Справа №642/1909/16-ц Головуючий у суді у 1 інстанції - Скляренко С.О.
Номер провадження 22-ц/788/1615/16 Суддя-доповідач - Криворотенко В. І.
УХВАЛА

і м е н е м У к р а ї н и

28 вересня 2016 року м. Суми

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - Криворотенка В. І.,

суддів - Дубровної В. В. , Сибільової Л. О. ,

з участю секретаря судового засідання - Назарової О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Апеляційного суду Сумської області цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3

на рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 01 червня 2016 року

в цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3, третя особа: Приватне акціонерне товариство «Київський страховий дім» про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, -

в с т а н о в и л а:

05 квітня 2016 року ОСОБА_4 звернулася до суду з вищезазначеним позовом, обгрунтовуючи свої вимоги тим, що 15 листопада 2015 року приблизно о 12 годині 45 хвилин позивачка знаходилася в своєму автомобілі, за кермом якого знаходилась ОСОБА_5 та який рухався по вул. Полтавський шлях в м. Харкові, де в районі будинку № 126 відбулося зіткнення з автомобілем «ВАЗ-21011», державний номер НОМЕР_1, яким керувала ОСОБА_3, оскільки ОСОБА_3 рухалась позаду автомобіля позивачки та недотрималася безпечної дистанції та швидкості руху в результаті чого транспортні засоби зазнали механічних ушкоджень.

Позивачка просила стягнути з відповідача в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, 31712 грн. 06 коп., а також судові витрати.

Рішенням Ленінського районного суду м. Харкова від 01 червня 2016 року позов ОСОБА_4 задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, 31712 грн. 06 коп. та судові витрати в сумі 551грн. 20 коп.

Вказане рішення суду відповідачка оскаржила в апеляційному порядку. В апеляційній скарзі ОСОБА_3, посилаючись на незаконність та необґрунтованість рішення суду першої інстанції, неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

В доводах апеляційної скарги зазначається, що рахунок № 3иФ-0289650 від 18.11.2015 року, складений ПАТ «Завод Фрунзе» не містить інформацію про розмір збитків, оскільки в ньому не визначена ані реальна вартість втраченого майна на момент розгляду справи, ані вартість виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженого автомобіля. Вищезазначений рахунок, на який посилається суд як на підставу визначення розміру майнової шкоди, є неналежним та недопустимим доказом, оскільки сума коштів за виконані роботи та замінені деталі визначена на договірній основі між позивачем та виконавцем робіт. Також відповідач зазначає, що рахунок № 3иФ-0289650 свідчить лише про вартість ремонтних послуг певних складових автомобіля, і з цього рахунку не вбачається, що всі перелічені в ньому складові є ушкодженими внаслідок дорожньо-транспортної пригоди і знаходяться в причинному зв'язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди. Суд першої інстанції не застосував ст. 1194 ЦК України, якою передбачено відшкодування шкоди особою, яка застрахувала свою цивільну відповідальність. Таким чином, позивач не довів обставини щодо підтвердження збитків та розміру відшкодування, а суд першої інстанції незаконно визнав ці обставини встановленими.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення позивача ОСОБА_4 та її представника ОСОБА_6, які заперечували проти задоволення скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Згідно зі ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції виходив з того, що 15 листопада 2015 року приблизно о 12 годині 45 хвилин ОСОБА_3, керуючи автомобілем «ВАЗ-21011», державний номер НОМЕР_1, в м. Харкові по вул. Полтавський Шлях, 126, не вибрала безпечну швидкість руху, не дотрималася дистанції, внаслідок чого допустила зіткнення з автомобілем «FORD В-MAX», державний номер НОМЕР_2, який рухався попереду, під керуванням водія ОСОБА_5 та порушила вимоги п.п.12.1 та 13.1 Правил дорожнього руху України.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_3 свою вину визнала у повному обсязі.

Постановою Ленінського районного суду м. Харкова від 25 листопада 2015 року ОСОБА_3 було визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та піддано адміністративному стягненню у вигляді штрафу в дохід держави в розмірі 340 грн. (а.с.7).

Відповідно до ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Зокрема, збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права.

Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Судом встановлено, що відповідальність власника автомобілю «ВАЗ-21011», державний номер НОМЕР_1 застрахована відповідно до полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів № АЕ/6350275 від 30.10.2015 року, страхувальник - ОСОБА_7 (а.с.30).

Відповідно до умов зазначеного полісу № АЕ/6350275, зокрема розділу 8, цивільно-правова відповідальність ОСОБА_3.з врахуванням тривалості її водійського стажу, не є застрахованою, а отже в силу вимог Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика відсутній обов'язок щодо виплати страхованого відшкодування. У зв'язку з цим доводи апеляційної скарги про зворотнє є необґрунтованими.

Відповідно до роз'яснень, викладених в постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 01.03.2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, особою, яка зобов'язана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, позички тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Статтею 1187 ЦК України передбачено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до ст. 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі.

Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Судом встановлено, що автомобіль «FORD В-MAX», державний номер НОМЕР_2, знаходиться на сервісному гарантійному обслуговуванні, що підтверджується даними сервісної книжки, виданої 07.10.2013 року ДП «Автотрейдінг-Харків». Таке гарантійне обслуговування здійснює ПАТ «Завод Фрунзе».

Відповідно до рахунку № ЗиФ-0289650 від 18 листопада 2015 року, виконаного ПАТ «Завод Фрунзе», вартість відновлюваних робіт автомобіля «FORDВ-MAX», державний номер НОМЕР_2, складає 31712,06 грн. Як вбачається з рахунку (а.с.8) перелік робіт і заміна запчастин стосуються саме тих пошкоджень автомобіля, які зазначені в довідці інспектора патрульної служби (а.с.12). Доводи апелянта про те, що перелік запчастин, які підлягають заміні, і зазначені в рахунку ПАТ «Завод Фрунзе», значно ширший ніж перелік пошкоджень, викладений в довідці патрульної служби і частина їх не пов'язана з ДТП, є надуманими та спростовуються наявними у справі доказами. Сам апелянт таких пошкоджень чи запчастин не називає.

Наданий позивачем рахунок (а.с.8) підтверджує, які кошти в тому числі і сплата ПДВ необхідно позивачу для відновлення попереднього стану майже нового гарантійного автомобіля. На час розгляду справи автомобіль не відремонтовано. Доказів про те, що вартість ремонту та запчастин є меншою, відповідачем не надано. Перелік робіт направлений на ремонт кришки багажника, складовою частиною якого є скло, який був деформований під час ДТП та відновлення заднього бамперу, який має пошкодження у вигляді тріщини довжиною 40 см.

Відповідно до ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

Відповідно до ч.1 ст.143 ЦПК України, для з'ясування обставин, що мають значення для справи і потребують спеціальних знань у галузі науки, мистецтва, техніки, ремесла тощо, суд призначає експертизу за заявою осіб, які беруть участь у справі.

Судом першої інстанції відповідно до вимог процесуального закону було роз'яснено відповідачці та її представнику право просити суд про призначення відповідної судової експертизи для визначення оцінки вартості завданої матеріальної шкоди заподіяної позивачу пошкодженням автомобіля. Проте ні відповідачка, ні її представник відповідного клопотання не надсилали.

Інші доводи апеляційних скарг не мають юридичного значення, а тому не впливають на висновки суду по суті спору.

Тому, керуючись ст.ст. 291, 303, 304, 307, 308, 313-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 01 червня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і з цього часу може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий -

Судді -