Справа № 314/4006/16-ц Провадження № 2/314/942/2016
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.07.2016 року Вільнянський районний суд Запорізької області

у складі: головуючого - судді Кіяшко В.О.,

за участю позивача ОСОБА_1,

за участю відповідача ОСОБА_2,

секретар судового засідання Павлівська І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу, в якій зазначила, що 18 червня 1994 року сторони уклали шлюб, який був зареєстрований у відділі реєстрації актів громадянського стану Запорізької області, актовий запис № 74.

Від шлюбу вони мають дитину, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Сімейне життя у них не склалося, шлюбні відносини фактично припинені з січня 2016 року, спільне господарство не ведеться, причиною розладу в сімейних стосунках є зникнення почуття любові та взаємної поваги, несумісні характери, різні погляди на сімейне життя.

В судовому засіданні позивач на позовних вимогах наполягала, просила позов задовольнити в повному обсязі.

Відповідач в судовому засіданні проти позовних вимог не заперечував.

Суд, заслухавши позивача та відповідача, вивчивши письмові матеріали справи, приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що сторони 18.06.1994 року зареєстрували шлюб, про що відділом реєстрації актів громадянського стану Запорізької області було складено актовий запис № 74 та видано свідоцтво про шлюб (арк. с. 3).

Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (арк. с. 3).

Сімейне життя у них не склалося, відповідач ОСОБА_2 проживає окремо від позивача, сімейні відношення фактично припинені з квітня 2016 року. Спільне господарство не ведеться, примирення між ними неможливе, наміру на збереження сім'ї немає.

Згідно ст. 111 СК України суд приймає міри до збереження шлюбу, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. В даному випадку, позивач вважає неможливим з моральної точки зору, продовжувати шлюбні відносини, тому суд не може зобов'язати його прийняти заходи до примирення.

Відповідно до ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

В роз'ясненнях Постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» зазначено, що проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з'ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя.

Таким чином, враховуючи той факт, що шлюб ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не може бути збережений, оскільки зазначені факти свідчать про те, що він фактично розпався, спільне життя подружжя і збереження сім'ї стало неможливим, його формальне існування обмежує особисту свободу позивача та порушує його особисті інтереси, що має істотне значення.

Відповідно до ч. 8 ст. 235 ЦПК України у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається.

Оскільки позивач просить суд залишити за нею прізвище, яке було набуте під час державної реєстрації шлюбу «ОСОБА_1», суд, відповідно до ч. 8 ст. 235 ЦПК України, залишає за останньою прізвище, набуте нею під час державної реєстрації шлюбу «ОСОБА_1».

Керуючись ст. ст. 10, 58, 60, 169, 212, 215 ЦПК України, ст.ст. 104, 105, 110, 112 Сімейного Кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований 18.06.1994 року відділом реєстрації актів громадянського стану Запорізької області, актовий запис № 74.

Після розірвання шлюбу залишити ОСОБА_1 прізвище, набуте нею під час державної реєстрації шлюбу - «ОСОБА_1».

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя: В. О. Кіяшко

08.07.2016