Справа № 466/1121/16 Головуючий у 1 інстанції: Зима І.Є.
Провадження № 22-ц/783/5777/16 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1 М. М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 жовтня 2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області у складі:

головуючого судді Шандри М.М.

суддів: Струс Л.Б., Левика Я.А.

секретаря: Бадівської О.О.

за участю: ОСОБА_2 та його представника ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Лізингова компанія «Ваш Авто» на рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 08 червня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4, Товариства з обмеженою відповідальністю «Лізингова компанія «Ваш Авто», третя особа Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, про визнання недійсним договору,-

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 08 червня 2016 року позов задоволено.

Визнано недійсним договір фінансового лізингу № 002288, укладений між ОСОБА_5 «Лізингова компанія «Ваш Авто» та ОСОБА_4 25 січня 2016 року.

Застосовано наслідки недійсності правочину та стягнуто з ОСОБА_5 «Лізингова компанія «Ваш Авто» на користь ОСОБА_2 45 000 грн., сплачених на виконання умов договору.

Стягнуто в рівних частинах з ОСОБА_5 «Лізингова компанія «Ваш Авто» та ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 551 грн. 20 коп. судового збору та 1000 грн. витрат на правову допомогу.

Дане рішення оскаржило ОСОБА_5 «Лізингова компанія «Ваш Авто».

В апеляційній скарзі посилається на незаконність та необґрунтованість рішення суду, порушення судом норм матеріального та процесуального права. Зокрема, зазначає, що ОСОБА_2 не є стороною оспорюваного договору, тому не може бути позивачем у справі про визнання такого недійсним. Вказує, що чинне законодавство не вимагає нотаріального посвідчення договорів лізингу, а тому підстав для задоволення позову немає. Крім цього, посилається на те, що помилковим є висновок суду першої інстанції про те, що ОСОБА_5 «Лізингова компанія «Ваш Авто» надає фінансові послуги, що потребує обовязкового ліцензування, проте відповідна ліцензія у відповідача відсутня. Вказує, що лізингова компанія отримала необхідну довідку ФД № 1335 від 11.06.2015р., надану Національною комісією, що здійснює державне регулювання ринків фінансових послуг України, з якої вбачається, що ОСОБА_5 «Лізингова компанія «Ваш Авто» взято на облік як установу з правом надавати послуги з фінансового лізингу. Просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволення позову.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що скаргу слід відхилити з таких підстав.

У відповідності до вимог ст.213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обгрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів вважає, що рішення суду таким вимогам відповідає з огляду на таке.

З матеріалів справи вбачається, що позивач ОСОБА_2 та відповідачка у справі ОСОБА_4 перебувають у зареєстрованому шлюбі з 1998 року, що підтверджується свідоцтвом про одруження від 29.09.1998р. серії І-СГ № 030803 (а.с. 12). У шлюбі народилося двоє дітей ОСОБА_6, 06.12.1998рн.н. та ОСОБА_7, 27.03.2013р.н. (а.с. 83, 84). З часу одруження подружжя проживає однією сімєю, ведуть спільне господарство.

Встановлено, що 25 січня 2016 року відповідачка ОСОБА_4 уклала договір фінансового лізингу № 002288 із відповідачем ОСОБА_5 «Лізингова компанія «Ваш Авто», за умовами якого ОСОБА_5 «Лізингова компанія «Ваш Авто», зобовязалося придбати у свою власність предмет лізингу у вигляді легкового автомобіля Daewoo matiz, модифікації М16, та передати цей автомобіль у користування ОСОБА_4, яка у свою чергу зобовязалась сплачувати за користування автомобілем періодичні лізингові платежі згідно графіку. Договір фінансового лізингу передбачав право ОСОБА_4 отримати автомобіль у власність за умови повної сплати вартості автомобіля та інших витрат. Вартість автомобіля визначена в розмірі 6070,37 дол. США, що в еквіваленті становить 163 900 грн.

На виконання вказаного договору відповідачкою ОСОБА_4 сплачено 45 000 грн. на користь ОСОБА_5 «Лізингова компанія «Ваш Авто», що підтверджується квитанцією від 25.01.2016р. (а.с. 10).

Встановлено, що вказаний договір фінансового лізингу ОСОБА_4 уклала без відома та згоди свого чоловіка ОСОБА_2, кошти у розмірі 45 000 грн. були сплачені із сімейного бюджету також без відома та згоди позивача. Вказані обставини визнала відповідачка ОСОБА_4, подавши відповідну заяву від 19.05.2016р. (а.с. 53), тому згідно з ч.1 ст. 61 ЦПК України такі обставини не підлягають доказуванню.

Абзацом 5 п.5 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009р. № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» передбачено, що відповідно до статей 215 та 216 ЦК України вимога про визнання оспорюваного правочину недійсним та про застосування наслідків його недійсності, а також вимога про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину може бути заявлена як однією зі сторін правочину, так і іншою заінтересованою особою, права та законні інтереси якої порушено вчиненням правочину.

З врахуванням вказаного доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_2 не має права оспорювати даний договір фінансового лізингу не заслуговують на увагу, оскільки вказаним договором порушено права та інтереси ОСОБА_2

Відповідно до частини другої статті 806 ЦК України до договору лізингу застосовуються загальні положення про найм (оренду) з урахуванням особливостей, встановлених цим параграфом та законом. До відносин, пов'язаних з лізингом, застосовуються загальні положення про купівлю-продаж та положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом.

Також, виходячи з аналізу норм чинного законодавства за своєю правовою природою оспорюваний договір є змішаним договором та містить елементи договору оренди (найму) та договору купівлі-продажу транспортного засобу, що випливає зі змісту договору відповідно до статті 628 ЦК України.

Згідно статті 799 ЦК України договір найму транспортного засобу укладається у письмовій формі; договір найму транспортного засобу за участю фізичної особи підлягає нотаріальному посвідченню.

Відповідно до частини першої статті 220 ЦК України у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним.

Вказана правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 16 грудня 2015 року у справі № 6-2766цс15 і відповідно до ст.. 360-7 ЦПК України є обовязковою для всіх судів, тому підлягає врахуванню колегією суддів при розгляді даної справи.

Враховуючи те, що оспорюваний договір фінансового лізингу № 002288 від 25 січня 2016 року не був нотаріально посвідчений, суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про підставність позову щодо визнання такого недійсним, а також про застосування наслідків його недійсності шляхом стягнення з ОСОБА_5 «Лізингова компанія «Ваш Авто» на користь позивача 45 000 грн., сплачених на виконання умов договору.

Висновки суду достатньо мотивовані і підтверджені доказами, наявними у матеріалах справи.

Рішення суду відповідає вимогам процесуального та матеріального права, обставинам справи, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, тому колегія суддів підстав для скасування рішення не вбачає.

Керуючись п.1 ч.1 ст. 307, ст.ст. 308, 315, 319 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Лізингова компанія «Ваш Авто» відхилити.

Рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 08 червня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ухвалою законної сили.

Головуючий

Судді: