Справа № 309/1985/16-ц
Провадження № 2/309/1205/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 жовтня 2016 року м. Хуст

Хустський районний суд Закарпатської області

в складі: головуючого судді Волощук О. Я.

при секретарі с/з ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Хуст справу за позовом ОСОБА_2

до Публічного акціонерного товариства комерційного банку Приватбанк

про зобов»язання вчинення певних дій,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся в суд з позовом до ПАТ КБ «Приватбанк» про зобов»язання вчинення певних дій .

Позовні вимоги позивачем мотивовано тим, що з 2006 року він являється клієнтом ПАТ КБ «Приватбанк» та має відкритий один картковий гривневий рахунок.

ПАТ КБ «Приватбанк» подав до Хустського районного суду позовну заяву про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 32002 грн., який позивачем ніби-то укладено в 2011 році.

Рішенням Хустського районного суду в задоволенні позову ПАТ КБ «Приватбанк» відмовлено. Ухвалою Апеляційного суду Закарпатської області та ухвалою Вищого спеціалізованого суду з розгляду цвільних та кримінальних справ рішення суду залишено без змін та ПАТ КБ «Приватбанк» відмовлено в задоволенні позову у зв»язку з відсутністю в позивача заборгованості .

Не дивлячись на дані обставини відповідач продовжує нараховувати позивачу відсотки та пеню за неіснуючим кредитом.

В зв»язку з тим, що позивач має відкритий поточний рахунок в ПАТ КБ «Приватбанк» позивач не може ним належно користуватись, оскільки будь-які кошти, які він вносить на свій рахунок відразу списуються відповідачем на погашення неіснуючої заборгованості.

Підставою звернення позивача з позовом є той факт, що відповідачем на його мобільний телефон постійно надходять дзвінки з погрозами стосовно відчуження його майна та смс повідомлення з вимогою погашення заборгованості. Дані дзвінки та смс позивач розцінює як погрози та такі, що підривають ділову репутацію позивача. Позивач намагався врегулювати дане питання в добровліьнмоу порядку та неодноразово звертався до відповідача з вимогою про припинення надіслання позивачу погрозливих повідомлень, однак, відповідач жодним чином не реагує на звернення позивача, заборгованість і надалі за ним рахується, що пітверджується виписками по рахунку наданими позивачу ПАТ КБ «Приватбанк» від 12.03.2016 року.

Позивач просить суд зобов»язати ПАТ КБ «Приватбанк» припинити нарахування позивачу штрафних санкцій та відсотків за неіснуючим кредитом, зобов»язати ПАТ КБ «Приватбанк» припинити безпідставні стягнення з поточного рахунку позивача на погашення неіснуючої заборгованості, зобов»язати ПАТ КБ «Приватбанк» припинити безпідставні стягнення з поточного рахунку позивача на погашення неіснуючої заборгованості, зобов»язати ПАТ КБ «Приватбанк» відновити кредитну історію позивача як надійного клієнта, з внесенням відповідних відомостей до бюро кредитних історій та стягнути з відповідача судові витрати на користь позивача.

В судове засіданні позивач ОСОБА_2 не з»явився, подав суду заяву в якій просить суд розглядати справу у його відсутності, позовні вимоги підтримує, просить їх задоволити.

В судове засідання представник відповідача ПАТ КБ «Приватбанк» не з»явився, подав суду заяву про розгляд справи у відсутності представника, надіслав суду заперечення в якому зазначив про те, що позивач в обґрунтування своїх вимог посилається лише на результати розгляду цивільної справи за позовом Банку до нього про стягнення заборгованості, надаючи ухвалу Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 19 серпня 2015 року. Ні рішенням Хустського районного суду від 11.12.2014 року, ні ухвалою апеляційного суду від 06.04.2015 року, ні ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 19.08.2015 року не було встановлено обставин, що позивач ОСОБА_2 ніби-то не отримував кредиту. Зазначеним рішеннями чи будь-якими іншими рішеннями судів не визано правочин ( кредитний договір ) недійсним, не розірвано та не припинено. Позовні вимоги та підстави позову є недоведеними та необгунтованими. Позивач стверджуючи про нарахування відсотків, списання коштів з інших рахунків в рахунок погашення заборгованості за кредитом, погрози зі сторони працівників банку, не надає жодних належних та допустимих доказів, які б пітверджували вказані обставини . Виписки, долучені ОСОБА_2 до позовної заяви не містять необхідних реквізитів, зокрема печатки банку, підпису уповноваженої особи із зазначенням прізвища та посади. Представник відповідача просить відмовити в задоволенні позову.

Суд ухвалює про розгляд справи у відсутності сторін.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов ОСОБА_2 підлягає до часткового задоволення виходячи з наступних підстав .

В судовому засіданні встановлено, що з 2006 року позивач являється клієнтом ПАТ КБ «Приватбанк» та має відкритий один картковий гривневий рахунок, відповідачем цього факту не спростовано.

У 2014 році ПАТ КБ «Приватбанк» подав до Хустського районного суду позовну заяву про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 32002 грн., який позивачем ніби то укладено в 2011 році.

Рішенням Хустського районного суду від 11 грудня 2014 року в задоволенні позову ПАТ КБ «Приватбанк» відмовлено. Ухвалою Апеляційного суду Закарпатської області від 06 квітня 2015 року та ухвалою Вищого спеціалізованого суду з розгляду цвільних та кримінальних справ від 19 серпня 2015 року рішення суду залишено без змін та ПАТ КБ «Приватбанк» відмовлено в задоволенні позову в зв»язку з відсутністю в позивача заборгованості .

ПАТ КБ «Приватбанк» продовжує нараховувати позивачу відсотки та пеню за неіснуючим кредитом.

В зв»язку з тим, що позивач має відкритий поточний рахунок в ПАТ КБ «Приватбанк» позивач не може ним належно користуватись, оскільки будь-які кошти, які він вносить на свій рахунок відразу списуються відповідачем на погашення неіснуючої заборгованості.

В частині позовних вимог по зобов»язанню ПАТ КБ «Приватбанк» щодо відновлення кредитної історії ОСОБА_2 як надійного клієнта з внесенням відповідних відомостей до бюро кредитних історій - позивачем не доведено позовні вимоги, тому їх слід відмовити.

За наведених обставин позов ОСОБА_2 підлягає до часткового задоволення.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 209 ЦПК України та ст. ст. 526-527 ЦК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_2 задоволити частково.

Зобов»язати ПАТ КБ «Приватбанк» припинити нарахування ОСОБА_2 штрафних санкцій та відсотків за неіснуючим кредитом та припинити безпідставні стягнення з поточного рахунку ОСОБА_2 на погашення неіснуючої заборгованості.

В іншій частині позову відмовити .

Стягнути з ПАТ КБ «Приватбанк» судові витрати в розмірі 551,20 грн. на користь ОСОБА_2.

Сторонами може бути подана апеляційна скарга протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення .

Суддя Хустського

районного суду: підпис ОСОБА_3

З оригіналом вірно

Суддя Хустського

районного суду ОСОБА_3