АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Апеляційне провадження № 22-ц/796/5311/2016 Доповідач - Музичко С.Г.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 квітня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого - судді: Музичко С.Г.,

суддів: Кирилюк Г.М., Рейнарт І.М.,

при секретарі: Матвійчуку І.Ю.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Печерського районного суду м. Києва від 19 січня 2016 року в справі за позовом ОСОБА_2 до Державної казначейської служби України, Головного управління юстиції у Київський області про визнання бездіяльності не правомірною та відшкодування шкоди,

в с т а н о в и в :

Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 19 січня 2016 року у задоволенні позову ОСОБА_2 до Державної казначейської служби України, Головного управління юстиції у Київський області про відшкодування шкоди, - відмолено.

Не погоджуючись з рішенням, позивач подала апеляційну скаргу. Посилається на те, що рішення суду винесене з порушенням норм матеріального та процесуального права та неповним з'ясування обставин справи, які мають суттєве значення для справи. Вказує, на те, що внаслідок бездіяльності органів державної влади ОСОБА_3 було позбавлено права власності на земельну ділянку 0,12 га, в Київській області, Обухівському району, смт. Козин.

Бездіяльність державних органів полягає в тому, що 06.05.2005 року, позивач звернулась із письмовою завою до ВДВС Обухівського РУЮ про повернення виконавчого листа про стягнення з ОСОБА_3 боргу на її користь без виконання. Оскільки, заява позивача не була передана на виконання, 14.05.2005 року були проведені прилюдні торги, за якими спірну земельну ділянку, площею 0,12 га придбала ОСОБА_4 за 125 700 грн. У зв'язку з цим були порушені права ОСОБА_3 на користування власністю.

В судовому засіданні апеляційного суду представник позивача ОСОБА_5 просив задовольнити апеляційну скаргу з наведених у ній доводів.

Інші особи, які беруть участь у справі, в суд апеляційної інстанції не з'явилися, про час і місце розгляду справи повідомлені належним чином. З урахуванням положень ч. 2 ст. 305 ЦПК України їх неявка не перешкоджає розглядові справи.

Заслухавши доповідь судді, пояснення осіб, що з"явились в судове засідання, розглянувши справу в межах доводів апеляційних скарг, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне.

Судовим розглядом встановлено, що ухвалою Обухівського районного суду Київської області від 24.01.2001 у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ майна подружжя затверджено мирову угоду між сторонами. За умовами мирової угоди ОСОБА_2 відмовляється від позову, а за ОСОБА_3 залишається право власності на земельну ділянку 117 в садівницькому товаристві «Міжріччя» в селищі Козин Обухівського району Київської області і недобудований садовий будинок та будівлі на цій ділянці, ОСОБА_3 сплачує ОСОБА_2 до 01.12.2001 грошову компенсацію за її долю в спільному майні подружжя у вигляді недобудованого садового будинку і будівель на цій ділянці в сумі 23 220 грн., в разі несплати стягнути вказану суму з ОСОБА_3 в примусовому порядку.

17.12.2001 Обухівським районним судом Київської області виданий виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 23 220 грн. грошової компенсації за її долю в спільному майні подружжя, яким є недобудований садовий будинок і будівлі на земельній ділянці НОМЕР_1в садівницькому товаристві «Міжріччя» в селищі Козин Обухівського району Київської області ( а.с.5).

23.05.2003 відкрито виконавче провадження з примусового виконання ухвали Обухівського районного суду Київської області від 24.01.2001 про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 23 220 грн. грошової компенсації за її долю в спільному майні подружжя ( а.с.6).

22.04.2005 постановою Київського обласного управління юстиції виконавче провадження згідно акту прийому-передачі від 04.05.2005 на подальше примусове виконання до підрозділу примусового виконання до ДВС Київського обласного управління юстиції ( а.с.7).

04.05.2005 державний виконавець підрозділу примусового виконання рішень ВДВС Київського обласного управління юстиції прийняв до свого провадження виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа, виданого Обухівським районним судом ( а.с.7, об).

Рішенням Обухівського районного суду Київської області від 24.10.2005, залишеного без змін ухвалою апеляційного суду Київської області від 08.04.2008, власником недобудованого будинку та інших споруд, розташованих на земельній діялянці НОМЕР_1 в с. Козин Обухівського району садове товариство "Міжріччя" визнана ОСОБА_4

22.02.2010 року виконавчий листа №2-102, виданий 17.12.2001 на виконання ухвали Обухівського районного суду Київської області про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 коштів в сумі 23 220 грн. повернуто ОСОБА_2 за її заявою від 18.01.2010 без виконання (а.с.12).

Звертаючись з позовом до суду, ОСОБА_2 вказує, на те, що внаслідок бездіяльності державних органів, що виражається у не направленні її заяви від 06.05.2005 року про повернення виконавчого листа без виконання до підрозділу примусового виконання рішень відділу державної виконавчої служби Київського обласного управління юстиції на підставі ЗУ «Про звернення громадян», тим самим безпідставно позбавили її права власності на земельну ділянку, яку вона отримала внаслідок укладання мирової угоди.

Положеннями глави І розділу П КАС України передбачена підсудність, адміністративних справ, зокрема, з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень.

Відповідно до ст. 17 Кодексу адміністративного судочинства України спори фізичних та юридичних осіб з суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень, дій чи бездіяльності є компетенцією адміністративних судів.

Згідно ч.2 ст. 21 Кодексу адміністративного судочинства України, вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної протиправними рішеннями, діями чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень або іншим порушенням прав, свобод та інтересів суб'єктів публічно-правових відносин, розглядаються адміністративним судом, якщо вони заявлені в одному провадженні з вимогою вирішити публічно-правовий спір. Інакше вимоги про відшкодування шкоди вирішуються судами в порядку цивільного або господарського судочинства.

Оскільки, спір між ОСОБА_2 та суб'єктом владних повноважень Головним управління юстиції у Київський області виник з приводу визнання бездіяльності протиправною та відшкодування шкоди, тому зазначена справа підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

За таких обставин оскаржуване рішення підлягає скасуванню як таке, що ухвалене з порушенням норм процесуального права, а провадження у справі закриттю згідно з п.1 ч.1 ст. 205 ЦПК України, оскільки справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 308, 313-315 ЦПК України, судова колегія, -

ухвалила :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Печерського районного суду м. Києва від 19 січня 2016 року скасувати.

Провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до Державної казначейської служби України, Головного управління юстиції у Київський області про визнання бездіяльності не правомірною та відшкодування шкоди - закрити.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили негайно, але може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня її проголошення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий:

Судді: