У Х В А Л А ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 20 квітня 2016 року м. Київ Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі: головуючогоГвоздика П.О., суддів: Євтушенко О.І., Завгородньої І.М.,Іваненко Ю.Г., Ситнік О.М., розглянувши в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_7 про захист честі, гідності та ділової репутації, за касаційною скаргою ОСОБА_6 на рішення апеляційного суду Миколаївської області від 16 березня 2015 року, в с т а н о в и л а: У вересні 2014 року позивач звернувся до суду з даним позовом, зазначивши в його обгрунтування, що 03 вересня 2014 року за адресою: вул. Слобідська, 110-А в м. Миколаєві біля адміністративної будівлі Державної фітосанітарної інспекції Миколаївської області, начальником якої він є, відбувся пікет представників різних громадських організацій, де відповідач, як один з активних його учасників, оголосив прилюдно і вручив йому резолюцію акції про недовіру начальнику Державної фітосанітарної служби Миколаївської області від 04 вересня 2014 року № 32, у зв'язку з чим поширив інформацію шляхом її повідомлення в публічному виступі у присутності осіб. Крім того, відповідач поширив вказану в цій резолюції інформацію також у спосіб її надіслання до Міністерства аграрної політики та продовольства України, а також через її поширення в мережі Інтернет. Посилаючись на те, що інформація, викладена в резолюції, є недостовірною та такою, що ганьбить його честь, гідність і ділову репутацію, на підставі ст. ст. 270 - 278, 297, 299 ЦК України просив суд: визнати інформацію недостовірною та такою, що порушує його особисті немайнові права і порочить честь, гідність та його ділову репутацію, що викладена у резолюції акції про недовіру начальнику Державної фітосанітарної служби Миколаївської області та поширена відповідачем шляхом зачитування у присутності працівників Миколаївської фітосанітарної лабораторії за адресою: вул. 5 Слобідська, 110-А, м. Миколаїв, та шляхом надіслання на адресу Міністерства аграрної політики та продовольства України, щодо: - злочинних та корупційних дій начальника Державної фітосанітарної служби Миколаївської області ОСОБА_6, який на займаній посаді постійно займається хабарництвом, з кожної тони експортованого зерна ОСОБА_6 вимагає хабар у розмірі до 10 гривень в «кишеню», в середньому порт відправляє сільськогосподарську продукцію до 10 мільйонів тон на рік, тому суми хабарів сягають мільйони гривень; - інформації щодо безлічі таких порушень закону на рахунках начальника Державної фітосанітарної служби; - виявлення останньою перевіркою порушення у фінансуванні будівництва адмінбудівлі Фітосанітарної інспекції на суму 250 000 гривень державних коштів, які були витрачені незаконно; - виявлення безпідставного витрачання державних коштів на преміювання працівників в розмірі 20 000 гривень та відкриття за цими фактами перевірки обласною прокуратурою кримінальної справи та відкриття кримінальної справи УМВС в Миколаївській області за фактом придбання ОСОБА_6 кондиціонерів; - того, що ОСОБА_6 заплатив правоохоронним органам і ця справа, як і безліч інших, загубилася в купі паперів та не розслідується; - фінансової підтримки ОСОБА_6 «антимайдану» в Миколаївській області та сепаратистських дій, спрямованих на повалення державної цілісності України». Зобов'язати відповідача спростувати протягом семи календарних днів з дня набрання рішенням суду закононої сили вищевказану недостовірну інформацію шляхом зачитування її спростування у присутності ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11 за адресою: вул. 5 Слобідська, 110-А, м. Миколаїв, а також шляхом надіслання на адресу Міністерства аграрної політики та продовольства України листа на бланку громадської організації «Громада проти беззаконня», з особистим підписом та печаткою громадської організації «Громада проти беззаконня», із зазначенням реєстраційного вихідного номера та дати реєстрації, про спростування недостовірної інформації, поширеної у резолюції акції про недовіру начальнику Державної фітосанітарної служби Миколаївської області ОСОБА_6 за вихідним № 32 від 04 вересня 2014 року, а саме щодо: - злочинних та корупційних дій начальника Державної фітосанітарної служби Миколаївської області ОСОБА_6, який на займаній посаді постійно займається хабарництвом, з кожної тони експортованого зерна вимагає хабар у розмірі до 10 гривень в «кишеню», в середньому порт відправляє сільськогосподарську продукцію до 10 мільйонів тон на рік, тому суми хабарів сягають мільйони гривень; - інформації щодо безлічі таких порушень закону на рахунках начальника Державної фітосанітарної служби; - виявлення останньою перевіркою порушення у фінансуванні будівництва адмінбудівлі Фітосанітарної інспекції на суму 250 000 гривень державних коштів, які були витрачені незаконно. - виявлення безпідставного витрачання державних коштів на преміювання працівників в розмірі 20 000 гривень та відкриття за цими фактами перевірки обласною прокуратурою кримінальної справи та відкриття кримінальної справи УМВС в Миколаївській області за фактом придбання ОСОБА_6 кондиціонерів. - того, що ОСОБА_6 заплатив правоохоронним органам і ця справа, як і безліч інших,загубилася в купі паперів та не розслідується. - фінансової підтримки ОСОБА_6 «антимайдану» в Миколаївській області та сепаратистських дій, спрямованих на повалення державної цілісності України». Рішенням Новоодеського районного суду Миколаївської області від 20 січня 2015 року позов задоволено частково. Визнано недостовірною та такою, що порушує особисті немайнові права і порочить честь, гідність і ділову репутацію ОСОБА_6 інформацію, що викладена у резолюції акції про недовіру начальнику Державної фітосанітарної служби Миколаївської області ОСОБА_6 від 04 вересня 2014 року № 32, яка підписана ОСОБА_7 та поширена ним 03 вересня 2014 шляхом зачитування інформації у присутності працівників Миколаївської фітосанітарної лабораторії ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11 та інших невідомих осіб за адресою: вул. 5 Слобідська, 110а, м. Миколаїв, та шляхом надіслання на адресу Міністерства аграрної політики та продовольства України, а саме щодо : «- злочинних та корупційних дій начальника Державної фітосанітарної служби Миколаївської області ОСОБА_6, який на займаній посаді постійно займається хабарництвом, з кожної тони експортованого зерна ОСОБА_6 вимагає хабар у розмірі до 10 грн. в «кишеню», в середньому порт відправляє сількогосподарську продукцію до 10 мільйонів тон на рік, тому суми хабарів сягають мільйонами гривень. - інформації щодо безлічі таких порушень закону на рахунках начальника Державної фітосанітарної служби. - щодо виявлення останньою перевіркою порушення у фінансуванні будівництва адмінбудівлі Фітосанітарної інспекції на суму 250 тис. грн. державних коштів, які були витрачені незаконно. - щодо виявлення безпідставного витрачання державних коштів на преміювання працівників в розмірі 20 тис. грн. та відкриття за цими фактами перевірки обласною прокуратурою кримінальної справи та відкриття кримінальної справи УМВС в Миколаївській області за фактом придбання ОСОБА_6 кондиціонерів. - щодо того, що ОСОБА_6 заплатив правоохоронним органам і ця справа, як і безліч інших загубилася в купі паперів та не розслідується. - щодо фінансової підтримки ОСОБА_6 «анти майдану» в Миколаївській області та сепаратиських дій, направлених на повалення державної цілісності України». Зобов'язано ОСОБА_7 спростувати протягом семи календарних днів з дня набрання рішенням суду законної сили вищевказану недостовірну інформацію про ОСОБА_6 шляхом зачитування її спростування у присутності ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11 за адресою: вул. 5 Слобідська, 110а, м. Миколаїв, та шляхом надіслання на адресу Міністерства аграрної політики та продовольства України листа з посиланням про спростування недостовірної інформації, поширеної у резолюції акції про недовіру начальнику державної фітосанітарної служби Миколаївської області ОСОБА_6 за вихідним № 32 від 04 вересня 2014 року, а саме щодо: «- злочинних та корупційних дій начальника Державної фітосанітарної служби Миколаївської області ОСОБА_6, який на займаній посаді постійно займається хабарництвом, з кожної тони експортованого зерна ОСОБА_6 вимагає хабар у розмірі до 10 грн. в «кишеню», в середньому порт відправляє сількогосподарську продукцію до 10 мільйонів тон на рік, тому суми хабарів сягають мільйонами гривень. - інформації щодо безлічі таких порушень закону на рахунках начальника Державної фітосанітарної служби. - щодо виявлення останньою перевіркою порушення у фінансуванні будівництва адмінбудівлі Фітосанітарної інспекції на суму 250 тис. грн. державних коштів, які були витрачені незаконно. - щодо виявлення безпідставного витрачання державних коштів на преміювання працівників в розмірі 20 тис. грн. та відкриття за цими фактами перевірки обласною прокуратурою кримінальної справи та відкриття кримінальної справи УМВС в Миколаївській області по факту придбання ОСОБА_6 кондиціонерів. - щодо того, що ОСОБА_6 заплатив правоохоронним органам і ця справа, як і безліч інших загубилася в купі паперів та не розслідується. - щодо фінансової підтримки ОСОБА_6 «анти майдану» в Миколаївській області та сепаратиських дій, направлених на повалення державної цілісності України». Вирішено питання про розподіл судових витрат. У задоволені іншої частини позовних вимог відмовлено. Рішенням апеляційного суду Миколаївської області від 16 березня 2015 року рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове рішення про відмову у задоволенні позову. У касаційній скарзі ОСОБА_6 просить скасувати рішення апеляційного суду і залишити в силі рішення суду першої інстанції, мотивуючи свою вимогу порушенням судом норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права. Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Ухвалюючи рішення про задоволення позову в частині вимог про визнання інформації недостовірною та такою, що порушує особисті немайнові права позивача і порочить його честь, гідність і ділову репутацію із зобов'язанням відповідача її спростувати шляхом зачитування в присутності свідків та шляхом надіслання на адресу Міністерства аграрної політики листа із посиланням на спростування недостовірної інформації, суд першої інстанції виходив з того, що інформація, яка поширена відповідачем відносно позивача у резолюції акції про недовіру, має стверджувальний характер та містить фактичні дані, не є оціночним судженням, а тому є недостовірною, у зв'язку із чим підлягає спростуванню. Вирішуючи спір про спростування інформації відповідачем на бланку громадської організації «Громада проти беззаконня» із зазначенням реєстраційного вихідного номера та дати реєстрації, суд першої інстанції дійшов висновку, що обраний позивачем спосіб захисту в цій частині не передбачений нормами ст. 16 ЦК України. Скасовуючи рішення суду першої інстанції та ухвалюючи нове про відмову у задоволенні позову, апеляційний суд виходив з того, що поширена відповідачем інформація викладена в цензурній і не лайливій формі, не є звинуваченням у скоєнні злочину, тобто є оціночними судженнями, які направлені на надання оцінки діяльності позивача як посадової особи, а тому дійшов висновку, що на спірні правовідносини поширюється норма ст. 47-1 Закону України «Про інформацію», а не положення ст. 277 ЦК України. Проте з таким висновком апеляційного суду погодитись не можна. Статтями 213, 214, 316 ЦПК Українипередбачено, що рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу відповідно до норм матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, а за їх відсутності - на підставі закону, що регулює подібні відносини, або керуючись загальними засадами і змістом законодавства України. Обґрунтованим визнається рішення, у якому повно відображені обставини, що мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні. Вимоги до рішення суду апеляційної інстанції викладені у ст. 316 ЦПК України. У мотивувальній частині рішення слід наводити дані про встановлені судом обставини, що мають значення для справи, їх юридичну оцінку та визначені відповідно до них правовідносини. Вказаним вимогам рішення апеляційного суду не відповідає. Статтею 21 Конституції України визначено, що усі люди є вільні і рівні у своїй гідності та правах. Права і свободи людини є невідчужуваними та непорушними. Відповідно до ст. 28 Конституції України кожен має право на повагу до його гідності. Згідно зі ст. 34 Конституції України кожному гарантується право на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань. Відповідно до ч. 1 ст. 277 ЦК України фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сім'ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації. Як розʼяснено в п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 лютого 2009 року № 1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» (далі - Постанова), при розгляді справ зазначеної категорії суди повинні мати на увазі, що юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову, є сукупність таких обставин: а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; б) поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право. Недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені). У п. 18 Постанови роз'яснено, що згідно з положеннями ст. 277 ЦК України і ст. 10 ЦПК України обов'язок довести, що поширена інформація є достовірною, покладається на відповідача, проте позивач має право подати докази недостовірності поширеної інформації. Позивач повинен довести факт поширення інформації відповідачем, а також те, що внаслідок цього було порушено його особисті немайнові права. Вирішуючи питання про визнання поширеної інформації недостовірною, суди повинні визначати характер такої інформації та з'ясовувати, чи є вона фактичним твердженням, чи оціночним судженням (п. 19 Постанови). Згідно із ч. 2 ст. 47-1 Закону України «Про інформацію» оціночними судженнями, за винятком образи чи наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, зокрема критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, з огляду на характер використання мовних засобів, зокрема вживання гіпербол, алегорій, сатири. Оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості. Згідно зі ст. 277 ЦК України не є предметом судового захисту оціночні судження, думки, переконання, критична оцінка певних фактів і недоліків, які, будучи вираженням суб'єктивної думки і поглядів відповідача, не можна перевірити на предмет їх відповідності дійсності (на відміну від перевірки істинності фактів) і спростувати, що відповідає прецедентній судовій практиці Європейського суду з прав людини при тлумаченні положень статті 10 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Вирішуючи спір, суд першої інстанції на підставі належним чином оцінених доказів дійшов висновку, що поширена відповідачем інформація, яка викладена у резолюції, має стверджувальний характер, в якій зазначається про те, що позивач є хабарником, корупціонером, порушником багатьох законів, прихильником антимайдану, який здійснював його фінансову підтримку в Миколаївській області та сепаратистських дій, спрямованих на повалення державної цілісності України, а тому не може бути визнана оціночним судженням відповідно до ст. 30 Закону України «Про інформацію» як висловлювання, яке не містить фактичних даних, у зв'язку із чим обґрунтовано визнав інформацію, поширену у резолюції акції про недовіру від 03 вересня 2014 року недостовірною та такою, що порушує особисті майнові права позивача, що порочить його честь, гідність і ділову репутацію, із зобов'язанням відповідача спростувати протягом семи календарних днів з дня набрання рішенням суду законної сили недостовірну інформацію шляхом зачитування відповідачем цього спростування у присутності свідків за адресою: вул. 5 Слобідська, 110-А, м. Миколаїв, та шляхом надіслання на адресу Міністерства аграрної політики та продовольства України листа із посиланням на спростування недостовірної інформації, поширеної у резолюції акції про недовіру начальнику Державної фітосанітарної служби Миколаївської області за вихідним № 32 від 04 вересня 2014 року. Суд першої інстанції вірно зазначив, що поширена відповідачем інформація викладена у формі звинувачення у вчиненні кримінально-карних діянь без доведеності вини у встановленому законом порядку на підставі вироку суду, що є неприпустимим з огляду на положення ч. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав та основоположних свобод та ст. 62 Конституції України. Відмовляючи у задоволенні позову в частині вимог про спростування інформації на бланку громадської організації «Громада проти беззаконня» із зазначенням реєстраційного вихідного номера, дати реєстрації, суд першої інстанції правильно виходив з того, що обраний позивачем спосіб захисту в цій частині не відповідає вимогам чинного законодавства, а також врахував, що громадська організація «Громада проти беззаконня» не була залучена до участі у справі, а тому на відповідача не може бути покладений обов'язок вчиняти дії зі спростування недостовірної інформації на письмових бланках цієї організації. Натомість, перевіряючи в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції, апеляційний суд дійшов помилкового висновку про необхідність скасування законного й обґрунтованого судового рішення. За таких обставин рішення апеляційного суду підлягає скасуванню з підстав, передбачених ст. 339 ЦПК України, із залишенням в силі рішення суду першої інстанції. Керуючись ст. ст. 336, 339 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у х в а л и л а: Касаційну скаргу ОСОБА_6 задовольнити. Рішення апеляційного суду Миколаївської області від 16 березня 2015 року скасувати, рішення Новоодеського районного суду Миколаївської області від 20 січня 2015 року залишити в силі. Ухвала оскарженню не підлягає. Головуючий П.О. Гвоздик Судді: О.І. Євтушенко І.М. Завгородня Ю.Г. Іваненко О.М. Ситнік П.О. Гвоздик Судді: О.І. Євтушенко І.М. Завгородня В.І. Мартинюк