Справа № 755/59/16-ц
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13.01.2016 року суддя Дніпровського районного суду м. Києва Катющенко В.П. вивчивши матеріали цивільної справи за позовом Приватного акціонерного товариства «Лізинг інформаційних технологій» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договорами № 120391447 та № 120391451 від 26 лютого 2013 року, -

В С Т А Н О В И В :

21 грудня 2015 року до Дніпровського районного суду м. Києва надійшла позовна заява Приватного акціонерного товариства «Лізинг інформаційних технологій» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договорами № 120391447 та № 120391451 від 26 лютого 2013 року.

11 січня 2016 року вказану позовну заяву було передано в провадження судді Катющенко В.П. в порядку визначеному ст. 11-1, ч.1 ст. 118 ЦПК України.

За вимог ч. 5 ст. 119 Цивільного процесуального кодексу України до позовної заяви додається документ, що підтверджує сплату судового збору.

Порядок справляння та розміри ставок судового збору визначаються ЗУ «Про судовий збір», що набрав чинності з 01 листопада 2011 року.

Відповідно до ч.1 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно п.п.1 п.1 ч.2 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір» ставка судового збору за подання юридичною особою до суду позовної заяви майнового характеру, встановлюється у розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 0,4 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 5 розмірів мінімальної заробітної плати.

Позивачем до матеріалів позовної заяви не було додано доказів про сплату судового збору.

Відповідно до матеріалів позовної заяви, представником позивача подано клопотання про відстрочення сплати судового збору до ухвалення судового рішення у справі, яке обґрунтоване тим, що грошові кошти Приватного акціонерного товариства «Лізинг інформаційних технологій» арештовані в межах виконавчого провадження №43670804.

Відповідно до ч. 1 ст. 82 Цивільного процесуального кодексу України, ч. 1 ст. 8 ЗУ «Про судовий збір» суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі.

За вимог ст. 9 ЗУ «Про судовий збір» судовий збір сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України. Кошти судового збору спрямовуються на забезпечення здійснення судочинства та функціонування органів судової влади.

В той же час, станом на день подання позовної заяви у суду відсутні відомості, що підтверджують наявність арешту на грошові кошти позивача станом на грудень 2015 року, що б свідчило б про неможливість сплати судового збору за подання до суду позовної заяви.

За вказаних обставин, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні клопотання представника позивача про відстрочення сплати судового збору.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 82, 207, 210, 293 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

В задоволенні заяви Приватного акціонерного товариства «Лізинг інформаційних технологій» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договорами № 120391447 та № 120391451 від 26 лютого 2013 року- відмовити.

Ухвала оскарженню окремо від рішення суду не підлягає.

Заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя: