Справа № 297/2307/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 жовтня 2016 року м. Берегово

Берегівський районний суд Закарпатської області в складі: головуючого Фейір О. О., при секретарі Кузьма Т. В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Берегово цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до виконавчого комітету Четфалівської сільської ради Берегівського району про визнання права власності на нерухоме майно,

встановив:

ОСОБА_1 звернулася в Берегівський районний суд Закарпатської області із позовом до виконавчого комітету Четфалівської сільської ради Берегівського району про визнання права власності на житловий будинок, що знаходиться за адресою: с. Четфалва, вул. Петефі, 111, Берегівського району, Закарпатської області.

Позовні вимоги мотивовано тим, що 25.03.1987 року позивач придбала на підставі договору купівлі-продажу вищевказаний житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами. Звернувшись в серпні 2016 року до нотаріуса з метою оформити договір дарування на будинок, позивачу було відмовлено в нотаріальному посвідченні договору даруваня, так як будинок не зареєстрований. Тому позивач просить суд визнати за нею право власності на вищевказаний житловий будинок.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не зявилася, однак подала до суду заяву, згідно якої просить справу розглянути без її участі, позовні вимоги підтримує (а. с. 23).

Представник відповідача виконавчого комітету Четфалівської сільської ради Берегівського району в судове засідання також не зявився. Через канцелярію суду надійшла заява сільського голови, згідно якої просить справу розглянути без участі їх представника. З заяви вбачається, що заперечень проти заявлених вимог не мають (а. с. 22).

Дослідивши матеріали справи, з'ясувавши повно і всебічно обставини, на які позивач посилався, як на підставу своїх вимог, оцінивши докази на ствердження цих обставин в їх сукупності, суд вважає позов задовольнити, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до частини другої статті 331 ЦК України якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Як вбачається з договору купівлі-продажу від 25.03.1987 року ОСОБА_1 придбала в ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 житловий будинок в с. Четово (згодом перейменовано на «Четфалва») по вул. Леніна (згодом перейменовано на «Петефі»), 111, Берегівського району (а. с. 6-7).

Згідно довідки, виданої виконавчим комітетом Четфалвівської сільської ради Берегівського району № 159 від 18.04.2016 року, згідно даних погосподарської книги села, житловий будинок, який розташований у с. Четфалва, вул. Петефі, 111, особовий рахунок № 0053-1, належить ОСОБА_1 (а. с. 11).

Відповідно до ч. 3 та ч. 4 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав.

До 01 січня 2013 року державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема, такими як Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, Тимчасове положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затверджене наказом Міністерства юстиції України від 7 лютого 2002 року № 7/5.

Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію житлових будинків, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на житлові будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК України та Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

За таких обставин, суд вважає, що право власності позивача на житловий будинок в с. Четфалва по вул. Петефі, 111, Берегівського району, підтверджене, а позовні вимоги обґрунтовані і такі, що підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 328, 392 ЦК України, ст. ст. 57-60, 212-214, 292, 294 ЦПК України,

рішив:

ОСОБА_2 задоволити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на житловий будинок загальною площею 129,3 кв. м., з яких 34,4 кв. м. є житловою площею, з господарськими будівлями і спорудами, що знаходиться за адресою: Закарпатська область, Берегівський район, село Четфалва, вулиця Петефі, 111 в цілому.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії, до апеляційного суду Закарпатської області через цей районний суд.

Суддя ОСОБА_5.