РІШЕННЯ

іменем України

03 листопада 2016 року м. Зміїв

Зміївський районний суд Харківської області в складі:

головуючого судді Овдієнка В.В.

з участю секретаря Іванової О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

в с т а н о в и в:

01.09.2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, зареєстрованого 06 вересня 2003 року Московським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, актовий запис №1000.

В обґрунтування позову зазначила, що з 06.09.2003 року перебуває у шлюбі з відповідачем.

Спільне життя з відповідачем не склалося через різні погляди на сімейне життя. Шлюбні відносини між ними припинені з 2010 року і з того часу вони проживають окремо.

Спір про поділ майна, що є їхньою спільною сумісною власністю, між ними на даний час відсутній.

Сторони в судове засідання не з'явилися.

Позивачка ОСОБА_1 подала заяву про розгляд справи за її відсутністю, на позовних вимогах наполягала.

Відповідач ОСОБА_2 подав заяву про розгляд справи за його відсутністю, позовні вимоги визнав, просив розірвати шлюб.

Зважаючи на те, що всі особи, які беруть участь у справі в судове засідання не з'явилися, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного:

Згідно свідоцтву про шлюб, сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 06.09.2003 року (а. с. 4).

Рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова від 17.05.2011 року ОСОБА_2 та ОСОБА_1 позбавлено батьківських прав відносно малолітніх ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а. с. 19-21).

Сторонами визнані та, відповідно до ч. 1 ст. 61 ЦПК України, не підлягають доказуванню ті обставини, що фактично вони припинили шлюбні стосунки, проживають окремо, спільне господарство не ведуть, збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам.

Спору про розділ майна немає.

Згідно із ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов'язки у шлюбі та сім'ї.

Згідно ч. 1 ст. 110 ЦК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя.

У відповідністю зі ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Враховуючи, що позивачка ОСОБА_1 у заяві наполягала на розірванні шлюбу, відповідач ОСОБА_2 подав заяву про визнання позову, а подальше збереження шлюбу є неможливим та суперечило б інтересам сторін, позовна заява про розірвання шлюбу є обґрунтованою і підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 61, 169, 174, ч. 2 ст. 197, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд,

в и р і ш и в:

Позов задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_2 (до шлюбу Мірошниченко) ОСОБА_5, зареєстрований 06 вересня 2003 року (актовий запис №1000) Московським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції - розірвати.

Прізвища сторін після розірвання шлюбу залишити без змін.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Харківської області через Зміївський районний суд шляхом подання апеляційної скарги в десятиденний строк з дня його отримання.

Головуючий: