Справа № 159/3416/16-ц
Провадження № 2/159/1250/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 жовтня 2016 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого - судді Денисюк Т.В.

за участю секретаря Гарбар О.В.

позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

встановив:

У вересні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу, укладеного 30 червня 2016 року із ОСОБА_2.

В обґрунтування позову ОСОБА_1 зазначив, що через різні погляди на життя та значні розбіжності в характерах подружні відносини фактично припинено, сторони проживають окремо, не ведуть спільного господарства та не мають дітей. Збереження сімї є неможливим та суперечить інтересам позивача.

Під час дистанційного судового розгляду позивач ОСОБА_1 заявлений позов підтримав повністю та пояснив, що після укладення шлюбу зрозумів, що не зможе прожити разом із відповідачкою все своє життя, розбіжності у поглядах завдають йому моральних незручностей, він не готовий до змін, яких вимагає відповідач.

Відповідач ОСОБА_2 проти розірвання шлюбу заперечила та пояснила, що не розуміє причину розірвання шлюбу та мотиви, які спонукали позивача докорінно змінити ставлення до неї.

Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази у справі, дійшов такого висновку.

Відповідно до ст.55 Сімейного кодексу України (далі СК) дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов'язаний утверджувати в сім'ї повагу до матері. Дружина зобов'язана утверджувати в сім'ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній. Дружина і чоловік зобов'язані спільно дбати про матеріальне забезпечення сім'ї.

Згідно із ч.1 ст.110 СК позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя.

Як визначено ст. 112 СК суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення.

Як вбачається з матеріалів справи, зокрема свідоцтва про шлюб серії І-ЕГ №109327, виданого Ковельським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Волинській області сторони перебувають в шлюбі з 30 червня 2016 року.

З пояснень позивача в судовому засіданні вбачається, що жодного наміру турбуватись про відповідача він не має, фактично подружні відносини між сторонами припинено, сторони проживають окремо, вжиті відповідачем заходи для збереження сімї не дали позитивного результату.

Враховуючи викладене суд вважає необхідним шлюб між сторонами розірвати.

Судові витрати у справі необхідно залишити за позивачем згідно поданого клопотання.

Керуючись ст.10, 60, 88, 209, 212, 213, 214, 215 ЦПК України, на підставі ст.55, 110, 112 СК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Розірвати шлюб укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований 30 червня 2016 року Ковельським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Волинській області, актовий запис № 248.

Після розірвання шлюбу залишити за відповідачем прізвище «Слюсарчук».

Судові витрати у справі залишити за позивачем ОСОБА_1

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Волинської області через Ковельський міськрайонний суд Волинської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні при його проголошенні протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Головуючий:ОСОБА_3