Крижопільський районний суд Вінницької області
Справа № 134/1614/15-ц
УХВАЛА

Іменем України

27 січня 2016 року Крижопільский районний суд

Вінницької області

в складі: головуючого-судді: Зарічанський В. Г.

з участю секретаря:ОСОБА_1

представника позивача:ОСОБА_2

та відповідача:ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Крижопіль цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на дитину та коштів на утримання подружжя та зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про виключення запису позивача як батька із актового запису про народження дитини,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні районного суду знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на дитину та коштів на утримання подружжя та зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про виключення запису позивача як батька із актового запису про народження дитини.

18.01.2016 року відповідач ОСОБА_3 звернувся до суду із клопотанням про призначення по справі повторної судово-генетичної експертизи.

Вказав, що у виконання вимог ухвали Крижопільського районного суду Вінницької області експертами було складено Висновок № 106 судово-генетичної експертизи від 17.12.2015 року.

Під час проведення дослідження експерти дійшли висновку про те, що молекулярно-генетичним аналізом ДНК встановлено, що громадянин ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, може являтися біологічним батьком дитини ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, народженої громадянкою ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, з ймовірністю 99,99999%; таким чином, батьківство практично доведене.

Ознайомившись з Висновками експерта № 106 від 17.12.2015 року, він має сумнів його достовірності та правильності.

Також, із Індивідуальної Картки вагітної та породіллі ОСОБА_4, вбачається, що менструальний цикл дружини - 23-25 днів. 04.08.2014 року вона повідомила йому про початок менструації. Отже, можна підрахувати, що наступні місячні мали б початись 27-29.08.2014 р., але їх не було.

Тому вважає, що експерт ОСОБА_6 некомпетентний у проведенні даного виду експертизи, з наступних підстав:

Згідно Положення «Про судово-медичного експерта», затвердженого наказом МОЗ України від 17 січня 1995 р. № 6, на посаду судово-медичного експерта може призначатися особа, яка має вищу медичну (фармацевтичну) освіту, пройшла інтернатуру з судової медицини і одержала відповідний сертифікат.

Проте, всупереч вищезазначеному Положенню експерт-імунолог ОСОБА_6, має вищу біологічну освіту.

Також вказав, що Висновок експерта № 106 від 17.12.2015 року протирічить Консультативному Висновку спеціалістів в галузі судово-медичної експертизи від 05.01.2016 року, який проводився згідно адвокатського запиту від 29.12.2015 року, на підставі аналізу Висновку експерта № 106 від 17.12.2015 року та Індивідуальної картки вагітної та породіллі ОСОБА_4, є протилежними один одному та мають суттєві розбіжності, тому просив призначити повторну судово-генетичну експертизу.

В судовому засіданні відповідач клопотання підтримав, просив його задовольнити.

Представник позивача в судовому засіданні заперечував проти клопотання, просив в його задоволенні відмовити з підстав, визначених в письмовому запереченні, а саме:

ОСОБА_3 зазначає, що Висновок експерта № 106 від 17.12.2015 року протирічить Консультативному Висновку спеціалістів в галузі судово-медичної експертизи від 05.01.2016 року, який проводився на підставі аналізу Висновку експерта № 106 від 17.12.2015 року та Індивідуальної картки вагітної та породіллі ОСОБА_4, в якій, як вказує ОСОБА_3, є явні виправлення.

Консультативний Висновок спеціалістів в галузі судово-медичної експертизи складений на підставі аналізу фотокопії Індивідуальної картки вагітної та породіллі ОСОБА_4 (про це вказано в самому Висновку а.с. 77) і датується 05 січня 2016 року, хоча адміністрацією Крижопільської ОЛІЛ на виконання ухвали Крижопільського районного суду Вінницької області від 06 січня 2016 року про задоволення клопотання позивача про забезпечення доказів, її Індивідуальна картка була надана суду 16 січня 2016 року.

Таким чином, позивач мав доступ до її Індивідуальної картки вагітної та породіллі, ще коли вона знаходилася у Крижопільській ОЛІЛ, що є незаконним, та мав можливість самостійно вносити виправлення у дану Картку. Про те, що з її Картки позивач зробив фотокопії, він заявив у судовому засіданні 06 січня 2016 року.

У звязку з цим позивач ОСОБА_4 вважає, що Консультативний Висновок спеціалістів в галузі судово-медичної експертизи від 05.01.2016 року, а також її Індивідуальна картка вагітної та породіллі є недопустимими доказами по справі, оскільки одержані з порушенням порядку, встановленого законом.

Посилання позивача на те, що у звязку з тим, що експерт ОСОБА_6 має вищу біологічну освіту, а не медичну (фармацевтичну) освіту, як передбачено Положенням «Про судово-медичного експерта», затвердженого наказом МОЗ України від 17 січня 1995 року № 6, а тому це є підставою вважати експерта ОСОБА_6 некомпетентною у проведенні даного виду експертизи, спростовується наступним.

Згідно зі ст. 10 Закону України «Про судову експертизу» від 25.02.1994 № 4038-XII судовими експертами можуть бути особи, які мають необхідні знання для надання висновку з досліджуваних питань.

Судовими експертами державних спеціалізованих установ можуть бути фахівці, які мають відповідну вищу освіту, освітньо-кваліфікаційний рівень не нижче спеціаліста, пройшли відповідну підготовку та отримали кваліфікацію судового експерта з певної спеціальності.

До проведення судових експертиз, крім тих, що проводяться виключно державними спеціалізованими установами, можуть залучатися також судові експерти, які не є працівниками цих установ, за умови, що вони мають відповідну вищу освіту, освітньо-кваліфікаційний рівень не нижче спеціаліста, пройшли відповідну підготовку в державних спеціалізованих установах Міністерства юстиції України, атестовані та отримали кваліфікацію судового експерта з певної спеціальності у порядку, передбаченому цим Законом.

Відповідно до ст.9 Закону України «Про судову експертизу» атестовані відповідно до цього Закону судові експерти включаються до державного Реєстру атестованих судових експертів, ведення якого покладається на Міністерство юстиції України.

Судовий експерт ОСОБА_6 включена до державного Реєстру атестованих судових експертів, має сертифікат про присвоєння звання спеціаліста № 000600, наказ

№ 1519-с від 30-12-2013, що підтверджується витягом з державного Реєстру атестованих судових експертів, а тому має право на проведення даного виду експертизи і щодо її компетентності не може бути сумнівів.

Вислухавши сторони, розглянувши клопотання, вивчивши письмові матеріали справи, суд прийшов до висновку, що клопотання задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Згідно ст. 57 ЦПК України, висновок експерта є одним із доказів у цивільній справі.

Відповідно до ч. 2 ст. 150 ЦПК України, якщо висновок експерта буде визнано необґрунтованим або таким, що суперечить іншим матеріалам справи або викликає сумніви в його правильності, судом може бути призначена повторна експертиза, яка доручається іншому експертові (експертам).

Судом в судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_3 на підтвердження свого клопотання, як на основний доказ, посилається на Консультативний Висновок спеціалістів в галузі судово-медичної експертизи від 05.01.2016 року, який був проведений на підставі адвокатського запиту від 29.12.2015 року.

Суд вважає, що надані відповідачем (зустрічним позивачем) ОСОБА_3 докази на підтвердження наявності протиріч у Висновку експерта № 106 від 17.12.2015 року не можуть розглядатися судом як підстава для призначення повторної судово-генетичної експертизи. Тому, суд вважає клопотання ОСОБА_3 про призначення повторної судово-генетичної експертизи необґрунтованим та безпідставним.

Також у суду не має сумніву щодо компетентності експерта ОСОБА_6

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 57, 59, 150 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання ОСОБА_3 про призначення по справі повторної судово-генетичної експертизи відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: