_____________________________________________________________________________________________________________________
Провадження № 2/520/1366/16
УХВАЛА

про забезпечення позову

14.04.2016 року м. Одеса

Київський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого судді Прохорова П.А.,

при секретарі Цвігун А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі заяву представника позивача про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_3, про визнання заповіту недійсним, визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за заповітом,

встановив:

В провадженні Київського районного суду м. Одеси знаходиться вказана цивільна справа.

До матеріалів позову було долучено заяву по забезпечення позову, де вказуючи на обставини позову а також на те, що у період розгляду справи відповідач може розпорядитися приналежним йому на підставі спірного правовстановлюючого документу майном, що у наступному істотним чином ускладнить виконання рішення суду у випадку задоволення позову, представник позивача просила суд накласти арешт на 7/9 часток квартири №13, розташованої в місті Одесі, вулиця Вільямса Академіка, в будинку №74, в корпусі під №1, а також заборонити відповідачу будь-які дії відчужувати в будь-який спосіб таке майно.

Провадження у справі було відкрито 04.03.2016 року.

13 квітня 2016 року представником позивача було подано до канцелярії суду квитанцію про сплату судового збору за вирішення питання про забезпечення позову, а 14 квітня 2016 року її було передано головуючому судді.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Учасники справи у засідання з вирішення питання про застосування заходів забезпечення позову не викликались.

Відповідно до ч.ч.1-3 ст.151 ЦПК України, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим кодексом, заходи забезпечення позову. У заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено причини, у звязку з якими потрібно забезпечити позов, вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності, а також інші відомості, потрібні для забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Порядок вирішення питання про застосування заходів забезпечення позову врегульовано положеннями ст. 151-153 ЦПК України, та з такого приводу судам було надано відповідні розяснення, викладені Пленумом Верховного Суду України у постанові «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22 грудня 2006 року.

Виходячи з системного аналізу вказаних норм, суди, при вирішенні клопотань про застосування заходів забезпечення позову мають керуватися загальними засадами судочинства, та за наслідками розгляду такого питання слід постановляти вмотивовану ухвалу.

Відповідно до положень ст. 10, 11, 57-60 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін та в межах і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, при цьому сторони мають право обґрунтовувати належність конкретно доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень та зобовязані довести перед судом ті обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень. Такі засади поширюються як на вирішення справи по суті, так і на вирішення окремих процесуальних питань.

Так, з матеріалів справи вбачається, що на вирішенні суду перебуває спір про визнання заповіту та виданого на його підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом щодо 4/9 часток квартири №13, розташованої в місті Одесі, вулиця Вільямса академіка, в будинку №74, в корпусі під №1.

Відповідно до наданих у судовому засіданні представниками сторін пояснень, вбачається, що на теперішній час зазначене нерухоме майно перебуває у власності відповідача, та між сторонами дійсно існує спір про право.

Оскільки у випадку ухвалення судом можливого рішення про задоволення позову буде вирішено в тому числі питання, з яких випливає право власності на зазначене нерухоме майно (4/9 частини квартири), тимчасовий арешт такого майна вбачається співрозмірним із заявленими вимогами та доцільним у контексті обставин спору.

Натомість обтяження іншої, приналежної відповідачу, частини квартири доцільним не вбачається, оскільки її приналежність вбачається з інших правових підстав що не є спірними у цій справі. Разом з тим обтяження вказаного майна відповідача інших 3/9 частин спірної квартири порушує засади співрозмірності.

При цьому суд зазначає, що вимоги позивача про накладення арешту є ширшими від вимог про заборону вчиняти дії з відчуження майна у будь-який спосіб, а тому окреме застосування заходів забезпечення позову шляхом заборони вчиняти спрямовані на відчуження дії, за задоволених вимог про накладення арешту вбачається недоцільним, накладення заборони вчиняти дії з відчуження на 3/4 частки квартири вбачається недоцільним з викладених вище підстав.

Таким чином суд доходить висновку про те, що з наданих сторонами суду відомостей та доказів випливає обєктивна необхідність часткового задоволення заяви про забезпечення позову.

Разом з тим суд розяснює учасникам справи, що за заявою відповідача суд, у наступному, може змінити або скасувати вжиті цією ухвалою заходи забезпечення позову, у випадку, коли дійде до висновку про обґрунтованість відповідного клопотання.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 57-60, 151 154, 208-210 ЦПК України, суд -

ухвалив:

Заяву представника позивача про забезпечення позову задовольнити частково.

Накласти арешт на 4/9 часток квартири №13, розташованої в місті Одесі, вулиця Вільямса академіка, в будинку №74, в корпусі під №1, що належать ОСОБА_2 на підставі Свідоцтва про право на спадщину за заповітом, від 25 березня 2015 року, що зареєстроване в реєстрі за №4-431.

В іншій частині заяви про забезпечення позову відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Одеської області, лише в частині задоволених вимог, шляхом подання до Київського районного суду м. Одеси апеляційної скарги протягом пяти днів з дня її отримання, однак оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Суддя Прохоров П. А.