У Х В А Л А

іменем України

02 листопада 2016 року. м. Харків

Суддя Дзержинського районного суду міста Харкова Штих Т.В., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_2 про скасування рішення про реєстрацію права власності на нерухоме майно в порядку розгляду заяви представника позивача ОСОБА_3 про забезпечення позову,-

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулася до суду з позовом до приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_2 про скасування рішення про реєстрацію права власності на нерухоме майно.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що вона є власницею квартири АДРЕСА_1. 15 грудня 2006 року вона уклала з АКБ « Форум» кредитний договір. В забезпечення виконання зобовязання за кредитним договором 15 грудня 2006 року було укладено іпотечний договір, за яким ОСОБА_1 передала в іпотеку вказану квартиру. У подальшому права на іпотечне майно були декілька разів відступлені, про що позивачка не повідомлялась, та 13 вересня 2016 року приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_2 було винесено рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, про реєстрацію за ОСОБА_4 права приватної власності на вказану квартиру. Як стверджує позивачка, дії нотаріуса є незаконними, та такими, що порушують права позивачки.

01.11.2016 року до суду надійшла заява про вжиття заходів забезпечення позову, шляхом заборони вчиняти певні дії та накладення арешту.

В обґрунтування вказаної заяви позивач зазначає, що невжиття заходів забезпечення позову може призвести до порушення прав позивача. Позивачка зазначає, що у іпотекодержателя на разі існує право, не зважаючи на фактичне припинення відповідних правовідносин, на реалізацію предмета іпотеки шляхом продажу від свого імені.

Згідно ст. 151 Цивільного процесуального кодексу України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити передбачені цим Кодексом заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22.12.06 № 9 розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

В звязку з вищевикладеним суд вважає, що накласти арешт - є співмірним заходом забезпечення позову у вказаному цивільному провадженні, натомість суд не може заборонити вчиняти дії ОСОБА_4 чи іншим особам щодо передачі квартири в іпотеку, користування, найм вселятися чи дозволяти вселення у квартиру іншим особам, реєструвати місце проживання.

Суд прийшов до такого рішення, в звязку з тим, що ОСОБА_4 не залучений до участі в справі, суду не надано документів про його власність на вказану квартиру, взагалі відсутнє розуміння належності квартири будь- кому.

Суд зазначає, що неприйняття заходів по забезпеченню позову у вигляді арешту квартири може привести до ускладнення по виконанню рішення по суті або взагалі зробити неможливим виконання даного рішення, суд вважає за необхідне застосувати забезпеченням позовних вимог.

Відповідно до ч. 1 ст.153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ст. 155 ЦПК України суд допускаючи забезпечення позовних вимог має право вимагати від позивача забезпечення збитків, які можуть наступити для відповідача у зв'язку із забезпеченням позову і у разі відмови від задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 151,152,153,155 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Заявлену заяву про забезпечення позовних вимог позивача задовольнити частково .

Заборонити відчуження та накласти арешт на квартиру АДРЕСА_2 ( Незалежності) в місті Харкові, загальною площею 60,7 кв.м., яка належить ОСОБА_1, відповідно до договору купівлі- продажу від 15.12.2006 року.

В іншій частині в задоволенні заяви про забезпечення позову - відмовити

Роз'яснити заявнику, що у разі відмови судом в задоволенні його позовних вимог відповідач має право звернутися до неї за відшкодуванням збитків, заподіяних в результаті забезпечення позовних вимог згідно даного визначення.

Ухвалу направити компетентним органам, для відповідної реєстрації.

Ухвала суду підлягає негайному виконанню.

Копію ухвали суду після її виконання направити відповідачеві у справі.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Харківської області шляхом подачі до Дзержинського районного суду м. Харкова протягом 5 днів з дня проголошення ухвали апеляційної скарги. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Стягувач: ОСОБА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, мешкає за адресою АДРЕСА_3.

Боржник: Приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_2.

Строк предявлення ухвали до виконання один рік.

Суддя: Штих Т.В.