Апеляційний суд Кіровоградської області
№ 22-ц/781/2082/16 Головуючий у суді І-ї інстанції Кучеренко О. П.
Доповідач Суровицька Л. В.
УХВАЛА

Іменем України

28.09.2016 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Кіровоградської області в складі:

головуючої судді - Суровицької Л.В.,

суддів - Авраменко Т.М., Кіселика С.А.

секретар - Гусак А.О.,

розглянула у відкритому судовому засіданні у м. Кропивницькому цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 16 серпня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до фізичної особи - підприємця ОСОБА_3 про розірвання договору оренди земельної ділянки та стягнення боргу.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення осіб, які прибули в судове засідання, дослідивши матеріали справи, колегія суддів

ВСТАНОВИЛА:

У червні 2016 року ОСОБА_2 звернулась в суд з позовом до фізичної особи - підприємця ОСОБА_3 про розірвання договору оренди земельної ділянки та стягнення боргу.

В обґрунтування позову та уточнень до нього , зазначала, що 10 грудня 2010 року вона уклала з відповідачем договори оренди земельних ділянок № 1 та № 2, належних їй на праві власності строком на десять років, тобто до 10 грудня 2020 року. За умовами договорів оренди орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі та становить відповідно 2 243,90 грн. та 2244,30 грн. і сплачується щорічно до 31 грудня кожного року оренди. Проте, в порушення умов договорів оренди земельних ділянок, відповідач не виплатив орендну плату за 2013, 2014 та 2015 роки. У зв'язку з неналежним виконанням відповідачем умов договорів оренди землі, просила суд розірвати договори оренди від 10 грудня 2010 року № 1 та № 2, укладені між нею та відповідачем, зобов'язати відповідача повернути їй земельні ділянки та стягнути з відповідача на її користь заборгованість по орендній платі в розмірі 13 464,60 грн. (а.с.2-3, 38-40).

Ухвалою суду від 01 серпня 2016 року позов ОСОБА_2 в частині стягнення з відповідача заборгованості з орендної плати залишено без розгляду (а.с.72).

Рішенням Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 16 серпня 2016 року в задоволенні позову про розірвання договорів оренди земельних ділянок та зобов'язання повернути земельні ділянки, відмовлено (а.с.106-107).

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить рішення суду першої інстанції скасувати з підстав порушення норм матеріального і процесуального права та ухвалити нове рішення про задоволення позову. Посилається на те, що судом не враховано ті обставини, що відповідач систематично не виплачував орендну плату за 2011,2012, 2013, 2014 та 2015 роки (а.с.117-119).

В судове засідання апеляційної інстанції позивач та її представник, повідомлені належним чином про час та місце розгляду справи, не прибули. Від представника позивача надійшла письмова заява про розгляд справи в їх відсутність.

Відповідно до ч.2 ст.305 ЦПК України їх неявка не перешкоджає розглядові справи.

Представник відповідача заперечив проти доводів апеляційної скарги та просив рішення суду залишити без змін.

Колегія суддів, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, вимог, заявлених в суді першої інстанції, вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Як встановлено судом і підтверджується матеріалами справи, позивач є власником земельних ділянок площею 5,99 га та 6,01 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які знаходиться на території Тернівської сільської ради Добровеличківського району Кіровоградської області (а.с.41,42).

10 грудня 2010 року позивач і відповідач уклали договори оренди № 1 та № 2 зазначених земельних ділянок строком на десять років зі сплатою орендної плати в розмірі 3 відсотки від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, яка на час підписання договорів становила відповідно 74804,6 грн. та 74 796,8 грн. ( а.с.4-5, 7-8).

За умовами договорів оренди землі орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі готівкою через касу орендаря з письмовим підтвердженням орендодавцем факту одержання готівки в день її одержання. Розмір орендної плати у рік за договором оренди землі № 1 становить 2 244,3 грн., а за договором № 2 - 2 243,9 грн. (п.4.1. договорів). Орендна плата вноситься до 31 грудня кожного року оренди. За домовленістю сторін орендна плата може сплачуватися у натуральній формі (зерно, сіно, олія та інше), або відробітковій (надання послуг: культивація, оранка, транспортні послуги та інші) формі по діючим цінам на продукцію, роботи та послуги. Передача продукції та надання послуг в рахунок орендної плати оформляється відповідними актами. У разі невнесення орендної плати у строки, визначені договором, справляється пеня в розмірі 0,1 % несплаченої суми за кожний день прострочення.

Договори оренди зареєстровано 23 грудня 2010 року. Пунктом 12.4 договорів передбачено, що дія договору припиняється шляхом його розірвання за рішенням суду на вимогу однієї із сторін внаслідок невиконання другою стороною обов'язків, передбачених договором.

Статтею 526 ЦПК України передбачено, що зобов'язання повинно виконуватися належним чином у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства.

Згідно ст. 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 32 Закону України «Про оренду землі» на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов'язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, а також на підставах, визначених ЗК України та іншими законами України. Підставою для припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата орендної плати (п. «д» ч. 1 ст. 141 ЗК України).

Така правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від12 грудня 2012 року № 6-146 цс12, яку згідно зі ст. 360-7 ЦПК України суди мають враховувати при застосуванні таких норм права.

Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції (ч.1 ст.303 ЦПК України)

Згідно із ч.1 і ч.3 ст.10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог та заперечень, надавши докази відповідно до вимог статей 57-60 ЦПК. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях (ст.60 ЦПК України). Обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню (ч.1 ст.61 ЦК України).

На підтвердження виплати орендної плати за 2014 та 2015 рік у строки, передбачені договорами оренди землі, відповідач надав відомості з центральної бази даних Державного реєстру фізичних осіб ДПА України про суми виплачених доходів ОСОБА_2. Згідно цих даних позивач отримала у 4 кварталі 2014 року орендну плату за договорами оренди в розмірі 7 882 грн. та у 4 кварталі 2015 року у розмірі 9 863 грн., що перевищує розмір орендної плати, передбачений договорами оренди землі.

Крім того, відповідачем надано відомості про нарахування та виплати орендної плати позивачці за 2013, 2014 та 2015 роки, в яких позивач своїм підписом підтвердила виплату їй орендної плати і грошима, і натуроплатою і у відробітковій формі (а.с.60-62). Ту обставину, що вказані відомості підписані особисто позивачем, вона підтвердила в судовому засіданні 08 серпня 2016 року, що підтверджується технічним записом фіксування судового засідання.Також пояснила, що бажає розірвати договори оренди через те, що вважає їх укладеними у 2006 році на десять років, а не у 2010 році.

Доводи позивача про те, що орендну плату за договорами вона отримала за 2013-2015 роки у липні 2016 року спростовано показами свідка ОСОБА_4, допитаного в суді першої інстанції, який підтвердив, що він особисто розвозив натуроплату позивачці, виконував роботи з культивації, дискування городу. У липні 2016 року у відповідача не працював.

Суд першої інстанції оцінив надані сторонами докази відповідно до вимог ст.212 ЦПК України та вимог закону і прийшов до правильного висновку про те, що позивачем не доведено систематичну несплату відповідачем орендної плати.

Доводи апеляційної скарги цих висновків суду не спростовують. Посилання в апеляційній скарзі на невиплату відповідачем орендної плати за 2011,2012 роки поза межами заявлених позовних вимог. Відповідно до ст.303 ЦПК України суд апеляційної інстанції перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду в межах вимог, заявлених в суді першої інстанції.

Передбачені законом підстави для переоцінки доказів апеляційним судом відсутні.

В межах доводів апеляційної скарги та наданих позивачем доказів, передбачених законом підстав для скасування або зміни рішення не встановлено.

Керуючись п.1 ч.1 ст.307, ст.308, п.1 ч.1 ст.314, ст.315 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 16 серпня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуюча суддя Л.В.Суровицька

Судді Т.М.Авраменко

С.А.Кіселик