Провадження №2/447/28/16
Справа №447/740/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ У К Р А Ї Н И

22.01.2016 року Миколаївський районний суд Львівської області

в складі: головуючого судді Карбовнік І. М.

при секретарі Данилів О.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Миколаєві справу за позовом ОСОБА_1 до ПАТ «Укртрансгаз» про стягнення заробітної плати за роботу у нічний і вечірній час, у вихідні та святкові дні, за виконання надурочної роботи при звільненні працівника та відшкодування моральної шкоди ,-

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся із позовом до суду із даним позовом. В обґрунтування позовних вимог вказує, що з 26 листопада 1985 року по 01 серпня 2014 року він працював оператором газорозподільної станції в структурних підрозділах підприємства «Укртрансгаз». Про розірвання трудового договору дізнався в січні 2015 року.

19 листопада 2014 року він звернувся до голови правління ПАТ « Укртрансгаз» з письмовою заявою про порушення трудового законодавства України про оплату праці та відшкодування завданої шкоди. На вказане звернення отримав відповідь в.о.директора філії управління магістральних газопроводів «Львівтрансгаз» ПАТ « Укртрансгаз» ОСОБА_2 від 16.12.2014 року № 4457/4-02, згідно якої він дізнався, що трудовий договір із ним розірваний 01.08.2014 року і проведено повний розрахунок відповідно до ст. 116 КзПП України.

08 грудня 2014 року він звернувся до голови правління ПАТ «Укртрансгаз» з письмовою заявою про порушення законодавства України про оплату праці та відшкодування завданої матеріальної шкоди, в обгрунтування яких навів інші підстави порушень. 21 січня 2015 року він отримав відповідь ПАТ « Укртрансгаз» від 13.01.2015 року № 178/4-002, згідно якої роботодавець посилаючись на відповідь філії УМГ « Львівтрансгаз» від 16.12.2014 року № 4457/4-02 вважає, що при розірванні трудового договору ним проведено повний розрахунок згідно з законодавством України.

Посилання роботодавця, що при розірванні трудового договору з ним проведено повний розрахунок, вважає безпідставним та необгрунтованим, таким що суперечить вимогам законодавства України, порушує право працівника на належну йому оплату праці.

Орієнтовно з липня 1987 року по жовтень 2010 року нарахування доплати за роботу у нічний та вечірній час роботодавцем не проводилося зовсім. Відповідно до графіків чергувань та інструкцій, він як оператор ГРС Новий Розділ під час зміни працював безпосередньо на станції в наступні години: з 8.00год. до 11.00 год, з 15.00год. до 16.00 год, з 23.45 год до 00.15год, з 7.00 год до 8.00год. З наведеного режиму роботи видно, що він працював у вечірній час з 18.00год до 22.00год, а у нічний час з 22.00год. до 06.00 год, з яких безпосередньо на станції з 23.45год до 00.15 год.

Є беззаперечним той факт, що на протязі з липня 1987 року по жовтень 2010 року роботодавець зобов'язаний був здійснювати нарахування та виплату доплати за роботу у вечірній та нічний час.

Починаючи з жовтня 2010 року доплата за роботу у нічний та вечірній час проводилась з порушенням вимог законодавства України. З січня 2012 року він як оператор ГРС Новий Розділ безпосередньо працював на станції в наступні години: з 8.00год до 10.30 год, з 15.00год до 16.30 год, з 21.00год до 21.30год, з 23.45год до 00.15год, з 7.00год до 8.00год. При такому режимі роботи він працював у вечірній час з 18.00год до 22.00год, з яких безпосередньо на станції з 21.00год до 21.30год. У нічний час я працював з 22.00год до 06.00 год, з яких безпосередньо на станції з 23.45год. до 00.15год.

Години роботи безпосередньо на станції у вечірній час 21.00год до 21.30год та у нічний час з 23.45год до 00.15год обліковувалися та оплачувалися за правилом п.п 4.2.14 п.4.2 розділу 4 Правил технічної експлуатації ГРС МГ, тобто як чергування оператором ГРС вдома ( 1 год. чергування дорівнює 0,25 години робочого часу).

Відповідно до п. 1.3.10. Положення по технічній експлуатації газорозподільних станцій магістральних газопроводів (далі-ТЕГРСМГ), п.4.2.13 Правил ТЕГРСМГ, у вихідні і святкові дні за умови надомної та періодичної форми обслуговування одним або двома операторами ГРС, оператор ГРС не виходить на роботу.

Відповідно до п. 1.3.12. Положення ТЕГРСМГ, п.4.2.15 Правил ТЕГРСМГ, не допрацювання робочих годин компенсується його роботою на ГРС для виконання профілактичних, ремонтних налагоджувальних робіт... .

Згідно графіків роботи, які встановлювали режими роботи у вказаний період, я як оператор ГРС працював на ГРС у вихідні та святкові дні. Є очевидним, що встановлену норму тривалості роботи оператор відпрацьовує без роботи у вихідні і святкові дні, а тому робота оператора ГРС у ці дні є надурочною. Всупереч вимогам чинного законодавства про оплату праці, оплата праці за роботу у вихідні дні йому не проводилася.

Оплата праці за роботу у святкові дні проводилася лише у виді доплати без врахування того, що робота у святкові дні як і у вихідні по суті була надурочною. Порядок оплати праці за роботу у вихідні та святкові дні, а також за виконання надурочної роботи встановлено КЗпП України.

Є очевидним та беззаперечним той факт, що при розірванні трудового договору роботодавцем не виплачено всіх сум, що належать йому від підприємства, а тому просив такі стягнути, а також стягнути моральну шкоду у розмірі 780 000 грн.

В судовому засіданні позивач дав пояснення аналогічні змісту позовної заяви та просив позов задоволити в повному обсязі.

Представник відповідача ОСОБА_3 в судовому засіданні проти позову заперечив та з підстав, вказаних у поданому до суду запереченні просив в позові відмовити в повному обсязі.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази наявні в матеріалах справи, суд вважає, що у задоволенні позову слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до ч.3 ст.10, ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, з врахуванням положень ст.ст.57-59 ЦПК України.

Згідно зі ст.57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їх представників, допитаних як свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. При цьому дані докази повинні бути належними та допустимими, як це передбачено ст.ст.58-59 ЦПК України.

Установлюючи наявність або відсутність фактів, якими обґрунтовувалися вимоги чи заперечення, визнаючи одні та відхиляючи інші докази, суд повинен свої дії мотивувати та враховувати, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч.4 ст.60 ЦПК України).

Згідно із ч.1 ст.179 ЦПК України предметом доказування під час судового розгляду є факти, якими обґрунтовуються заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для вирішення справи (причини пропуску строку позовної давності тощо) і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Як встановлено в судовому засіданні ОСОБА_1 з 26 листопада 1985 року по 01.серпня 2014 року працював оператором газорозподільної станції у структурних підрозділах підприємства Укртрансгаз.

01.08.2014 року з ОСОБА_1 було розірвано трудовий договір за п.4 ст. 40 КЗпП України , про що було видано наказ по Бібрському ЛВУ МГ за №41-ос. Даними наказом передбачено виплатити ОСОБА_1 компенсацію за невикористану щорічну відпустку, а саме за 61 календарний день. У відповідності до розрахункового листа ОСОБА_1 за серпень 2014 року йому було виплачено за шість робочих днів серпня та компенсацію за невикористану відпустку у кількості 61 календарний день.

Згідно ст.69 КЗпП України на підприємствах, в установах, організаціях, зупинення роботи яких неможливе з виробничо-технічних умов або через необхідність безперервного обслуговування населення, а також на вантажно-розвантажувальних роботах, пов'язаних з роботою транспорту, вихідні дні надаються в різні дні тижня почергово кожній групі працівників згідно з графіком змінності, що затверджується власником або уповноваженим ним органом за погодженням з виборним органом первинної профспілкової організації (профспілковим представником) підприємства, установи, організації.

Згідно ст. 94 КЗпП України заробітна плата це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Згідно вимог ст.. 116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належить йому від підприємства, установи, організації, проводиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред»явлення звільненим працівником вимог про розрахунок.

Відповідно до ст. ст. 11, 27, 60 ЦПК України суд розглядає справу в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі; особа яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд, зобов'язана надати усі наявні у неї докази та довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких виникає спір.

Всупереч вимогам ст.ст.10, 60 ЦПК України, які неодноразово роз'яснювались судом, позивачем, з наданням доказів у відповідності до ст.ст.57-59 ЦПК України, не доведено та не обґрунтовано своїх позовних вимог, а тому суд відмовляє позивачу у задоволенні таких.

Керуючись ст.ст. 10, 57-60, 88, 208, 212-215, 218, ЦПК України, ст.ст. 69, 94, 116 КЗпП України, суд,-

в и р і ш и в :

В позові ОСОБА_1 до ПАТ «Укртрансгаз» про стягнення заробітної плати за роботу у нічний і вечірній час, у вихідні та святкові дні, за виконання надурочної роботи при звільненні працівника та відшкодування моральної шкоди відмовити.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Львівської області протягом 10 днів з моменту його проголошення.

Суддя : Карбовнік І. М.