АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

25 січня 2016 року суддя Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м.Києва ОСОБА_1, розглянувши матеріали апеляційної скарги ОСОБА_2, який діє на підставі довіреності в інтересах ОСОБА_3, на ухвалу Солом'янського районного суду м.Києва від 30 грудня 2015 року відмову у прийнятті позовної заяви для сумісного розгляду, у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_6 про стягнення грошових коштів, -

В С Т А Н О В И В :

У квітні 2014 року позивач звернулася до суду з позовом до ОСОБА_5, ОСОБА_6 про стягнення грошових коштів за договором позики.

Договір позики було укладено між ОСОБА_4 та ОСОБА_6, який забезпечений договором поруки, укладеним із ОСОБА_5

17 вересня 2014 року ОСОБА_3 подав до суду заяву як третя особа, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмету спору до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про визнання правочину недійсним, а саме договору позики, укладеного між ОСОБА_4 та ОСОБА_6

Ухвалою Солом'янського районного суду м. Києва від 30 грудня 2015 року відмовлено у прийнятті позовної заяви ОСОБА_3, як третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмету спору.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою ОСОБА_2, який діє на підставі довіреності в інтересах ОСОБА_3 звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та цивільну справу передати до суду першої інстанції для вирішення питання про прийняття позовної заяви ОСОБА_3

Свої вимоги третя особа, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору мотивував тим, що суд першої інстанції дійшов невірного висновку щодо вимог його позовної заяви, зазначивши, що такі не стосуються предмету спору в розумінні ст. 34 ЦПК України.

Зазначив, що його вимоги є взаємопов'язаними і самостійними щодо предмету спору у справі ОСОБА_4 до ОСОБА_5 і ОСОБА_6 про стягнення грошових коштів за договором позики від 20 травня 2008 року.

Справа № 760/8778/15-ц
№ апеляційного провадження: 22-ц/796/3504/2015
Головуючий у суді першої інстанції: Кицюк В.С.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Шкоріна О.І.
Проте, вважаю, що апеляційна скарга підлягає поверненню заявнику з наступних підстав.

Відповідно до ч.2 ст.292 ЦПК України ухвала суду першої інстанції оскаржується в апеляційному порядку окремо від рішення суду у випадках, передбачених статтею 293 цього кодексу.

Частиною 1 ст. 293 ЦПК України встановлено, що окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції, визначені у вказаній нормі.

Усі інші ухвали не підлягають апеляційному оскарженню окремо від рішення суду, а заперечення на них відповідно до ч. 2 ст. 293 ЦПК України включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Таким чином зазначена норма виключає можливість апеляційного оскарження ухвали суду першої інстанції про відмову у прийнятті до спільного розгляду позовної заяви третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору.

Доводи апеляційної скарги щодо порушення прав ОСОБА_3 через неможливість апеляційного оскарження зазначеної ухвали не ґрунтуються на нормах цивільного процесуального законодавства України.

Таким чином, ухвала Солом'янського районного суду м. Києва від 30 грудня 2015 року не підлягає апеляційному оскарженню окремо від рішення суду, а тому за змістом ч.2 ст.293 ЦПК України, підлягає поверненню заявнику.

Крім цього необхідно зазначити, що 30 грудня 2015 року Солом'янським районним судом м. Києва ухвалено рішення у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_6 про стягнення грошових коштів.

Керуючись ст. ст.293 ЦПК України,

Суддя,-

У Х В А Л И В :

Повернути апеляційну скаргу ОСОБА_2, який діє на підставі довіреності в інтересах ОСОБА_3, на ухвалу Солом'янського районного суду м.Києва від 30 грудня 2015 року відмову у прийнятті позовної заяви для сумісного розгляду - заявнику.

Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя: