У х в а л а

27 квітня 2016 року м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

Охрімчук Л.І.,

Романюка Я.М.,

Яреми А.Г.,

розглянувши заяву ОСОБА_4 про перегляд Верховним Судом України рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 17 вересня 2015 року, ухвали Апеляційного суду Кіровоградської області від 18 листопада 2015 року та ухвали колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 21 січня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про поділ спільного майна подружжя та зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про визнання факту припинення шлюбних відносин, поділ майна подружжя,

в с т а н о в и л а :

Кіровський районний суд м. Кіровограда рішенням від 17 вересня 2015 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Кіровоградської області від 18 листопада 2015 року, позовні вимоги ОСОБА_5 задовольнив частково, ухвалив визнати спільним сумісним майном подружжя квартиру АДРЕСА_1 та автомобіль «Хюндай і30», номерний знак НОМЕР_1, 2010 року випуску.

В порядку поділу майна подружжя:

- визнав право власності на Ѕ частину спірної квартири за ОСОБА_5 та на Ѕ частину цієї ж квартири за ОСОБА_4;

- визнав право власності на автомобіль «Хюндай і30», номерний знак НОМЕР_1, 2010 року випуску, за ОСОБА_4;

- припинив право власності на вказаний автомобіль за ОСОБА_5;

- стягнув з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 68 тис. 166 грн 66 коп. грошової компенсації за Ѕ вартості вказаного автомобіля;

- стягнув з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 2 тис. 408 грн судового збору.

У задоволенні іншої частини позовних вимог ОСОБА_5 та зустрічних позовних вимог ОСОБА_4 відмовив.

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ ухвалою від 21 січня 2016 року касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилила, рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 17 вересня 2015 року та ухвалу Апеляційного суду Кіровоградської області від 18 листопада 2015 року залишила без змін.

21 квітня 2016 року ОСОБА_4 звернувся до Верховного Суду України із заявою про перегляд рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 17 вересня 2015 року, ухвали Апеляційного суду Кіровоградської області від 18 листопада 2015 року та ухвали колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 21 січня 2016 року з передбаченої пунктом 4 частини першої статті 355 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) підстави невідповідності судового рішення суду касаційної інстанції викладеному у постанові Верховного Суду України висновку щодо застосування у подібних правовідносинах норм матеріального права, а саме статей 57, 60 Сімейного кодексу України (далі - СК України).

На підтвердження підстави перегляду ухвали колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 21 січня 2016 року, передбаченої пунктом 4 частини першої статті 355 ЦПК України, заявник посилається на постанови Верховного Суду України від 11 березня, 1 липня, 25 листопада і 16 грудня 2015 року.

Перевіривши наведені в заяві доводи, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України дійшла висновку про те, що в допуску справи до провадження необхідно відмовити з огляду на таке.

Пунктом 4 частини першої статті 355 ЦПК України визначено, що підставою для подання заяви про перегляд судових рішень у цивільних справах є невідповідність судового рішення суду касаційної інстанції, про перегляд якого подано заяву, викладеному у постанові Верховного Суду України висновку щодо застосування у подібних правовідносинах норм матеріального права.

При цьому під судовими рішеннями у подібних правовідносинах слід розуміти такі рішення, де тотожними є предмети спору, підстави позову, зміст позовних вимог та встановлені судом фактичні обставини справи, а також наявне однакове матеріально-правове регулювання спірних правовідносин.

Постановляючи ухвалу від 21 січня 2016 року, про перегляд якої порушує питання заявник, касаційний суд, залишивши без змін судові рішення, погодився з їх висновками про те, що частина майна, щодо якого заявлений позов є спільною сумісною власністю подружжя, оскільки це майно придбавалося під час шлюбу за спільні кошти подружжя, а тому вказане майно підлягає поділу; натомість, інша частина майна поділу не підлягає, оскільки не є об'єктом спільної сумісної власності подружжя.

Разом з тим у постановах від 11 березня, 1 липня, 25 листопада і 16 грудня 2015 року, на які посилається заявник, Верховний Суд України висловив правову позицію, відповідно до якої для правильного застосування статті 60 СК України та визнання майна спільною сумісною власністю суд повинен установити не тільки факт набуття цього майна за час шлюбу, а й той факт, що джерелом його набуття є спільні сумісні кошти або спільна праця подружжя.

Отже, порівняння наведених судових рішень із судовим рішенням суду касаційної інстанції, про перегляд якого подано заяву, не дає підстав вважати, що висновки, викладені в ухвалі колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 21 січня 2016 року, суперечать висновкам, викладеним у постановах Верховного Суду України від 11 березня, 1 липня, 25 листопада і 16 грудня 2015 року.

Ураховуючи наведене, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України дійшла висновку про те, що в допуску справи до провадження Верховного Суду України необхідно відмовити.

Керуючись частиною другою статті 360 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а :

У допуску до провадження Верховного Суду України справи за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про поділ спільного майна подружжя та зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про визнання факту припинення шлюбних відносин, поділ майна подружжя за заявою ОСОБА_4 про перегляд Верховним Судом України рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 17 вересня 2015 року, ухвали Апеляційного суду Кіровоградської області від 18 листопада 2015 року та ухвали колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 21 січня 2016 року відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді Л.І. Охрімчук

Я.М. Романюк

А.Г. Ярема