АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 травня 2016 м. Чернівці

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Чернівецької області у складі:

головуючого Бреславського О. Г.

суддів: Перепелюк І.Б., Савчук М.В.

секретаря Окармус О.М.

за участю відповідача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на рішення Вижницького районного суду Чернівецької області від 28 березня 2016 року,

В С Т А Н О В И Л А :

У лютому 2016 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся в суд з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Посилався на те, що 26 грудня 2005 року між банком та ОСОБА_1 укладено кредитний договір, згідно умов якого останній отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами банку» складає між ним та банком договір.

Зазначав, що відповідач належним чином умови договору не виконав, внаслідок чого станом на 31 грудня 2015 року має прострочену заборгованість в розмірі 31 667,57 грн.., яка складається з: 5396,42 грн. - заборгованість за кредитом; 24286,94 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; а також 500 грн. - штраф (фіксована частина), 1484,17 грн. - штраф (процентна складова).

____________________________________________________________________________________________

№ 22ц-742/16 р. Головуючий у 1-й інстанції Круглюка В.Г.

категорія 19/27 Доповідач Бреславський О.Г.

Просив стягнути з відповідача ОСОБА_1 на користь банку за кредитним договором від 26 грудня 2005 року суму заборгованості в розмірі 31667,53 грн. та понесені судові витрати.

Рішенням Вижницького районного суду Чернівецької області від 28 березня 2016 року в задоволенні позову Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, відмовлено.

У апеляційній скарзі ПАТ КБ «ПриватБанк» просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити в частині стягнення процентів у сумі 11827,74 грн. за період з 31.01.2013 по 31.01.2016.

Вважає, що рішення суду першої інстанції є незаконним, ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, оскільки судом не повно з'ясовані всі обставини, що мають значення для справи,висновки суду не відповідають обставинам справи.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді доповідача, пояснення осіб, які беруть участь у справі, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, виходячи з наступного.

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позовних вимог ПАТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_1, суд першої інстанції, посилаючись на приписи ст. 266 ЦК України, виходив з того, що рішенням Вижницького районного суду Чернівецької області від 28.10.2013 в задоволенні позову ПАТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором б/н від 05.07.2006 в розмірі 22012,25 грн. відмовлено зі спливом позовної давності, а отже прийшов до правильного висновку що позовна давність спливла і до додаткової вимоги за вказаним кредитним договором.

Такий висновок суду першої інстанції ґрунтується на доказах, яким дана правильна юридична оцінка і до встановлених спірних правовідносин застосовані норми матеріального права, що їх регулюють.

Відповідно до ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

З матеріалів справи вбачається та встановлено судом, що 26.12.2005 між ЗАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником якого є ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 шляхом підписання заяви позичальника про надання кредитних послуг на умовах, з якими він ознайомлений та погоджується, був укладений кредитний договір про надання споживчого кредиту з базовою відсотковою ставкою 3 % в місяць, зі строком дії кредитного ліміту, який відповідає строку дії карти. Дата видачі картки 05.07.2006 ( а.с. 9 на звороті).

Пунктом 3.1.1 Умов та правил надання банківських послуг зазначено, що Карта дійсна до останнього календарного дня місяця.

Пунктом 3.1.3. передбачено, що по закінченню строку дії відповідна карта продовжується банком на новий термін (шляхом надання клієнту карти з новим терміном дії), якщо раніше (до початку місяця закінчення строку дії) не поступила письмова заява держателя про закриття картрахунку, а також при умові наявності грошових коштів на картрахунку для оплати послуг по виконанню розрахункових операцій по картрахунку і при виконанні інших умов продовження, передбачених договором.

Згідно розрахунку позивача останній платіж проведено 10.02.2009 року, строк дії картки по серпень 2008 року і в подальшому жодного платежу не вносилося; документального підтвердження надання відповідачу картки з новим строком дії позивачем суду не надано.

Відповідно до п.9.12 Умов та правил надання банківських послуг договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання, якщо жодна із сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на такий же термін.

Зі змісту Умов та правил користування платіжною карткою випливає, що договір є чинним у межах строку дії картки.

Така ж правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України № 6-14цс14 від 19 березня 2014 року у справі за позовом публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_10 про стягнення заборгованості за заявою ОСОБА_10 про перегляд Верховним Судом України ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 15 серпня 2013 року .

У порушення ст.60 ЦПК України позивач не надав суду доказів того, що після закінчення строку дії платіжної картки ОСОБА_1 продовжував користуватися нею або отримував у ПАТ КБ «Приватбанк» нову кредитну картку.

Рішенням Вижницького районного суду Чернівецької області від 28.10.2013 в задоволенні позову ПАТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором б/н від 05.07.2006 в розмірі 22012,25 грн. відмовлено зі спливом позовної давності.

За приписами ст. 266 ЦК України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги) стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно тощо).

За таких обставин та норм матеріального права, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про відмову в задоволенні позову в даній справі, оскільки зі спливом позовної давності до основної вимоги ( рішення Вижницького районного суду від 28.10.2013 а.с. 32,33), позовна давність спливла і до позовних вимог у вигляді стягнення з відповідача процентів за користування кредитом.

За наведених обставин справи, не заслуговують на увагу доводи апелянта про те, що позовна давність за вимогами кредитора про повернення процентів за користування кредитом, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу, та, що до стягнення з відповідача підлягає заборгованість у вигляді процентів в розмірі 11827,74 грн. за період з 31.01.2013 по 31.01.2016.

Також не заслуговують на увагу посилання апелянта на постанову Верховного суду України від 02.12.2015 в справі № 6-249 цс 15, оскільки правова позиція висловлена Верховним Судом України у даній справі стосувалася правовідносин, які виникли після ухвалення судом рішення про задоволення позову, а в даному випадку рішенням Вижницького районного суду Чернівецької області від 28.10.2013 в задоволенні позову ПАТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором б/н від 05.07.2006 в розмірі 22012,25 грн. відмовлено зі спливом позовної давності.

За таких обставин рішення суду першої інстанції ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права, а доводи апеляційної скарги не дають підстав для його скасування.

Керуючись ст.ст.307,308,313 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» відхилити.

Рішення Вижницького районного суду Чернівецької області від 28 березня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте вона може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді :