РІШЕННЯ

іменем України

11 жовтня 2016 року Сватівський районний суд Луганської області в складі:

головуючого судді Осіпенко Л.М.,

при секретарі судового засідання Тиріній В.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Сватове цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Сватівської міської ради про визнання права власності на спадкове майно,

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 звернувся до суду з даним позовом, в обґрунтування якого вказав, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року помер батько позивача - ОСОБА_3. Після його смерті відкрилась спадщина у вигляді 1/2 частини житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1, а також 1/2 частини домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2. Місцем відкриття спадщини після померлого ОСОБА_3 є останнє місце його проживання: АДРЕСА_1. Єдиним спадкоємцем першої черги за законом після смерті ОСОБА_3 є позивач - ОСОБА_1. Інших осіб, які б входили до кола спадкоємців першої черги по закону, а також спадкоємців за заповітом не існує. У встановленому п.1 ч.1 ст. 549 ЦК України (в ред. 1963 р.) порядку позивач прийняв спадщину шляхом фактичного вступу в управління та користування спадковим майном, оскільки на момент відкриття спадщини постійно проживав зі спадкодавцем в будинку за адресою: АДРЕСА_1 та продовжує проживати до теперішнього часу. Після закінчення шестимісячного строку для прийняття спадщини, за заявою позивача від 10 грудня 2003 року за № 799 до Сватівської державної нотаріальної контори, йому було видане свідоцтво про право на спадщину за законом від 10 грудня 2003 року (спадкова справа № 693) на частину спадкового майна - 1/2 частину домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1. На другий об'єкт нерухомості - 1/2 частину житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 позивач не може оформити свої спадкові права, оскільки правовстановлюючий документ - свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 23.06.1993 року на ім'я ОСОБА_3 був втрачений, у зв'язку з чим 04 серпня 2004 року Сватівською державною нотаріальною конторою був виданий його дублікат. Однак Сватівським бюро технічної інвентаризації позивачу було відмовлено в реєстрації права власності на померлого ОСОБА_3, оскільки таку реєстрацію може здійснити тільки власник майна. Так само на теперішній час неможливо провести реєстрацію вищевказаного дублікату, оскільки таким правом володіє лише власник майна. Нотаріусом Першої Сватівської державної нотаріальної контори позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв'язку з відсутністю у нього правовстановлюючого документа на об'єкт нерухомості. У зв'язку з тим, що позивач не має можливості належним чином оформити свої спадкові права після смерті його батька, вважає, що єдиним правовим способом відновлення його порушеного права є визнання за ним права власності на спадкове майно.

Просить суд визнати за позивачем, в порядку спадкування за законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 року батька позивача ОСОБА_3 право власності на 1/2 частину житлового будинку (літ А), загальної внутрішньою площею 37,6 м.кв., житловою площею 15,4 м. кв. та відповідною частиною господарських будівель: льох (літ. ПГ), вбиральню (літ. В), огорожу - 1, колодязь - 2, вартістю 7376 грн., розташованого за адресою: АДРЕСА_2.

Позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 у судове засідання не з'явилися, представник позивача надав суду заяву відповідно до якої просить справу розглянути без його участі та наполягає на позовних вимогах.

Представник відповідача ОСОБА_4 у судове засідання не з'явилася, надала суду заяву, відповідно до якої проти задоволення позовних вимог не заперечує.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає за необхідне задовольнити позов у повному обсязі з наступних підстав.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року помер батько позивача - ОСОБА_3, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 25 жовтня 2002 року (а.с.6).,

Те, що позивач ОСОБА_1 є рідним сином померлого ОСОБА_3, підтверджується копією свідоцтва про народження позивача серії НОМЕР_2 від 28 липня 1979 року ( а.с. 18).,

Після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина у вигляді 1/2 частини житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1, а також 1/2 частини домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2, що підтверджується копією свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 23 червня 1993 року, зареєстрованого в реєстрі за № 1561, довідкою Сватівського бюро технічної інвентаризації від 23.06.2016 року № 159, копією дублікату свідоцтва про право на спадщину за заповітом № 087473 від 23 червня 1993 року, копією свідоцтва про право на спадщину за законом від 10 грудня 2003 року, зареєстрованого в реєстрі за № 3403, копією заяви про прийняття спадщини від 23 грудня 2003 року (а.с.7-10).,

У встановленому п.1 ч.1 ст. 549 ЦК України (в ред. 1963 р.) порядку позивач прийняв спадщину шляхом фактичного вступу в управління та користування спадковим майном, оскільки на момент відкриття спадщини постійно проживав в будинку за адресою: АДРЕСА_1 та продовжує проживати до теперішнього часу, що підтверджується копією домової книги на будинок за адресою: АДРЕСА_1 та копією паспорту позивача(а.с.14-16, 19).,

Після закінчення шестимісячного строку для прийняття спадщини, за заявою позивача від 10 грудня 2003 року за № 799 до Сватівської державної нотаріальної контори, йому було видане свідоцтво про право на спадщину за законом від 10 грудня 2003 року (спадкова справа № 693) на частину спадкового майна: 1/2 частину домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.10-11).

На другий об'єкт нерухомості - 1/2 частину житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 позивач не може оформити свої спадкові права, оскільки правовстановлюючий документ - свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 23.06.1993 року на ім'я ОСОБА_3 був втрачений, у зв'язку з чим 04 серпня 2004 року Сватівською державною нотаріальною конторою був виданий його дублікат (а.с.7-9).

Відсутність державної реєстрації вищезазначеного дублікату, підтверджено довідкою Сватіського БТІ за № 159 від 29.06.2016 року (а.с.8)., Також, згідно витягу № 23331669 від 23.06.2014 року, у Дердавному реєстрі речових прав на нерухоме майно відомості щодо об'єкта нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_2 відсутні (а.с.17).

Згідно листа завідуючого Першою Сватівською державною нотаріальною конторою від 04.10.2016 року № 912/01-09, після смерті ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року, за архівними даними та згідно Інформаційної довідки зі спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) від 03.10.2016 року № 45288633 та в Першу Сватівську ДНК, з заявою про прийняття спадщини звернувся син померлого, ОСОБА_1, заведена спадкова справа № 693 (а.с.48,51).

Згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) від 03.10.2016 року № 45290090 інформація у Спадковому реєстрі про ОСОБА_3 відсутня (а.с.50).,

У здійсненні нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, нотаріусом Першої Сватівської державної нотаріальної контори, позивачу ОСОБА_1 було відмовлено через відсутність правовстановлюючого документа на об'єкт нерухомості, що підтверджується письмовим повідомленням № 538/01-16 від 26.06.2014 року та постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 20.09.2016 року № 878/01-31 (а.с.12-13).,

До даних правовідносин необхідно застосувати правила ЦК УРСР 1963 року, так як відповідно до п. 4 Заключних та Перехідних Положень ЦК України 2004 року Цивільний Кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності.

Згідно ст. 529 ЦК УРСР в редакції 1963 року, при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого.

Згідно ст. 548 ЦК УРСР в редакції 1963 року, прийнята спадщина визнається, такою що належить спадкоємцю з часу відкриття спадщини.

Згідно ст. 549 ЦК УРСР в редакції 1963 року, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном.

З роз'яснень п.23 Постанови № 7 Пленуму Верховного суду України від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» слідує, що при наявності умов для отримання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину, вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

У зв'язку з тим, що оригінал свідоцтва про право на спадщину за заповітом на частину домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2, яка залишилася після смерті батька позивача - ОСОБА_3 втрачено, а отримати такий документ та зареєструвати право власності на будинок, має право тільки власник будинку - померлий ОСОБА_3, позивач не мав іншої змоги, окрім як звернутися до суду з позовом про визнання права власності, що надасть йому можливість отримати свідоцтво про право на спадщину за законом, а також визнання за ним права власності на будинок не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

На підставі ст. ст. 529, 548-549 ЦК УРСР в редакції 1963 року, Прикінцевих та перехідних положень п. 4 ЦК України 2004 року, Постанови № 7 Пленуму Верховного суду України від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяження», керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 212-215 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Сватівської міської ради про визнання права власності на спадкове майно - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року на 1/2 частину житлового будинку (літ А-1), загальної внутрішньою площею 37,6 м.кв., житловою площею 15,4 м. кв. та відповідною частиною господарських будівель: льох (літ. ПГ), вбиральню (літ. В), огорожу - 1, колодязь - 2, вартістю 7376 грн., розташованого за адресою: АДРЕСА_2.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Луганської області через Сватівський районний суд Луганської області. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не було скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя : Л. М. Осіпенко