Справа №568/1218/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2016 р. м.Радивилів

Радивилівський районний суд Рівненської області

В складі:

Головуючий суддя: Прачук Л.І.

При секретарі судового засідання: Гуменюк Г.В.

За участю позивача: ОСОБА_1

За участю представника органу опіки і піклування:ОСОБА_10

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Радивилів цивільну справу за

позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_3 за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору - органу опіки і піклування Радивилівської районної державної адміністраціїї та Радивилівської міської ради як органу опіки і піклування про визначення місця проживання дитини, припинення стягнення аліментів за рішенням суду та стягнення аліментів на утримання дитини

встановив:

Позивач звернувся до суду з даним позовом. Просить визначити місце проживання їх з відповідачкою малолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, з ним за місцем його постійного проживання. В обґрунтування позову посилається на те, що вони є батьками малолітнього ОСОБА_4. Відповідно до рішення Радивилівського районного суду від 14 травня 2009 року він сплачує аліменти на користь відповідачки на утримання їх сина ОСОБА_4 в розмірі ? частини всіх видів заробітку але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Покладені на нього обов»язки він виконує добросовісно і своєчасно, а саме перераховує кошти на вкладний рахунок відповідачки ОСОБА_3 в Радивилівському НОМЕР_2 «Державний ощадний банк України». Однак заявляє, що їх син ОСОБА_4 увесь час фактично проживав і проживає на даний час разом з позивачем за адресою: АДРЕСА_1 і перебуває на утриманні позивача. Відповідач не бере участі у вихованні і утриманні сина, його матеріальному забезпеченні. Вона з 01 серпня 2012 року працевлаштована в Республіці Польща де постійно проживає і має стабільний дохід. Проте відповідач отримує грошові кошти, які позивач сплачує як аліменти, і використовує їх не за призначенням, а на власні потреби. Стверджує, що за вказаний період він сплатив аліменти на користь позивачки в загальній сумі 18507 грн. 21 коп.. Всі ці обставини стали підставою його звернення до суду з даним позовом. Просить визначити місце проживання сина ОСОБА_4 разом з ним за місцем його постійного проживання, припинити стягнення аліментів з нього на користь відповідачки на утримання їх малолітнього сина ОСОБА_4 на підставі рішення Радивилівського районного суду від 14 травня 2009 року, стягнути з ОСОБА_3 на його користь аліменти на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі ? частини всіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму доходів громадян з дня подання позову до суду до повноліття дитини.

В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги в повному обсязі і дав покази в межах заявлених вимог. Показав, що син на протязі всіх років проживав поперемінно то з ним то з відповідачкою, а з 2011 року ОСОБА_4 постійно проживає з ним і перебуває на його утриманні. Дитина зареєстрована за місцем реєстрації відповідачки в АДРЕСА_2 Заявляє, що йому достовірно відомо, що відповідач неофіційно продала даний будинок і там зараз проживають нові власники. Іншого житла в м. Радивилів відповідач не має. Відповідач лише зареєстрована в АДРЕСА_2 але тут не проживає, а постійно проживає в Республіці Польща. До дитини відповідачка приїздить один раз в три місяці на декілька днів. Позивач самостійно утримує сина хоча працює офіційно і має мінімальну заробітну плату. Не дивлячись на незначні доходи і проживання сина з ним він добросовісно сплачує аліменти на користь відповідача на утримання дитини. Вважає, що відповідач використовує отримані аліменти не за призначенням, а на власні цілі. Враховуючи наведене коштів на прожиття їм із сином не вистачає, однак він забезпечує нормальні умови для проживання дитини. Просить задовільнити позов.

Відповідач ОСОБА_3 позов визнала частково. Показала, що після сварки з позивачем вона забрала сина і проживала окремо від позивача. Позивач не надавав в добровільному порядку кошти на утримання дитини тому вона в 2009 році звернулася з позовом до суду про стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини. По рішенню суду аліменти було стягнуто. До липня 2012 року ОСОБА_4 постійно проживав з нею і перебував на її утриманні. З 01.08.2012 року відповідач офіційно працевлаштована в Республіці Польща і там проживає. З того часу ОСОБА_4 проживає з позивачем. Вона бере участь в утриманні і вихованні сина, приблизно 2 - 3 місяці в рік вона бере відпустки, приїздить в Україну і проводить цей час з сином. Заявляє, що весь одяг дитини куплено за її кошти. Ствердила, що вона отримує аліменти з відповідача на утримання сина, але заявляє що кошти перебувають на рахунку дитини, а також вона витрачає їх на сина. Заявляє, що житловий будинок в АДРЕСА_2, в якому зареєстровані вона і син, належить їй, але на даний час в будинку проживають квартиранти. Не заперечує проти припинення стягнення аліментів з позивача на її користь, однак заперечує проти стягнення аліментів з неї на користь позивача. Просить судові витрати покласти на сторони порівну.

В два останні судові засідання в т.ч.29.12.2015 року і 27.01.2016 року відповідач не з»явилася, хоча була належним чином повідомлена про дату і час розгляду справи. Надіслала до суду заяви про неможливість перетину кордону на даний час. Не заперечує проти розгляду справи за її відсутності і просить в разі розгляду справи за її відсутності врахувати її заперечення на позов.

Начальник служби у справах дітей Радивилівської районної державної адміністрації Голуб Т.М. показала, що комісія з питань захисту прав дитини, як орган опіки і піклування, не прийшла до єдиного висновку з ким доцільно залишити на проживання і виховання малолітнього ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3. На засідання комісії 06.10.2015 року позивач не з»явився. Комісія заслухала лише пояснення відповідачки ОСОБА_3 і малолітнього ОСОБА_4, який повідомив, що хоче проживати з матір»ю. Було проведено обстеження умов проживання ОСОБА_3 АДРЕСА_2. Встановлено, що дві кімнати в будинку займають квартиранти, а дві кімнати - відповідачка з сином. Позивач не пустив членів комісії в квартиру по місцю його проживання для проведення обстеження його умов проживання.

В останнє судове засідання представник Голуб Т.М. не з»явилася. Перший заступник голови Радивилівської РДА Бондарчук М. надіслав до суду лист про розгляд справи за відсутності представника органу опіки і піклування.

Представник Радивилівської міської ради ОСОБА_10 показав, що виконком Радивилівської міської ради, як орган опіки і піклування, провів обстеження умов проживання сторін. По місцю реєстрації ОСОБА_3 виявлено, що в будинку проживає інша сім»я. Мати заявляє, що в будинку перебувають речі її і дитини і в період коли вона перебуває на Україні, проживає з сином в половині будинку, а квартиранти в іншій половині. При проведенні обстеження умов проживання ОСОБА_1 встановлено, що в період відсутності матері на території України малолітній ОСОБА_4 проживає разом з батьком. Умови проживання: дитина має свій куточок, мінімальні потреби дитини забезпечуються.

Заслухавши сторін, свідка ОСОБА_9, малолітнього ОСОБА_4, дослідивши докази і фактичні обставини справи суд знаходить, що позов підлягає до задоволення частково.

Показами свідка ОСОБА_9 встановлено, що вона є класним керівником ОСОБА_4, учня 5-го класу Радивилівської школи-гімназії №1. Хлопчик доглянутий, приходить до школи чистий, охайний, домашні завдання виконує. ОСОБА_4 навчається на середньому рівні: знання високі і достатні. Дитина комунікабельна, не замкнута, зауважень від психолога на поведінку хлопчика не надходило. На перше вересня 2015 року свідок бачила маму ОСОБА_4, яка дала кошти на харчування сина в школі так як харчування у школі платне.

Опитаний в судовому засіданні малолітній ОСОБА_4, який допитувався в присутності педагога ОСОБА_9, показав, що на протязі останніх трьох років він постійно приживає з батьком за адресою АДРЕСА_1. Батько його не ображає, допомагає у всьому. Їжу в сім»ї готує баба. Коли мама приїздить у м. Радивилів він проживає з матір»ю. Він бажає проживати з матір»ю.

Сторони по справі є батьками малолітнього ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5. Дане встановлено з свідоцтва про народження НОМЕР_1, виданого Радивилівським відділом РАЦС 02 березня 2005 року.

Однак на даний час сторони проживають окремо і не дійшли спільної згоди про місце проживання малолітнього сина. Сторони не надали суду доказів про наявність у них власного житла.

В судовому засіданні достовірно встановлено, що малолітній ОСОБА_4 на протязі останніх трьох років проживає з батьком, позивачем по справі, за місцем реєстрації батька за адресою: АДРЕСА_1.. В квартирі також проживають батьки позивача, які є пенсійного віку. Хлопчик фактично перебуває на утриманні батька.

Відповідач ОСОБА_3 з 01.08.2012 року постійно проживає в Республіці Польща і там працевлаштована. В м. Радивилів ОСОБА_3 приїздить лише в періоди відпусток на роботі і в цей період дитина проживає з нею.

Відповідач, як мати, бере участь у вихованні і матеріальному утриманні сина в ті періоди коли дитина проживає з нею. Встановити достовірно скільки часу на рік дитина проводить з матір»ю неможливо, так як сторони не надали суду жодних достовірних доказів, які стосуються даних обставин. Позивач заявляє, що це буває декілька днів один раз в три місяці, а відповідач заявляє, що це в загальному становить близько трьох місяців на рік.

З акта обстеження житлово-побутових умов проживання сім»ї ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_1 , проведеного комісією Радивилівської міської ради від 16.12.2015 року, встановлено, що ОСОБА_4 проживає в квартирі разом з батьком, бабою і дідом. Позивач з сином займають кімнату площею близько 24 кв.метрів. В кімнаті є місце для занять і для відпочинку дитини. Однак комісія прийшла до висновку, що умови проживання малолітнього ОСОБА_4 в даній квартирі є незадовільними.

Виконавчий комітет Радивилівської міської ради, як орган опіки і піклування, на підставі проведення обстеження житлово-побутових умов проживання сторін прийшов до висновку про доцільність визначення місця проживання малолітнього ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, з його батьком ОСОБА_1, що встановлено з рішення №2 від 26 січня 2016 року.

Представник органу опіки і піклування ОСОБА_10 в судовому засіданні підтримав даний висновок.

З вищевикладеного вбачається, що умови проживання дитини бажають бути кращими. Батько забезпечує мінімальні потреби дитини, але в кімнаті недостатньо вільного місця, відсутній затишок..

Разом з тим суд враховує, що дитина доглянута, забезпечена необхідним. Це встановлено судом при опитуванні ОСОБА_4 в судовому засіданні, це встановлено з показів класного керівника хлопчика свідка ОСОБА_9.

Оцінивши в сукупності докази суд знаходить, що в даному випадку малолітню дитину слід залишити на проживання і виховання батькові.

Відповідно до ст. 141 СК України батьки мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов»язків щодо дитини.

Ч.2ст.161 СК України передбачає, що під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов»язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров»я та інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини.

Стаття 161 СК України визначає, якщо мати та батько дитини, які проживають окремо, не дійшли згоди, з ким буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватись органом опіки та піклування або судом.

Відповідно до ст.171 СК України дитина має право на те, щоб бути вислуханою батьками, іншими членами сім»ї, посадовими особами з питань, що стосуються її особисто, а також з питань сім»ї.

В судовому засіданні малолітній ОСОБА_4 заявив, що він проживає з батьком і в них добрі стосунки, але він бажає також проживати з матір»ю. Діти такого віку більш прихильно ставляться до матері. Враховуючи малолітній вік дитини, періодичну участь матері у вихованні і утриманні сина суд вважає, що в даному випадку думка дитини суперечить її інтересам.

Відповідно до ч.3ст.171 СК України суд має право постановити рішення всупереч думці дитини, якщо цього вимагають її інтереси.

При вирішенні даного спору, виходячи з фактичних обставин справи, суд знаходить, що в даному випадку слід прийняти рішення, яке суперечить думці дитини, але відповідачє її інтересам. Суд враховує те, що відповідач влітку 2012 року залишила малолітнього сина ОСОБА_4 на виховання батькові і виїхала на роботу і проживання за межі України. Понад три роки хлопчик проживає з батьком і перебуває на його утриманні. Проживаючи з батьком з серпня 2012 року по даний час в дитини склався установлений розпорядок дня, відповідні звички і відповідний спосіб життя.

З показів класного керівника ОСОБА_4 встановлено, що дитина приходить до школи доглянута, охайна, домашні завдання виконуються. Тобто батько фактично справляється з своїми батьківськими обов»язками по вихованню і матеріальному забезпеченню сина.

На даний час мати не заявляє вимог про передачу дитини їй на виховання і проживання. Частково визнаючи позов вона не заперечує проти передачі дитини на виховання і проживання батькові. Відповідач також не надала суду доказів того, що вона, як мати, належним чином виконує свої обов»язки по вихованню і утриманню сина на протязі останніх трьох років.

Декларація прав дитини від 20 листопада 1959 року містить принцип 6, за яким дитина може бути розлучена з матір»ю лише у винятковій ситуації. Виняткової ситуації, яка б давала суду підстави розлучити матір з сином в судовому засіданні не встановлено. В 2012 році мати добровільно залишила сина на проживання батькові, де дитина і проживає на даний час.

При наведених вище обставинах на даному етапі життя дитини суд знаходить за доцільне і таке, що відповідає інтересам дитини, передати малолітнього ОСОБА_4 на проживання і виховання батька і залишити його там де він проживає на даний час.

Суд вважає, що відповідач, як любляча мати, завжди знайде можливість побачитися і поспілкуватися з сином, взяти участь в його вихованні.

На підставі рішення Радивилівського районного суду від 14 травня 2009 року позивач сплачує аліменти на користь відповідачки на утримання сина ОСОБА_4.

Враховуючи те, що суд прийшов до висновку про передачу сина на проживання батькові, у відповідача відсутні правові підстави для отримання аліментів з позивача на утримання малолітнього сина. Тому стягнення аліментів з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 на утримання малолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, по рішенню Радивилівського районного суду від 14 травня 2009 року слід припинити.

Позовні вимоги в частині стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання малолітнього сина також підлягають до задоволення. Малолітній ОСОБА_4 проживає з батьком і суд прийшов до висновку про доцільність передачі сина на виховання і проживання батькові.

З серпня 2012 року по даний час син ОСОБА_4 проживає з батьком і знаходиться на його утриманні. Відповідач періодично займається утриманням і вихованням сина, надає матеріальну допомогу на утримання дитини, але не регулярно і доказів розміру такої допомоги суду не надано.

Відповідач, як мати, зобов"язана утримувати свого малолітнього сина. Поскільки суд прийшов до висновку про передачу дитини на утримання батька, тому з матері слід стягнути аліменти на користь батька на утримання дитини.

Відповідно до ст.182 СК України розмір аліментів не може бути меншим 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. З 01 січня 2016 року прожитковий мінімум на дитину віком від 6 до 18 років становить 1455 грн. в місяць.

В судовому засіданні достовірно встановлено, що відповідач офіційно працює в Республіці Польща і має сталий заробіток, тому аліменти слід стягнути в частці від доходу але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку.

Аліменти слід стягнути з дня прийняття даного рішення про передачу дитини на утримання батька і припинення в зв»язку з цим стягнення аліментів з позивача на користь відповідача на утримання дитини по рішенню суду від 14.05.2009 року.

Позовні вимоги в частині стягнення аліментів з відповідача на користь позивача на утримання сина з дня подання заяви до суду до задоволення не підлягають виходячи з вищевикладеного.

До стягнення також підлягають судові витрати по справі - сплачений позивачем судовий збір.

Керуючись ст..ст.86,140,141,160,161,171,180,181,182,183,192 СК України, ст..ст. 10,11,62,69,212,213 ЦПК України суд

В и р і ш и в :

Позовну заяву ОСОБА_1 задовільнити частково.

Визначити місце проживання малолітнього ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, з батьком ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_1.

Припинити стягнення аліментів з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_6, на користь ОСОБА_3 на утримання малолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 за рішенням Радивилівського районного суду Рівненської області від 14 травня 2009 року. Відкликати виконавчий лист по справі №2-180/09.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_7, на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі ?(однієї четвертої) частини всіх видів заробітку, але не менше 30% (тридцяти) прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно починаючи з 27 січня 2016 року до повноліття дитини.

Стягнути з з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_7, на користь ОСОБА_1 974 (дев»ятсот сімдесят чотири) грн.. 20 коп. сплаченого судового збору.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Зобов»язати ОСОБА_1 не чинити матері ОСОБА_3 перешкод в побаченні з сином ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Рівненської області через Радивилівський районний суд шляхом подання в 10-денний строк апеляційної скарги.

При неподанні в 10-денний строк апеляційної скарги рішення набирає законної сили по закінченню цього строку, а при поданні апеляційної скарги рішення набирає законної сили по закінченню розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст рішення виготовлено 01.02.2016 року.

Суддя: Л.І.Прачук