Кодимський районний суд Одеської області
____________________________________________________________________________________________________ Справа № 503/387/15-ц
Провадження №2/503/9/16
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.01.2016 року м. Кодима Одеської області

Кодимський районний суд Одеської області в складі:

головуючого - судді Сопільняка О.М.

при секретарі Вдовиченко В.О.

з участю представника позивача Кресюна В.А.

відповідача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

предстанвика третьої особи Мінакової Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Кодима Одеської області цивільну справу за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою,

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_5 24 вересня 2014 року звернувся до Кодимського районного суду з позовом до відповідачів ОСОБА_6, ОСОБА_7 та ОСОБА_2 з позовом про усунення створених відповідачами перешкод у користуванні ним належною йому земельною ділянкою (справа №503/1845/14-ц).

Ухвалою суду від 13 лютого 2015 року позовні вимоги ОСОБА_5 до ОСОБА_2 були виділені із справи №503/1845/14-ц в окреме провадження.

В судовому засіданні представник позивача Кресюн В.А. (адвокат, діє відповідно до угоди про надання правової допомоги та ордера адвоката) пояснив, що позивач ОСОБА_5 є власником земельної ділянки, площею 0.0072 га., яка розташована в АДРЕСА_1. Вказана земельна ділянка надана позивачеві рішенням Кодимської міської ради для будівництва та обслуговування належного йому гаража.

Однак, частину належної позивачеві земельної ділянки використовує відповідач ОСОБА_2, створюючи позивачеві перешкоди.

У зв'язку з цим, просив позов ОСОБА_5 задовольнити та усунути йому створені відповідачем перешкоди у вільному використанні належної йому земельної ділянки, шляхом зобов'язання відповідача звільнити належну позивачеві земельну ділянку.

Відповідач ОСОБА_2 та його представник ОСОБА_3 заявленого позову не визнали та пояснили, що відповідач користується земельною ділянкою у розмірі, яка у передбаченому законом порядку була надана попередньому власнику цього домоволодіння відповідно до встановлених межових знаків, а тому вважають, що саме позивач захопив належну відповідачеві частину земельної ділянки, а не навпаки.

Представник третьої особи - Кодимської міської ради Одеської області Мінакова Л.В. (діє на підставі довіреності) в судовому засіданні вказала про безпідставність позовних вимог позивача ОСОБА_5, оскільки при виділенні йому земельної ділянки для обслуговування гаража, міською радою було допущено помилку та надано земельну ділянку більшого розміру, що призвело до накладення надлишкової частини виділеної йому земельної ділянки на земельну ділянку, якою тривалий час користається відповідач ОСОБА_2 Допущена помилка має бути усунута в судовому порядку шляхом зміни судом прийнятого міською радою рішення та зменшення розміру виділеної позивачеві земельної ділянки.

Свідок ОСОБА_8 (державний нотаріус Кодимської державної нотаріальної контори) в судовому засіданні пояснила, що 20 квітня 2006 року вона посвідчувала договір купівлі продажу домоволодіння в АДРЕСА_2, укладений між продавцем ОСОБА_9 та покупцем ОСОБА_2 Розмір земельної ділянки, визначений нею на підставі технічної документації на вказане домоволодіння, склав 1166.2 кв.метри.

Свідок ОСОБА_10 (керівник комунальної установи «Кодимське районне бюро технічної інвентаризації») в судовому засіданні пояснила, що відповідно до наявної технічної документації, за домоволодінням відповідача ОСОБА_2 закріплено земельну ділянку, загальною площею 1204 кв.метри.

Вислухавши пояснення сторін, свідків, дослідивши надані ними письмові докази, суд встановив наступне.

Відповідно до ч.5 ст. 55 Конституції України кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень та протиправних посягань.

Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін, кожна з яких відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_5 є власником гаража №1, розташованого в АДРЕСА_1, що підтверджується Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно №27293065 від 13 вересня 2010 року.

Рішенням Кодимської міської ради №1191-VІ від 30 квітня 2014 року затверджено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та передачі у власність позивача ОСОБА_5 земельної ділянки для будівництва індивідуального гаража в АДРЕСА_1. Пунктом другим цього ж рішення передано у приватну власність позивача земельну ділянку площею 0.0072 га. (кадастровий номер НОМЕР_1).

29 травня 2014 року державним реєстратором реєстраційної служби Кодимського районного управління юстиції було зареєстровано право власності позивача ОСОБА_5 на зазначену земельну ділянку, що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №22492640, виданим 03 червня 2014 року.

Тоді ж позивачу ОСОБА_5 було видано свідоцтво про право власності на зазначену земельну ділянку.

Відповідно до ст.78 Земельного кодексу України право власності на землю - це право володіти, користуватись і розпоряджатись земельною ділянкою, при чому, це право, відповідно до ст.ст.14, 41 Конституції України, ст.153 Земельного кодексу та ст.321 Цивільного кодексу України, є непорушним.

Відповідач ОСОБА_11 є власником домоволодіння АДРЕСА_2. Право власності відповідача на вказане нерухоме майно підтверджується договором дарування від 20 квітня 2006 року та Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно №10645093 від 15 травня 2006 року.

Рішенням Кодимської міської ради №455/280 від 30 травня 1997 року попередньому власнику належного відповідачеві ОСОБА_11 домоволодіння - ОСОБА_12 було виділено земельну ділянку площею 1000 та 204 кв.метри, а всього 1204 кв.метри.

Отже, загальна вартість земельної ділянка, яка правомірно перебуває в користуванні відповідача ОСОБА_2, складає 1204 кв.м.

Надаючи позивачеві ОСОБА_5 земельну ділянку для обслуговування належного йому гаража, Кодимською міською радою було допущено помилку у зазначенні розміру цієї ділянки, що призвело до того, що конфігурації спірних земельних ділянок співпала, зокрема частина виділеної позивачу земельної ділянки була накладена на належну відповідачеві земельну ділянку.

Допущена помилка визнана представником Кодимської міської ради в судовому засіданні під час розгляду вказаної цивільної справи.

Таким чином, з боку відповідача ОСОБА_2 будь-яких порушень правил використання належної йому земельної ділянки чи правил добросусідства не допущено. Зокрема, ним тривалий час використовується земельна ділянка, розмір якої визначено ще у 1997 році і з того часу і дотепер, в т.ч. і після набуття позивачем право власності на вказане домоволодіння, цей розмір не змінювався.

Натомість, допущена при визначенні розміру належної позивачеві ОСОБА_5 земельної ділянки помилка, призвела до того, що внаслідок надання йому земельної ділянки більшого розміру, відбулось зміщення цих земельних ділянок (частина виділеної позивачу земельної ділянки наклалась на належну відповідачеві земельну ділянку), що в свою чергу призвело до виникнення у позивача враження про порушення його прав на вільне володіння, користування та розпорядження виділеної йому земельної ділянки.

У зв'язку з цим, з огляду на відсутність з боку відповідача ОСОБА_2 будь-яких порушень земельного законодавства та порушення права відповідача на належну йому земельну ділянку, суд вважає необхідним у задоволенні позову відмовити, що є наслідком для відмови у задоволенні похідних вимог позивача, зокрема вимог про відшкодування понесених ним судових витрат - судового збору, витрат на правову допомогу витрат на явку представника в судові засідання.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.213, 215, 218 ЦПК України, суд-

в и р і ш и в:

У задоволенні позову ОСОБА_5 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до апеляційного суду Одеської області через Кодимський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Сопільняк О.М.