АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Справа №639/7183/16-ц Головуючий суддя І інстанції Іванова І. В.
Провадження № 22-ц/790/7048/16 Суддя доповідач Яцина В.Б.
Категорія: Спори, що виникають із договорів купівлі-продажу
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 листопада 2016 року м. Харків.

Судова колегія судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Харківської області в складі:

Головуючого судді - Яцина В.Б.

Суддів: - Бурлака І.В., Карімової Л.В.

за участю секретаря : Баранкової В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу Жовтневого районного суду м.Харкова від 07 жовтня 2016 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання недійсним договору купівлі-продажу квартири та стягнення коштів,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Жовтневого районного суду м.Харкова від 07 жовтня 2016 року позовну заяву повернуто позивачу у зв'язку з порушенням правил підсудності. Позивачу роз'яснено право на звернення до компетентного суду.

Не погодившись з такою ухвалою суду, ОСОБА_3 в апеляційній скарзі просить її скасувати та передати справу до Жовтневого районного суду м.Харкова для подальшого розгляду зі стадії відкриття провадження у справі. На обгрунтування скарги вказала, що суд помилково застосував правила виключної підсудності, ст. 114 ЦПК України, оскільки виходячи зі змісту позовних вимог, визнання недійсним договору купівлі-продажу квартири, які вже фактично вирішений іншим рішенням суду, та про стягнення грошової суми, справа підлягає розгляду за загальними правилами територіальної підсудності, ст. 109 ЦПК України.

Колегія суддів, вислухавши суддю доповідача, за відсутності всіх учасників судового засідання, належним чином повідомлених про розгляд справи, які доказів про поважні причини своєї неявки не надали, що не перешкоджає її апеляційному розгляду згідно до ст. 305 ЦПК України, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги у передбачених ст. 303 ЦПК України межах, вважає, що скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 121 ЦПК України позовна заява повертається позивачеві, якщо справа не підсудна цьому суду.

За правилами ч.1 ст. 109 ЦПК України позови до фізичної особи пред'являються в суд за зареєстрованим у встановленому порядку місцем її проживання, до юридичних осіб - за місцем їх місцезнаходження, а згідно до частини 1 ст. 114 ЦПК України позови, що виникають з приводу нерухомого майна, пред'являються за місцезнаходженням майна або основної його частини.

ОСОБА_3 поставила питання у своєму позові про визнання недійсним договору купівлі-продажу квартири від 26 вересня 2013 року, посвідчений нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Гібадуловою Л.А., зареєстрований у реєстрі за № 4829, укладений між продавцем ОСОБА_4 і покупцем ОСОБА_3, відповідно до якого продавець передає у власність (продає), а покупець приймає квартиру АДРЕСА_1 та - про стягнення на її користь солідарно з ОСОБА_4, ОСОБА_5 541905 грн.00 коп. та судові витрати

Відповідно до роз'яснення, яке викладене у п. 5 ч. 5 постанови Пленуму ВС України від 12.06.2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» правила виключної підсудності, які містяться у ст. 114 ЦПК України діють також у випадку пред'явлення кількох позовних вимог, пов'язаних між собою, якщо на одну з них поширюються правила виключної підсудності.

Згідно з п.42 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільний та кримінальних справ №3 від 01.03.2013 року «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» виключну підсудність встановлено для позовів, що виникають із приводу нерухомого майна (частина перша статті 114 ЦПК). Згідно з положеннями статті 181 ЦК до нерухомого майна належать: земельні ділянки, а також об'єкти, розташовані на них, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення. Наприклад, це позови про право власності на таке майно; про право володіння і користування ним (стаття 358 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності та виділ частки із цього майна (статті 364, 367 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній сумісній власності та виділ частки із цього майна (статті 370, 372 ЦК); про право користування нерухомим майном (визначення порядку користування ним); про право, яке виникло із договору найму жилого приміщення, оренди тощо; про визнання правочину з нерухомістю недійсним; про звернення стягнення на нерухоме майно - предмет іпотеки чи застави; розірвання договору оренди землі; стягнення орендної плати, якщо спір виник з приводу нерухомого майна; про усунення від права на спадкування та визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Відповідно до правової позиції, яка викладена у п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 07.02.2014р. № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» Спори, пов'язані із захистом права власності та інших речових прав, розглядаються судами відповідно до визначеної процесуальним законом юрисдикції. Відповідно до частини першої статті 114 Цивільного процесуального кодексу України позови, що виникають з приводу захисту права власності та інших речових прав на нерухоме майно пред'являються за місцем знаходження майна або основної його частини (виключна підсудність). До позовів, що виникають з приводу нерухомого майна, належать, зокрема, позови про визнання правочину недійсним (незалежно від заявлення вимоги про застосування наслідків недійсності правочину) тощо. Недотримання правил підсудності тягне за собою повернення заяви позивачеві, про що постановляється ухвала. Повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до належного суду (пункт 4 частини третьої, частина п'ята статті 121 ЦПК).

З огляду на те, що по справі розглядається позов про визнання недійсним договору стосовно нерухомого майна, квартири, місцезнаходження якого у Комінтернівському (нині - Слобідському) районі м.Харкова, а також вимоги про стягнення сплаченої за цим договором її вартості (ціни), то відповідно до надавених норм цивільного процесуального права та правових позиції авторитетного касаційного суду, у даному випадку діють правила виключної підсудності, які викладені у ст. 114 ЦПК України, що свідчить про додержання судом першої інстанції вимог закону. Доводи скарги з цього приводу є безпідставними і не відповідають вказаним вимогам ЦПК України і тому колегія суддів їх відхиляє.

Оскільки таким чином оскаржену ухвалу постановлено з додержанням вимог закону, а доводи скарги цього висновку не спростовують, тому з передбачених п. 1 ч. 1 ст. 312 ЦПК України підстав апеляційний суд відхиляє скаргу і залишає ухвалу без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 304, п. 1 ч. 2 ст. 307, п.1 ч.1 ст. 312, ст. ст. 313, 315, 319-325, 327 ЦПК України, судова колегія,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Ухвалу Жовтневого районного суду м.Харкова від 07 жовтня 2016 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і при цьому касаційному оскарженню не підлягає, як така, що не перешкоджає подальшому провадженню у справі.

Головуючий суддя

Судді колегії