Справа № 640/1920/15-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" листопада 2016 р. м. Харків

Київський районний суд м. Харкова в складі:

Головуючого - судді Якуші Н.В.

при секретарі Пічугіної А.Г.

за участі:

представника ОСОБА_1 ОСОБА_2

представника ОСОБА_3 ОСОБА_4

розглянувши заяву представника ОСОБА_1 ОСОБА_2, про поновлення пропущеного строку для предявлення виконавчого листа для виконання, -

В С Т А Н О В И В:

20.10.2016 року представник ОСОБА_1 ОСОБА_2, який діє на підставі договору про надання правової допомоги від 12.11.2014 року, звернувся до суду із заявою про поновлення строку для предявлення виконавчого листа до виконання, мотивуючи вимоги тим, що 19.10.2015 року Апеляційний судом Харківської області було прийнято рішення по справі №640/1920/15-ц, після чого, 21.10.2015 року він звернувся до Київського районного суду м. Харкова із заявою про видачу виконавчого листа. Зазначив, що отримати виконавчий лист він не зміг через направлення справи до касаційної інстанції за зверненням представника ОСОБА_3, а працівниками канцелярії йому було розяснено, що після повернення справи з касаційної інстанції виконавчий лист буде направлено поштою. Вказав, що в вересні 2016 року він знову звернувся до канцелярію суду щодо отримання інформації про зазначений виконавчий лист, проте йому не надали такої інформації, пославшись на неприймальний час. Однак, зясувавши приймальні дні та години, він не зміг звернутися до суду за станом здоровя раніше 20 жовтня 2016 року, так як є інвалідом війни в Афганістані 2 групи і до 20 жовтня 2016 року погано себе почував, а ОСОБА_1 у цей час знаходилась за межами Харківської області.

Тому просив суд причину пропуску строку для предявлення виконавчого листа до виконання визнати поважною та поновити строк для його предявлення до виконання.

Представник ОСОБА_2 в судовому засіданні підтримав доводи заяви, просив її задовольнити.

Представник ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечував проти задоволення заяви, посилався на її необґрунтованість.

Інші сторони у справі, будучи належним чином повідомленими про день, час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявилися, про день і час розгляду заяви повідомлялись належним чином, про причини неприбуття суд не повідомляли, а відтак суд вважає за можливе розглянути заяву у відсутності учасників процесу, оскільки їх неявка не перешкоджає вирішенню питання (ч. 2 ст.371 ЦПК України).

Суд, заслухавши доводи представників, розглянувши подані документи, зясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується заява, приходить до наступного.

Так, судом встановлено, що рішенням Київського районного суду м. Харкова від 13 серпня 2015 року цивільна справа за позовом ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства «Кредобанк» в особі Харківського відділення Центральної філії ПАТ «Кредобанк», ОСОБА_1, про встановлення факту неукладеності кредитного договору, розірвання договору іпотеки, визнання кредитного договору припиненим, за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, про стягнення суми боргу, була розглянута.

Рішенням Апеляційного суду Харківської області від 19 жовтня 2015 року рішення Київського районного суду м. Харкова від 13 серпня 2015 року було змінено, а саме скасовано в частині визнання припиненим кредитного договору №Ф2417/02-12 від 10 лютого 2012 року, укладеного між Публічним акціонерним товариством «Кредобанк» та ОСОБА_3 у звязку із поєднанням боржника і кредитора в одній особі, визнання припиненим у звязку із припиненням основного зобовязання договору іпотеки №Ф2417/02-12/S-1 від 10 лютого 2012 року, укладеного між Публічним акціонерним товариством «Кредобанк» та ОСОБА_3 та в задоволені позову в цій частині ОСОБА_3 відмовлено. Зустрічний позов ОСОБА_1 було задоволено частково, стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 149958,36 грн. заборгованості за кредитним договором №Ф2417/02-12 від 10 лютого 2012 року та 1499,58 грн. судового збору. В іншій частині рішення суду залишено без змін.

29 жовтня 2015 року справа повернулась до Київського районного суду м. Харкова, про що свідчить вхідний штамп, відтиск якого міститься на супровідному листі Апеляційного суду Харківської області.

З досліджених судом матеріалів справи вбачається, що 21 жовтня 2015 року представник ОСОБА_2 звернувся до суду із заявою про видачу виконавчого листа, резолюцією судді було надано дозвіл на його видачу.

Тобто, суд вважає, що представник ОСОБА_2 своєчасно звернувся із заявою про отримання виконавчого листа.

Разом з тим, вказаний виконавчий лист представник своєчасно не отримав.

Розглядаючи підстави, на які представник ОСОБА_2 посилається як на причину неотримання виконавчого листа, суд зазначає наступне.

Дійсно, 06.11.2015 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ надійшла касаційна скарга ОСОБА_3, на підставі якою, ухвалою суду від 09.11.2015 року цивільну справу було витребувано з суду першої інстанції.

17.11.2015 року Київський районний суд м. Харкова направив цивільну справу №640/1920/15-ц до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ для розгляду.

28 грудня 2015 року справа повернулась до Київського районного суду м. Харкова, рішення Апеляційного суду Харківської області залишено без змін.

З матеріалів справи вбачається, що у період часу з 28 грудня 2015 року до 19 жовтня 2016 року ОСОБА_1 та її представник не звертались за отриманням виконавчого листа, відомостей про необхідність направлення його по пошті у заяві від 21.10.2015 року не значилось, нову заяву, в якій би містилось прохання про направлення виконавчого листа по пошті, позивач за зустрічним позовом та її представник до суду не надавали.

Статтею 22 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, яка діяла на момент видачі виконавчого листа) було встановлено, що строк предявлення виконавчого документа до виконання судових рішень становить один рік, який починається з наступного дня після набрання рішенням законної сили чи закінчення строку, встановленого у разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення.

Строк предявлення до виконання виконавчого листа № 640/1920/15-ц встановлено до 19 жовтня 2015 року.

Як передбачено частиною першою статті 371 ЦПК України, стягувачам, які пропустили строк для предявлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Обґрунтовуючи необхідність поновлення строку предявлення виконавчого листа до виконання, представник посилалась на те, що йому у влітку та у вересні 2016 року в канцелярії суду в усному порядку було відмовлено в видачі виконавчого листа, оскільки він звернувся у неприйомні часи, а після того він не зміг звернутися, оскільки погано себе почував.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається. Вимогам ст. 10 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Разом з тим, доказів на підтвердження його доводів, які б свідчили про поважність причин пропуску строку предявлення виконавчого листа до виконання, суду не надано.

Отже, аналізуючи зібрані по справі докази у їх сукупності, наведені у заяві, підстави поновлення строку для предявлення виконавчого листа до виконання, суд приходить до висновку, що заява про поновлення строку для предявлення виконавчого листа до виконання є необґрунтованою і задоволенню не підлягає, оскільки ОСОБА_1 та її представником не надано належних та допустимих доказів на підтвердження поважності причин пропущення строку для предявлення виконавчого листа до виконання.

Враховуючи наведене та керуючись статтями 209-210, 371 Цивільного процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви представника ОСОБА_1 ОСОБА_2, про поновлення пропущеного строку для предявлення виконавчого листа для виконання відмовити.

Ухвалу може бути оскаржено до Апеляційного суду Харківської області шляхом подання апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції протягом пяти днів з дня її проголошення. У випадку, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Н.В. Якуша