Справа № 214/6203/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

01 листопада 2016 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, у складі:

головуючого судді Попова В.В.,

при секретарі Ткаченко К.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, у місті ОСОБА_1, цивільну справу за заявою ОСОБА_2 про встановлення факту смерті, заінтересована особа Саксаганський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області,

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернувся до суду із зазначеною заявою, в якій просить суд встановити факт смерті ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_2, яка померла 10.08.2016 року в м. Луганськ, яке є тимчасово окупованою територією України. В обґрунтування своєї заяви заявник зазначив, що ОСОБА_3 була його матірю. 26.03.2015 року ОСОБА_3 була взята на облік як особа, яка переміщена з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції. 05.08.2016 року його мати поїхала додому до м. Луганськ, однак у звязку з поганим самопочуттям вона була госпіталізована до ДЗ «Луганська міська багато профільна лікарня №8». 10.08.2016 року ОСОБА_3 померла в м. Луганськ, на підтвердження чого 18.10.2016 року Артемівським відділом запису актів цивільного стану Луганського міського управління юстиції Міністерства юстиції Луганської Народної Республіки було видане свідоцтво про смерть. З метою державної реєстрації смерті ОСОБА_3 заявник звернувся до Саксаганського районного у місті ОСОБА_1 відділу державної реєстрації актів цивільного стану, однак отримав відмову, оскільки надане ним свідоцтво про смерть ОСОБА_3 не відповідало нормам чинного законодавства та було видане органом, що не мав на це повноважень та для вирішення даного питання йому рекомендовано було звернутись до суду.

Заявник у судове засідання надав письмову заяву, в якій заявлені вимоги підтримав у повному обсязі та просив суд розглянути справу за її відсутності.

Представник заінтересованої особи, будучи повідомленим про час і місце розгляду справи належним чином, в судове засідання не зявився.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Так, згідно свідоцтва про народження ОСОБА_2, ОСОБА_3 була його матірю (а.с.3).

Згідно свідоцтва про смерть, виданого 18.10.2016 року Артемівським відділом запису актів цивільного стану Луганського міського управління юстиції Міністерства юстиції Луганської Народної Республіки, ОСОБА_3 10.08.2016 року померла (а.с.9).

Заявник, з метою державної реєстрації смерті матері, звернувся до Саксаганського районного у місті ОСОБА_1 відділу державної реєстрації актів цивільного стану, однак отримав відмову, оскільки надане ним свідоцтво про смерть ОСОБА_3 не відповідало нормам чинного законодавства та було видане органом, що не мав на це повноважень та для вирішення даного питання йому рекомендовано було звернутись до суду (а.с.14).

Відповідно до ст. 256 ЦПК України суд розглядає у порядку окремого провадження справи про встановлення факту смерті особи у певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Відповідно до ч. 1 ст. 257-1 ЦПК України заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15.04.2014 року №1207-VІІ, тимчасово окупована територія України є невід'ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України.

Відповідно до положень ст. 4 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» на тимчасово окупованій території на строк дії цього Закону поширюється особливий правовий режим щодо реалізації прав і свобод людини і громадянина.

Відповідно до ч.ч. 2, 3, 4 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законодавством України. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Встановлення зв'язків та взаємодія органів державної влади України, їх посадових осіб, органів місцевого самоврядування та їх посадових осіб з незаконними органами (посадовими особами), створеними на тимчасово окупованій території, допускається виключно з метою забезпечення національних інтересів України, захисту прав і свобод громадян України.

Згідно із ч. 1 ст. 17 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» у разі порушення положень цього Закону державні органи України застосовують механізми, передбачені законами України та нормами міжнародного права, з метою захисту миру, безпеки, прав, свобод і законних інтересів громадян України, які перебувають на тимчасово окупованій території, а також законних інтересів держави Україна.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров'я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Державна реєстрація смерті проводиться за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті чи виявлення трупа або за місцем поховання.

Таким чином, зважаючи на вище викладене, та враховуючи той факт, що заявник не має можливості в іншому, ніж у судовому порядку, встановити факт смерті матері, яка померла на тимчасово окупованій території України, оцінюючи належність, допустимість, достовірністьзібраних у справі доказів, суд приходить до висновку про обґрунтованість даної заяви на наявність підстав для її задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.10, 11, 15, 209, 212-215, 218, 256, 257-1, 259 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_2 задовольнити.

Встановити факт смерті ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_2, яка померла 10.08.2016 року в м. Луганськ, яке є тимчасово окупованою територією України.

Рішення підлягає негайному виконанню. Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя В.В. Попов.