Справа № 196/837/16-ц
№ провадження 2/196/420/2016
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 серпня 2016 року смт Царичанка

Царичанський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючої - судді Гудим О.М.

при секретарі - Шевченко Т.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Царичанка Дніпропетровської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа ОСОБА_3, про звернення стягнення на предмет застави шляхом визнання права власності,

В С Т А Н О В И В:

Позивач в справі звернулася із даним позовом, посилаючись на наступні обставини:

- 25 липня 2015 року між нею та ОСОБА_2 за участі ОСОБА_3 був укладений договір займу на суму 50000 (п'ятдесят тисяч) грн., що підтверджується розпискою;

- вона надала ОСОБА_2 суму займу в розмірі 50000 грн., про що зазначено в розписці та підтверджено їх особистими підписами в присутності ОСОБА_3;

- ОСОБА_2 зобов'язалася повернути вказані кошти в строк до 25 липня 2016 року;

- на підтвердження обов'язків відповідач передала в якості застави належний їй житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований за адресою: АДРЕСА_1 який належить їй відповідно до Витягу про реєстрацію права власності власності на нерухоме майно від 28.02.2006 року № 9964584;

- у розписці сторони зазначили, що в разі порушення строків повернення суми позики, позивач (позикодавець) має право звернутись до суду з вимогами про звернення стягнення на житловий будинок;

- у визначений строк відповідач суму позики не повернула.

Посилаючись на вищевикладене та керуючись ст.ст. 16, 590, 610, 625 ЦК України, позивач прохає в рахунок погашення заборгованості за договором займу від 25 липня 2015 року у розмірі 50000 грн. звернути стягнення на предмет застави - визнати за нею право власності на житловий будинок № 14 з господарськими будівлями та спорудами по вул. Низовій в с. Преображенка Царичанського району Дніпропетровської області.

У судове засідання позивач не з'явилася, надіславши заяву з проханням розглянути дану справу у її відсутність, заявлені позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

Відповідач у судове засідання також не з'явилася, надіславши заяву з проханням про розгляд справи у її відсутність, факт отримання грошей 25 липня 2015 року під заставу майна (житлового будинку) в сумі 50000 грн. підтверджує, позовні вимоги визнає.

Третя особа в судове засідання не з'явився, надіславши до суду заяву з проханням провести розгляд справи у його відсутність, не заперечує проти задоволення позовних вимог.

Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу (ч. 1 ст. 60 ЦПК України).

Нормами ч. 4 ст. 174 ЦПК України визначено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

В даному випадку у судовому засіданні відповідно до норм ч. 1 ст. 61 ЦПК України встановлено наступне.

25 липня 2015 року ОСОБА_2 позичила у позивача в даній справі ОСОБА_1 в присутності свідка ОСОБА_3 (третьої особи в даній праві) грошові кошти в сумі 50000 грн., які зобов'язалася повернути в строк до 25 липня 2016 року, що підтверджується письмовою розпискою від 25 липня 2015 року (а.с.16).

На підтвердження виконання своїх обов'язків ОСОБА_2 передала в якості застави житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований по АДРЕСА_1, який належить їй відповідно до Витягу про реєстрацію права власності власності на нерухоме майно від 28.02.2006 року № 9964584 (а.с.11).

У розписці сторонами було зазначено, що позичальник відповідає перед позикодавцем майном, що виступає в якості застави, а також, що в разі порушення строків повернення суми позики, позикодавець має право звернутись до суду з вимогами про звернення стягнення на вище вказане майно.

Згідно ст.19 Закону України "Про заставу", за рахунок заставленого майна заставодержатель має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі, що визначаються на момент фактичного задоволення. Заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов'язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано (ч.1 ст.20 Закону України "Про заставу"). Звернення стягнення на заставлене майно здійснюється за рішенням суду або третейського суду, на підставі виконавчого напису нотаріуса, якщо інше не передбачено законом, або договором застави (ч.6 ст.20 Закону України "Про заставу").

Нормами ст.610 ЦК України встановлено, що зобов'язання вважається порушеним у випадку або повного його невиконання або неналежного виконання, тобто виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Відповідно до ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання, а згідно ст.629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст.16 ЦК України, одним із способів захисту судом цивільних прав та інтересів є примусове виконання зобов'язання в натурі. Примусове виконання зобов'язання в натурі - це спосіб захисту, який випливає з загального принципу повного і належного виконання зобов'язання та полягає в зобов'язанні здійснити дію, або утриматися від її здійснення, незалежно від застосування до боржника інших заходів впливу.

У відповідності до ст.590 ЦК України, звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду.

Відповідачем заявлені позовні вимоги визнані у повному обсязі, тобто визнані всі ті обставини, на які позивач посилається на обґрунтування заявлених позовних вимог.

За викладених обставин, суд приходить до висновку про те, що маються законні підстави для винесення судового рішення про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 174, 208, 209, 213-215, 218 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа ОСОБА_3, про звернення стягнення на предмет застави шляхом визнання права власності, задовольнити в повному обсязі.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1), уродженкою с. Преображенка Царичанського району Дніпропетровської області, право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_1 що належить ОСОБА_2 відповідно до Витягу про реєстрацію права власності власності на нерухоме майно від 28.02.2006 року № 9964584.

Судовий збір залишити за позивачем.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подачі апеляційної скарги до районного суду протягом 10 днів з дня проголошення, а особами, які не були присутні у судовому засіданні - в той же строк з дня отримання ними копії рішення.

Головуюча О.М.ГУДИМ