Справа № 758/6670/15-ц
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 жовтня 2016 року Подільський районний суд міста Києва

в складі:

головуючого судді - Декаленко В. С. ,

при секретарі - Кравцовій Ю. В.,

за участю:

представника заявника - ОСОБА_1

представника заінтересованої особи - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за заявою ОСОБА_3 про оголошення особи померлою, заінтересовані особи : ОСОБА_4, Чотирнадцята Київська державна нотаріальна контора, відділ реєстрації актів цивільного стану Подільського районного управління юстиції у м. Києві,-

В С Т А Н О В И В :

Заявник звернувся до суду з заявою про оголошення особи померлою.

В судовому засідання представником зацікавленої особи заявлено клопотання про закриття провадження у справі, мотивуючи тим, що наявна ухвала суду, яка набрала законної сили і суд повинен відповідно до норм статті, 205 та 122 ЦПК України закрити провадження та повернути матеріали заявнику.

Представник заявника заперечує проти заявленого клопотання, обґрунтувавши запереченнями, вважає, що підстав для закриття не має, також в ході обгрунтування своїх заперечень щодо дано клопотання підтверджує факт наявності спору між ними як спадкоємцями особи,яку необхідно визнати померлою.

Заслухавши пояснення представника заінтересованої особи, представника заявника, дослідивши матеріали справи суд вважає, що в задоволені клопотання необхідно відмовити виходячи з наступних підстав.

Зі змісту статті 3 ЦПК України вбачається, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно ст. 4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо: захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин; інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Підстави для закриття провадження в справі вичерпно визначені ст. 205 ЦПК і свідчать про те, що процес виник або неправомірно при відсутності в заінтересованої особи права на звернення до суду за захистом, або не може бути продовжений з інших причин, в тому числі і в зв'язку з волевиявлення сторін по розпорядженню своїми правами, які викликають зазначені правові наслідки.

Так відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 205 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо зокрема, набрали законної сили рішення суду або ухвала суду про закриття провадження у справі у зв'язку з відмовою позивача від позову або укладенням мирової угоди сторін, ухвалені або постановлені з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

З вищевикладеного вбачається, що до правовідносин, які виникли між сторонами, правила статті 205 ЦПК України, не поширюються, у зв'язку з чим посилання представника зацікавленої особи на наявність скасованої ухвали суду, яка на його думку є даною підставою для задоволення його клопотання та повернення матеріалів заявнику, не є належним доказом для врахування її судом і не може бути підставою для закриття провадження у справі.

Оцінюючи в сукупності надані докази, встановлені в судовому засіданні обставини, суд приходить до висновку, що клопотання представника заінтересованої особи не знайшло своє доведення в судовому засіданні, є таким, що не ґрунтується на вимогах чинного законодавства, а тому задоволенню не підлягає.

Так відповідно до ч. 1 ст. 234 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Зі змісту ст. 256 ЦПК України вбачається, що суд розглядає справи про встановлення факту, зокрема: смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Однак як встановлено в судовому засіданні, та не заперечується представниками сторін в ході розгляду заявленого клопотання представника заінтересованої особи та обгрунтувань своїх доводів та заперечень між ними дійсно виник та існує спір щодо спадкового майна як спадкоємцями за законом.

Згідно ч. 6 ст.235 ЦПК України якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз'яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

Згідно ч. 4 ст.256 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду.

Крім того, відповідно до п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року за № 7 « Про судову практику у справах про спадкування « зазначено, що - Справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов'язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними.

Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім'єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо. Якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження з'ясується, що має місце спір про право, суд на підставі частини шостої статті 235 Цивільного процесуального кодексу України залишає заяву без розгляду та роз'яснює заявникові, що він має право звернутися до суду з позовом на загальних підставах.

Враховуючи вищевикладене, встановлені в судовому засіданні обставини, суд приходить до висновку про необхідність залишення заяви без розгляду, оскільки на даний час між стронами наявний спір про право, а тому заява заявника про оголошення особи померлою, підлягає розгляду в порядку позовного провадження.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.3,4,15, 168, 205,207, 234, 235, 256 ЦПК України,-

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_3, заінтересовані особи: ОСОБА_4, Чотирнадцята Київська державна нотаріальна контора, відділ державної реєстрації актів цивільного стану Подільського районного управління юстиції у м. Києві про оголошення особи померлою - залишити без розгляду.

Роз'яснити заявнику його право на звернення до суду із позовом в загальному порядку передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

СуддяВ. С. Декаленко