіданнях під час розгляду даної справи вона підтримує повністю. Остання вважає, що відповідачів як спадкоємців необхідно усунути від права на спадкування спадщини спадкодавця, тобто її померлого брата ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_8, так як відповідачі не підтримували родинних зв'язків з останнім. Також відповідачі не забезпечували та не надавали матеріальної допомоги своєму батькові, та моєму брату. Він хворів та потребував лікування. Був безробітним. Відповідачам було відомо про те, що їх батько є таким, що потребує допомоги. їм не батько був потрібен, а його майно, яке залишилося у нього. ОСОБА_1, будучи його рідною сестрою, надавала йому матеріальної допомоги, провела його поховання. Так як він не мав свого житла, то він проживав у неї. На підтвердження цього нею надано довідку про склад сім*ї та довідку про місце проживання. Допитані в судовому засіданні свідки: ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14 підтвердили те, що з померлим братом діти не спілкувалися, не приїздили до нього та не надавали матеріальної допомоги. Вони підтвердили те, що її померлий брат проживав у позивача, не мав житла, мав захворювання, був безробітним останнім часом через свою хворобу, та те що ОСОБА_1 надавала йому матеріальну допомогу та провела його поховання. Вона здійснювала догляд за його могилою, встановила пам'ятник. Ніхто з дітей не приїздить на могилу. Позивач вважає, що відповідачі ухилялися від виконання обов'язку щодо утримання спадкодавця, тобто померлого брата, а тому відповідно до вимог ст. 1224 Цивільного кодексу України не мають права на спадкування законом. Тому просить дану позовну заяву задовольнити.

Відповідач ОСОБА_6 у судовому засіданні пояснив, що з позовом він зовсім не згоден і наполягає на своєму праві на спадкування майна померлого батька. Про те, що батько хворіє, йому не було відомо. Про смерть батька дізнався від брата. Після розірвання шлюбу батьків, батька бачив на першому дні народженні. Потім батько не підтримував відносин і не надавав допомоги. проживав та утримувався за рахунок матері. На своєму праві на отримання спадщини наполягає.

Представник відповідачів ОСОБА_3 проти позову заперечує та пояснює наступне.

В провадженні Веселівського районного суду Запорізької області знаходиться цивільна справа № 313/994/16-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4, ОСОБА_5. ОСОБА_6 та державного нотаріуса про усунення від права на спадкування за законом. Даний позов відповідачі 1, 2, 3 не визнають в повному обсязі і в обґрунтування цього наводимо наступне. Згідно з ч. 5 ст. 1224 ЦК України, за рішенням суду особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо буде встановлено, що вона ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані. Виходячи зі змісту зазначеної норми закону, позивач повинен довести належними та допустимими доказами факт ухилення особи від надання спадкодавцеві допомоги, і факт перебування спадкодавця в безпорадному стані через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво та його потребу в допомозі цієї особи. Безпорадний стан слід розуміти як безпомічність особи, неспроможність її своїми силами через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво фізично та матеріально самостійно забезпечити умови свого життя, у зв'язку з чим ця особа потребує стороннього догляду, допомоги та піклування (абз. З п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року № 7). Ухилення особи від надання допомоги спадкодавцеві, який потребував допомоги, полягає в її умисних діях чи бездіяльності, спрямованих на уникнення від обов'язку забезпечити підтримку «та допомогу спадкодавцю, тобто ухилення, пов'язане з винною поведінкою особи, яка усвідомлювала свій обов'язок, мала можливість його виконувати, але не вчиняла необхідних дій. Таким чином, ухилення характеризується умисною формою вини. Крім того, позивач має довести, чи потребував спадкодавець допомоги від спадкоємця за умови отримання її від інших осіб і чи мав спадкоємець матеріальну й фізичну змогу надавати таку допомогу. З аналізу матеріалів цивільної справи видно, що ні позовній заяві від 28.07.2016 року № б/н, ні в матеріалах справи відсутні належні підтвердження безпорадності стану спадкодавця та обізнаності відповідачів 1, 2, 3 щодо необхідності надання будь-якої допомоги батьку, який з ними взагалі не спілкувався. Виходячи зі змісту ст. 202 СК України, право на утримання від дітей батьки мають за умови, що вони є непрацездатними та потребують матеріальної допомоги. Непрацездатним - визнаються особи, які досягли пенсійного віку (згідно з ч. 1 ст. 26 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» загальний пенсійний вік становить для чоловіків 60 років, для жінок - 55 років), або є інвалідами І, II, III груп. Проте сам факт непрацездатності батьків не зумовлює виникнення у дітей обов'язку надання їм утримання - стан непрацездатності мас супроводжуватися необхідністю отримувати сторонню матеріальну допомогу. Згідно свідоцтва про смерті від 30.07.2014 року серії НОМЕР_7 ОСОБА_8 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 року у віці 54 років. Відповідно до листа КЗ 03 «Веселівський ЦПМСД» від 22.08.2016 року № 1101 ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1, за життя за медичною допомогою до комунального закладу не звертався та на диспансерному обліку не перебував, будь-яка група інвалідності не встановлювалася. Крім того, за життя спадкодавець отримував прибутки від земельної ділянки загальною площею 8,54 га, яка розташована на території Веселівської селищної ради Запорізької області, кадастровий номер НОМЕР_2, яка перебувала в його власності (державний акт на право приватної власності на землю від 19.08.2002 року серії НОМЕР_3). Дана земельна ділянка до сьогодні на підставі договору оренди перебуває у користуванні у ТОВ «Деметра». Отже, спадкодавець до самої смерті не був непрацездатною особою, будь-яких проблем із здоров'ям не мав і тому не потребував матеріальної чи фізичної допомоги. У відповідності до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Звертаючись із позовом позивач не надав належних та допустимих доказів на підтвердження того, що у зв'язку з похилим віком чи тяжкою хворобою ОСОБА_8 не міг самостійно забезпечити умови свого життя, потребував стороннього догляду, допомоги та піклування. Також, позивачем не зазначено жодних доказів, які б свідчили про повідомлення і наступне ухилення відповідачів 1, 2, 3 від надання допомоги батьку, а також про своєчасне незабезпечення останнього необхідним обсягом медичної допомоги. Факт проживання позивача разом із спадкодавцем та надання останньому допомоги також не знаходить належного підтвердження та спростовується лікарським свідоцтвом про смерть від 12.10.2014 року № 76, а також листом Веселівської селищної ради від 09.08.2016 року №02-01-17/2076. Питання щодо можливості відповідачів 1, 2, 3 надавати матеріальну допомогу спадкодавцю позивачем взагалі залишена без уваги. За таких обставин, відсутні достатні підстави для усунення відповідачів 1, 2, 3 від права на спадкування після померлого ОСОБА_8, у зв'язку з цим у задоволенні позову слід відмовити.

Свідки ОСОБА_15 та ОСОБА_16 у судовому засіданні показали, що ОСОБА_8 після розірвання шлюбу не надавав допомоги дітям.

Допитані у судовому засіданні свідки ОСОБА_17, ОСОБА_13, ОСОБА_18, ОСОБА_22., ОСОБА_19, підтвердили, що дійсно ОСОБА_1 дійсно допомагала своєму братові. Перед смертю ОСОБА_8 проживав у свого двоюрідного брата де і помер. Поховання здійснювала позивачка. З дітьми до смерті ОСОБА_8 не спілкувався і допомоги у них не просив.

Згідно довідки Веселівської селищної ради Запорізької області ОСОБА_1 провела поховання ОСОБА_8, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 року.

Згідно довідки Комунального закладу охорони здоров'я «Веселівський центр первинної медико-санітарної допомоги» Веселівської районної ради Запорізької області надає наступну інформацію: гр. ОСОБА_8., ІНФОРМАЦІЯ_1, (паспорт серії НОМЕР_8, виданий Оржинікідзевським РВ УМВС України в Запорізькій області 29.03.2001 року) за медичною допомогою до КЗ ОЗ «Веселівський ЦПМСД» у період з 01.01.2002 року по 10.2.2014 рік не звертався та на диспансерному обліку не стояв. За вищевказаний період , гр. ОСОБА_8., ІНФОРМАЦІЯ_1, Веселівським Центр медико-санітарної допомоги - група інвалідності не встановлювалась. На обліку у онколога Веселівської ЦРЛ а у лікаря-фтизіатра (ОСОБА_23.) - не перебував. Наявність туберкульозу та смерть від фіброзно-кавериозного туберкульозу, в т.ч. інтоксикації у хворого. гр. ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1, виявлено після його смерті під час розтину.

Як видно з довідки КЗ ОЗ «Веселівський ЦПМСД» інформацію про факт проживання до моменту смерті, гр. ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1 - не значився.

Вислухавши думку сторін, допитавши свідків та вивчивши надані письмові докази, суд відмічає наступне. Як видно із свідоцтв про народження ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 є рідними синами ОСОБА_8, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 року. Згідно ст. 1261 ЦК України, відповідачі належать до першої черги спадкоємців за законом.

Підстав, зазначених у ст. 1224 ЦК України (усунення права від спадкування) в судовому порядку засіданні не встановлено. Покійний ОСОБА_8. як видно з медичної довідки, на облік у лікаря не знаходився, тому не доведено. що у нього були підстави просити дітей допомоги на лікування. Те, що він потребував допомоги та звертався за допомогою до дітей ні сторони, ні свідки не доведено. Докази, які б підтвердили положення ч. 5 ст. 1224 ЦК України - відсутні.

За таких умов позов задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 60, 1224, 1258, 1261, 1262 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 208-218 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, Державного нотаріуса Веселівської державної нотаріальної контори Шевченко Сергія Олександровича про усунення спадкоємців від права на спадкування спадщини за законом - залишити без задоволення.

Судові витрати залишити за позивачем.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Запорізької області через Веселівський суд Запорізької області протягом 10 днів з дня проголошення рішення.

Особи, які брали участь у справі але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя

Веселівського районного суду

Запорізької області О.А.Калабухова

05.10.2016