Провадження №2/461/537/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

/заочне/

12 травня 2016 року м.Львів

Галицький районний суд м. Львова

в складі: головуючого судді Мисько Х.М.

при секретарі Коружинець Н.В.,

з участю позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, з участю третьої особи: ОСОБА_3, про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, що продовжує навчання,-

в с т а н о в и в :

позивач звернулась до суду із позовом до ОСОБА_2, в якому просить стягувати з відповідача аліменти на утримання дитини - ОСОБА_3, як повнолітньої дитини, що продовжує навчання, у розмірі не нижче 30% прожиткового мінімуму з усіх видів його заробітку і доходів, починаючи з 20 серпня 2015 року і до закінчення дитиною навчання до червня 2019 року.

В обґрунтування внесеного позову покликається на те, що з січня 1997 року по вересень 1999 року вона перебувала у шлюбі з відповідачем. В шлюбі у сторін ІНФОРМАЦІЯ_4 року народився син - ОСОБА_3, який проживає разом з нею та перебуває на її повному утриманні. З 01 вересня 2015 року син навчається на денному відділенні Львівського національного університеті на бюджетній основі. Вказує, що відповідач ніколи не сплачував аліментів на утримання сина, вона працює, утримує сина, однак має важке матеріальне становище, тому змушена звернутись з даним позовом до суду.

В судовому засіданні позивач позовну заяву підтримала повністю, надала пояснення, аналогічні до викладених у такій та просила позов задоволити.

Третя особа в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, однак, зі згоди позивача, суд вважає за можливе проводити розгляд справи у його відсутності на підставі наявних у справі даних і доказів.

Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча був належним чином судом повідомлений про час і місце слухання справи, не подавши заяву про розгляд справи у його відсутності чи про відкладення розгляду справи. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.

Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, з'ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що шлюб між сторонами - ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано 24 вересня 1999 року, про що свідчить наявна в матеріалах справи копія свідоцтва про розірвання шлюбу серії НОМЕР_1

Згідно копії свідоцтва про народження ОСОБА_3, серії НОМЕР_2, такий народився ІНФОРМАЦІЯ_4 року, його батьками є ОСОБА_4 та ОСОБА_1 (а.с.4).

Відповідно до довідки Львівського національного університету імені Івана Франка №422 від 11 грудня 2015 року, така свідчить про те, що ОСОБА_3 є студентом першого курсу денного відділення, бюджетної форми навчання географічного факультету та закінчує навчання в червні 2019 року (а.с.5).

Згідно з ч.1 ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Згідно ч.ч.1, ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу.

Як вбачається із довідки з місця проживання про склад сім'ї і прописки №4356, виданої ЛКП «Снопківське» 14 грудня 2015 року, в квартирі за адресою: АДРЕСА_1 зареєстрована ОСОБА_1 та ОСОБА_3 (а.с.7).

Відповідно до ст.10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.

Згідно з ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що у позивача на утриманні перебуває син - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який є студентом першого курсу географічного факультету ЛНУ ім. І.Франка, відповідач не надає коштів на його утримання, а тому суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення.

Згідно із ч.1 ст.201 СК України, до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189-192 і 194-197 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

Таким чином, аліменти слід стягувати з 18 грудня 2015 року.

Згідно ч.2 ст. 88 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від оплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відтак, вирішуючи питання стягнення судових витрат, суд приходить до висновку, що з відповідача слід стягнути в користь держави 243,60 грн. судового збору, оскільки позивач в силу п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 88, 169, 197, 209, 212, 214-215, 218 ЦПК України, ст. ст. 182, 191, 199, 200, 201 СК України, суд -

в и р і ш и в:

позов задоволити.

Стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, аліменти на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, на утримання сина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 30% від всіх видів доходів щомісячно на період навчання до червня 2019 року.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, на користь держави судовий збір у розмірі 243,60 грн.

Допустити негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через Галицький районний суд м. Львова шляхом подачі в 10-ти денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Заочне рішення може бути переглянуте Галицьким районним судом м. Львова за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Головуючий суддя Мисько Х.М.