Апеляційний суд Житомирської області
Справа №295/3720/15-ц Головуючий у 1-й інст. Семенцова Л. М.
Категорія 57 Доповідач Трояновська Г. С.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючого - судді Трояновської Г.С.

суддів: Павицької Т.М., Миніч Т.І.

з участю секретаря Ковальської Я.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства „Всеукраїнський акціонерний банк про стягнення коштів за договором банківського вкладу та відшкодування моральної шкоди

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Богунського районного суду м. Житомира від 10 грудня 2015 року ,-

в с т а н о в и л а:

У березні 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду з названим позовом. Свої вимоги обґрунтовував тим, що 26.12.2013 року між ним та ПАТ „Всеукраїнський акціонерний банк було укладено договір банківського вкладу „Новорічний подарунок „Девяти місячний № 709773/2013 строком на 18 місяців та внесено на рахунок відповідача 1000,00 дол. США. Окрім того 26.09.2014 року між ним та ПАТ „Всеукраїнський акціонерний банк було укладено договір банківського вкладу НВУ „Піврічний № 848041/2014 строком на 13 місяців та внесено на рахунок відповідача 3143,44 дол. США. Звернувшись до відповідача з письмовою вимогою про видачу коштів, отримав відмову у звязку із ліквідацією банку та введенням тимчасової адміністрації. Вважав, що такими діями відповідача були порушені його права та заподіяна моральна шкода, уточнивши свої вимоги просив стягнути з відповідача на свою користь банківський вклад в сумі 346,02 дол. США та в сумі 1566,72 дол. США, а всього 1912,74 дол. США, а також 500,00 грн. витрат на правову допомогу.

Рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 10 грудня 2015 року у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду скасувати та ухвалити нове про задоволення позовних вимог. Зазначає, що суд дійшов необґрунтованого висновку про те, що у звязку з процедурою ліквідації банку порядок про задоволення його вимог, як кредитора банку, має відбуватися у відповідності до положень Закону України „Про систему гарантування вкладів фізичних осіб та у передбаченій цим законом черговості, що унеможливлює задоволення його позовних вимог. Також вказує, що запровадження тимчасової адміністрації Банку відповідача та призначення ОСОБА_2 особи Фонду жодним чином не перешкоджає вкладнику звернутися до суду за захистом порушеного права та вимагати стягнення сум, які йому не повернуті за системою гарантування, виходячи із норм ЦК України та умов договору банківського вкладу, незважаючи на те, що строк дії договорів на момент звернення із даним позовом не закінчився.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах, визначених ст. 303 ЦПК України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.

Статтею 1060 ЦК України передбачено, що договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). За договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 1074 ЦК України обмеження прав клієнта щодо розпорядження грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпоряджання рахунком за рішенням суду або в інших випадках, встановлених законом, а також у разі зупинення фінансових операцій, які можуть бути пов'язані з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансування тероризму, передбачених законом.

Відповідно до заявлених позовних вимог судом встановлено, що 26.12.2013 року між ПАТ „Всеукраїнський акціонерний банк (ПАТ „ВіЕйБі Банк) та ОСОБА_1 було укладено договір банківського вкладу „Новорічний подарунок „Девяти місячний № 709773/2013 строком на 18 місяців (дата вимоги вкладником - 26.06.2015 року) та внесено позивачем на рахунок відповідача 1000,00 дол. США /а.с.8-9/.

26.09.2014 року між ПАТ „ВіЕйБі Банк та ОСОБА_1 було укладено договір банківського вкладу "НВУ "Піврічний" №848041/2014, на підставі якого позивач вніс на рахунок банку кошти в розмірі 3143,44 долари США строком на 13 місяців (дата вимоги вкладником - 26.10.2015року)/а.с.4-5/.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що 21.11.2014 року було прийнято рішення про введення в ПАТ „ВіЕйБі Банк тимчасової адміністрації, а строк повернення вкладів позивача на час запровадження тимчасової адміністрації ще не настав. 20.03.2015 року у відповідача розпочата процедура ліквідації банку , а тому позивач має право на отримання належної йому суми банківського вкладу виключно у порядку та на умовах , передбачених Законом України „Про систему гарантування вкладів фізичних осіб та підзаконними актами до нього. Відповідно до встановленого порядку і за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб в якості відшкодування шкоди за вкладами позивача грошові кошти частково було перераховано.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції.

Так, відповідно до ч.4 ст.110 ЦК України особливість ліквідації банків встановлюється законом про банки і банківську діяльність.

Главою 16 Закону України «Про банки і банківську діяльність» та розділом 8 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» передбачений спеціальний порядок погашення вимог кредиторів.

Відповідно до ст.2 Закону України „Про банки і банківську діяльність" ліквідація банку - процедура припинення функціонування банку як юридичної особи відповідно до положень цього Закону та Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

Відкликання банківської ліцензії та ліквідація банку передбачено ст.77 Закону України „Про банки і банківську діяльність", Законом України „Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

Згідно із ст.77 Закону України «Про банки і банківську діяльність» та положень ст.44 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» банк може бути ліквідований у разі відкликання Національним банком України банківської ліцензії з власної ініціативи або за пропозицією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб. Національний банк України не пізніше дня, наступного за днем прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку, повідомляє про це банк та надсилає рішення до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб. Фонд гарантування вкладів фізичних осіб у день отримання рішення Національного банку України про ліквідацію банку набуває прав ліквідатора банку та розпочинає процедуру його ліквідації відповідно до Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Положеннями ч.1 ст.26 Закону встановлено, що Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день прийняття рішення Національним банком України про віднесення банку до категорії неплатоспроможних та початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200 000 гривень. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами. Зобов'язання з виплати відсотків за вкладами, нарахованих під час здійснення тимчасової адміністрації, задовольняються відповідно до черговості, встановленої пунктом 4 частини першої статті 52 цього Закону.

Згідно з ч. 5 ст.36 Закону під час тимчасової адміністрації не здійснюється, зокрема, задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку.

Пунктом 1 ч. 6 ст. 36 цього Закону установлено, що обмеження, встановлене пунктом 1 частини п'ятої цієї статті, не поширюється на зобов'язання банку щодо виплати коштів за вкладами вкладників за договорами, строк яких закінчився, та за договорами банківського рахунку вкладників. Зазначені виплати здійснюються в межах суми відшкодування, що гарантується Фондом.

Порядок визначення вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами визначений ст.27 Закону - уповноважена особа Фонду складає перелік вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду відповідно до вимог цього Закону та нормативно-правових актів Фонду станом на день прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку. ОСОБА_2 особа Фонду протягом трьох днів з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує повний перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню. ОСОБА_2 особа Фонду зазначає у переліку вкладників суму відшкодування для кожного вкладника, яка розраховується виходячи із сукупного обсягу всіх його вкладів у банку та нарахованих процентів. Нарахування процентів за вкладами припиняється з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

З матеріалів справи вбачається, що постановою Правління НБУ від 20.11.2014 року №733 віднесено ПАТ „ВіЕйБі Банк до категорії неплатоспроможних /а.с.23/.

Відповідно до рішення "Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ „ВіЕйБі Банк від 20.11.2014 року за №123, прийнятого Виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, з 21.11.2014 р. запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію в ПАТ „ВіЕйБі Банк. Тимчасову адміністрацію у ПАТ „ВіЕйБі Банк запроваджено з 21.11.2014 року по 20.03.2015 року /а.с.23-24/.

Виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 20.03.2015 року №63 "Про початок процедури ліквідації ПАТ „ВіЕйБі Банк та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку", згідно з яким було розпочато процедуру ліквідації ПАТ «ВіЕйБі Банк» та призначено уповноваженою особою Фонду на ліквідацію ПАТ «ВіЕйБі Банк» провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків ОСОБА_3 строком на один рік з 20.03.2015 року по 19.03.2016 року /а.с.41,53,68/.

З огляду на наведені вище положення закону, з дня прийняття рішення про запровадження тимчасової адміністрації не здійснюється задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку, а при відкликанні ліцензії та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію наступають певні правові наслідки, у тому числі припиняється нарахування процентів, діяльність банку завершується закінченням технологічного циклу конкретних операцій, закриттям кореспондентських рахунків банку, діючим залишається тільки рахунок, відкритий банку для здійснення ліквідаційної процедури.

Як встановлено судом, договір банківського вкладу від 26.12.2013 року укладено строком на 18 місяців (дата вимоги вкладником - 26.06.2015 року), а договір банківського вкладу від 26.09.2014 року укладено строком на 13 місяців (дата вимоги вкладником - 26.10.2015року). Тобто на час введення тимчасової адміністрації та прийняття рішення про ліквідацію банку дія зазначених договорів не закінчилась.

13.02.2015 року позивач звернувся до відповідача із вимогою про повернення вкладів та просив: 1). повернути йому грошові кошти у розмірі 7 552євро разом із нарахованими процентами за договором банківського вкладу №855338/2014 від 16.10.2014 року; 2). достроково повернути грошові кошти за договором банківського вкладу № 848041/2014 від 26.09.2014 року у розмірі 3 143,44 дол. США разом із нарахованими процентами; 3). достроково повернути грошові кошти за договором банківського вкладу № 709773/2013 від 26.12.2013 року у розмірі 1 000 дол. США разом із нарахованими процентами /а.с.11-12/.

ОСОБА_2 особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації №15-3425 від 16.03.2015 року позивача повідомлено, що з 20.02.2015 ПАТ «ВіЕйБі Банк» здійснює виплати коштів вкладникам за договорами, строк дії яких закінчився у період з 21.11.2014 року по 09.02.2015 року включно. У листі також зазначено, що в цілому виплати коштів будуть здійснюватися протягом терміну дії тимчасової адміністрації до 20 березня 2015 року включно. Відповідач також повідомив позивача, що гарантована сума до виплати за його вкладами наступна: за договором № 709773/2013, дата закінчення договору 26.06.2015 року 15 237,70грн; за договором № 848041/2014, дата закінчення договору 26.10.2015 року 36737,51грн; за договором №855338/2014, дата закінчення договору 15.12.2014 року- 147 238,03грн. (а.с. 23).

Із довідки ОСОБА_2 особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «ВіЕйБі Банк» ОСОБА_3 від 26.01.2016 року №22/3-3311, направленої на адресу апеляційного суду, вбачається, що рахунки клієнта ОСОБА_1 станом на 21.01.2016 року закриті, у звязку з проведенням ліквідації банку. Гарантована сума в розмірі 200 000грн. виплачена в повному обсязі: кошти в сумі 148 024,79грн. виплачені 23 лютого 2015 року під час тимчасової адміністрації, кошти в сумі 51 975,21грн. виплачені 30.03.2015 року під час ліквідації. Також зазначено, що кошти, що перевищують гарантовану суму становлять 21 303, 28грн., вимога від власника рахунку щодо включення до акцептованого реєстру кредиторів банку надійшла на суму 194 753,46грн., вимога внесена до реєстру акцептованих вимог кредиторів ПАТ «ВіЕйБі Банк» , акцептована сума становить 21 303,28грн./а.с.98,102/.

Отже, здійснення своєї діяльності банком узгоджується із Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Таким чином, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що у спорах, пов'язаних з виконанням банком, у якому введена тимчасова адміністрація та/або запроваджена процедура ліквідації, своїх зобов'язань перед його кредиторами, норми Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» є спеціальними і цей Закон є пріоритетним відносно інших законодавчих актів України у цих правовідносинах.

Так, введення тимчасової адміністрації стосовно ПАТ «ВіЕйБі Банк» це заходи, наслідком яких є спеціальний порядок повернення грошових коштів відповідно до Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Сума коштів, що перебуває на поточному рахунку позивача станом на день введення тимчасової адміністрації розглядається як вклад однієї фізичної особи та підпадає під виплату гарантованої суми в розмірі 200 тис. грн. Будь-яких переказів за минулий період Закон України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» не допускає.

Як зазначено вище позивач отримав 200 тис.грн. Разом з тим у випадку, якщо вклад перевищує гарантовану суму, у разі ліквідації банку задоволення таких кредиторських вимог здійснюється у черговості, визначеній ст. 52 Закону за рахунок коштів, одержаних у результаті ліквідації та реалізації майна банку.

Оскільки ПАТ «Всеукраїнський ОСОБА_4» віднесено до неплатоспроможних, то це фактично унеможливлює здійснення банком операцій за рахунками власних клієнтів. Крім того, після запровадження Фондом тимчасової адміністрації відносно неплатоспроможного банку з метою виведення його з ринку та в подальшому відкликання Національним банком України банківської ліцензії й переходу до процедури ліквідації банку задоволення вимог кредиторів банку здійснюється в порядку, передбаченому Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», і чинним законодавством не передбачено задоволення вимог окремих кредиторів банку поза межами ліквідації банку.

За таких обставин, встановивши факти та зумовлені ними правовідносини, суд першої інстанції правильно застосував правові норми та ухвалив правильне по суті рішення.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують та не впливають на правильність його прийняття.

Відповідно до ч.1 ст.308 ЦПК України суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Оскільки рішення суду є законним і обґрунтованим, то підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 209, 218, 303, 307, 308, 313, 314, 315, 317, 319, 324, 325 ЦПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Богунського районного суду м. Житомира від 10 грудня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий Судді: