Справа № 370/1802/15-ц Головуючий у І інстанції Косенко А.В.
Провадження № 22-ц/780/287/16 Доповідач у 2 інстанції Касьяненко Л. І.
Категорія 46 19.01.2016
РІШЕННЯ

Іменем України

19 січня 2016 року колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Київської області у складі:

Головуючого судді: Касьяненко Л.І.,

Суддів: Гуля В.В., Іванової І.В.,

За участі секретаря: Яруна Я.В.,

Розглянувши матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Макарівського районного суду Київської області від 02 листопада 2015 року в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа: Публічне акціонерне товариство «Київоблгаз» про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою, -

в с т а н о в и л а :

У липні 2015 року ОСОБА_2 звернулася до суду з вказаним позовом до ОСОБА_3 з вказаним позовом в якому просила усунути перешкоди у користуванні належною їй земельною ділянкою, посилаюсь на те, що вона є власником земельної ділянки, що розташована по АДРЕСА_1. Власником суміжної земельної ділянки по АДРЕСА_2 є відповідачка ОСОБА_3, яка вчинила дії, що чинять перешкоди їй, як власнику у праві володіння та користування належною їй на праві власності земельною ділянкою, а саме без її згоди здійснила незаконну врізку газової труби в трубу газового забезпечення належного їй будинку.

Тому просила зобов»язати відповідачку усунути перешкоди у праві користування належної їй земельної ділянки , шляхом вчинення дій, направлених на демонтаж труби низького тиску газозабезпечення АДРЕСА_2, належного відповідачці ОСОБА_3

Проведення робіт з демонтажу труби газозабезпечення АДРЕСА_2, належного відповідачці ОСОБА_3 доручити ПАТ « Київоблгаз» .

Судові витрати по справі та витрати по виконанню робіт з демонтажу труби низького тиску газозабезпечення АДРЕСА_2 покласти на відповідачку.

Рішенням Макарівського районного суду Київської області від 02 листопада в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким заявлений нею позов задовольнити в повному обсязі, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції у межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Згідно ст.ст.3,4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Відповідно до вимог ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

За положеннями ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст.15 ЦПК України в порядку цивільного судочинства підлягають захисту порушені, невизнані або оспорювані права, свободи чи інтереси, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин.

За положеннями ст.16 ЦК України, яка передбачає способи захисту цивільних прав та інтересів, під способами захисту суб'єктивних цивільних прав є закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення(визнання) порушених(оспорюваних) прав та вплив на правопорушника.

Згідно ст.ст.316, 317, 319 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов»язків власник зобов»язаний додержуватися моральних засад суспільства.

За правилами ст.391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Статтею 91 ЗК України встановлено, що власники землі повинні дотримуватися правил добросусідства.

Згідно зі ст.103 ЗК України власники та землекористувачі земельних ділянок повинні обирати такі способи використання земельних ділянок відповідно до їх цільовою призначення, при яких власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок завдається найменше незручностей. Власники та землекористувачі земельних ділянок зобов'язані не використовувати земельні ділянки способами, які не дозволяють власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок використовувати їх за цільовим призначенням (неприпустимий вплив). Власники та землекористувачі земельних ділянок зобов'язані співпрацювати при вчиненні дій, спрямованих на забезпечення прав на землю кожного з них.

Статтею 152 ЗК України передбачені способи захисту прав на земельні ділянки та визначено, що власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою.

В п.1 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 07 лютого 2014 року "Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав" роз'яснено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд та може вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону, проте при здійсненні своїх прав та виконанні обов'язків власник не може завдавати шкоди правам, свободам інших осіб, інтересам суспільства і зобов'язаний додержуватися моральних засад суспільства.

По справі встановлено, що відповідно до свідоцтва про право власності від 25.06.2005 року та свідоцтва про право власності на спадщину за законом від 25.06.2005 року , ОСОБА_2 є власником земельної ділянки, на якій розташований її житловий АДРЕСА_1.

Власником суміжної земельної ділянки АДРЕСА_2 є відповідачка ОСОБА_3

З 2000 року на території Наливайківської сільради було створено 4 громадські об»єднання для вирішення питань з газифікації села Наливайківка. Питанням газифікації на відрізку вулиць Леніна та Жовтневої займалось об»єднання «Свобода».

Згідно витягу з протоколу №7 засідання громадського об»єднання « Свобода» від 14.10.2005 року відповідачці було надано дозвіл на вступ до зазначеного об»єднання для проведення газопроводу до власної оселі, а також на приєднання до власного газового редуктора позивачки. Як на підставу для підключення до газового редуктора позивачки вказано наявність відповідної заяви останньої про дозвіл на таке приєднання.

Проте, як вбачається з матеріалів справи, такого дозволу в письмовій формі позивачкою надано не було, газова труба до АДРЕСА_2 , власником якого є відповідачка, проходить по належній на праві власності земельній ділянці ОСОБА_2 та приєднана не до

газового редуктора, як було зазначено в робочому проекті, а врізано в трубу газозабезпечення будинку позивачки.

Разом з тим слід зазначити, що згідно з показами свідків , позивачка відмовлялася надавати свою згоду на підключення відповідачки до редуктора, у зв»язку з тим що необхідно було зрізати одну яблуню, водночас , згідно з робочим проектом газифікації передбачалося зрізати всі дерева в радіусі трьох метрів, що зроблено не було. Крім того, робочий проект ніким не затверджений.

За таких обставин, з урахуванням того, що газова труба була встановлена без додержання всіх відповідних норм та правил, позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню, оскільки встановлені обставини свідчать про порушення права ОСОБА_2 щодо володіння та користування належною їй земельною ділянкою.

Посилання відповідачки на те, що протоколом №10 загальних зборів громадського об»єднання « Свобода» від 10.01.2016 року підтверджено, що позивачка давала згоду на підключення до її власного редуктора не можна визнати належним та допустимим доказом відповідно до вимог ст.ст. 58,59 ЦПК України.

Керуючись ст.309,316 ЦПК України, колегія суддів,-

вирішила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Макарівського районного суду Київської області від 02 листопада 2015 рокускасувати та ухвалити нове, яким позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа: Публічне акціонерне товариство «Київоблгаз» про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою задовольнити частково.

Зобов'язати ОСОБА_3 усунути перешкоди у праві користування належної ОСОБА_2 земельної ділянки, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, шляхом вчинення дій, направлених на демонтаж труби низького тиску газозабезпечення будинку за адресою: АДРЕСА_2 належного ОСОБА_3.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 243,60 грн. судових витрат.

В решті позовних вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: