Єдиний унікальний номер 235/4376/15-ц Номер провадження 22-ц/775/867/2016
Головуючий у 1 інстанції: Карабан І.І. Єдиний унікальний номер 235/4376/15-ц
Суддя - доповідач: Краснощокова Н.С. Номер провадження 22-ц/775/867/2016
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 травня 2016 року Апеляційний суд Донецької області в складі:

головуючого судді Краснощокової Н.С.,

суддів: Агєєва О.В., Азевича В.Б.,

за участю секретаря Кіпрік Х.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Бахмуті Донецької області апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Красноармійський завод побутової техніки» на ухвалу Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 9 березня 2016 року у цивільній справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Красноармійський завод побутової техніки» до товариства з обмеженою відповідальністю «Інтерлак», ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання недійсним рішення загальних зборів засновників,

ВСТАНОВИВ:

У червні 2015р. позивач звернувся до суду з даним позовом.

Посилався на те, що внаслідок перевірки, проведеної у товаристві згідно протоколу зборів учасників від 08.12.2014р. було виявлено факт неправильної передачі майна, що належить позивачу і стоїть у нього на балансі, до статутного фонду ТОВ «Інтерлак». Так, згідно з протоколом установчих зборів ТОВ «Інтерлак» від 03.09.2012р. відповідачі ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 виступили засновниками і створили вказане товариство. З метою формування статутного капіталу товариства вони внесли в статутний капітал майно, що належить позивачу, без погодження з учасниками ТОВ «Красноармійський завод побутової техніки», а саме ОСОБА_1 внесла ? частину екструдера вартістю 86 500 грн., що становить 35% статутного капіталу, ОСОБА_2 вніс ? частину екструдера вартістю 86 500 грн., що становить 35% статутного капіталу, ОСОБА_3 вніс ножиці гілятинні вартістю 4 000 грн., кромкозгиб вартістю 1 000 грн., ножиці куткові 2 шт. вартістю 3 000 грн., верстат настольно - свердлувальний вартістю 2 000 грн., верстат наждачно - заточний вартістю 2 000 грн., комп'ютер пентіум вартістю 1 500 грн., установку напилення 2 шт. вартістю 40 000 грн., установку холодильну вартістю 25 000 грн., змішувач вартістю 2 500 грн. - на загальну суму 81 000 грн., що становить 30% статутного капіталу, таким чином статутний капітал ТОВ «Інтрелак» склав 254 000 грн.. Адресою розміщення ТОВ «Інтерлак» визначено м. Родинське Донецької області, вул. Лугова,1 - територія підприємства позивача. Таким чином, відповідачі ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 внесли у статутний капітал ТОВ «Інтрелак» майно, належне позивачу, до якого вони не мають жодного відношення та яке продовжує знаходитись на балансі позивача. Згідно із статутом позивача до компетенції загальних зборів учасників належить надання попередньої згоди на укладення товариством угод на продаж, відчуження, або інше розпорядження матеріальними активами товариства, однак такої згоди отримано не було. Отримавши вказане майно без належної згоди учасників ТОВ «Красноармійський завод побутової техніки», користуючись усім майном, що належить позивачу та перебуваючи на території підприємства позивача без належних правових підстав, відповідач ТОВ «Інтерлак» порушує права та законні інтереси позивача. Письмова вимога від 23.12.2014р. та претензія від 23.01.2015р. про повернення майна були залишені ТОВ «Інтрелак» без відповіді та задоволення.

Тому позивач просив визнати недійсними рішення, прийняті загальними зборами засновників ТОВ «Інтерлак» та відображені у протоколі установчих зборів цього товариства від 03.09.2012р. в частині внесення в статутний капітал майна, що належить позивачу, а саме екструдера вартістю 173 000 грн., ножиць гілятинних вартістю 4 000 грн., кромкозгиба вартістю 1 000 грн., ножиць куткових 2 шт. вартістю 3 000 грн., верстата настольбно - свердлувального вартістю 2 000 грн., верстата наждачно - заточного вартістю 2 000 грн., комп'ютера пентіум вартістю 1 500 грн., установки напилення 2 шт. вартістю 40 000 грн., установки холодильної вартістю 25 000 грн., змішувача вартістю 2 5 00 грн., всього на загальну суму 254 000 грн.; зобов'язати ТОВ «Інтрелак» повернути в натурі зазначене майно позивачу; визнати недійсним рішення зборів засновників ТОВ «Інтралак», відображене у протоколі установчих зборів від 03.09.2012р. в частині визнання юридичною адресою товариства будинку 1 по вул. Луговій у м. Родинське; усунути перешкоди у здійсненні позивачем права власності в частині користування власним майном у вигляді цілісного майнового комплексу Красноармійський завод побутової техніки і всім належним йому майном, що міститься на балансі товариства з боку ТОВ «Інтрелак» шляхом заборони цьому товариству перешкоджати у здійсненні права власності позивачу та стягнути з ТОВ «Інтрелак» судові витрати.

Ухвалою Красноармійського міськрайонного суду від 09 березня 2016р. провадження у справі закрите, позивачу повідомлено, що розгляд справи віднесено до господарського судочинства.

У апеляційний скарзі позивач просить скасувати ухвалу суду та зобов'язати суд першої інстанції відкрити провадження у справі. Посилається на порушення судом норм процесуального права, невірне трактування ст.12 ГПК України, не дослідження судом доказів та матеріалів, наданих позивачем, що призвело до неправильного висновку суду про те, що справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, законних підстав для закриття провадження не було. Питання про підсудність мало вирішуватись на стадії відкриття провадження, а не на стадії його завершення. Дії суду із закриття провадження у справі носять формальний характер.

В засідання апеляційного суду сторони не з'явились, про час та місце розгляду справи повідомлені, що підтверджено отриманням сторонами 05.05.2016р. телефонограм із зазначенням часу та місця розгляду справи.

Заслухавши доповідь судді - доповідача, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Закриваючи провадження у справі, суд виходив із того, що спір між сторонами даного позову виник із корпоративних правовідносин, тому він підлягає розгляду в порядку господарського судочинства.

Вказаний висновок суду є вірним, виходячи з наступного.

Згідно зі ст. 15 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ провадиться за правилами іншого судочинства.

У пункті 3 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 1 березня 2013р. №3 «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» роз'яснено, що вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суди повинні виходити з того, що відповідно до статей 15, 16 ЦПК у порядку цивільного судочинства суди розглядають справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ за Кодексом адміністративного судочинства України (стаття 17), Господарським процесуальним кодексом України (статті 1, 12;), Кримінальним процесуальним кодексом України або Кодексом України про адміністративні правопорушення віднесено до компетенції адміністративних, господарських судів, до кримінального провадження чи до провадження в справах про адміністративні правопорушення. Законом може бути передбачено розгляд інших справ за правилами цивільного судочинства. У зв'язку з наведеним суди мають виходити з того, що критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є, по-перше, наявність у них спору про право цивільне (справи за позовами, що виникають із будь-яких правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства), по-друге, суб'єктний склад такого спору (однією зі сторін у спорі є, як правило, фізична особа).

Відповідно до ст. ст. 1, 12 ГПК України господарські суди розглядають справи, коли склад учасників спору відповідає приписам ст. 1 ГПК України, тобто учасниками спору є підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності, а правовідносини, з яких виник спір, мають господарський характер. До підвідомчості господарських судів віднесено справи, що виникають з корпоративних відносин у спорах між господарським товариством та його учасником (засновником, акціонером), у тому числі учасником, який вибув, а також між учасниками (засновниками, акціонерами) господарських товариств, що пов'язані зі створенням, діяльністю, управлінням та припиненням діяльності цього товариства, крім трудових спорів.

Згідно з підпунктом 3.2 пункту 3 постанови Пленуму Вищого господарського суду від 24 жовтня 2011 року №10 «Про деякі питання підвідомчості і підсудності справ господарським судам» справи, що виникають з корпоративних відносин, - це справи зі спорів між юридичними особами та їх учасниками (засновниками, акціонерами, членами), у тому числі учасниками, які вибули, а також між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи, що пов'язані із створенням, діяльністю, управлінням та припиненням діяльності такої особи; утворенням суб'єктів господарювання, їх реорганізацією і ліквідацією, включаючи спори про визнання недійсними установчих документів.

У даній справі частина заявлених юридичною особою позовних вимог звернута до юридичної особи - до ТОВ «Інтерплак», а саме про зобов'язання цього товариства повернути в натурі на користь позивача незаконно отримане і внесене в статутний капітал майно та про усунення перешкод у здійсненні позивачем права власності в частині користування власним майном у вигляді цілісного майнового комплексу Красноармійський завод побутової техніки і всім належним майном, що міститься на балансі товариства шляхом заборони ТОВ «Інтерлак» перешкоджати у здійсненні права власності позивачу. Ці вимоги не підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства, оскільки віднесені до компетенції господарського суду.

Вимоги, що заявлені до юридичної особи - ТОВ «Інтрелак» та до фізичних осіб ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 виникають з корпоративних відносин, оскільки позивач просить визнати недійсним рішення зборів засновників ТОВ «Інтерлак» від.03.092012р. в частині внесення в статутний капітал майна, що, як зазначає позивач, належить йому, та в частині визнання юридичною адресою ТОВ «Інтерлак» адреси позивача, тому розгляд цих вимог також віднесений до компетенції господарського суду.

Отже, висновок суду про закриття провадження у справі у зв'язку з тим, що справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства є вірним.

Згідно з ч.1 ст. 205 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Доводи апеляційної скарги про те, що питання про компетенцію суду мало вирішуватись на стадії відкриття провадження не можуть бути підставою для скасування ухвали, оскільки законом передбачено як відмова у відкритті провадження у зв'язку з тим, що заява не підлягає розгляду в судах в порядку цивільного судочинства (п.1.ч.2 ст.122 ЦПК України), так і закриття провадження у зв'язку з тим, що справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства (ч.1 ст. 205 ЦПК України).

Посилання заявника апеляційної скарги на те, що суд фактично порушив право позивача на судовий захист безпідставне. Закриваючи провадження у справі суд роз'яснив позивачеві, що розгляд цієї справи віднесено до компетенції господарського судочинства. Із справи вбачається, що позивач вже звернувся до господарського суду Запорізької області із позовом до ТОВ «Інтерлак» про визнання недійсним рішення загальних зборів засновників ТОВ «Інтерлак» в частині внесення в статутний капітал майна, що належить позивачу, що відображено у протоколі установчих зборів від 03.09.2012р. та про зобов'язання ТОВ «Інтерлак» повернути в натурі на користь позивача незаконно отримане і внесене в статутний капітал майно, що належить позивачу та ухвалою господарського суду Запорізької області від 08.06.2015р. провадження у справі зупинене до прийняття рішення Красноармійським міським судом Донецької області у даній справі.

Таким чином, доводи апеляційної скарги про неправильне закриття провадження у даній справі безпідставні.

Згідно з п.1 ч.1 ст. 312 ЦПК України розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд відхиляє скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

Керуючись ст. ст. 307, 312, 313, 315 ЦПК України, апеляційний суд,

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Красноармійський завод побутової техніки» відхилити.

Ухвалу Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 9 березня 2016 року залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Судді: