Дата документу 26.10.2016
ЄУ № 420/1405/16-ц
Провадження №2/420/712/16
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 жовтня 2016 року Новопсковський районний суд Луганської області

у складі: головуючого судді Стеценко О.С.

за участю секретаря Рожкової Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Новопсков цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Дата ОСОБА_1» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

Представник ТОВ «Дата ОСОБА_1» звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2, в якому просить стягнути з останньої на користь ТОВ «Дата ОСОБА_1» заборгованість за договором № 500290330 від 13.07.2012 у сумі 189808,77 грн., з яких борг по кредиту - 98814,55 грн., по відсотках 55121,72 грн., по комісії 27472,50 грн., штраф -8400, 00 грн.

Позов обгрунтовано тим, що між ПАТ «Альфа-банк» та відповідачем ОСОБА_2 13.07.2012 було укладено кредитний договір № 500290330. Згідно з умовами зазначеного кредитного договору ПАТ «Альфа-банк» надав відповідачу кредит у розмірі 113000 грн., а відповідач зобов'язалася повертати кредит в порядку та на умовах, визначених кредитним договором, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати неустойки та інші передбачені платежі у сумі, строки та на умовах, що передбачені договором та додатком № 1 до нього - Графіком погашення кредиту. Проте відповідач зобов'язання за договором не виконала, в результаті чого станом на 06.06.2016 має заборгованість по кредиту у сумыі 189808,77 грн., з яких борг по кредиту - 98814,55 грн., по відсотках 55121,72 грн., по комісії 27472,50 грн., штраф -8400, 00 грн. Між ПАТ «Альфа-Банк» та ТОВ «Дата ОСОБА_1» 30.09.2014 було укладено договір факторингу з подальшими змінами і доповненнями, внаслідок чого відбулася заміна кредитора за кредитним договором № 500290330 з ПАТ «Альфа-банк» на ТОВ «Дата ОСОБА_1».

Відповідачем 26.10.2016 надано заперечення проти позову, в якому остання зазначає, що позовні вимоги «Дата ОСОБА_1» незаконні, безпідставні та необгрунтовані, а тому необхідно відмовити в їх задоволенні. В обгрунтування заперечень відповідач зазначила, що позивачем до позовної заяви додано лише копію кредитного договору № 500290330 від 13.07.2012, на яку як на правову підставу для стягнення боргу посилається позивач. Вважає такий договір (його копію) не належним доказом по справі, оскільки не надано його оригінал, а тому суд не повинен приймати його до уваги під час оцінки всіх доказів по справі. Заперечує, що при укладенні договору саме з умовами, що додані позивачем до Договору ( розділ 2) і в саме в цій редакції відповідач була ознайомлена при укладенні договору. Вважає, що ці умови носять односторонній характер та не можуть бути доказами в розумінні ст. ст. 57-61 ЦПК України. Зазначає, що позивачем не надано доказів надання відповідачу кредитних коштів, тому розрахунок боргу є необгрунтованим. Крім того відповідач зазначає, що на час проведення антитерористичної операції банки та фінансові установи зобовязані скасувати пеню та /або штрафи, нараховані на основну суму боргу громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають в населених пунктах, визначених у затвердженому КМУ переліку, де проводилась антитерористична операція.

Представник позивача в судове засідання не зявився, надав заяву, в якій просить справу слухати без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить задовольнити позов.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявилася, про час та місце судового засідання повідомлялася належним чином, надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, на запереченні та клопотанні наполягає, з позовом не згодна.

Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів.

Розглянувши матеріали справи, встановивши фактичні обставини справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, суд приходить до такого.

Судом встановлено, що 13.07.2012 між ПАТ «Альфа-банк» та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір № 500290330 (далі Договір), який відповідно до п. 1 договору складається з двох розділів: Розділ №1 «Базові умови кредитування» та Розділ №2 «Загальні умови кредитування фізичних осіб в ПАТ «Альфа-Банк», які нероздільно пов'язані між собою та складають єдиний документ, включаючи всі додатки до нього, які складають невід'ємну частину цього договору.

Відповідно до п.п. 2.1., 2.2., 2.3. розділу №1 Договору ПАТ «Альфа-банк» надав відповідачу кредит у розмірі 113000 грн., з процентною ставкою за користування кредитом у розмірі 25 % річних, тип процентної ставки. Дата остаточного повернення кредиту, яка є датою припинення нарахування відсотків та нарахування комісії за послуги «Альфа- Сервіс» за її наявності, становить 17.07.2017.

Пунктом 2.6 Розділу №1 Договору визначено порядок повернення кредиту, сплати процентів за його користування та інших платежів за цим договором, а саме: платежі з повернення кредиту, проценти за його користування та інші платежі за цим договором здійснюються щомісячно, рівними частинами у сумах та в терміни, в порядку та на умовах, визначених цим договором та відповідно до графіку платежів, який є Додатком №1 до цього договору та його невід'ємною частиною.

Відповідно до п. 2.8 розділу №1 Договору комісійна винагорода банку за послуги «Альфа- Сервіс» складає: 999 грн. за кожен місяць користування кредитом по дату остаточного повернення кредиту, зазначену в п. 2.3; за виконання операцій переказу коштів сплачується комісія 1,8 % від суми переказу без ПДВ і сплачується кожного разу під час здійснення будь-яких платежів за цим договором.

В п. 2.9 розділу № 1 Договору зазначено, що підписанням цього договору позичальник доручає банку в день надання кредиту в порядку договірного списання у відповідності до положень ст. 26 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» здійснити списання сум грошових коштів з карткового рахунку, в розмірах необхідних для оплати страхового платежу згідно з умовами комплексного договору добровільного страхування ризиків позичальника № 006.500290330.111 від 13.07.2012 у сумі 0 грн. Списані в порядку договірного списання з карткового рахунку позичальника, що вказаний в цьому пункті, суми грошових коштів зараховуються на поточний рахунок ПрАТ СК «Альфа Страхування» № 1605, відкритий в ПАТ «Альфа-Банк» (у разі укладення договору страхування).

Згідно з п. 3 розділу №1 Договору всі відносини між позичальником та банком, що виникають на підставі цього договору регулюються розділом №2 «Загальними умовами кредитування фізичних осіб в ПАТ «Альфа Банк», затвердженими розпорядженням ПАТ «Альфа Банк» № 327 від 01.02.2012. Вказані у цьому пункті «Загальні умови кредитування фізичних осіб в ПАТ «Альфа Банк», є невід'ємною частиною цього договору та визначають інші істотні умови цього договору, зокрема, але не виключно порядок і умови нарахування процентів за користування кредитом, умови здійснення платежів, умови настання відповідальності за неналежне виконання зобов'язань з повернення кредиту та/або сплати процентів за користування кредитом та/або комісійної винагороди та/або інших платежів, що вказані у цьому договорі, а також будь-які інші умови, необхідні для врегулювання відносин між позичальником та банком.

Пунктами 5, 7 розділу 1 Договору передбачено, що підписанням цього договору позичальник підтверджує, що: 1) він попередньо ознайомлений у письмовій формі з умовами надання кредиту, в тому числі вартістю кредиту, його особливостями, перевагами та недоліками, інформацією про сукупну вартість кредиту з урахуванням реальної процентної ставки та значення абсолютного подорожчання кредиту, вартості, видів та предметів супутніх послуг, а також будь- якою іншою інформацією, надання якої вимагає чинне законодавство України, в тому числі інформацією, надання якої передбачене Законом України «Про захист прав споживачів» та нормативними документами НБУ, які йому роз'яснені, зрозумілі, не потребують додаткового тлумачення та з якими він цілком згодний; 2) він отримав свій примірник цього Договору, що складається з першого та другого розділів та додатків до нього в дату його укладення; 3) він в письмовій формі ознайомлений з загальними умовами кредитування фізичних осіб в ПАТ «Альфа-Банк», затвердженими розпорядженням ПАТ «Альфа-Банк» № 327 від 01.02.2012, які оприлюднені на інтернет-сторінці Банку за електронною адресою: alfabank.com.ua, та які йому розяснені, зрозумілі та з якими він цілком згодний. Цей договір вважається укладеним та набуває чинності з моменту підписання сторонами розділу 1 цього договору та скріплення печаткою банку. Інші аркуші не потребують додаткового (окремого) проставлення підписів сторін. Цей договір складено українською мовою в двох примірниках, кожний з яких має однакову юридичну силу по одному для кожної із сторін.

Згідно п. 1 розділу 2 Договору ці загальні умови кредитування фізичних осіб в ПАТ «Альфа-Банк» регулюють відносини ПАТ «Альфа-Банк» як кредитора та фізичної особи, що отримала в банку кредит як боржника. Використання в подальшому тексті терміну «Договір» означає Розділ 1 «Базові умови кредитування» (надалі Розділ 1) та Розділ 2 «Загальні умови кредитування фізичних осіб в ПАТ «Альфа-Банк», а також усі додатки у сукупності.

Відповідно до п.п.3, 4 розділу 2 Договору кредит надається позичальнику шляхом перерахування грошових коштів у сумі кредиту на вказаний в розділі 1 рахунок для здійснення операцій з використанням платіжних карток позичальника. Повернення заборгованості за кредитом, враховуючи сплату процентів за його користування та сум комісії за дії банку, здійснюється позичальником щомісячно відповідно до визначених сторонами умов.

Згідно п.6 розділу 2 Договору повернення кредиту, сплата процентів за його користування, комісії, у випадку, якщо сплата комісії передбачена Розділом 1 цього договору та/чи інших платежів за договором, здійснюється шляхом внесення позичальником належних до сплати сум грошових коштів готівкою через касу банку чи каси його структурних підрозділів.

Пунктом 12 розділу 2 Договору передбачено, що нарахування процентів на залишок заборгованості за кредитом здійснюється щомісячно протягом періоду від дня надання кредиту до календарної дати (в залежності від того, яка настане раніше): яка визначена сторонами як дата припинення нарахування процентів за користування кредитом та вказана в розділі 1 Договору, виходячи з 30 днів у місяці та 360 днів у році, або фактичного повернення кредиту.

Відповідно до п. 13 (а, б) розділу 2 Договору позичальник зобовязується повертати отриманий кредит, сплачувати проценти за його користування, комісії, якщо сплата комісій передбачена розділом 1 цього договору та/чи інші платежі за цим договором, у порядку, визначеному договором; за повне або часткове прострочення повернення кредиту та/або сплати процентів за користування ним та/або комісій, якщо сплата комісій передбачена розділом 1 Договору та/чи інші платежі за цим договором, сплатити банку штраф у розмірі: якщо сума кредиту становить суму грошових коштів у розмірі до 19999,99 грн 150 грн. за перший прострочений платіж та 350 грн. за кожен наступний прострочений поспіль платіж; якщо сума кредиту від 20000,00 грн. до 49999,99 грн. (включно) 200 грн. за перший прострочений платіж та 500 грн. за кожен наступний прострочений поспіль платіж; якщо сума кредиту більша за 50000,00 грн - 300 грн. за перший прострочений платіж та 700 грн. за кожен наступний прострочений поспіль платіж.

Банк має право в будь-якому разі вимагати, в тому числі в судовому порядку, дострокового виконання всіх зобов'язань позичальника за Договором у випадку прострочення більш ніж на один місяць терміну сплати обов'язкового платежу за кредитом, а також у випадках: а) надання позичальником недійсних документів та /або інформації про себе з метою отримання кредиту; б) не надання у строк документів, зазначених в п. 13 (в) загальних умов; в) обрання щодо позичальника запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або набуття законної сили вироком суду про позбавлення волі позичальника, обмеження волі чи арешт; г) порушення позичальником інших умов, що передбачено п. 15 розділу 2 Договору.

Згідно п. 16 розділу 2 Договору процентна ставка за цим договором є фіксованою. Розмір процентної ставки за кредитом може бути змінений за взаємною згодою сторін шляхом укладення ними додаткової угоди до договору.

Договір підписаний 13.07.2012 особисто відповідачем ОСОБА_2

Згідно зі ст. 627 ЦК України, відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Підписанням кредитного договору, фактом отримання і використання кредиту, частковим погашення кредиту підтверджено, що позичальник ОСОБА_2 в повному обсязі ознайомлювалася з умовами кредитування в банку та орієнтовною сукупною вартістю кредиту і прийняла на себе зобов'язання щодо його виконання. Крім того, взаємні права обов'язки сторін детально визначені у підписаному сторонами кредитному договорі від 13.07.2012 та підписаному позичальником додатку 1 до вказаного договору щодо розрахунку сукупної вартості споживчого кредиту та реальної процентної ставки, з урахуванням вартості всіх супутніх послуг.

Відповідно до Додатку № 1 до Договору, в якому визначено графік платежів та розрахунок сукупної вартості споживчого кредиту та реальної процентної ставки, з урахуванням вартості всіх супутніх послуг, відповідачем має здійснюватись щомісячно починаючи з 16.08.2012, кінцевий термін повернення кредиту 17.07.2017, щомісячний платіж по договору складає 4315,70 грн.

Судом встановлено, що 30 вересня 2014 року між ПАТ «Альфа банк» та ТОВ «Дата ОСОБА_1» було укладено договір факторингу з подальшими змінами та доповненнями, відповідно до умов якого ТОВ «Дата ОСОБА_1» (фактор) зобов'язався передати грошові кошти в розпорядження ПАТ «Альфа банк» (клієнту) за плату, а клієнт зобов'язався відступити факторові свої права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами. Право грошової вимоги вважається відступленим фактору в день отримання клієнтом грошових коштів від фактора.

08 грудня 2014 року між ПАТ «Альфа банк» та ТОВ «Дата ОСОБА_1» було укладено додаткову угоду №2 до договору факторингу від 30 вересня 2014 року, якою доповнено перелік договорів, що відступаються, до якого, серед інших, включено і кредитний договір № 500290330 від 13.07.2012, укладений між ПАТ «Альфа-банк» та ОСОБА_2

Відповідно до ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобовязується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобовязується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої сторони (боржника).

Згідно до ст. 514 Цивільного кодексу України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Таким чином, внаслідок укладення вищевказаного договору факторингу та додаткової угоди до нього відбулася заміна кредитора, а саме: ТОВ «Дата ОСОБА_1» набуло статусу нового кредитора за договором № 500290330 від 13.07.2012, позичальником згідно якого є відповідач ОСОБА_2

Згідно ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення.

Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Судом також встановлено, що 07 червня 2016 року за вих. № DMG/117 позивачем на адресу відповідача направлена вимога про повернення заборгованості за кредитним договором (а.с. 16,17).

Однак, суми боргу, як це вимагалося в зазначеному повідомленні, відповідач ОСОБА_2 не сплатила.

З розрахунку заборгованості за кредитним договором вбачається, що станом на 06.06.2016 заборгованість відповідача ОСОБА_2 за кредитом складає 189808,77 грн., з яких борг по кредиту - 98814,55 грн., по відсотках 55121,72 грн., по комісії 27472,50 грн., штраф -19600 грн. (до стягнення заявлена сума штрафу у розмірі 8400 грн.).

Матеріалами справи доведено прострочення виконання відповідачем зобовязання щодо своєчасної та належної оплати грошових коштів за кредитним договором № 500290330 від 13.07.2012.

Згідно ст.546 ЦК України одним із видів забезпечення виконання зобовязання є неустойка.

Відповідно до ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання.

Згідно ст. 550 ЦК України право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобовязання.

Відповідно до п. 4 розділу 1 Договору позичальник зобовязується за повне або часткове прострочення повернення кредиту та/або сплати процентів за користування ним та/або комісій, а/або інших платежів за кредитним договором сплатити банку штраф у розмірі, якщо сума кредиту більша 50 000 грн. 300 грн. за перший прострочений платіж, та 700 грн. за кожний наступний прострочений поспіль платіж.

Згідно п. 13 розділу № 2 кредитного договору позичальник зобов'язується повертати отриманий кредит, сплачувати проценти за його користування, комісії, якщо сплата комісій передбачена розділом 1 цього договору та/чи інші платежі за цим договором, у порядку, визначеному договором; за повне або часткове прострочення повернення кредиту та/або сплати процентів за користування ним та/або комісій позичальник зобовязаний сплатити штраф.

Повним поверненням простроченої заборгованості позичальника за цим договором є повне виконання позичальником своїх зобов'язань щодо повернення простроченої заборгованості за кредитом, сплати простроченої суми процентів за його користування прострочених сум комісій, якщо сплата комісій передбачена розділом №1 цього договору та/або інших платежів за договором.

Виконання позичальником зобов'язань з оплати простроченої заборгованості не звільняє його від оплати штрафів, що передбачені цим договором у разі невиконання позичальником своїх зобов'язань щодо сплати платежів за цим договором.

Як вбачається з наданого позивачем розрахунку, за несвоєчасне виконання зобов'язань за договором ОСОБА_2 нараховано штраф (у межах строку позовної давності 12 місяців) в розмірі 8400 грн.

В той же час, відповідно до ст. 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобовязань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам - підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція. Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобовязані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобовязань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції.

Як вбачається з матеріалів справи, а саме довідки, виданої Новопсковською селищною радою 20.07.2016 за вих. № 11199, відповідач ОСОБА_2 зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1.

Згідно розпорядження КМУ «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, та визнання такими, що втратили чинність, деяких розпоряджень Кабінету Міністрів України» від 2 грудня 2015 року № 1275-р с. Осинове Новопсковського району Луганської області віднесене до населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція.

На підставі викладеного, судом встановлено, що відповідач є субєктом Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», відносно якого, відповідно до ст. 2 зазначеного Закону, встановлено мораторій щодо нарахування штрафних санкцій за неналежне виконання кредитних зобовязань.

Крім того, суд звертає увагу на те, що комерційним банкам Національним Банком України надані розяснення у листі № 18-112/62138 від 27.10.2014, відповідно до яких банки зобовязані у період проведення антитерористичної операції скасувати штрафні санкції за кредитами громадянам України, які проживають або переселилися з населених пунктів у зоні АТО, а також юридичним особам та підприємцям в зоні АТО.

Згідно наведеного у позові розрахунку штрафні санкції позивачем нараховані станом на 06.06.2016, тобто фактично після 14.04.2014 дати, коли згідно з Законом України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» заборонено нарахування таких санкцій.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позивачем неправомірно нарахований штраф у загальній сумі 8400 грн.

Судом не приймаються доводи відповідача, викладені в запереченні, щодо неналежності як доказу копії кредитного договору поданої до позову позивачем, виходячи з такого. Так відповідач зазначає, що подана до суду копія договору не може носити доказовий характер та свідчити про факт укладення договору, оскільки позивачем не подано сам оригінал такого договору. З таким твердженням суд не погоджується з тих підстав, що всі документи, в тому числі, копія кредитного договору № 500290330 від 13.07.2012, є належним чином завіреними копіями, тому в суду відсутні сумніви в його дійсності. Натомість відповідач, стверджуючи про безпідставність боргу, вказує на те, що нарахування штрафів по договору кредиту суперечить чинному законодавству, тим самим не заперечує факт наявності самого боргу, на який саме: нараховані штрафні санкції.

В запереченні відповідач зазначила, що умови розділу 2 договору носять односторонній характер, та вона не впевнена, що саме з ними була ознайомлена при укладенні договору. Оскільки договір кредиту підписано особисто відповідачем, доказів на підтвердження даних припущень відповідачем не надано, суд не бере їх до уваги, з огляду на умови п.п 1, 5 розділу 1 Договору та п. 1 розділу 2 Договору, згідно яких розділ 2 є невідємною частиною кредитного договору № 500290330 від 13.07.2012 і цей договір вважається укладеним та набуває чинності з моменту підписання сторонами розділу 1 цього договору та скріплення печаткою банку.

Також твердження відповідача про те, що відсутні докази отримання нею коштів, спростовуються дослідженим в судовому засіданні розрахунком заборгованості, з якого вбачається, що відповідачем проводилось повернення коштів по кредиту, тобто підтверджується сам факт користування кредитними коштами.

Відповідачем також до суду було надано клопотання про витребування в позивача оригіналу кредитного, загальні умови кредитування та інші письмові докази. Судом встановлено, що дане клопотання є аналогічним до того, що було подане відповідачем 16.08.2016 та вирішене судом в судовому засіданні від 17.08.2016 (ухвала про витребування доказів від 17.08.2016).

Крім того слід зазначити, що кредитний договір № 500290330 від 13.07.2012 було складено в 2-х примірниках, про що також зазначено в п. 7 розділу 1 Договору, та один з цих примірників має бути у відповідача згідно умов п.п. 2 п. 5 розділу 1 Договору.

Відповідач не заперечує, що в кредитному договорі стоїть саме її підпис.

Статтями. 10, 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених, ст.61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко - і відеозаписів, висновків експертів.

Докази мають бути належними і допустимими у відповідності до вимог ст.ст. 58-59 ЦПК України.

Відповідач, всупереч вимог ст. ст. 10, 60 ЦПК України належних, обгрунтованих доказів на спростування доводів позовної заяви до суду не надала.

Таким чином, аналізуючи в сукупності викладені обставини і визначені відповідно до них правовідносини сторін, положення закону, якими вони регулюються, дослідивши зібрані у справі докази, суд приходить до переконання, що позов ТОВ «Дата ОСОБА_1» підлягає до задоволення частково шляхом стягнення з ОСОБА_2 заборгованості за кредитом 98814,55 грн., заборгованості за відсотками 55121,72 грн., заборгованості за комісією 27472,50 грн. У задоволенні позовних вимог про стягнення суми штрафу слід відмовити.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Згідно із п. 36 постанови Пленуму ВССУ від 17.10.2014 № 10 із змінами та доповненнями, вимога пропорційності присудження судових витрат при частковому задоволенні позову застосовується незалежно від того, за якою ставкою сплачено судовий збір (наприклад, його сплачено за мінімальною ставкою, визначеною Законом).

Позивачем понесені судові витрати на загальну суму 2847,13 грн. Враховуючи те, що задоволено 95,57 % позовних вимог (181408,77 грн. від 189808,77 грн. складає 95,57%), то суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача суму понесених судових витрат в розмірі 2721,00 грн. пропорційно до розміру задоволених позовних вимог (2847,13 грн. х 95,57 % / 100).

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 212-215, 223-233 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов товариства з обмеженою відповідальністю «Дата ОСОБА_1» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Дата ОСОБА_1» (, р/р 3501 в ПАТ «Альфа-банк», МФО 300346) заборгованість за кредитним договором № 500290330 від 13.07.2012 у сумі 181408,77 грн., яка складається з: заборгованість по кредиту - 98814,55 грн., заборгованість по відсотках 55121,72 грн., заборгованість по комісії 27472,50 грн.

Стягнути з ОСОБА_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Дата ОСОБА_1» (, р/р 3501 в ПАТ «Альфа-банк», МФО 300346) 2721,00 грн. в рахунок відшкодування судового збору.

В задоволенні решти позовних вимог товариства з обмеженою відповідальністю «Дата ОСОБА_1» до ОСОБА_2 відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано апеляційному суду Луганської області через Новопсковський районний суд Луганської області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя:

ОСОБА_3