НОВОМИКОЛАЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

20 травня 2016 рокуСправа № 322/384/16

Суддя Новомиколаївського районного суду Запорізької області Гасанбеков С.С., розглянувши матеріали

цивільного позову: публічного акціонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк»

до: ОСОБА_1

про: стягнення заборгованості,

та перевіривши дотримання позивачем вимог ст.ст. 119, 120 ЦПК України,

встановив:

28 березня 2016 року до Новомиколаївського районного суду Запорізької області надійшов вищезазначений цивільний позов, в якому позивач просить суд: стягнути з відповідача ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість у розмірі 11 885,80 грн. за кредитним договором № ZPH0 від 25.01.2013, яка складається з наступного: 868,83 грн. заборгованість за кредитом; 7 274,79 грн. заборгованість по процентах за користування кредитом; 2 700,00 грн. заборгованість за пенею та комісією; 500,00 грн. штраф (фіксована частина); 542,18 грн. штраф (процентна складова).

У звязку з невідповідністю позовної заяви вимогам п. 2 ч. 2 ст. 119 ЦПК України, ухвалою судді від 29.04.2016 позовну заяву було залишено без руху, надано строк для усунення її недоліків протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Згідно з рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення позивач 12.05.2016 отримав ухвалу судді від 29.04.2016 про залишення позовної заяви без руху, отже останнім днем строку для усунення недоліків позовної заяви є 17.05.2016.

Згідно з ч. 4 ст. 122 ЦПК України питання про відкриття провадження у справі суддя вирішує не пізніше трьох днів з дня закінчення строку, встановленого для усунення недоліків.

У встановлений судом строк позивач не усунув недоліків позовної заяви, а 17.05.2016 надіслав до суду заяву (вих. № 20160516/2951 від 16.05.2016) та клопотання про витребування доказів, отримані судом 20.05.2016, в якому просив витребувати від Новомиколаївської державної нотаріальної контори витяг зі спадкового реєстру та відомості про: факт видачі свідоцтва про право на спадщину після ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, що помер, осіб, які подали заяву про прийняття спадщини, а також які вже прийняли спадщину; склад спадщини, наявне спадкове майно, його вартість, тощо; витребувати від Новомиколаївського районного сектору УДМС України в Запорізькій області інформацію щодо осіб, що були зареєстровані та проживали на момент смерті за однією адресою: Запорізька область, Новомиколаївський район, с. Новоіванківка, вул. Степова, 32 з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, а також витребувати у відповідної територіальної громади: Новоіванківська сільська рада (70110, Запорізька область, Новомиколаївський район, с. Новоіванківка, вул. Гриценка, 1), інформацію чи є у відповідача ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, майно за адресою його проживання: 70110, Запорізька область, Новомиколаївський район, с. Новоіванківка, вул. Степова, 32, та інформацію про осіб, що проживали разом з ним тощо.

Вирішуючи питання про наявність підстав для повернення позовної заяви, суд виходить з наступного.

За правилами частини другої статті 121 ЦПК України, у випадку невиконання позивачем вимог ухвали про залишення позовної заяви без руху у встановлений строк, позовна заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

У позовній заяві, відповідно до вимог п. 2 ч. 2 ст. 119 ЦПК України, повинно міститися, зокрема імя (найменування) відповідача, його місце проживання (перебування) або місцезнаходження, поштовий індекс, номери засобів звязку, якщо такі відомі.

Згідно з ч. 2 ст. 30 ЦПК України позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава.

За визначенням частини першої статті 24 ЦК України, фізичною особою вважається людина як учасник цивільних правовідносин.

Здатність фізичної особи бути учасником правовідносин передбачає наявність у неї правосубєктності, обовязковим елементом якої є правоздатність фізичної особи, тобто здатність мати цивільні права та обовязки (ч. 1 ст. 25 ЦК України). Цивільна правоздатність фізичної особи виникає у момент її народження (ч. 2 ст. 25 ЦК України) та припиняється у момент її смерті (ч. 4 ст. 25 ЦК України).

29.04.2016 судом було одержано копію актового запису № 09 від 04 травня 2014 року про смерть ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, який помер 02 травня 2014 року. При цьому, суд звертає увагу позивача на помилку у даті народження відповідача в позовній заяві, а саме зазначено 24.09.1991.

Таким чином, на момент подання позовної заяви ОСОБА_1 був таким, який втратив цивільну правоздатність, а відповідно і здатність бути учасником цивільних правовідносин, у звязку з чим він не підпадає під визначення фізичної особи та не може бути відповідачем у будь-якій цивільній справі. Зазначення в позовній заяві в якості відповідача померлої особи суперечить вимогам ч. 2 ст. 30, п. 2 ч. 2 ст. 119 ЦПК України.

Доводи позивача, наведені у вищезазначеній заяві від 16.05.2016, про те, що зясувати інформацію про наявність правонаступників та спадкового майна можливо лише в ході розгляду справи по суті шляхом вчинення судом процесуальних дій із витребування доказів, які можливо вчиняти лише після відкриття провадження по справі, суд визнає необґрунтованими з огляду на таке.

Нормами ЦПК України не передбачено відкриття провадження у справі позовного провадження за заявою, в якій не зазначено відповідача.

Оскільки ОСОБА_1 помер до моменту звернення позивача до суду з цим позовом, тобто до виникнення спору між сторонами, можливість процесуального правонаступництва, за змістом статті 37 ЦПК України, у даній справі виключається. Так само, реалізація права позивача на заміну відповідача або залучення співвідповідача (ст. 33 ЦПК України) можлива лише за умови наявності в справі первісного відповідача (фізичної або юридичної особи).

Процесуальний обовязок з надання суду відомостей про відповідача, покладається виключно на позивача і має бути виконаний ним під час подання позовної заяви (п. 2 ч. 2 ст. 119 ЦПК України). Невиконання позивачем цього обовязку, виявлене судом на стадії відкриття провадження у справі, має наслідком повернення позовної заяви (ч. 2 ст. 121 ЦПК України).

Отже, на виконання вимог ухвали суду від 29.04.2016 позивач повинен був привести позовну заяву у відповідність до вимог п. 2 ч. 2 ст. 119 ЦПК України, вказавши у ній відповідача, який мав би брати участь у розгляді цієї справі від самого початку.

Разом з цим, з метою реалізації прав кредитора спадкодавця та не маючи відомостей про належного відповідача, ПАТ КБ «ПриватБанк» наділено правом на звернення до суду із заявою про забезпечення доказів шляхом їх витребування до подання позовної заяви в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 133, ч. 3 ст. 135 ЦПК України, з подальшим предявленням позову у строк, визначений ч. 4 ст. 133 цього Кодексу.

Виходячи з наведеного, у звязку з тим позивач не усунув недоліків позовної заяви, що не відповідала вимогам п. 2 ч. 2 ст. 119 ЦПК України, у встановлений судом строк, суд дійшов висновку про необхідність повернення позовної заяви позивачу.

Враховуючи вищезазначене, керуючись ст.ст. 13, 121, 122, 208, 210, 293, 294, 296 ЦПК України, суддя

ухвалив:

1. Позовну заяву публічного акціонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості визнати неподаною і повернути публічному акціонерному товариству Комерційному банку «ПриватБанк».

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом пяти днів з дня отримання її копії до апеляційного суду Запорізької області через Новомиколаївський районний суд Запорізької області.

Суддя С.С. Гасанбеков