У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 лютого 2016 року м. Київ
Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Умнова О.В., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 в особі представника ОСОБА_3 на рішення апеляційного суду Рівненської області від 24 грудня 2015 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про визнання права власності,-

в с т а н о в и в :

У жовтні 2011 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом, в якому просила визнати право власності на нежиле приміщення лазні по АДРЕСА_1 нежилу будівлю виробничо-складської бази, розташованої по АДРЕСА_2 що складаються з адміністративно-виробничого приміщення (позначене літерою «А2») загальною площею 691,9 кв. м, операторської з маслоскладом та паливно-роздавальними колонками (позначена літерою «Б1») загальною площею 32,7 кв. м, охоронного павільйону з відкритою площадкою для стоянки автомобілів (позначена літерою «В1») загальною площею 28,7 кв. м та будівлі складу (навісу) загальною площею 545,8 кв. м.

Рішенням Здолбунівського районного суду від 23 листопада 2011 року визнано за ОСОБА_2 право власності на майно, а саме: нежиле приміщення лазні, яке розташоване по АДРЕСА_1; нежилу будівлю виробничо-складської бази, розташованої по АДРЕСА_2 що складається з адміністративно-виробничого приміщення (позначене літерою «А2») загальною площею 691,9 кв. м., операторської з маслоскладом та паливно-роздавальними колонками (позначена літерою «Б1») загальною площею 32,7 кв. м, охоронного павільйону з відкритою площадкою для стоянки автомобілів (позначена літерою «В1») загальною площею 28,7 кв. м.

Додатковим рішенням Здолбунівського районного суду Рівненської області від 08 жовтня 2014 року визнано за ОСОБА_2 право власності на будівлю складу (навісу) загальною площею 545,8 кв. м, що знаходиться по АДРЕСА_2

Рішенням апеляційного суду Рівненської області від 24 грудня 2015 року додаткове рішення районного суду скасовано. Відмовлено у задоволенні позовних вимог про визнання право власності на будівлю складу (навісу) загальною площею 545,8 кв. м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Представник позивача, не погоджуючись з даним рішенням суду апеляційної інстанції подав касаційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального та порушення норм процесуального права просить його скасувати.

Дослідивши подані заявником матеріали вважаю, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити, виходячи з наступного.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

З матеріалів касаційної скарги та змісту оскаржуваного рішення суду апеляційної інстанції вбачається, що скарга є необґрунтованою, оскільки викладені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо його незаконності та неправильності. Обставини, на які посилається заявник не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Апеляційний суд дав належну оцінку законності та обґрунтованості рішення місцевого суду. Належним чином перевірив встановлені судом фактичні обставини справи з урахуванням зібраних доказів та дійшов правильного висновку про відсутність правових підстав для ухвалення додаткового рішення, у зв'язку із чим, обґрунтовано скасував додаткове рішення місцевого суду.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що додатковим рішенням від 08 жовтня 2014 року вирішено через три роки після ухвалення основного рішення вимоги позивача щодо права на будівлю складу (навісу) загальною площею 545,8 кв. м, заявлені до ОСОБА_4, яка померла в червні 2014 року і не могла відповідати за позовом. ОСОБА_2 не доведено порушення її прав ОСОБА_4, за життя якої її право власності на спірну будівлю зареєстроване не було згідно відомостей, які містяться у витязі про державну реєстрацію прав від 06 жовтня 2011 року. Зазначив, що спір стосовно права на спірне майно має місце між ОСОБА_2 та ОСОБА_5

Скасовуючи додаткове рішення районного суду, апеляційний суд дійшов вірного висновку про те, що у місцевого суду не було підстав для вирішення цього спору шляхом ухвалення додаткового рішення у справі між іншими сторонами, яка вирішена судом в 2011 році і рішення у якій вже виконане.

Доводи касаційної скарги не спростовують висновків апеляційного суду, обґрунтовано викладених в мотивувальній частині оскаржуваного рішення.

Таким чином, неправильного застосування норм матеріального чи порушення норм процесуального права при вирішенні даної справи апеляційним судом не вбачається.

Керуючись ст. 328 ЦПК України, -

у х в а л и в :

Відмовити ОСОБА_2 в особі представника ОСОБА_3 у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою на рішення апеляційного суду Рівненської області від 24 грудня 2015 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про визнання права власності.

Додані до касаційної скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ О.В. Умнова