Справа № 132/108/16-ц Провадження № 22-ц/772/1761/2016Головуючий в суді першої інстанції Каращук О. Г.
Категорія Доповідач Нікушин В. П.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 травня 2016 рокум. Вінниця

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Вінницької області у складі:

головуючого: Нікушина В.П.

суддів: Вавшка В.С., Оніщука В.В.

за участю секретаря: Маркевич Я.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Калинівського районного суду Вінницької області від 14 березня 2016 року, якою задоволено подання відділу державної виконавчої служби Калинівського районного управління юстиції про тимчасове обмеження ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України,

ВСТАНОВИЛА:

В січні 2016 року державний виконавець відділу державної виконавчої служби Калинівського районного управління юстиції звернувся до суду з поданням про тимчасове обмеження ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України.

Необхідність такого обмеження обґрунтована тим, що на виконанні у відділі державної виконавчої служби Калинівського управління юстиції знаходиться виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 77970,99 грн., виданий 09.04.2015 року Вінницьким районним судом Вінницької області.

В рамках виконавчого провадження, відкритого за цим виконавчим листом, 08.05.2015 року державним виконавцем боржнику був наданий строк для його самостійного виконання рішення, але ОСОБА_2 добровільно не відшкодував ОСОБА_3 матеріальну та моральну шкоду.

Державним виконавцем прийняті міри для його примусового виконання, однак за відсутності в ОСОБА_2 будь-яких грошових надходжень та майна, на яке можливо було б звернути стягнення, рішення залишається невиконаним протягом шести місяців.

В зв'язку з цим, державний виконавець, скориставшись своїм правом, передбаченим частиною 1-ю статті 11 Закону України «Про виконавче провадження», звернувся в суд з поданням про тимчасове обмеження ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України.

Суд задовольнив подання і обмежив ОСОБА_2 у цьому праві. Проте, сам ОСОБА_2 з цим не погодився і оскаржив ухвалу суду в апеляційному порядку.

В апеляційній скарзі він ставить питання про її скасування і просить постановити нову ухвалу якою відмовити в задоволенні подання державного виконавця про його обмеження у виїзді за межі України.

Судове рішення ним поставлене під сумнів з посиланням на те, що воно прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права, за неповно з'ясованих обставин по справі та невідповідності висновків суду встановленим обставинам.

Колегія суддів, заслухавши доповідача, ОСОБА_2, перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваної ухвали в межах апеляційної скарги дійшла до наступного висновку.

Апеляційна скарга підлягає до задоволення з огляду на наступні обставини.

Суд першої інстанції, задовольняючи подання про обмеження ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України, виходив із того, що ОСОБА_2, являючись боржником у виконавчому провадженні, яке перебуває на виконанні у відділі державної виконавчої служби Калинівського районного управління юстиції, зобов'язаний був відшкодувати ОСОБА_3 77970,99 грн., присуджених за рішенням Вінницького районного суду Вінницької області, але самостійно це рішення не виконав в межах строку, наданого йому державним виконавцем. При цьому суд зважав на те, що в ОСОБА_2 відсутнє будь-яке майно, на яке можливо звернути стягнення.

Проте, з такими висновками суду погодитись не можна.

Відповідно до пункту 5-го частини 1-ї статті 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду громадян України» обмеження може мати місце у разі ухилення від виконання зобов'язань, покладених на такого громадянина судовим рішенням.

За приписами пункту 18 частини 3-ї статті 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець звертається до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника за межі України лише за умови, що він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням.

На значущість цієї умови та необхідності її з'ясування при вирішенні питання про обмеження у виїзді за межі України, звернуто увагу у постанові Верховного Суду України від 01.03.2013 року «Судова практика щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України».

За визначенням частини 2-ї статті 10 ЦПК України вимоги, заявлені при зверненні до суду мають бути підтверджені переконливими доказами. При вирішенні питання про обмеження ОСОБА_2 у виїзді за межі України приписи цієї норми взагалі залишені поза увагою. Суд обмежився лише доводами, наведеними у подані державного виконавця, які всього лише підтверджують факт невиконання ОСОБА_2 покладених на нього рішенням суду зобов'язань. При цьому не наведено жодних доказів, які б вказували на те, що він чинить перешкоди державному виконавцю, або ж сам ухиляється від виконання рішення суду.

Зважаючи на те, що відповідно до вимог частини 2-ї статті 377-1 ЦПК України подання про обмеження у виїзді розглядається негайно без виклику чи повідомлення сторін, тому саме державний виконавець має подати вичерпні докази того, що боржник свідомо ухиляється від виконання зобов'язань.

Звертаючись з поданням про обмеження у виїзді за межі України ОСОБА_2, державний виконавець долучив до нього копії виконавчого листа, копію постанови про відкриття виконавчого провадження та копії запитів з приводу майнового стану боржника.

За наявних обставин суд першої інстанції не мав жодних підстав вважати ОСОБА_2 таким, що ухилявся від виконання рішення суду.

Окрім цього, судом при обмеженні ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України застосовано положення пункту 2-го частини 1-ї статті 6 Закону України, в той час коли названа норма Закону України №888-V111 від 10.12. 2015 року була виключена.

А тому, керуючись ст.ст. 307, 312, 313,, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів палати з цивільних справ апеляційного суду Вінницької області, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу Калинівського районного суду Вінницької області від 14 березня 2016 року, якою задоволено подання відділу державної виконавчої служби Калинівського районного управління юстиції про тимчасове обмеження ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України, скасувати.

В задоволенні подання відділу державної виконавчої служби Калинівського районного управління юстиції про тимчасове обмеження ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий-суддя: /підпис/ В.П. Нікушин

Судді: /підпис/ В.С. Вавшко

/підпис/ В.В. Оніщук

З оригіналом вірно: