справа № 278/3739/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 лютого 2016 року м. Житомир

Житомирський районний суд Житомирської області в складі головуючого судді Грубіяна Є.О., секретаря Максименко М.С., розглянув цивільну справу за заявою ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Левківської сільської ради Житомирського району Житомирської області про визнання права власності, третя особа - Третя житомирська державна нотаріальна контора, -

В С Т А Н О В И В :

Позивачі звернулись до суду із зазначеною заявою, якою просили визнати за ними в рівних частинах (по ?) право власності на житловий будинок АДРЕСА_1, як за спадкоємцями за законом після смерті матері.

В судове засідання сторони не з'явились, проте від позивачів, представника відповідача та представника третьої особи надійшли заяви про розгляд справи за їх відсутності. Заявники позов підтримали та просили його задовольнити. Представник відповідача позов визнав. Представник третьої особи ставлення до позову не виказав.

Дослідив матеріали справи, судом були встановлені наступні факти і відповідно ним правовідносини. ІНФОРМАЦІЯ_3 року померла мати позивачів - ОСОБА_3 (а.с.9-11). Після смерті останньої залишилась спадкова маса, яка, зокрема, складається з житлового будинку АДРЕСА_1 який належав спадкодавцю згідно запису у погосподарській книзі (а.с.13). На час смерті та протягом шести місяців після смерті ОСОБА_3 за вказаною адресою з нею ніхто не проживав та зареєстрований не був. Право власності на спірний у справі житловий будинок, станом на 12 вересня 2014 року, не зареєстровано (а.с.14). Позивачі є єдиними спадкоємцями до майна їх померлої матері (а.с.15). Постановою нотаріуса від 27 травня 2015 року останнім відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину на спірне нерухоме майно, у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документа на нього (а.с.16).

За таких обставин позивачі вказують, що вимушені звернутись до суду за захистом своїх прав, оскільки визнати право власності на належне їм спадкове майно у інший, аніж судовий спосіб, не мають змоги.

Зазначені правовідносини врегульовані та відповідають наступними нормам матеріального закону. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч. 1 ст. 16 ЦК України). Спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) (ст. 1216 ЦК України). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України). Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (ч. 1, ч. 2 ст. 1220 ЦК України). Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. (ч. 1, ч. 5 ст. 1268 ЦК України). Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні (ч. 1 ст. 321 ЦК України).

Аналіз встановлених судом обставин справи та норм Закону, що їх регулюють, у своїй сукупності, дає підстави суду для задоволення позову, адже як встановлено, спадкодавець за життя була фактичним власником спірного у даній справі житлового будинку, однак за життя належним чином оформити своє право власності на нього не встигла, у зв'язку з чим позивачі, в даний час, унеможливлені у прийнятті спадщини. Також, судом встановлено, що заявники мають законне право на отримання у власність вищевказаного нерухомого майна, і не можуть бути позбавлені цього права, оскільки набуття права власності, позивачів, як спадкоємців за законом після смерті матері, чітко передбачено нормами ЦК України.

Отже, враховуючи вищенаведене та правову позицію апеляційного суду Житомирської області з даних правовідносин, позовна заява підлягає до задоволення, як така, що доведена позивачами.

Водночас, розглядаючи питання щодо розподілу судових витрат у справі, суд, відповідно до положень ч. 1 ст. 88 ЦПК України, вирішує його шляхом стягнення таких витрат, що складаються із судового збору в розмірі 694,85 гривні, з відповідача на користь позивача. Окремо суд звертає увагу відповідача на тому, що дана норма процесуального Закону є імперативною, що вимагає від суду безальтернативне її застосування.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 10, 11, 60, ч. 1 ст. 88, ч. 4 ст. 174, 209 ЦПК України, ч. 1 ст. 16, ч. 1 ст. 321, ст. 1216, ст. 1217, ч. 2 ст. 1220, ч. 1, ч. 5 ст. 1268 ЦК України, ст. ст. 212 - 215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, право власності, по 1/2 частині за кожним, на житловий будинок АДРЕСА_1, як за спадкоємцями за законом після смерті матері - ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 року.

Стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати за розгляд даної справи у розмірі 694,85 гривні.

Рішення суду вступає в законну силу після закінчення строку на апеляційне оскарження. Рішення може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги до апеляційного суду Житомирської області через Житомирський районний суд Житомирської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Є.О. Грубіян