АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 січня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду м. Києва в складі: головуючого судді Соколової В.В.

суддів: Невідомої Т.О., Пікуль А.А.

при секретарі Ільченко В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Святошинського районного суду м. Києва від 24.11.2015 у справі за заявою ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права спільної сумісної власності та визнання права власності на частину квартири,-

в с т а н о в и л а

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 24.11.2015 в задоволенні зави ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права спільної сумісної власності та визнання права власності на частину квартири - відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням, ОСОБА_1 подано апеляційну скаргу, оскільки вважає, що оскаржувана ухвала постановлена з порушенням норм процесуального права, так як судом не враховано обставини, які є нововиявленими, та які є юридичними фактами, що існували на момент ухвалення рішення та які суттєво впливають на його зміст, оскільки повністю спростовують обставини на які посилався відповідач та підтверджують повністю позовні вимоги позивача, що квартира АДРЕСА_1 набута в шлюбі за спільні кошти. А тому на підставі викладеного в апеляційній скарзі, просить ухвалу суду про відмову в задоволенні заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами скасувати.

В судовому засіданні ОСОБА_1 підтримала апеляційну скаргу з підстав викладених у ній.

Представник заінтересованої особи в судове засідання не з'явивсь, про день, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином, про що свідчать поштове повідомлення, тому, в порядку ст. 305 ч. 2 ЦПК України, його неявка не перешкоджає розгляду.

Заслухавши доповідь судді, пояснення осіб, які брали участь у судовому засіданні, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів виходить з наступного.

Справа № 759/17100/14-ц
№ апеляційного провадження:22-ц/796/707/2016
Головуючий у суді першої інстанції: Миколаєць І.Ю.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Соколова В.В.
Судом встановлено, що рішенням Святошинського районного суду, ухваленому у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права спільної сумісної власності та визнання права власності на частину квартири 18.07.2012 , у задоволенні позовних вимог було відмовлено. Предметом спору було визнання права сумісної власності на квартиру АДРЕСА_1 і визнання 1/2 частини цієї квартири за ОСОБА_1 в порядку поділу майна подружжя.

Нововиявленими обставинами заявник вважає встановлення судом у іншому цивільному провадженні за її позовом до ОСОБА_5, ОСОБА_6 про визнання договору міни квартири удаваним (ун.№ 759/11759/13-ц, пр.№ 2/759/267/14) факту підпису її чоловіка ОСОБА_5 на квитанції від 29.02.1992 про сплату балансової вартості квартири АДРЕСА_1 у Житлово-будівельному кооперативі «Авіатор- 15». Також підставою для задоволення заяви позивач зазначає неналежність доказу, зокрема договору міни квартир, що був укладений між ОСОБА_5 та ОСОБА_6 16.02.1993, що досліджувався при розгляді даної справи, а саме наявність у представника відповідача декількох варіантів цього договору.

Відмовляючи в задоволенні заяви про перегляд рішення Cвятошинського районного суду м. Києва від 18.07.2012 за нововиявленими обставинами, суд першої інстанції виходив з того, що обставини на які посилається ОСОБА_1 у своїй заяві не можуть визнаватись судом як нововиявлені обставини, оскільки факт підпису відповідача на квитанції про оплату пайового внеску його матері не є нововиявленою обставиною, а є новим доказом обставин, оцінка яким дана в рішенні Апеляційного суду м. Києва у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права спільної сумісної власності та визнання права власності на частку квартири. Що ж стосується другої обставини, яку позивач вважає нововиявленою, а саме наявність у представника відповідача декількох варіантів договору міни, то суд першої інстанції вважав, що вказана обставина не є нововиявленою для перегляду рішення суду від 18.07.2012.

Колегія суддів вважає, що такий висновок суду першої інстанції зроблений на підставі повного та об'єктивного дослідження наданих доказів та відповідає вимогам чинного законодавства.

Відповідно до ст. 361 ч.2 п.1,3 ЦПК України підставами для перегляду рішення, ухвали суду чи судового наказу у зв'язку з нововиявленими обставинами є, зокрема, істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи, а також скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення рішення чи постановлення ухвали, що підлягають перегляду.

Таким чином, посилання ОСОБА_1 на те, що нововиявлена обставина, а саме встановлення судом при розгляді справи (ун.№ 759/11759/13-ц, пр,№ 2/759/267/14) факту підпису відповідача на квитанції про сплату пайового внеску його матір'ю, яка була членом житлово-будівельного кооперативу «Авіатор-15», за квартиру АДРЕСА_1 . Саме ці грошові кошти, якими був оплачений пайовий внесок, позивач пов»язувала, за матеріалами даної цивільної справи, із їх отриманням від своїх батьків. Тобто стверджувала, що за кошти її батьків був виплачений пайовий внесок за спірну квартиру в ЖБК «Авіатор-15», членом якого була мати відповідача. І саме відповідач згідно квитанції вніс ці кошти у якості пайового внеску за свою матір ОСОБА_6, не є нововиявленою обставиною в розумінні ст. 361 ЦПК України, оскільки дана обставина була відома суду при ухваленні рішення від 18.07.2012 та при розгляді апеляційної скарги на це рішення. Зокрема, у мотивувальній частині рішення апеляційного суду від 04.09.2012 зазначено, що «Доводи апелянта (ОСОБА_1) про надання батьками позивачки грошових коштів матері відповідача для виплати пайових внесків за спірну квартиру не впливають на висновки суду, оскільки такі кошти сторонам не надавалися. Походження ж коштів, за які була придбана квартира попереднім власником (ОСОБА_6 - матір'ю відповідача) не має правового значення у спорі щодо визнання майна спільною сумісною власністю подружжя у випадку переходу до нього, або до одного із них права власності на цю квартиру».

Таким чином, у даному випадку факт підпису відповідача на квитанції про оплату пайового внеску його матері не свідчить про існування нових обставин, що не були відомі суду при розгляді справи, а свідчить про додатковий новий доказ обставин, оцінка яких дана в рішенні апеляційного суду м. Києва при розгляді справи позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_5 про визнання права спільної сумісної власності та визнання права власності на частину квартири.

Що ж стосується доводів позивача відносно того, що дублікат договору міни, який був укладений між відповідачем ОСОБА_5 та його матір'ю ОСОБА_6, який посвідчений державним нотаріусом Дванадцятої державної нотаріальної контори Основенко Л.М. 16.02.1993 та зареєстрований у реєстрі за № 4-253, що був предметом дослідження при розгляді справи, є неналежним доказом, так як є недостовірним, оскільки при відновленні втраченого провадження відповідачем був наданий інший договір міни між цими ж сторонами. Колегія суддів вказані доводи, як підставу для перегляду рішення за нововиявленими обставинами до уваги не приймає, оскільки в матеріалах справи наявна копія оригіналу договору міни від 16.02.1993 (а.с 152, 153), який був зареєстрований у БТІ, та який був наявний в матеріалах справи на момент ухвалення рішення суду від 18.07.2012.

Таким чином, заявником не наведені обставини, які могли б кваліфікуватися як нововивявлені, в розумінні ст. 361 ЦПК України, а тому колегія суддів вважає ухвалу суду першої інстанції законною і обґрунтованою.

Отже, доводи апеляційної скарги законність і обґрунтованість ухвали суду не спростовують , ухвала постановлена з додержанням норм процесуального права, а тому підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування ухвали суду відсутні.

Керуючись ст.ст. 361,303,307,312,314,315,320 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - відхилити.

Ухвалу Святошинського районного суду м. Києва від 24.11.2015 - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: