АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 22-ц/2690/3917/2012 Головуючий у 1-й інстанції Сухомлінов С.М.
06.07/15/2016 Доповідач Кравець В.А.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого Кравець В.А.,

суддів Семенюк Т.А., Шиманського В.Й.

за участю секретаря Крічфалуши С.С.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві заяву представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про роз'яснення рішення Апеляційного суду м. Києва від 14 березня 2012 року по справі за апеляційною скаргою ОСОБА_3, який діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітнього ОСОБА_4 та як представник ОСОБА_5 на рішення Дарницького районного суду м. Києва від 20 грудня 2011 року в справі

за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_6, ОСОБА_3, ОСОБА_7, ОСОБА_8 про усунення перешкод в користування житловим приміщенням,

зустрічним позовом ОСОБА_3, ОСОБА_7, ОСОБА_8 про визнання договору купівлі-продажу квартири недійсним, про визнання дійсним договору оренди квартири від 02.03.2009р. і зобов'язання позивача не чинити перешкод в користуванні цією квартирою та відшкодування матеріальної шкоди,

зустрічним позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_1, приватного нотаріуса Козоріз Л. М. про визнання недійсним договору купівлі-продажу квартири і про визнання права власності на 1/2 частину квартири,

В С Т А Н О В И Л А

Рішенням Апеляційного суду м. Києва від 14 березня 2012 року, залишеним без зміни ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 6 липня 2012 року, апеляційну скаргу ОСОБА_3, який діє в своїх інтересах та в інтересах ОСОБА_5 - задоволено частково.

Рішення Дарницького районного суду м. Києва від 20 грудня 2011 року в справі скасовано та ухвалено нове рішення у наступній редакції:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_6, ОСОБА_3, ОСОБА_7, ОСОБА_8 про усунення перешкод в користування житловим приміщенням - відмовлено.

В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_3, ОСОБА_7, ОСОБА_8 про визнання договору купівлі-продажу квартири недійсним, про визнання дійсним договору оренди квартири від 02.03.2009р. і зобов'язання позивача не чинити перешкод в користуванні цією квартирою та відшкодування матеріальної шкоди - відмовлено.

Зустрічний позов ОСОБА_5 до ОСОБА_1, приватного нотаріуса Козоріз Л. М. про визнання недійсним договору купівлі-продажу квартири і про визнання права власності на 1/2 частину квартири - задоволено частково.

Визнано недійсним договір купівлі-продажу Ѕ частини квартири АДРЕСА_1 від 25.03.2009 року, укладений між покупцем ОСОБА_1, та продавцем по довіреності ОСОБА_10, який посвідчено приватним нотаріусом Козоріз Л.М. за реєстровим номером 364.

Визнано за ОСОБА_5 право власності на Ѕ частину квартири АДРЕСА_1.

В іншій частині позову відмовлено.

05.11.2015 року представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 звернулася до суду із заявою про роз'яснення рішення Апеляційного суду м. Києва від 14 березня 2012 року в частині наявності у ОСОБА_1 права власності на 1/2 частини квартири АДРЕСА_1.

В мотивування заяви зазначає, що незрозумілим є чи залишилось за ОСОБА_1 його законне право власності на іншу половину квартири, оскільки таке питання судом не вирішувалось, окрім як часткового скасування єдиного правовстановлюючого документа на житло.

Крім того, рішенням державного реєстратора прав на нерухоме майно Алямкіної Л.А. від 08 квітня 2013 року № 1467472 ОСОБА_1 відмовлено у державній реєстрації права власності на квартиру АДРЕСА_1 з підстав того, що «подані документи не відповідають вимогам, або не дають змоги встановити відповідність заявлених прав документам, що їх посвідчують».

Розглянувши справу в межах доводів заяви, колегія суддів приходить до висновку, що заява не підлягає задоволенню, виходячи з наступного:

Відповідно до ч. 1 ст. 221 ЦПК України якщо рішення є незрозумілим для осіб, які брали участь у справі, або для державного виконавця, суд за їхньою заявою постановляє ухвалу, в якій роз'яснює своє рішення, не змінюючи при цьому його змісту.

В силу зазначеної норми процесуального права роз'яснення судового рішення зумовлено його нечіткістю, якщо воно є неясним та незрозумілим для осіб, щодо яких воно постановлене, так і тих, що будуть здійснювати його виконання.

Суть роз'яснення полягає в тому, що суд не повинен давати відповіді на нові та невирішені ним вимоги, він лише має роз'яснити положення постановленого ним рішення, які нечітко ним сформульовані, що позбавляє можливості його реалізації.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку про відмову у задоволенні заяви про роз'яснення рішення від 14.03.2012 року, оскільки резолютивна частина рішення є чіткою і зрозумілою, як для сторін, так і для виконання, а тому відсутні підстави для її роз'яснення.

Ухвалене у справі рішення є гранично повним, ясним, чітким, викладеним у послідовності, встановленій статтею 215 ЦПК.

Суд апеляційної інстанції визнаючи недійсним договір купівлі-продажу Ѕ частини квартири АДРЕСА_1 від 25.03.2009 року, укладений між покупцем ОСОБА_1 та продавцем по довіреності ОСОБА_10, який посвідчено приватним нотаріусом Козоріз Л.М. за реєстровим номером 364 та визнаючи за ОСОБА_5 право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1, не вирішував питання про іншу 1/2 частину вказаної квартири.

Доводи заявника фактично порушують питання про внесення в нього нових даних.

Крім того, в матеріалах справи відсутні докази того, що відмова державного реєстратора у державній реєстрації права власності на квартиру АДРЕСА_1 була пов'язана із незрозумілістю рішення від 14.03.2012 року.

Отже, доводи заявника не є підставою для роз'яснення рішення суду у розумінні ст.221 ЦПК України.

Керуючись статтею 221 ЦПК України колегія суддів

У Х В А Л И Л А

В задоволенні заяви представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про роз'яснення рішення Апеляційного суду м. Києва від 14 березня 2012 року - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ шляхом подачі касаційної скарги до цього суду.

Головуючий

Судді