Провадження № 22-ц/779/239/2016
Головуючий у 1 інстанції Бойчук О. В.
Суддя-доповідач ОСОБА_1
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 січня 2016 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючої Пнівчук О.В.

суддів: Василишин Л.В., Соколовського В.М.

секретаря Турів О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про надання повноважень для отримання дублікатів документів на предмет застави для його подальшої реалізації, за апеляційною скаргою представника ПАТ КБ «ПриватБанк» на заочне рішення Івано-Франківського міського суду від 30 липня 2015 року,-

в с т а н о в и л а :

26 листопада 2014 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 про надання повноважень для отримання дублікатів документів на предмет застави для його подальшої реалізації.

Позивач свої вимоги мотивував тим, що згідно рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 22.05.2012 року звернуто стягнення на предмет застави - автомобіль ВАЗ, модель 210994-20, рік випуску 2008, що належить на праві власності ОСОБА_2

Позивач, посилаючись на те, що виконати зазначене рішення не представляється можливим, оскільки відповідач не надає свідоцтво про реєстрацію даного транспортного засобу, просив задовольнити позов.

Рішенням Івано-Франківського міського суду від 30 липня 2015 року у задоволенні позову ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про надання повноважень для отримання дублікатів документів на предмет застави для його подальшої реалізації - відмовлено.

Не погоджуючись з даним рішенням представник ПАТ КБ «ПриватБанк» подав апеляційну скаргу, в якій посилається на порушення норм матеріального та процесуального права.

Апелянт зазначив, що суд помилково дійшов висновку, що чинним законодавством не передбачено надання судом повноважень зі зняття предмету застави з обліку в органах ДАІ України та отримання свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу.

ПАТ КБ «ПриватБанк» не будучи власником предмету застави та не отримавши від відповідача відповідне доручення, але отримавши право його продажу на підставі рішення суду , фактично не може реалізувати надане судом право, оскільки не може зняти предмет застави з обліку в органах ДАІ для його продажу.

Оскільки, власник транспортного засобу особисто не зняв з обліку даний транспортний засіб, та не оформив відповідно до чинного законодавства відповідне доручення на виконання зазначених дій представниками банку, в такому випадку зняття з обліку транспортного засобу здійснюється на підставі виконавчого напису нотаріуса або за рішенням суду.

Посилаючись на вказані обставини, апелянт просив скасувати рішення суду та постановити нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

В судовому засіданні апеляційного суду представник ПАТ КБ «ПриватБанк» ОСОБА_3 підтримала доводи апеляційної скарги.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з»явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Вислухавши доповідача, пояснення представника апелянта, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку про відхилення апеляційної скарги з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.303, ч.ч.2,3 ст.213 ЦПК України, під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду відповідає зазначеним вимогам з огляду на наступне.

З матеріалів справи вбачається, що заочним рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 22.05.2012 року звернуто стягнення на рухоме майно ОСОБА_2 (автомобіль НОМЕР_1) для задоволення грошових вимог апелянта за кредитно-заставним договором №IFL0AL51770026 від 18.04.2008 року в розмірі 95 950,88 грн.

Згідно ч. 7 ст. 20 ЗУ «Про заставу», реалізація заставленого майна, на яке звернено стягнення, провадиться державним виконавцем на підставі виконавчого листа

суду або наказу господарського суду, або виконавчого напису нотаріусів у встановленому порядку, якщо інше не передбачено цим Законом чи договором.

Таким чином, законодавством не передбачено іншого порядку реалізації заставленого майна стягнутого за рішенням суду, окрім як в порядку передбаченому ЗУ « Про виконавче провадження», тобто державним виконавцем.

Отже, вимоги апелянта про надання повноважень на самостійне проведення дій пов»язаних з реєстрацією в органах ДАІ для подальшої реалізації заставленого майна є необґрунтованими.

Колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції дав належну правову оцінку зібраним доказам по справі та ухвалив рішення з додержанням вимог норм матеріального та процесуального права. Доводи апеляційної скарги не спростовують правильність висновків суду, а тому підстав для його скасування колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст. ст. 307, 308, 313-315, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу представника ПАТ КБ «ПриватБанк» - відхилити.

Рішення Івано-Франківського міського суду від 30 липня 2015 року залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, однак може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з часу набрання законної сили.

Головуюча: О.В. Пнівчук

Судді: Л.В. Василишин

ОСОБА_4