Справа № 752/8328/15-ц
Провадження №: 2/752/1032/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 січня 2016 року Голосіївський районний суд м. Києва

у складі: головуючого судді Ладиченко С.В.

при секретарі Рожок В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «УМК», треті особи ОСОБА_3, ОСОБА_4, про відшкодування моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В:

Позивачі ОСОБА_1, ОСОБА_2 звернулись суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «УМК», треті особи ОСОБА_3, ОСОБА_4 про відшкодування моральної шкоди.

Позивачі просять суд стягнути з ТОВ «УМК» на користь кожної з них у рахунок відшкодування моральної шкоди 219240 гривень, а також стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «УМК» на користь кожної з них у відшкодування витрат понесених по проведенню експертизи 6800 гривень.

В обґрунтування позову вказують що 28.05.2010 року між ними та ТОВ «УМК» був укладений договір № 31 про пайову участь у будівництві об'єкту нежитлового фонду у житловому комплексі по АДРЕСА_1 загальною вартістю 2650277 грн. 48 коп. із здачею в експлуатацію у третьому кварталі 2010 року та передачею їм приміщення не пізніше 30.09.2010 року.

Відповідач не лише не виконав взяті на себе зобов'язання, але не надав жодних пояснень причин невиконання договірних зобов'язань. Вони протягом року після настання строку виконання умов за договором терпляче чекали виконання відповідачем умов договору, але на початку 2012 року чоловік позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_4 звернувся до відповідача з приводу невиконання ним своїх зобов'язань. Після цього невідомі особи з погрозами стали з'являтись за місцем проживання, роботи, навчання членів сім'ї та родини позивачів. Це негативно відобразилось на самопочутті позивачів та членів їх сімей, зокрема ОСОБА_4, чоловіка позивача ОСОБА_2, який змушений був з 22.03.2012 року по 22.06.2012 року проходити обстеження та амбулаторне лікування в Центрі психотерапії і медичної психології ТМО «Психіатрія» з діагнозом «гостра реакція на стрес», та продовжує знаходитись під амбулаторним наглядом у вказаному медичному закладі по цей час. З цього приводу вони звертались також і в правоохоронні органи.

За захистом своїх майнових прав вони також звертались до Голосіївського районного суду яким була стягнута сума неустойки на їх користь. Внаслідок інфляції вони втратили чималі грошові кошти. Майже п'ять років тривало невиконання позивачем своїх зобов'язань.

Дії відповідача негативно вплинули на нормальну атмосферу в родинах позивачів, призвело до напружених відносин в сім'ях, хвилюванням та переживанням, моральним стражданням. Натомість відповідач намагався визнати укладений договір недійсним у судовому порядку, що потребувало від них додаткових зусиль при відстоюванні своїх прав через ініційовані відповідачем судові спори щодо визнання умов укладеного договору недійсним.

Позивачі вказують, що всі ці дії відповідача спричинили їм моральну шкоду розмір якої відповідно до висновків експерта № ЕД-1-4-166/15 та № ЕД-1-4-181/15 від 07.04.2015 року може становити по 180 мінімальних заробітних плат кожній.

В судовому засіданні представник позивачів ОСОБА_5 позовні вимоги позивачів підтримує, та просить їх задовольнити, конкретизувала, що моральну шкоду просить стягнути з підстав передбачених ст.23 ЦК України.

Треті особи ОСОБА_3, ОСОБА_4 в судове засіданні не з'явились, від них до суду надійшли нотаріально посвідчені заяви про підтримання заявлених позовних вимог та обставин спричинення моральної шкоди позивачам та розгляд справи без їх участі.

Представник відповідача Конашевич Т.А. позов не визнала, пояснила в судовому засіданні, що вважає позов таким, що не підлягає задоволенню, оскільки позов заявлений з приводу договірних правовідносин, а в договорі не передбачено право відшкодування моральної шкоди. Позивачі своєчасно не отримали нежитлові приміщення які у майбутньому хотіли використовувати як комерційні і тому такі правовідносини не підпадають під дію Закону України «Про захист прав споживачів».

Вислухавши представника позивачів, представника відповідача, дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст.61 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Відповідно до ч.4 ст.61 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її права.

Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів сім'ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі, гідності, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

За приписом ч.3 ст.23 ЦК України розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

За законом моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром його відшкодування.

В судовому засіданні встановлено що 28.05.2010 року між позивачами та ТОВ «УМК» був укладений договір № 31 про пайову участь у будівництві об'єкту нежитлового фонду у житловому комплексі по АДРЕСА_1 загальною вартістю 2650277 грн. 48 коп. із здачею в експлуатацію у третьому кварталі 2010 року та передачею їм приміщення не пізніше 30.09.2010 року.(а.с.8-13).

Відповідач тривалий час не виконував взяті на себе зобов'язання внаслідок чого позивачі звертались за судовим захистом своїх майнових прав та на підставі судових рішень з відповідача була стягнута неустойка на користь позивачів(а.с.14-20).

Окрім цього відповідач неодноразова безпідставно намагався визнати недійсним укладений договір в судовому порядку тричі звертаючись до суду з позовами до ОСОБА_2 та ОСОБА_1.(а.с.21-29).

Це негативно відобразилось на самопочутті позивачів та членів їх сімей, зокрема ОСОБА_4, чоловіка позивача ОСОБА_2, який змушений був з 22.03.2012 року по 22.06.2012 року проходити обстеження та амбулаторне лікування в Центрі психотерапії і медичної психології ТМО «Психіатрія» з діагнозом «гостра реакція на стрес», та продовжує знаходитись під амбулаторним наглядом у вказаному медичному закладі по цей час. (а.с.66-69).

Дії відповідача негативно вплинули на нормальну атмосферу в родинах позивачів, що призвело до напружених відносин в сім'ях, хвилюванням та переживанням, моральним стражданням.

Всі ці дії відповідача спричинили позивачам моральну шкоду, розмір якої відповідно до висновків експерта № ЕД-1-4-166/15 та № ЕД-1-4-181/15 від 07.04.2015 року може становити по 180 мінімальних заробітних плат кожній.(а.с.30-71).

Суд погоджується з висновками цих експертиз, але враховує також рішення Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 05.06.2013 року(а.с.17-20), оскільки вважає урегульовані цим рішенням правовідносини такими, що впливають на ступень спричиненої моральної шкоди позивачам.

Відповідно до ст.23 ЦК України позивачі мають право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення їх прав.

Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких позивачі фізичні особи зазнали у зв'язку з протиправною поведінкою відповідача.

При визначенні розміру грошового відшкодування моральної шкоди суд враховує характер правопорушення, глибину фізичних та душевних страждань позивачів, позбавлення можливості реалізації свої планів у зв'язку з не введенням в експлуатацію приміщень, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення, а саме те що на підставі рішення суду позивачі отримали грошову компенсацію від відповідача по 483675 грн. 64 коп. неустойки, що на думку суду значно зменшило загальний розмір моральних страждань потерпілих, та не було враховано експертом при визначенні розміру моральної шкоди у відповідних висновках експерта № ЕД-1-4-166/15 та № ЕД-1-4-181/15 від 07.04.2015 року.

При визначенні розміру відшкодування суд враховує також вимоги розумності і справедливості.

Суд вважає, що розмір заявленої грошової суми у 219240 грн. кожному позивачу у відшкодування моральної шкоди підлягає суттєвому зменшенню, та моральна шкода має бути відшкодована позивачам у розмірі 25000 грн. кожному.

Суд критично ставиться до тверджень представника відповідача яка вважає позов таким, що позов не підлягає задоволенню у повному обсязі, оскільки він заявлений з приводу договірних правовідносин, а в договорі не передбачено право відшкодування моральної шкоди.

Відповідно до ст.23 ЦК України позивачі не можуть бути позбавлені права відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення їх прав. Окрім цього спричинена моральна шкода за позовом, вказана не тільки як засіб відповідальності з порушення строків договору.

Відповідно до ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалене рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати.

Відповідно до квитанції та платіжного доручення (а.с.70,71) за проведення експертиз позивачами було витрачено по 6800 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.10,11,57-61,208,209,212-215,218 ЦПК України, ст.23 ЦК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «УМК», треті особи ОСОБА_3, ОСОБА_4, про відшкодування моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «УМК» на користь ОСОБА_1 у рахунок відшкодування моральної шкоди 25000 (двадцять п'ять тисяч) гривень.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «УМК» на користь ОСОБА_2 у рахунок відшкодування моральної шкоди 25000 (двадцять пять тисяч) гривень.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «УМК» на користь ОСОБА_2 у відшкодування витрат понесених по проведенню експертизи 6800 (шість тисяч вісімсот) гривень.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «УМК» на користь ОСОБА_1 у відшкодування витрат понесених по проведенню експертизи 6800 (шість тисяч вісімсот) гривень.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «УМК» судовий збір на користь держави в розмірі 1378 грн. (одну тисячу триста сімдесят вісім гривень).

Рішення суду може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва, через Голосіївський районний суд м. Києва, шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя С.В. Ладиченко