Справа № 2018/2-363/11
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" листопада 2016 р. Суддя Київського районного суду м. Харкова Божко В.В., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Київського районного суду м. Харкова від 18.10.2016 р. по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Харківської міської ради, треті особи: ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, Адміністрація Київського району Харківської міської ради, про виділ в натурі частки домоволодіння,

встановив:

04.03.2010 р. ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_2, Харківської міської ради, треті особи: ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, Адміністрація Київського району Харківської міської ради, якою просила:

виділити в натурі належні їй на праві власності 50/100 ідеальних часток з загальної часткової власності; встановити між нею та ОСОБА_2 порядок користування жилим приміщенням та господарськими побудовами в домоволодінні №5 по вулиці Народовладдя в м.Харкові, виділив їй в користування в жилому будинку літ. А-1квартиру №1: приміщення 1-1; 1-2; 1-3; 1-4; крильце літ.1. З господарських та службових побудов виділити в її користування: гараж літ. Д, літню кухню літ. Б, сараї літ. Вта Е, льох літ. Г, вбиральню літ. З; встановити між нею та ОСОБА_2 порядок користування земельною ділянкою, виділив кожному із співвласників частину земельної ділянки, згідно правових документів.

Позивач обґрунтовувала позовну заяву тим, що в 1997 році нею придбана половина домоволодіння №5 по вулиці Народовладдя у м.Харкові згідно договору купівлі-продажу від 01.10.1997р. Н9-339, зареєстрованого в міськБТІ за №1902 від 24.12.1997р.

На теперішній час в домоволодінні №5 по вул. Народовладдя мешкає два власника: позивач ОСОБА_1 зі своєю сімєю та її співвласники ОСОБА_2 зі своєю сімєю. Фактично між ними проведено розділ та кожний користується своєю половиною домоволодіння. Всі надвірні побудови поділені в 1996 році між минулим власником її частини домоволодіння ОСОБА_7 та ОСОБА_8, що нотаріально посвідчено та зареєстровано в КП ХМБТІ. Двір та земельна ділянка також фактично поділені та кожний користується своєю половиною домоволодіння за своїм розсудом. Проте, виділу в окремі частини із загальної часткової власності проведено не було. В даний час позивачка бажає провести приватизацію частини земельної ділянки, якою вона користується, проте їй було відмовлено, оскільки її частина домоволодіння не виділена.

Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 18.10.2016 р., відмовлено в задоволенні клопотання ОСОБА_1 про витребування даних.

На зазначену ухвалу позивачем ОСОБА_1 подано апеляційну скаргу та матеріали справи направлено для розгляду в апеляційний суд Харківської області.

Ухвалою апеляційного суду Харківської області від 02.11.2016 р. справа повернута до суду для виконання вимог ч.2 ст. 293 ЦПК України, оскільки ухвала суду про відмову у задоволенні клопотання про витребування данихоскарженню не підлягає.

Дослідивши матеріали цивільної справи, суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу ОСОБА_1 необхідно повернути заявнику з наступних підстав.

Стаття 293 ЦПК України містить вичерпний перелік ухвал, на які можуть бути подані скарги окремо від рішення суду. Ухвала про відмову у задоволенні клопотання про витребування данихоскарженню, згідно діючому законодавству, не підлягає.

Відповідно до ч.2 ст. 293 ЦПК України, заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду. У разі подання апеляційної скарги на ухвалу, що не підлягає оскарженню окремо від рішення суду, суд першої інстанції повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу, яка не підлягає оскарженню.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 208 - 210, 293 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Київського районного суду м. Харкова від 18.10.2016 р. повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя