пр.№ 2-р/464/13/16
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.10.2016 року Сихівський районний суд м. Львова

в складі головуючого судді Радченко Е.А.

при секретарі Лобко А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові заяву відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області,

В С Т А Н О В И В :

09.04.2014 року ОСОБА_1 звернувся до Сихівського районного суду м. Львова з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3 та відділу виконавчої служби Кіровського районного управління юстиції у м. Донецьку про визнання дійсним договору купівлі-продажу.

Рішенням Сихівського районного суду м. Львова від 23.02.2015 року позовні вимоги задоволені: визнано за ОСОБА_1 право власності на автомобіль марки «Mitsubishi Montero», державний номер НОМЕР_1; скасовано арешт на відчуження згідно постанови слідчого від 01.09.2006 року та постанови державного виконавця від 04.09.2013 року; зобовязано відділ виконавчої служби Кіровського районного управління юстиції у м. Донецьку зняти арешт з вищезазначеного автомобіля.

На виконання рішення Сихівським районним судом м. Львова видно виконавчий лист № 464/10132/14-ц.

Ухвалою Сихівського районного суду м. Львова від 04.07.2016 року ОСОБА_1 поновлено пропущений строк для предявлення до виконання виконавчого листа № 464/10132/14-ц.

04.10.2016 року до Сихівського районного суду м. Львова надійшла заява відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, в якій ставиться питання щодо розяснення рішення суду від 23.02.2015 року в частині визначення особи, яку зобовязано зняти арешт з автомобіля.

Сторони в судове засідання не зявилися. Про час та місце розгляду заяви повідомлені належним чином. Їх неявка не перешкоджає розгляду заяви.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 221 ЦПК України, якщо рішення суду є незрозумілим для осіб, які брали участь у справі, або для державного виконавця, суд за їхньою заявою постановляє ухвалу, в якій розяснює своє рішення, не змінюючи при цьому його суті.

В постанові Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі» розяснення рішення суду можливе тоді, коли воно є незрозумілим, що ускладнює його реалізацію. Якщо фактично порушено питання про зміну або внесення в нього нових даних, у тому числі й розяснення мотивів ухваленого рішення, суд ухвалою відмовляє в розясненні рішення.

В заяві відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області міститься посилання на те, що з рішення суду від 23.02.2015 року незрозуміло, на кого покладено обовязок зняти арешт з автомобіля.

В той же час, в резолютивній частині рішенні суду від 23.02.2015 року зазначено «зобовязано відділ виконавчої служби Кіровського районного управління юстиції у м. Донецьку зняти арешт з автомобіля марки «Mitsubishi Montero», державний номер НОМЕР_1, № кузова JMBONK9403J005276, який з 04.09.2013 року накладений постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження ВП № 39593894, а також на підставі постанови від 01.09.2006 року слідчого СВ Ворошиловського РВ Донецького МУ ГУМВС України у Донецькій області ОСОБА_4С.».

Тобто, в резолютивній часті рішення чітко зазначено особу, яку зобовязано зняти арешт з автомобіля відділ виконавчої служби Кіровського районного управління юстиції у м. Донецьку. При цьому текст резолютивної частини рішення є зрозумілим, доступним для сприйняття та виконання.

За таких обставин суд приходить до висновку, що резолютивна частина рішення суду від 23.02.2015 року є проста, доступна, зрозуміла, не припускає іншого тлумачення, тому відсутні підстави для розяснення рішення суду.

На підставі викладеного, керуючись ст. 221 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В :

Заяву відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області про розяснення рішення Сихівського районного суду м. Львова від 23 лютого 2015 року залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги до Апеляційного суду Львівської області через Сихівський районний суд м. Львова протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Головуючий Радченко Е. А.