Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 жовтня 2016 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Штелик С.П., Закропивного О.В., Хопти С.Ф.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до публічного акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат» про відшкодування моральної шкоди за касаційною скаргою публічного акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат» на рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 24 березня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 18 травня 2016 року,

в с т а н о в и л а :

У лютому 2016 року ОСОБА_4 звернувся до суду із позовом до публічного акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат» (далі - ПАТ «Криворізький залізорудний комбінат») про відшкодування моральної шкоди. На обґрунтування позову зазначав, що в період із 02 грудня 1982 року по 20 травня 2014 року працював кріпильником та гірником на шахті «Октябрська» ПАТ «Криворізький залізорудний комбінат», отримав професійне захворювання. Згідно акта розслідування хронічного професійного захворювання від 13 серпня 2015 року, причиною отриманого ним профзахворювання є робота в умовах перевищення допустимого рівня небезпечних та шкідливих факторів виробничого середовища і трудового процесу. Висновком МСЕК від 29 вересня 2015 року йому вперше встановлено 40 % втрати професійної працездатності з 21 вересня 2015 року по 01 жовтня 2016 року, дата переогляду - 01 вересня 2016 року.

Посилаючись на те, що роботодавець не забезпечив йому належних умов праці, внаслідок чого він отримав профзахворювання, ОСОБА_4 просив стягнути із ПАТ «Криворізький залізорудний комбінат» відшкодування моральної шкоди, заподіяної умовами виробництва, у розмірі 275 600 грн.

Рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 24 березня 2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 18 травня 2016 року, позов ОСОБА_4 задоволено частково. Стягнуто із ПАТ «Криворізький залізорудний комбінат» на користь ОСОБА_4 27 000 грн у рахунок відшкодування завданої моральної шкоди. Вирішено питання про судові витрати.

У касаційній скарзі ПАТ «Криворізький залізорудний комбінат», посилаючись на порушення судами норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить скасувати рішення судів та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову ОСОБА_4

Відповідно до п. 6 розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VІІІ «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Заслухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає відхиленню.

Відповідно до ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

За вимогами ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

За положеннями ст. 173 КЗпП України шкода, заподіяна працівникам каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, пов'язаним з виконанням трудових обов'язків, відшкодовується у встановленому законодавством порядку.

Згідно ст. 237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Порядок відшкодування моральної шкоди визначається законодавством.

Відповідно до ст. ст. 23, 1167 ЦК Україниморальна шкода працівника від нещасного випадку на виробництві чи професійного захворювання полягає, зокрема, у фізичному болю, фізичних та душевних стражданнях, яких він зазнає у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я.

Виходячи з положення статті 23 ЦК України, при вирішенні спору про відшкодування моральної шкоди суду необхідно встановити характер завданої моральної шкоди, глибину і тривалість моральних та фізичних страждань потерпілого, настання негативних змін у його житті, можливість відновлення стану, який мав потерпілий до нещасного випадку чи професійного захворювання.

Стягуючи із роботодавця відшкодування моральної шкоди, завданої шкідливими умовами виробництва, суди повно та всебічно дослідили обставини справи, перевірили їх доказами, які оцінено відповідно до вимог ст. 212 ЦПК України, врахували зміст вимог і заперечень сторін, правильно застосували ст. 237-1 КЗпП України, ст. ст. 23, 1167 ЦК України та обґрунтовано виходили із того, що відшкодування заподіяної працівнику професійним захворюванням моральної шкоди покладається на роботодавця (згідно норм закону, що діяли на дату встановлення ОСОБА_4 висновком МСЕК втрати професійної працездатності вперше), який не виконав вимог щодо забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці. При визначенні розміру відшкодування судами враховано характер отриманого позивачем професійного захворювання, тривалість праці в шкідливих умовах, відсоток витрати професійної працездатності, тяжкість вимушених змін у житті, засади розумності, виваженості та справедливості.

Доводи касаційної скарги є необґрунтованими, висновків судів не спростовують та на законність судових рішень у справі не впливають.

Згідно ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу публічного акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат» відхилити.

Рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 24 березня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 18 травня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів: С.П. Штелик

О.В. Закропивний

С.Ф. Хопта