У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 січня 2016 рокум. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ МартинюкВ.І., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 30 вересня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Кіровоградської області від 3 грудня 2015 року у справі за позовом комунального підприємства «Житлогосп» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за отримані комунальні послуги,

в с т а н о в и в:

У березні 2015 року КП «Житлогосп» звернулось до суду із позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за отримані комунальні послуги.

Позовні вимоги мотивовані тим, що КП «Житлогосп» є балансоутримувачем житлових будинків м. Олександрії Кіровоградської області та надає населенню послуги з утримання будинків та прибудинкових територій.

Відповідач зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1.

КП «Житлогосп» надавав відповідні комунальні послуги, а відповідач не вносив щомісячну сплату, в зв'язку з чим у останнього виникла заборгованість за отримані комунальні послуги у розмірі 5380,07 грн.

Рішенням Олександрійського міськрайонного Кіровоградської області від 30 вересня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Кіровоградської області від 3 грудня 2015 року, позовні вимоги КП «Житлогосп» задоволені частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь КП «Житлогосп» заборгованість за надані комунальні послуги в сумі 4 326,66 грн та судовий збір у розмірі 243,43 грн.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 просить ухвалені у справі судові рішення скасувати, мотивуючи свою вимогу порушенням судами норм процесуального права й неправильним застосуванням норм матеріального права.

У відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити з таких підстав.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про перевагу одних доказів над іншими.

Судами першої та апеляційної інстанцій, відповідно до ст. 212 ЦПК України, повно, всебічно досліджено і оцінено обставини у справі, надані сторонами докази, правильно визначено юридичну природу спірних правовідносин та закон, який їх регулює.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позову, суд першої інстанції, з висновками якого погодився й апеляційний суд виходив із доведеності та обґрунтованості позовних вимог.

Як встановлено в судовому засіданні, ОСОБА_2 є власником квартири АДРЕСА_1 (особовий рахунок НОМЕР_1).

За вказаною адресою відповідач зареєстрований та проживає, і за цією ж адресою отримує житлово-комунальні послуги. В зв'язку з неоплатою зазначених послуг, станом на 01 липня 2015 року утворилась заборгованість.

Договір про надання житлово-комунальних послуг між сторонами не укладено, однак факт його відсутності не звільняє відповідача від сплати зазначених послуг, оскільки фактично ОСОБА_2 є споживачем таких послуг і зобов'язаний оплачувати їх у повному обсязі.

Відповідно до ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24 червня 2004 року та п.7 Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України власник та наймач квартири (споживач) зобов'язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем відповідно до типового договору, та оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Доводи відповідача щодо ненадання позивачем послуг з утримання житлового будинку та прибудинкової території не спроможні, оскільки на їх підтвердження не надано належних та допустимих доказів.

Таким чином, суд дійшов правильного висновку про стягнення з ОСОБА_2 заборгованості за надані комунальні послуги в межах трирічного строку.

Зі змісту рішення судів і доданих до касаційної скарги матеріалів убачається, що скарга є необґрунтованою і наведені у ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності зазначених судових рішень.

Доводи касаційної скарги зводяться до переоцінки доказів, на правильність висновків суду вони не впливають та їх не спростовують.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити у відкритті касаційного провадження у справі за позовом комунального підприємства «Житлогосп» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за отримані комунальні послуги, за касаційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 30 вересня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Кіровоградської області від 3 грудня 2015 року.

Додані до скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ В.І. Мартинюк