пр. № 2/759/1011/16
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2016 року Святошинський районний суд м. Києва у складі:

головуючої-судді Лопатюк Н.Г.,

при секретарі Фещук Т.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб України в особі керівників Фонду: директора-розпорядника Фонду ОСОБА_2, уповноваженої особи Фонду на ліквідацію ПАТ «ВіЕйБі Банк» ОСОБА_3 про стягнення грошових коштів

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб України в особі керівників Фонду: директора-розпорядника Фонду ОСОБА_2, уповноваженої особи Фонду на ліквідацію ПАТ «ВіЕйБі Банк» ОСОБА_3 про стягнення грошових коштів.

27 січня 2016 року, в судовому засіданні представник відповідача - Фонду гарантування вкладів фізичних осіб ОСОБА_4, звернулась до суду з клопотанням про закриття провадження у справі, яке мотивувала тим, що дана справа в частині вимог до Фонду гарантування не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, оскільки спір виник у зв'язку зі здійсненням Фондом гарантування вкладних управлінських функцій, а отже дана позовна заява, подана до Фонду гарантування має розглядатись в порядку адміністративного судочинства.

Крім того, представник відповідача - Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «ВіЕйБі Банк» ОСОБА_3, ОСОБА_5, також звернулась до суду з клопотанням про закриття провадження у справі, яке мотивувала тим, що Уповноважена особа Фонду являється працівником Фонду, яка діє від імені Фонду та в межах повноважень делегованих ій Фондом гарантування вкладів фізичних осіб для виведення неплатоспроможного банку з ринку, а тому дана справа стосовно вимог до Уповноваженої особи Фонду не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, оскільки Фонд гарантування є суб'єктом владних повноважень, владних управлінських функцій.

Позивач заперечував проти задоволення клопотань про закриття провадження у справі.

Вислухавши думку позивача, пояснення представників відповідачів щодо заявлених клопотань та їх обгрунтування, з'ясувавши фактичні обставини даної справи, дослідивши письмові докази у їх сукупності та співставленні, суд дійшов до висновку про наявність законних підстав для закриття провадження у справі, зважаючи на наступне.

У відповідності до ст.15 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо: 1) захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин; Пункт 2 частини першої статті 15 виключено на підставі Закону № 2453-VI від 07.07.2010 - Положення пункту 2 частини першої статті 15, в редакції Закону № 1691-VI від 18.02.2010, втратили чинність, як такі, що є неконституційними, на підставі Рішення Конституційного Суду № 19-рп/2010 від 09.09.2010 3) інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства. Законом може бути передбачено розгляд інших справ за правилами цивільного судочинства. Суди розглядають справи, визначені у частині першій цієї статті, в порядку позовного, наказного та окремого провадження. Суди розглядають справи про оскарження рішень третейських судів, про видачу виконавчих листів на примусове виконання рішень третейських судів, про оспорювання рішень міжнародного комерційного арбітражу, а також про визнання та надання дозволу на виконання рішень міжнародного комерційного арбітражу.

Виходячи зі змісту ст.16 ЦПК України, не допускається об'єднання в одне провадження вимог, які підлягають розгляду за правилами різних видів судочинства, якщо інше не встановлено законом.

Пунктом 1 ч.1 ст.3 КАС України визначено, що справа адміністративної юрисдикції (далі - адміністративна справа) - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Частиною 1,2 ст.17 КАС України визначено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на правовідносини, що виникають у зв'язку з здійсненням суб'єктом владних повноважень владних управлінських функцій, а також у зв'язку з публічним формуванням суб'єкта владних повноважень шляхом виборів або референдуму. Юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема: 1) спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності; 2) спори з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби; 3) спори між суб'єктами владних повноважень з приводу реалізації їхньої компетенції у сфері управління, у тому числі делегованих повноважень; 4) спори, що виникають з приводу укладання, виконання, припинення, скасування чи визнання нечинними адміністративних договорів; 5) спори за зверненням суб'єкта владних повноважень у випадках, встановлених Конституцією та законами України; 6) спори щодо правовідносин, пов'язаних з виборчим процесом чи процесом референдуму; 7) спори фізичних чи юридичних осіб із розпорядником публічної інформації щодо оскарження його рішень, дій чи бездіяльності у частині доступу до публічної інформації.

Інформаційним листом Вищого Адміністративного суду України від 25.07.2014 року №992/11/14-14, у зв'язку з викникненням у судовій практиці питань, пов'язаних з оскарженням рішень Національного банку України, рішень Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, що приймаються відповідно до Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», на підставі пункту 4 частини першої статті 32 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» повідомлено, крім іншого, що пунктом 25 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 20 травня 2013 року №8 «Про окремі питання юрисдикції адміністративних судів» адміністративним судам роз'яснено, що спори, які виникають за участю Фонду у сфері гарантування вкладів фізичних осіб, є публічно-правовими та підлягають розгляду за правилами Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до ч.1 ст.3 та ч.1 ст.4 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», Фонд є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків у випадках, встановлених цим Законом. Основним завданням Фонду є забезпечення функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку.

Крім того, у відповідності до роз'яснень п.25 Постанови Пленуму Вищого Адміністративного суду України №8 від 20.05.2013 року «Про окремі питання юрисдикції адміністративних судів», відповідно до частин першої та другої статті 3 Закону України від 23 лютого 2012 року № 4452-VI «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Фонд гарантування вкладів фізичних осіб є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку. Фонд є юридичною особою публічного права. Оскільки Фонд гарантування вкладів фізичних осіб є державною спеціалізованою установою, яка виконує функції державного управління у сфері гарантування вкладів фізичних осіб, то спори, які виникають у цих правовідносинах, є публічно-правовими та підлягають розгляду за правилами КАС України.

Отже, у відповідності до п.1 ч.1 ст.205 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Таким чином, при аналізі вищенаведених норм діючого законодавства України та з урахуванням судової практики їх застосування, суд дійшов до висновку про наявність законних підстав для задоволення клопотань представників відповідачів та необхідність закрити провадження у даній справі, оскільки справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства і дані правовідносини регулюються спеціальним законом.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.п.1 ч.1 ст. 205, 208-210, 293 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб України в особі керівників Фонду: директора-розпорядника Фонду ОСОБА_2, уповноваженої особи Фонду на ліквідацію ПАТ «ВіЕйБі Банк» ОСОБА_3 про стягнення грошових коштів - закрити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п'яти днів з дня її проголошення.

Суддя: Лопатюк Н.Г.