Єдиний унікальний номер: 448/1163/16-ц
Провадження № 2/448/435/16
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

01.11.2016 року Мостиський районний суд Львівської області в особі:

головуючого - судді Борисенко В.В.,

при секретарі - Тхір О.Т.,

за участю позивача ОСОБА_1,

представника позивача - ОСОБА_2,

відповідачки ОСОБА_3,

представника третьої особи ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Мостиська цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, третя особа Мостиська районна державна адміністрація Львівської області як орган опіки та піклування, про розірвання шлюбу та визначення місця проживання та виховання дитини,

В С Т А Н О В И В:

21.09.2016 року позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, покликаючись на те, що 16.11.2007року між ним та відповідачкою ОСОБА_3 укладено шлюб, який зареєстрований Відділом РАЦС Мостиського РУЮ за актовим записом №96. Від даного шлюбу у них народилося двоє дітей дочка ОСОБА_5, 20.05.2008року народження, та син ОСОБА_6, 13.12.2013року народження.

Стверджує, що спільне сімейне життя у них з відповідачкою не склалося через протилежні погляди на шлюб та сімю, в результаті чого постійно виникали сварки та непорозуміння, що призвело до втрати почуття поваги та довіри один до одного. Більше 6 місяців з відповідачкою проживають окремо та не підтримують подружніх відносин. Вважає подальше підтримування сімейних відносин з відповідачкою недоцільним та небажаним. Залишатися і надалі у такому шлюбі наміру немає, будь-яке примирення між ними неможливе.

Крім того зазначає, що малолітня дочка ОСОБА_7 проживає разом із ним, а син ОСОБА_8 з матірю, проте згоди щодо місця проживання дочки і передачі її під його піклування з відповідачкою не досягнуто.

Вважає, що в інтересах дитини дочки ОСОБА_7 проживати саме з ним, а не з матірю, оскільки він має можливість забезпечити дочці належні умови проживання, займатися її вихованням, дитина хоче жити з ним, має окрему кімнату з сучасним ремонтом, спиртними напоями він не зловживає, не палить, за місцем роботи та проживання характеризується позитивно, до дочки відноситься добре.

З огляду на наведене, просить суд розірвати шлюб укладений між ним та відповідачкою, а також визначити місце проживання дитини - дочки ОСОБА_5, 20.05.2008року народження, та залишити її для подальшого виховання разом з ним (батьком) ОСОБА_1

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та його представник адвокат ОСОБА_2 позовні вимоги підтримали в повному обсязі з вищенаведених підстав.

Відповідачка ОСОБА_3 в судовому засіданні позов визнала, не заперечила проти розірвання шлюбу з позивачем та визначення місця проживання малолітньої дочки ОСОБА_7 разом з батьком.

Представник третьої особи - Мостиської районної державної адміністрації Львівської області як органу опіки та піклування в судовому засіданні проти позову не заперечила.

Згідно із ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Заслухавши пояснення сторін та представника третьої особи, дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних підстав.

Судом встановлено, що сторони перебувають між собою у шлюбі, який зареєстровано 16.11.2007 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Мостиського районного управління юстиції Львівської області за актовим записом №96. За час даного шлюбу у сторін народилося двоє дітей: дочка ОСОБА_5, 20.05.2008року народження, та син ОСОБА_6, 13.12.2013року народження.

Між сторонами відсутні почуття любові та взаємоповаги. Подружжя вже тривалий час разом не проживають та жодних шлюбних стосунків не підтримують, шлюб існує лише формально. Позивач несе моральні страждання, тому наполягає на розірванні шлюбу. Відповідачка не заперечує проти розірвання шлюбу з позивачем, примирення не бажає.

При таких обставинах, суд прийшов до переконання, що сімя сторін розпалась остаточно і зберегти її не можливо.Сторони згідні на розірвання шлюбу, збереження якого суперечить інтересам кожного з подружжя та дітей, а тому згідно з ст.112 Сімейного кодексу України є всі підстави для розірвання шлюбу.

Щодо позовних вимог в частині визначення місця проживання дитини дочки ОСОБА_7, то судом встановлено, що на даний час малолітня дочка ОСОБА_7, 20.05.2008року народження, проживає разом із батьком позивачем ОСОБА_1 за адресою: м.Мостиська, вул.Я.Мудрого, 243-а, Львівської області. Відповідачка ОСОБА_3 проживає з молодшим сином ОСОБА_8, 13.12.2013року народження, за адресою: м.Мостиська, вул.Я.Мудрого, 243, Львівської області, і така у судовому засіданні надала згоду на визначення місця проживання дочки ОСОБА_7 разом із батьком.

Вищевказані обставини сторонами не оспорюються та підтверджуються оригіналом свідоцтва про шлюб між сторонами серії 1-СГ №082149 від 16.11.2007 року, копіями свідоцтв про народження дітей ОСОБА_6 та ОСОБА_5, копією паспорта громадянина України позивача ОСОБА_1, копією паспорта громадянина України відповідачки ОСОБА_3, довідкою, виданою виконавчим комітетом Мостиської міської ради про склад сімї ОСОБА_3 №1930 від 30.08.2016року, довідкою, виданою виконавчим комітетом Мостиської міської ради про склад сімї ОСОБА_1 №1931 від 30.08.2016року, висновком органу опіки та піклування Мостиської РДА Львівської області щодо визначення місця проживання малолітніх дітей №02-29/2744 від 01.11.2016року.

Статтями 155, 157 Сімейного кодексу України передбачено, що здійснення батьками своїх батьківських обовязків має ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

Відповідно до ст.ст.160, 161 Сімейного Кодексу України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обовязків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоровя та інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно п.7 ст.7 Сімейного Кодексу України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до п.8 ст.7 Сімейного Кодексу України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим врахуванням інтересів дитини.

Згідно висновку Мостиської РДА Львівської області як органу опіки та піклування № 02-29/2744 від 01.11.2016 року вирішено після розірвання шлюбу між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 визначити місце проживання малолітніх дітей: ОСОБА_5, 20.05.2008року народження з батьком, а ОСОБА_6, 13.12.2013року народження, з матірю за адресами їхньої реєстрації.

За таких обставин, зокрема беручи до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обовязків, а також враховуючи те, що позивач є рідним батьком дитини дочки ОСОБА_5, 20.05.2008року народження,такий є працездатним, має постійне місце праці та стабільний регулярний заробіток, мешкає в належних для проживання та виховання дитини умовах, наполягає на реалізації свого права доглядати та піклуватись дочкою, має можливість та бажання займатись її вихованням, про що свідчить даний позов до суду, беручи до уваги рекомендований органом опіки і піклування висновок щодо визначення місця проживання малолітніх дітей, суд приходить до висновку, що місце проживання малолітньої дитини дочки ОСОБА_7 після розірвання шлюбу між сторонами слід визначити з батьком позивачем ОСОБА_1

Відповідно до ст.141 Сімейного Кодексу України мати, батько мають рівні права та обовязки щодо дитини. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обовязків щодо дитини.

Таким чином, визначаючи місце проживання малолітньої ОСОБА_5 з батьком, позивачем по справі, суд не позбавляє матері, відповідачки по справі, права та можливості особистого спілкування з дитиною, обовязку брати участь у її вихованні.

Отже, позовні вимоги позивача підлягають задоволенню в повному обсязі.

У відповідності до вимог ст.88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідачки в користь позивача понесені ним та документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору на загальну суму 1102,40 гривень.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст.ст.10, 11, 57-61, 209, 212, 214-215, 218 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_3, зареєстрований 16.11.2007 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Мостиського районного управління юстиції Львівської області за актовим записом №96.

Визначити місце проживання малолітньої дитини - дочки ОСОБА_5, 20.05.2008року народження, та залишити її для подальшого виховання разом з батьком ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2.

Стягнути з ОСОБА_3 в користь ОСОБА_1 понесені витрати зі сплати судового збору у розмірі 1102 (однієї тисячі сто дві) гривні 40 копійок.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Львівської області шляхом подання апеляційної скарги через Мостиський районний суд в 10-денний строк з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Шлюб припиняється у день набрання законної сили рішенням суду, яке є документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу.

Копію рішення, після набрання ним законної сили, надіслати до Мостиського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Суддя В. В. Борисенко

Рішення набрало законної сили «___»___________ 20__ року.

Суддя В. В. Борисенко