Справа № 291/1441/15-ц
Ружинський районний суд Житомирської області
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

11 травня 2016 року

Ружинський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді Руденко З.Б.,

за участю секретаря Шахрай Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт.Ружині Житомирської області цивільну справу за позовом

ОСОБА_1

до Дочірнього підприємства Ілліч-Агро Умань Відкритого акціонерного товариства Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча,

Приватного сільськогосподарського підприємства "Агрофірма "Світанок",

про визнання договору оренди землі недійсним, витребування та повернення земельних ділянок,

в с т а н о в и в:

08.12.2015р. ОСОБА_1 звернулась до ДП Ілліч-Агро Умань ВАТ Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча ( на даний час назву змінено на ДП Умань-Агро") з вищевказаним позовом, в якому зазначила, що є власником земельних ділянок, розташованих на території Княжицької сільської ради Ружинського району та призначених для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що підтверджується Державними актами на право власності на земельну ділянку.

Вказані земельні ділянки знаходяться в користуванні у відповідача відповідно до договору оренди землі, укладеного 10.11.2006р. від її імені з ДП Ілліч-Агро Умань. Однак зазначений договір оренди вона не підписувала і не доручала іншій особі підписувати його. Крім того, до договору не долучено планів або схем земельних ділянок та кадастрових планів земельних ділянок.

З вказаних підстав позивачка просить суд визнати цей договір оренди землі недійсним, витребувати у відповідача та повернути їй земельні ділянки (а.с.3-5).

Ухвалою суду від 16.12.2015р. до участі в справі в якості співвідповідача було залучене ПСП "Агрофірма "Світанок" , до якого було приєднано СПП "Світанок Плюс", що утворилось шляхом виділу з ДП "Ілліч-Агро Умань" ВАТ "Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча" (а.с.19-20).

В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала з вказаних в позовній заяві підстав, а саме : тому, що вона не підписувала оспорюваний договір оренди землі. Не заперечує, що отримувала орендну плату за користування її земельною ділянкою, однак не знала, що вказана орендна плата виплачувалась саме по оспорюваному договору оренди землі. Про існування вказаного договору взнала лише в 2015 році, коли побачила його вперше.

2

2

Представник відповідача ПСП "Агрофірма "Світанок" в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, пояснивши , що позивачка підписувала спірний договір, та отримувала орендну плату по ньому, що свідчить про схвалення нею вказаного договору. Крім того, відповідач вважає, що позивачка пропустила строк позовної давності, оскільки про існування договору їй було відомо ще в 2006р., про що свідчить факт отримання орендної плати.

Представник відповідача -ДП "Ілліч-Агро Умань" ВАТ "Маріупольський металургійний комбінат", назву якого змінено на ДП "Умань-Агро" в судове засідання не з'явився, подав пояснення відносно позову, в якому зазначив, що він не є належним відповідачем по даній справі, оскільки ПСП "Агрофірма "Світанок" є орендарем за оспорюваним договором оренди землі(а.с.63-65, 146-147).

Крім того, вказаний відповідач подав до суду заяву, в якій позовні вимоги визнав повністю (а.с.138, 139).

Суд, вислухавши пояснення позивачки та представників сторін, дослідивши матеріали справи, встановив наступне.

Відповідно до ч.1 ст.202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до ст.407 ЦК України право користування чужою земельною ділянкою встановлюється договором між власником земельної ділянки і особою, яка виявила бажання користуватись цією земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб.

Відповідно до ст.ст.14, 16, 18, 19 Закону України Про оренду землі від 06.10.1998р. (з наступними змінами та доповненнями) договір оренди землі укладається у письмовій формі і набирає чинності після досягнення домовленості з усіх істотних умов та державної реєстрації в порядку, встановленому законом.

Відповідно до ч. 1 ст.210, ч.3 ст.640 ЦК України та ч.1 ст.20 Закону України Про оренду землі договір оренди землі підлягає державній реєстрації і набирає чинності з моменту його державної реєстрації.

Частиною 2 ст.207 ЦК України передбачено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Підстави визнання недійсним договору оренди землі, передбачені частиною 2 статті 15 Закону України Про оренду землі.

Крім того, ч.1 ст.215 ЦК України передбачено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами 1, 3, 5 та 6 ст.203 цього Кодексу.

Тобто, зокрема, підставою недійсності правочину є недодержання вимоги, передбаченої ч.3 ст.203 ЦК України, щодо того, що волевиявлення учасника правочину повинно бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Судом встановлено, що відповідно до Державних актів акту на право власності на земельну ділянку серії ЯБ №731115 та серії ЯБ №731532 ОСОБА_1 є власником земельних ділянок площею 3.0094 га та 0.4573 га, розташованих на території Княжицької сільської ради Ружинського району Житомирської області та призначених для ведення товарного сільськогосподарського виробництва(а.с.10,11).

10 листопада 2006 року між ОСОБА_1 та Дочірнім підприємствам Ілліч-Агро УманьВАТМаріупольський металургійний комбінат імені Ілліча ( на даний час назва вказаного підприємства змінена на Дочірнє підприємство Умань-Агро") було укладено договір, відповідно до якого в оренду відповідачу передавались вищевказані належні позивачці земельні ділянки.

На вказаному договорі є підписи сторін і він 18.01.2007р. був зареєстрований Ружинським відділом Житомирської регіональної філії Центру Державного земельного кадастру у Державному реєстрі земель за № 43(а.с.41-52).

Як вбачається з пояснень позивачки, наданих в судовому засіданні, а також з висновку експерта №1/467 від 06.04.2016р. підпис на оспорюваному договорі оренди землі та акті приймання-передачі земельної ділянки виконаний не ОСОБА_1, а іншою особою.

3

Доказів того, що позивачка надавала повноваження іншій особі на підписання від її імені оспорюваного договору оренди землі відповідачі суду не надали.

Оскільки не підписання орендодавцем договору оренди землі та не надання повноважень на його укладення й підписання іншій особі свідчить про відсутність у останнього волевиявлення на укладення цього договору, а сам договір за таких обставин, виходячи з положень передбачених ч.1 ст.215 ЦК України, підлягає визнанню недійсним у зв'язку з недодержанням в момент вчинення правочину стороною вимоги, встановленої ч.3 ст.203 цього Кодексу.

Наслідком визнання правочину недійсним є обов'язок кожної із сторін повернути другій стороні в натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, що передбачено ч.2 ст.216 ЦК України.

На підставі вказаного, позовні вимоги підлягають задоволенню, проте з врахуванням відомостей, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а також наданих відповідачами копій установчих документів та розподільчих балансів (а.с.66-80, 175-196).

Так, з вказаних доказів вбачається, що назву відповідача - Дочірнього підприємства "Ілліч-Агро Умань" Відкритого акціонерного товариства "Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча" (код ЄРДПОУ 34571712) на даний час змінено на Дочірнє підприємство "Умань-Агро"(код ЄРДПОУ 34571712).

Оскільки оспорюваний договір оренди землі укладався саме ДП "Ілліч-Агро Умань" ВАТ "Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча", тому заперечення ДП "Умань-Агро" про те, що вказане підприємство не є належним відповідачем по справі, є необгрунтованими.

В той же час, другий відповідач - ПСП "Агрофірма "Світанок" є правонаступником СПП "Світанок плюс", яке було виділено з ДП "Ілліч-Агро Умань" ПАТ "Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча" та до статутного капіталу якого перейшли права та обов'язки по оспорюваному договору оренди землі. ПСП "Агрофірма "Світанок" на даний час фактично за оспорюваним договором оренди землі використовує належні позивачці земельні ділянки, що не заперечується сторонами.

З врахуванням зазначеного, суд визнає недійсним оспорюваний договір оренди землі і витребовує належні позивачці земельні ділянки у відповідача - ПСП "Агрофірма "Світанок".

Посилання позивачки на відсутність істотних умов договору оренди землі як на ще одну з підстав визнання оспорюваного договору оренди землі недійсним, суд вважає неправильним з врахуванням наступного.

Істотні умови договору оренди землі визначені статтею 15 Закону України Про оренду землі.

Вказаною статтею ( в редакції, яка діяла на час укладення оспорюваного договору) було передбачено, що невід'ємною частиною договору оренди землі є, зокрема, план або схема земельної ділянки, яка передається в оренду та кадастровий план земельної ділянки з відображенням обмежень (обтяжень) у її використанні та встановлених земельних сервітутів.

Відсутність у договорі оренди землі однієї з істотних умов є підставою для визнання договору недійсним відповідно до закону. Однак при цьому, з врахуванням положень ст.3 ЦПК України та ст. 15 ЦК України щодо того, що в порядку цивільного судочинства підлягає захисту саме порушене право, позивачка повинна була довести, що дійсно її права порушені внаслідок відсутності плану або схеми земельної ділянки та кадастрового плану земельної ділянки, наскільки істотно вони порушені вказаним та в чому полягає це порушення (правова позиція ВС України у справі №6-114цс14).

Оскільки зазначеного позивачкою не здійснено, тому вказане не є підставою для визнання оспорюваного договору оренди недійсним.

В п.7 постанови Пленуму ВС України від 06.11.2009р. № 9 " Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними " роз'яснено, що судам необхідно враховувати, що виконання чи невиконання сторонами зобов'язань, які виникли з правочину, має значення лише для визначення наслідків його недійсності, а не для визнання правочину недійсним.

4

А тому, з врахуванням того, що жодного доказу того, що ОСОБА_1 надавала доручення іншій особі на вчинення оспорюваного правочину суду надано не було, суд вважає безпідставними посилання відповідача ПСП "Агрофірма "Світанок" на норми ч.1 ст.241 ЦК України як на підставу відмови у задоволенні позову.

Відповідачем ПСП "Агрофірма "Світанок" також не надано доказів , які б спростовували твердження позивачки про те, що про порушення свого права вона дізналась лише в 2015 році, вперше побачивши оспорюваний договір оренди землі.

Отримання позивачкою орендної плати не свідчить про те, що вона знала чи повинна була знати про порушення свого права, а саме про те, що від її імені невідомою особою було укладено оспорюваний договір оренди землі.

Посилання ПСП "Агрофірма "Світанок" на те, що початок перебігу строку позовної давності необхідно обчислювати з моменту укладення спірного договору чи з дня , коли почалось його виконання, оскільки позивачка отримувала плату за користування землею, суд вважає таким, що суперечить вимогам ст.261 ЦК України. Зазначене випливає з правової позиції, висловленої Верховним Судом України при розгляді справи № 6-48цс15 від 22.04.2015.

А тому з вказаних підстав суд прийшов до висновку, що ОСОБА_1 не порушено строк позовної давності.

З врахуванням викладеного, суд задовольняє позовні вимоги , визнаючи оспорюваний договір оренди землі недійсним та зобов'язуючи юридичну особу, яка фактично використовує на даний час спірну земельну ділянку, повернути власнику земельні ділянки, які були отримані орендодарем по зазначеному договору.

Вілповідно до ст.88 ЦПК України з відповідачів на користь позивачки підлягають стягненню судові витрати, понесені нею по справі (а.с.1, 2, 174).

Вказані витрати, необхідно розподілити між відповідачами наступним чином: сплачений позивачкою при подачі позову до суду судовий збір - покласти на відповідачів в рівних частках, а витрати на проведення експертизи , оплачені позивачкою 17.03.2016р., - покласти на відповідача ПСП "Агрофірма "Світанок", так як інший відповідач - ДП "Умань Агро", як зазначалось вище, ще 20.01.2016р. подав до суду заяву, в якій позовні вимоги визнав повністю, а тому проведення експертизи та, відповідно, понесення позивачкою витрат на її оплату було викликано необхідністю надання доказів в зв'язку з невизнанням позовних вимог іншим відповідачем - ПСП "Агрофірма "Світанок".

Керуючись ст.ст. 203, 205, 215, 216 ЦК України , Законом України Про оренду землі, ст. ст.10, 11, 88, 209, 212, 213, 215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Визнати недійсним договір оренди земельних ділянок загальною площею 3.4667 га, укладений 10 листопада 2006 року між ОСОБА_1 та Дочірнім підприємством Ілліч-Агро Умань Відкритого акціонерного товариства Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча, зареєстрований у Ружинському відділенні Житомирської регіональної філії центру державного земельного кадастру про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 18.01.2007р. за № 43.

Витребувати у Приватного сільськогосподарського підприємства "Агрофірма "Світанок" та повернути ОСОБА_1 належні їй відповідно до Державних актів на право власності на земельну ділянку серії ЯБ №731115 та серії ЯБ 731532 земельні ділянки площею 3.0094 га та 0.4573 га, розташовані на території Княжицької сільської ради Ружинського району Житомирської області та призначені для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

5

Стягнути з Дочірнього підприємства "Умань-Агро" на користь ОСОБА_1 судові витрати, понесені нею по справі, в сумі 487 грн.20 коп. (Чотириста вісімдесят сім гривень 20 копійок).

Стягнути з Приватного сільськогосподарського підприємства "Агрофірма "Світанок" на користь ОСОБА_1 судові витрати, понесені нею по справі, в сумі 1387 грн.68 коп. (Одна тисяча триста вісімдесят сім гривень 68 копійок).

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення, а особою, яка не була присутня в судовому засіданні під час проголошення судового рішення протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя З. Б. Руденко.