Справа № 492/1264/16-ц
АРЦИЗЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

Іменем України

03 листопада 2016 року м. Арциз

Арцизький районний суд Одеської області у складі: головуючого судді Борисової С.П., при секретарі Каширній О.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Арцизі Одеської області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 Першої сільської ради Арцизького району Одеської області про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за заповітом, -

встановив:

Позивачка звернулася до суду із зазначеним позовом до відповідача, в якому просить суд визнати за нею в порядку спадкування право власності на спадкове майно, яке залишилося після смерті її брата ОСОБА_3, який помер 29 квітня 2006 року, у вигляді земельної ділянки, що розташована на території ОСОБА_2 Першої сільської ради Арцизького району Одеської області, площею 8,19 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що належала померлому на підставі державного акту серії ІІ ОД № 014092. В поданій до суду позовній заяві позивачка вказує на те, що ОСОБА_3 26 вересня 2001 року вчинив заповіт, яким зробив розпорядження на випадок свої смерті та заповів позивачці право на земельну частку (пай) на території ОСОБА_2 Першої сільради Арцизького району Одеської області, що посвідчене було сертифікатом серії РН № 714324 від 10.09.2001 року. За час життя ОСОБА_3 землю було виділено в натурі та замість сертифікату видано державний акт на право приватної власності на землю серії ІІ ОД № 014092. В наявний час позивачка позбавлено можливості оформити свої спадкові права з тієї причини, що нотаріусом їй було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії з видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки згідно заповіту ОСОБА_3 заповів ОСОБА_1 сертифікат на право на земельну частку (пай), а нотаріусу наданий державний акт на право приватної власності на землю.

Позивачка ОСОБА_1 та представник відповідача ОСОБА_2 Першої сільської ради Арцизького району Одеської області в судове засідання не зявилися, але звернулися до суду із заявами про розгляд справи за їх відсутності. При цьому позивача позовні вимоги підтримала та просила суд задовольнити позов у повному обсязі, а представник відповідача позовні вимоги визнав повністю та не заперечував проти задоволення позову.

У звязку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, що відповідає положенням ч. 2 ст. 197 ЦПК України.

Суд, перевіривши матеріали справи та дослідивши надані позивачкою докази, прийшов до наступного.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до свідоцтва про смерть ОСОБА_3 помер 29 квітня 2006 року в с. Вишняки Арцизького району Одеської області (а.с. 7).

Рішенням Арцизького районного суду від 07 травня 2001 року встановлено факт видачі факту серії ОД № 0183085 ОСОБА_3, визнано його недійсним у звязку з його втратою, та зобовязано Арцизьку райдержадміністрацію Одеської області видати новий сертифікат (а.с. 9).

Як видно з копії із заповіту від 26 вересня 2001 року, посвідченого секретарем Вознесенської сільської ради Арцизького району Одеської області ОСОБА_4, на випадок своєї смерті ОСОБА_3 зробив розпорядження щодо належного йому майна, зокрема заповів ОСОБА_1 належний йому сертифікат на право на земельну частку (пай) серії РН № 714324, виданий Арцизькою районною державною адміністрацією 10 вересня 2001 року в розмірі 9,1 га, розташованих на землях СВК «Заряний» (а.с. 8).

Згідно державного акту серії ІІ ОД № 014092, виданого на підставі рішення ХІХ сесії ХХІ скликання ОСОБА_2 Першої сільської ради Арцизького району Одеської області № 89 від 11 січня 2002 року, ОСОБА_3 був власником земельної ділянки площею 8,19 га, розташованої на території ОСОБА_2 Першої сільської ради Арцизького району одеської області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с. 10).

ОСОБА_1 17 жовтня 2006 року подала заяву до Арцизької державної нотаріальної контори Одеської області та прийняла спадщину після смерті ОСОБА_3, нотаріусом відкрито спадкову справу № 421/2006, що підтверджується копією відповідною заявою ОСОБА_1 та інформацією, наданою державним нотаріусом Арцизької державної нотаріальної контори Одеської області (а.с. 11, 25).

Постановою державного нотаріуса Арцизької районної державної нотаріальної контори Одеської області ОСОБА_5 від 15.09.2016 року, ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно, що належало померлому ОСОБА_3 через відсутність правовстановлюючих документів на спадкове майно (а.с. 20).

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.

Спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно (ч. 1 ст. 1297 ЦК України).

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 на виконання вимог ч. 1 ст. 1297 ЦК України прийняла спадщину, звернувшись з відповідною заявою до Арцизької районної державної нотаріальної контори Одеської області після смерті спадкодавця ОСОБА_3, однак отримала відмову у видачі свідоцтва на спадщину щодо спадкового майна, у звязку з відсутністю оригіналу державного акту на земельну ділянку, яка входить до спадкової маси та позивачці рекомендовано звернутися до суду за захистом своїх прав.

Згідно з п. 17 Перехідних положень Земельного кодексу України, який набув чинності 15.11.2001 року, сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства. Сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю.

Земельний сертифікат це документ, який посвідчує право особи на земельну частку (пай) і містить відомості про її вартість та розмір в умовних кадастрових гектарах. Земельна частка (пай) виділяється її власнику в натурі (на місцевості), як правило, однією земельною ділянкою.

З огляду на зазначені положення законодавства з часу отримання державного акта на право приватної власності на землю власник сертифіката на право на земельну частку (пай) набуває статусу власника конкретної земельної ділянки.

Таким чином, судом встановлено, що ОСОБА_3 ще за життя став власником земельної ділянки отримавши державний акт серії ІІ ОД № 014092, виданий на підставі рішення ХІХ сесії ХХІ скликання ОСОБА_2 Першої сільської ради Арцизького району Одеської області № 89 від 11 січня 2002 року, замість сертифікату на право на земельну частку (пай) серії РН № 714324, виданого Арцизькою районною державною адміністрацією 10 вересня 2001 року. Заповіту вчиненого 26 вересня 2001 року, посвідченого секретарем Вознесенської сільської ради Арцизького району Одеської області ОСОБА_4, ОСОБА_3 не змінював. Отже, за переконанням суду предмет заповіту змінився внаслідок заміни сертифікату на право на земельну частку (пай) серії РН № 714324 державним актом серії ІІ ОД № 014092, а тому ОСОБА_1 вправі успадкувати земельну ділянку, власником якої був ОСОБА_3 на підставі державного акту серії ІІ ОД № 014092, відповідно до його заповіту вчиненого 26 вересня 2001 року, посвідченого секретарем Вознесенської сільської ради Арцизького району Одеської області ОСОБА_4

Відтак, оскільки суд встановив, що нотаріальне оформлення спадкових прав позивачки є неможливим з причин, які в силу смерті спадкодавця не можуть бути усунені, належність спадкодавцю прав на нерухоме майно підтверджується, право спадкоємця на спадщину визнається в судовому порядку.

На підставі вищевикладеного, суд доходить до висновку про можливість визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за заповітом ОСОБА_3 на земельну ділянку площею 8,19 га, розташовану на території ОСОБА_2 Першої сільської ради Арцизького району Одеської області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, власником якої був ОСОБА_3, який помер 29.04.2006 року.

Керуючись ст. 1216, ч. 1 ст. 1268, ч. 1 ст. 1269, ч. 1 ст. 1297 ЦК України,

ст. ст. 10, 11, 60, 61, 158, 197, 209, 212-215 ЦПК України, суд

вирішив:

Позовну заяву ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1) право власності в порядку спадкування на земельну ділянку площею 8,19 га, розташовану на території ОСОБА_2 Першої сільської ради Арцизького району Одеської області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належала ОСОБА_3, померлому 29 квітня 2006 року, на підставі державного акту серії ІІ ОД № 014092, виданого ОСОБА_2 Першою сільською радою Арцизького району Одеської області 10 червня 2002 року на підставі рішення ХІХ сесії ХХІ скликання ОСОБА_2 Першої сільської ради Арцизького району Одеської області № 89 від 11 січня 2002 року.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Одеської області через Арцизький районний суд Одеської області шляхом подання апеляційної скарги в десятиденний строк з дня отримання копії рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи судом апеляційної інстанції.

СУДДЯ

Арцизького районного суду ОСОБА_6