АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 квітня 2016 року Колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва

в складі: судді-доповідача Стрижеуса А.М.,

суддів: Антоненко Н.О., Шкоріної О.І.

при секретарі: Юрченко А.С.

за участю: представника позивача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши цивільну справу за апеляційною скаргою відповідача ОСОБА_4 на рішення Дарницького районного суду м. Києва від 21 січня 2016 року в справі за позовом ОСОБА_5 до Приватного акціонерного товариства Страхова компанія «Україна», ОСОБА_4, третя особа: ОСОБА_6 про стягнення страхового відшкодування та матеріальної шкоди, -

В С Т А Н О В И Л А:

Позивач ОСОБА_5 через свого представника ОСОБА_2 звернувся до Дарницького районного суду м. Києва з позовом, яким просив стягнути з відповідачів ПрАТ СК «Україна» 51000 гривень та ОСОБА_4 31798 гривень 62 копійки на його користь в якості відшкодування шкоди, завданої внаслідок ДТП, яка відбулась 15 липня 2015 року. з вини відповідача ОСОБА_4

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 21 січня 2016 року позовні вимоги ОСОБА_5 до Приватного акціонерного товариства Страхова компанія «Україна», ОСОБА_4, третя особа: ОСОБА_6 про стягнення страхового відшкодування та матеріальної шкоди задовольнено частково.

Справа №753/19851/15-ц
№ апеляційного провадження:22-ц-796/4634/2016
Головуючий у суді першої інстанції: Домарєв О.В.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Стрижеус А.М.
Стягнуто з Приватного акціонерного товариства Страхова компанія «Україна» ЄДРПОУ-30636550) на користь ОСОБА_5 (ІНФОРМАЦІЯ_1. який зареєстрований: АДРЕСА_1, ІПН- НОМЕР_1) страхове відшкодування в розмірі 46857,84 грн., судові витрати -1000 грн. та судовий збір - 478,57 грн., а всього 48336 (сорок вісім тисяч триста тридцять шість) гривень 41 копійку.

Стягнутщ з ОСОБА_4 (ІНФОРМАЦІЯ_3, який зареєстрований: АДРЕСА_2, ІПН -НОМЕР_2) на користь ОСОБА_5 (ІНФОРМАЦІЯ_1, який зареєстрований: АДРЕСА_1, ІПН- НОМЕР_1) матеріальну шкоду у розмірі 21307 (двадцять одна тисяча триста сім) гривень 68 копійок та судовий збір в розмірі 213,07 грн., а всього 21520 (двадцять одна тисяча п'ятсот двадцять) гривень 75 копійок.

В іншій частині в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду відповідачем ОСОБА_4 подано апеляційну скаргу, в якій він просить рішення Дарницького районного суду м. Києва в частині стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 21307 гривень 68 копійок матеріальної шкоди та 213 гривень 07 копійок судового збору - скасувати, в решті рішення суду залишити без змін, посилаючись на те, що рішення є незаконним, ухвалене з грубим порушенням норм матеріального та процесуального права.

В іншій частині рішення суду не оскаржувалось.

В судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_3, який діє на підставі довіреності в інтересах ОСОБА_4, підтримав доводи апеляційної скарги.

Представник позивача ОСОБА_2, яка діє на підставі довіреності в інтересах ОСОБА_5, проти доводів апеляційної скарги заперечувала, посилаючись на законність та обґрунтованість рішення суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 303 ЦПК України, під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши обґрунтованість та законність оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як убачається з матеріалів справи та встановлено судом, 15 липня 2015 року відбулась ДТП за участю автомобілів «Тойота» державний номерний знак НОМЕР_3 під керуванням позивача та «Мітсубіші» державний номерний знак НОМЕР_4 під керуванням відповідача ОСОБА_4

31 серпня 2015 року постановою Голосіївського районного суду м. Києва ОСОБА_4 було визнано винним у вчиненні вищезазначеної ДТП (а.с. 13).

Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_4 станом на дату ДТП була застрахована в ПрАТ СК «Україна» відповідно до полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АІ 0335298 (а.с. 14).

17 липня 2015 року позивач повідомив ПрАТ СК «Україна» про ДТП, що підтверджено відповідним письмовим повідомленням (а.с. 15).

02 жовтня 2015 року позивач звернувся до ПрАТ СК «Україна» із заявою про виплату страхового відшкодування шляхом направлення відповідної заяви із додатковими документами засобами поштового зв'язку (а.с. 17).

Згідно із ст. 34.2 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про ДТП страховик зобов'язаний направити свого представника (працівника, аварійного комісара або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків.

ПрАТ СК «Україна» не забезпечило явку свого представника для визначення причин

настання страхового випадку та розміру збитків протягом 10 робочих днів з дня отримання

повідомлення про ДТП від позивача, тому позивач самостійно обрав експерта, який визначив

розмір шкоди.

Відповідно до ст. 34.3 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» якщо представник страховика не з'явився у визначений строк, потерпілий має право самостійно обрати аварійного комісара або експерта для визначення розміру шкоди. У такому разі страховик зобов'язаний відшкодувати потерпілому витрати на проведення експертизи (дослідження).

Відповідно до звіту № 135/07/15 про оцінку вартості збитку нанесеного власної пошкодженого колісного транспортного засобу автомобіля «Тойота» державний номерний знак НОМЕР_3 від 29 липня 2015 року - вартість відновлювального ремонту КТЗ складає 81798 гривень 62 копійки, величина вартості матеріального збитку, нанесеного власнику пошкодженого КТЗ з врахуванням ПДВ 20% складає 56 229 гривень 41 копійка (а.с.8-11).

Відповідно до ст. 979 ЦК України - за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Відповідно до п. 1.2 ст. 1 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховики - страхові організації, що мають право на здійснення обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів відповідно до вимог, встановлених цим Законом та Законом України «Про страхування».

Відповідно до п. 1.8 ст. 1 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховий поліс - єдина форма внутрішнього договору страхування, яка посвідчує укладення такого договору.

Згідно ч.1 ст. 988 ЦК України - страховик зобов'язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором. Страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. Інші збитки вважаються застрахованими, якщо це встановлено договором.

Відповідно до положень ч.ч.2, 5 ст. 1187 ЦК України - шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України - шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно із звітом № 135/07/15 про оцінку вартості збитку нанесеного власнику пошкодженого колісного транспортного засобу,- вартість відновлювального ремонту КТЗ складає 81798 гривень 62 копійки.

Відповідно до ч. 2 ст. 1192 ЦК України - розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

В дослідницькій частині вищевказаного звіту зазначено, що внаслідок складання калькуляції відновлювального ремонту отримана реальна вартість відновлювального ремонту, яку власник КТЗ буде вимушений сплатити при проведенні робіт на спеціалізованій СТО, що має необхідне обладнання для проведення зазначеного виду ремонтних робіт і маючи у своєму розпорядженні кваліфікований персонал, здатний забезпечити необхідний ґатунок відновлювального ремонту. Для визначення вартості відновлювального ремонту КТЗ було застосовано витратний підхід, що передбачає визначення поточної вартості витрат на відтворення або заміщення об'єкта оцінки з подальшим корегуванням їх на суму зносу (знецінення). Вартість відновлювального ремонту КТЗ, який необхідний для усунення механічних пошкоджень, нанесених КТЗ внаслідок пошкоджень, згідно калькуляції відновлювального ремонту складає 81798 гривень 62 копійки, з врахуванням ПДВ 20% та інших загально державних податків і зборів обов'язкових платежів) (а.с.9,10). Відповідно до п. 2.3 «Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів», затвердженої Наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24.11.2003 р. № 145/5/2092 - вартість відновлювального ремонту КТЗ визначається як грошові витрати, необхідні для відновлення пошкодженого, розукомплектованого КТЗ.

Згідно з п 1.6 Методики відновлювальний ремонт (або ремонт) - це комплекс операцій щодо відновлення справності або роботоздатності КТЗ чи його складника(ів) та відновлення їхніх ресурсів. Ремонт здійснюється методами відновлення чи заміни складових частин. Складова частина КТЗ (складник) деталь, складова одиниця чи комплектувальний виріб, які відповідають вимогам конструкторської документації (пункт 1.6 Методики).

В Аналізі судової практики розгляду цивільних справ, що виникають з договорів страхування Верховного суду України від 19 липня 2011 року зазначено, що визначаючи розмір заподіяної шкоди при страхуванні наземного транспорту, суди у разі виникнення спору щодо визначення розміру заподіяної шкоди, як правило, виходять із фактичної (реальної) суми, встановленої висновком судової автотоварозначної експертизи, або відповідними документами станції технічного обслуговування, на якій проводився ремонт автомобіля.

В Аналізі також наведений висновок, що у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої шкоди суди на підставі ст. 1194 ЦК постановляють стягнути з винної особи, яка застрахувала свою цивільну відповідальність на користь потерпілої особи, різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). При вирішенні спорів щодо відшкодування шкоди, заподіяної у результаті пошкодження транспортного засобу, у більшості випадків ця різниця утворюється внаслідок того, що страхові компанії вартість відновлювального ремонту обраховують з урахуванням коефіцієнта зносу транспортного засобу, тоді як фактичні витрати на ремонт здебільшого перевищують зазначену суму. Таким чином, при розрахунку завданої шкоди, суд керується звітом оцінювача-автотоварознавця, оскільки він складений особою, яка має спеціальні знання в галузі проведення автотоварознавчої експертизи, кваліфікацію оцінювача, та який був долучений позивачем, як доказ на обгрунтування розміру завданих позивачу збитків, та який не оспорювався представниками відповідача.

Отже, наведена в звіті вартість відновлювального ремонту КТЗ в розмірі 81798 гривень 62 копійки, є необхідною для відновлення позивачем свого пошкодженого автомобіля.

Твердження представника відповідача ОСОБА_3, який і погоджувався із сумою відновлювального ремонту в розмірі 81798 гривень 62 копійки, але заперечував проти відшкодування шкоди саме в такому розмірі через недоведеність позивачем понесених витрат у зв'язку з тим, що автомобіль фактично не є відремонтованим, не ґрунтуються на вимогах законодавства.

При цьому суд першої інстанції дійшов вірного висновку про необхідність відрахування із суми відшкодування шкоди ПДВ в розмірі 20%, оскільки судом встановлено, що автомобіль позивача не відремонтований, відповідно і відсутні дані, що надавач послуг з ремонту автомобіля є платником ПДВ і позивачу підлягає відшкодуванню завдана шкода за відрахуванням ПДВ в розмірі 20%, що складає 68165 гривень 52 копійки (81798,62 грн. - ПДВ 20%).

Відповідно до п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Судом установлено, що всупереч вимог Закону страховик не сплатив позивачу страхове відшкодування, а тому зі страховика на користь позивача підлягає стягненню оцінена відповідно до звіту оцінювача шкода, завдана майну позивача.

Відповідно до вимог ст. 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховиком у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.

Така сума витрат визначена оцінювачем відповідно до звіту, в якому зазначено, що вартість матеріального збитку з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу складових КТЗ складає 56229 гривень 41 копійка.

За таких обставин суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку що зазначена сума з відрахуванням ПДВ в розмірі 20%, що складає 46857 гривень 84 копійки підлягає стягненню зі страховика, яким є ПрАТ СК «Україна», на користь позивача.

Відповідно до ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Оскільки розміру страхової виплати недостатньо для повного відшкодування фактичного розміру шкоди, то суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про стягнення з відповідача ОСОБА_4 на користь позивача різницю між фактичним розміром шкоди, що встановлена за відрахуванням ПДВ в розмірі 20% (68165,52 грн.) та страховим відшкодуванням, визначеним з відрахуванням ПДВ в розмірі 20% (46857,84 грн.). яка складає 21307 гривень 68 копійок (68165,52 грн. - 46857,84 грн.) та обґрунтовано стягнув з відповідача ОСОБА_4 на користь позивача судовий збір в розмірі 213 гривень 07 копійок пропорційно до розміру задоволених вимог.

Виходячи з наявних у матеріалах справи та досліджених судом першої інстанції письмових доказів, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що обставини, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими при вирішенні справи, доведені.

Висновки суду щодо наявності підстав для часткового задоволення позовних вимог відповідають обставинам справи та положенням матеріального закону.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду та не впливають на їх правильність.

Норми матеріального права відповідно до спірних правовідносин, застосовані правильно.

Порушень норм процесуального права, які призвели б до неправильного вирішення справи, колегією суддів не встановлено.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 ЦПК України суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, колегія суддів приходить до висновку про законність та обґрунтованість постановленого по даній справі рішення та відсутність підстав для його скасування та задоволення апеляційної скарги.

Керуючись ст. ст. 218, 303, 304, 307, 308, 313-315, 317, 324, 325 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_4 - відхилити.

Рішення Дарницького районного суду м. Києва від 21 січня 2016 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Суддя-доповідач:

Судді: