Справа № 648/2128/16-ц
Провадження № 2/648/522/16
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 жовтня 2016 року с.м.т. Білозерка

Білозерський районний суд Херсонської області в складі:

Головуючого судді - Бугрименка В.В.

секретаря - Когут Є.А.

представника позивача - ОСОБА_1

відповідача - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, про стягнення боргу за договором позики

ВСТАНОВИВ

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом посилаючись на те, що 3 березня 2016 року вона надала відповідачу позику в сумі 100 доларів США, терміном до 7 квітня 2016 року, про що останній надав їй розписку. Разом з цим, в обумовлений сторонами строк, ОСОБА_2 борг не повернув, у зв'язку з чим, на підставі ст.ст. 1046-1050 ЦК України, просила стягнути з нього 100 доларів США у національній валюті України, за курсом НБУ на день ухвалення рішення, а також понесені неї судові витрати.

В судовому засіданні представник позивача за довіреністю позов підтримав з підстав викладених у позовній заяві.

Відповідач в судовому засіданні дав пояснення, що дійсно отримав у позивача позику в сумі 100 дол. США, у звязку з чим надав останній відповідну розписку, разом з цим, заперечував, що до задоволення позову, оскільки вказані кошти він повернув ОСОБА_3.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_4 дав показання, що не був присутнім при отримані та повернені коштів відповідачем, разом з цим, зі слів іншої особи, знає, що ОСОБА_2 борг повернув.

Заслухавши пояснення представника позивача, відповідача, показання свідка, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Згідно до ч.2 ст.1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Судом встановлено, що 3 березня 2016 року відповідач отримав у позивача позику в сумі 100 доларів США, про що надав ОСОБА_3 розписку. ОСОБА_2 зобов'язувався повернути вказані кошти 7 квітня 2016 року. Вказані обставини підтверджуються відповідною розпискою ОСОБА_2, що останнім і не заперечується.

Зі змісту ч.1 ст.1049 ЦК України вбачається, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Разом з тим, відповідач зобов'язання не виконав, позику до 7 квітня 2016 року не повернув, що змусило позивача звернутися до суду за захистом свого порушеного права.

Суд не приймає в якості допустимого доказу показання свідка ОСОБА_4, оскільки відповідно до ч.2 ст.59 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Зі змісту ч.ч. 2, 3 ст.545 ЦК України вбачається, що якщо боржник видав кредиторові борговий документ, кредитор, приймаючи виконання зобов'язання, повинен повернути його боржникові. Наявність боргового документа у боржника підтверджує виконання ним свого обов'язку.

Таким чином, належним доказом повернення ОСОБА_2 боргу ОСОБА_3 може бути наявність у позичальника боргового документу розписки. Разом з цим, розписка знаходиться у позивача.

За таких обставин, вимоги позивача щодо стягнення позики є законними та обґрунтованими. Враховуючи, що на день прийняття рішення у справі офіційний курс НБУ становить 2553,2787 грн. за 100 доларів США, з відповідача на користь позивача має бути стягнуто 2553 грн. 28 коп., що відповідає 100 доларів США.

Згідно ч.1 ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

При зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір в сумі 551 грн. 20 коп., що підтверджується відповідною квитанцією.

Відповідно до п.2 ч.3 ст.79 ЦПК України до судових витрат серед іншого належать і витрати на правову допомогу.

Позивачем понесені витрати на правову допомогу при підготовці справи до розгляду в сумі 1500 грн., що підтверджується відповідним розрахунковим документом.

Враховуючи викладене, вказані витрати підлягають стягненню з відповідача.

Керуючись ст.ст. 7,10,11, 15, 59, 60, 61, 88, 209, 213-218, 223 ЦПК України, на підставі ст.ст. 625, 655, 1046, 1047, 1049, 1054 ЦК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 заборгованість за договором позики в сумі 2553 (дві тисячі пятсот пятдесят три) гривні 28 (двадцять вісім) копійок.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 судові витрати в сумі 1050 (одна тисяча пятдесят) гривень 53 (пятдесят три) копійки.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Херсонської області через Білозерський районний суд Херсонської області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: В.В. Бугрименко