УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 жовтня 2016 року м. Київ

Соломянський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Українця В.В.

при секретарі Меуш К.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_1 на дії головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_2, заінтересована особа Міністерство оборони України,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся в суд з зазначеною скаргою на дії головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС МЮ України ОСОБА_2

Свої вимоги мотивує тим, що 03 червня 2016 року його представник подав до Відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС МЮ України заяву про звернення до виконання судового рішення про зобовязання Міністерства оборони України надати житлову площу.

Постановою державного виконавця від 10 червня 2016 року було відмовлено в відкритті виконавчого провадження з посиланням на те, що до відділу надійшла заява представника ОСОБА_1 про звернення до виконання судового рішення. До заяви додано ксерокопію довіреності, яку не засвідчено належним чином, що виключає можливість здійснення виконавчого провадження.

Просить суд визнати неправомірною та скасувати оскаржувану постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження та зобовязати головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_2 прийняти виконавчий лист до виконання та відкрити виконавче провадження.

У судовому засіданні представник ОСОБА_1 підтримав подану скаргу та просив її задовольнити з наведених у ній підстав.

Головний державний виконавець Відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС МЮ України ОСОБА_2 та заінтересована особа в судове засідання не зявились, про час та місце розгляду справи повідомлялись, їх неявка розгляду скарги не перешкоджає.

Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що рішенням Соломянського районного суду м. Києва від 19 лютого 2015 року відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_1 до держави Україна в особі Кабінету Міністрів України, Міністерства оборони України, Київського квартирно-експлуатаційного управління, Житлової комісії гарнізону міста Києва, третя особа: Верховна Рада України, про визнання права на отримання житлового приміщення, визнання незаконною бездіяльності органів державної влади, зобовязання забезпечити житловим приміщенням та вчинити певні дії.

Рішенням Апеляційного суду міста Києва від 17 червня 2016 року рішення Соломянського районного суду м. Києва від 19 лютого 2015 року скасовано в частині відмови у задоволені позовних вимог щодо визнання права на отримання житлового приміщення для постійного проживання протягом трьох років після звільнення з військової служби у звязку із реформуванням ЗС України та зобовязання надати житло. Постановлено в цій частині нове рішення, яким визнано за ОСОБА_1 право на отримання житлової площі на підставі Закону України «Про державні гарантії соціального захисту військовослужбовців, які звільнені з військової служби у звязку із реформуванням ЗС України та членів їх сімей». Постановлено зобовязати Міністерство оборони України, Київське квартирно-експлуатаційне управління надати ОСОБА_1 житлову площу на підставі вказаного Закону згідно встановленої черговості.

23 грудня 2015 року Соломянським районним судом м. Києва видано виконавчий лист за цим рішенням (а.с. 3).

10 червня 2016 року головний державний виконавець Відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС МЮ України ОСОБА_2 виніс постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження в звязку з тим, що до відділу надійшла заява представника ОСОБА_1 про звернення до виконання судового рішення. До заяви додано ксерокопію довіреності, яку не засвідчено належним чином, що виключає можливість здійснення виконавчого провадження.

Скаржник зазначає, що державним виконавцем неправомірно винесено зазначену постанову, оскільки сама довіреність була посвідчена нотаріусом та оформлена у відповідності до вимог закону, а до заяви була додана її ксерокопія.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України «Про виконавче провадження» сторони можуть реалізовувати свої права і обовязки у виконавчому провадженні самостійно або через представників. Особиста участь фізичної особи у виконавчому провадженні не позбавляє її права мати представника, крім випадку, коли боржник згідно з рішенням зобовязаний вчинити певні дії особисто.

У ч. 5 цієї статті визначено, що повноваження представника повинні бути підтверджені довіреністю, виданою і оформленою відповідно до вимог закону.

З матеріалів справи вбачається, що до Відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС МЮ України з заявою про звернення судового рішення до примусового виконання звернувся представник ОСОБА_1 за довіреністю, який додав до заяви її ксерокопію.

Згідно з п. 8 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець відмовляє у відкритті виконавчого провадження у разі наявності інших передбачених законом обставин, що виключають здійснення виконавчого провадження.

Відмовляючи у відкритті виконавчого провадження, державний виконавець посилався на те, що надана копія довіреності не засвідчена належним чином, що виключає можливість здійснення виконавчого провадження.

Суд вважає, що така підстава не ґрунтується на законі, оскільки державний виконавець не позбавлений можливості перевірити відповідність копії оригіналу й такі обставини не виключають можливість здійснення виконавчого провадження. Копія довіреності була надана до заяви.

Разом з тим, суд не вправі скасовувати постанову державного виконавця, оскільки вчинення таких дій належить саме до його компетенції.

З огляду на наведене, суд вважає, що скарга підлягає задоволенню частково.

Керуючись статтями 57-60, 209, 212-214, 221, 383-386 ЦПК України, статтями 8, 9, 11, 18, 22, 23, 26, 82 Закону України «Про виконавче провадження», суд,

у х в а л и в:

Скаргу ОСОБА_1 на дії головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_2, заінтересована особа Міністерство оборони України задовольнити частково.

Визнати неправомірною постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження від 10 червня 2016 року головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_2 у виконавчому провадженні № 51371848.

Зобовязати головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_2 вжити дій щодо скасування постанови про відмову у відкритті виконавчого провадження від 10 червня 2016 року у виконавчому провадженні № 51371848.

Зобовязати головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_2 вжити дій щодо відкриття виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа № 760/18293/14-ц, виданого 23 грудня 2015 року Соломянським районним судом м. Києва.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду міста Києва через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: