Справа № 301/1824/16-ц
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"02" листопада 2016 р. м. Іршава

Іршавський районний суд Закарпатської області в особі головуючої Пітерських М.О., при секретарі Халак Л.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Іршава заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Іршавського районного суду від 30 вересня 2016 року по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк ПриватБанк до ОСОБА_2 та ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и в :

ПАТ КБ "ПриватБанк" звернувся в Іршавський районний суд з позовом до ОСОБА_2 та ОСОБА_1 про стягнення боргу за кредитним договором №МKIWGA00007011 від 01 лютого 2008 року в сумі 35072,12 доларів США.

Заочним рішенням Іршавського районного суду від 30 вересня 2016 року позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» задоволено.

Відповідач ОСОБА_1, будучи незгідним із вказаним рішенням, 17.10.2016 року подав заяву про перегляд заочного рішення суду.

Заяву мотивовано тим, що про існування рішення суду ОСОБА_1 дізнався лише 06.10.2016 року після отримання такого поштою. Вказане рішення суду прийнято лише на підставі пояснень позивача, оскільки відповідач або його представник не мали змоги дати пояснення по суті позову, що призвело до неповного зясування всіх обставин справи, а одноособовий розгляд справи суддею без проведення судового засідання порушує його право на справедливий судовий розгляд через відсутність публічного слухання.

Так, ОСОБА_1 працює водієм, який здійснює міжнародні перевезення. Починаючи з 25.09.2016 року він перебував у відрядженні. Як свідчить заявка №00023 від 21.09.2016 року до договору №2109/1 від 21.09.2016 року перевізник ОСОБА_1 26.09.2016 року перебував у Сербії для здійснення загрузки вантажу, а вивантажити вантаж він повинен був здійснити в м. Харків та в с.Радгоспне, вул. Шкільна, 27. Відповідно до міжнародної товарно-транспортної накладної 29.09.2016 року ОСОБА_1 вїхав на територію Харківської області для вивантаження вантажу з Сербії. 30.09.2016 року відповідач вже перебував у м. Харків для здійснення загрузки іншого вантажу, а 03.10.3016 року він повернувся в м. Мукачево для його вивантаження. Тобто відповідач був відсутній на території Закарпатської області починаючи з 25.09.2016 року до 03.10.2016 року і фактично був позбавлений можливості дізнатися про судовий розгляд даної справи з метою захисту своїх прав. Жодні повістки чи інші судові повідомлення ОСОБА_1 не отримував, про їх отримання ніде не розписувався. У звязку з відсутністю відповідача за місцем проживання він не був повідомлений про час та місце судового розгляду справи і взагалі про існування такої в Іршавському районному суді.

Враховуючи, що розгляд справи був проведений за відсутності відповідачів, рішення суду було постановлено на підставі недоведених обставин, що мають значення для справи, а також без врахування інтересів ОСОБА_1, виходячи із наступного.

Відповідач ОСОБА_1 як поручитель ніколи не отримував жодних письмових повідомлень від банку. До матеріалів справи долучений реєстр поштових відправлень, однак, такі останньому не надсилалися. Наявна у матеріалах позовної заяви копія договору поруки від 01.02.2008 року (перший аркуш) не містить ані підпису поручителя, ані підпису представника банку, в той час як всі сторінки договорів мають бути підписані сторонами. Натомість на кожній сторінці кредитного договору від 01.02.2008 року наявні підписи кредитора та позичальника. У 2008 році відповідач підписував цілком іншу редакцію договору поруки, на першому аркуші якого взагалі не містилося вказівки про строки чи терміни дії поруки. Вказане може бути свідченням підробки банком першої сторінки договору, який незаконно вписав строк дії поруки, щоб не пропустити преклюзивні строки для звернення до суду. Вказані обставини судом було залишено поза увагою.

У кредитному договорі строк виконання основного зобовязання чітко визначений строк повного погашення кредиту є 20.08.2009 року (п.1.4). Право предявити вимогу до поручителя про виконання порушеного боржником зобовязання щодо повернення кредиту у ПАТ КБ «ПриватБанк» існувало починаючи з 20.08.2009 року і протягом наступних шести місяців. Таку вимогу до поручителя банк предявив лише 18.10.2010 року, тобто вже після спливу шестимісячного строку, у звязку з чим договір поруки повинен вважатися припиненим.

Крім цього, сума заборгованості повинна бути значно меншою, оскільки відповідачі здійснювали платежі на погашення кредитного зобовязання. Однак, в наданому позивачем розрахунку заборгованості за договором відсутня інформація про внесення таких платежів, як відсутня і відповідна графа. Банк не повідомив суд про здійснені відповідачем платежі, що призвело до прийняття судом поспішного рішення. Також долучена до матеріалів справи довіреність не завірена ані нотаріусом, ані суддею, що викликає обґрунтовані сумніви щодо доведеності права представництва інтересів банку в судах.

Відсутність відповідача в судовому засіданні, яка мала місце з поважних причин, позбавила останнього можливості заявити клопотання про застосування строків позовної давності. З рішення суду вбачається, що останній платіж для погашення заборгованості за кредитом було здійснено 22.06.2011 року, тому позивач мав довідатися про порушення свого права з 16.07.2011 року і саме з цієї дати розпочався перебіг позовної давності, який закінчився у 2014 році, а щодо позовних вимог про стягнення пені, то строк позовної давності закінчився ще у 2012 році.

Вказані обставини є свідченням того, що банком не доведено розміру та періоду заборгованості, що виникла в результаті неналежного виконання умов кредитного договору, яка підлягає до стягнення з відповідачів і позовні вимоги ПАТ КБ «Приватбанк» є необґрунтованим, тому просив переглянути заочне рішення, скасувати його та призначити справу до розгляду в загальному порядку.

Відповідач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_3 в судове засідання не зявилися, про день, час та місце розгляду справи були належним чином повідомлені, подали заяву, в якій просили розглянути справу про перегляд заочного рішення за їх відсутності, заяву задовольнити (а.с. 73, 74, 77, 89).

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, про день, час та місце розгляду заяви був належним чином повідомлений, причини неявки до суду не повідомив (а.с. 75).

Представник ПАТ КБ «ПриватБанк» в судове засідання не зявився, про день, час та місце розгляду заяви був належним чином повідомлений, подав до суду письмове заперечення, в якому просив відмовити у перегляді заочного рішення (а.с. 79-88).

Відповідно до ст. 231 ч.1 ЦПК України розгляд заяви про перегляд заочного рішення проведено у відсутність представника позивача та відповідача.

Перевіривши матеріали справи, суд вважає заяву про перегляд заочного рішення задовольнити, виходячи з наступного.

Згідно ч.1 ст.232 ЦПК України, заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не зявився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Зі змісту вказаної норми випливає, що скасування заочного рішення судом, що його ухвалив, можливе у випадку встановлення судом одночасно обох обставин, визначених статтею 232 ч.1 ЦПК України.

Заяву про перегляд заочного рішення мотивовано тим, що неявка відповідача ОСОБА_1 в судове засідання 30.09.2016 року року була обумовлена поважними причинами, хоча про такі суду він завчасно не повідомив, зокрема, він працює водієм, який здійснює міжнародні перевезення і у період з 25.09.2016 року по 03.10.2016 року знаходився за межами області, в підтвердження чого надав копію заявки №00023 від 21.09.2016 року до договору №2109/1 від 21.09.2016 року (а.с. 56), копією міжнародної товарно-транспортної накладної від 29.09.2016 року (а.с. 57), копією разового договору-заявки №0005 на перевезення вантажу від 30.09.2016 року (а.с. 58).

Вказані обставини позбавили його можливості прийняти участь у розгляді справи та подати свої заперечення та докази на спростування позовних вимог.

ОСОБА_1 посилається також на те, що він не отримував жодних письмових повідомлень від банку, копія договору поруки від 01.02.2008 року (перший аркуш) не містить його підпису і у день укладення такого відповідач підписував зовсім іншу редакцію договору без вказівки на строки і терміни дії поруки. Крім того, сума заборгованості за кредитним договором повинна бути значно меншою, у наданому позивачем розрахунку заборгованості не відображено платежів, внесених відповідачами для погашення заборгованості за кредитним договором, а сама позовна заява подана ПАТ КБ «ПриватБанк» після спливу строку позовної давності.

Враховуючи те, що відповідач не зявився в судове засідання з поважних причин і докази, на які він посилається, мають істотне значення, суд вважає заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення обґрунтованою і такою, що підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 197 ч.2, 231, 232 ЦПК України,

у х в а л и в :

Заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Заочне рішення Іршавського районного суду від 30 вересня 2016 року по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк ПриватБанк до ОСОБА_2 та ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором скасувати і призначити дану справу до розгляду на 22 листопада на 11.00 годин.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуюча : М. О. Пітерських