У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2016 року м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Ступак О.В., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Сокирянського районного Чернівецької області від 03 лютого 2016 року та ухвалу апеляційного суду Чернівецької області від 10 березня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженого відповідальністю «Сварог-Буковина» про стягнення грошової компенсації за користування самовільно зайнятою земельною ділянкою та відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельної ділянки,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_2 звернулася до суду з вказаним позовом, обґрунтовуючи його ти, що згідно з державним актом на право приватної власності на земельну ділянку серії НОМЕР_2, виданого 15 липня 2004 року на підставі розпорядження Сокирянської РДА від 25 грудня 2003 року № 565-Р, вона є власником земельної ділянки, площею 1,6313 га, кадастровий № НОМЕР_1, що призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Грошова оцінка вказаної земельної ділянки за 2007 рік становить 18 861 грн, за 2008 рік - 19 389 грн, за 2009 рік - 22 336 грн, за 2010, 2011 роки - 23 653 грн 73 коп., за 2012, 2013, 2014 роки - 41 535 грн 95 коп., що у сукупності складає 232 502 грн. У 2002 році між нею та ГТ «Аграрно-промислова фірма «Прогрес 2000» на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЧВ № 0211156, на заміну якого їй видано вказаний вище державний акт, було укладено договір оренди земельної ділянки на термін 10 років, однак орендної плати за користування земельною ділянкою за минулий період вона так і не отримала. Позивач вказувала, що вона з родиною постійно проживала в м. Києві, тому лише на даний час вона дізналася про те, що постановою господарського суду Чернівецької області від 13 жовтня 2009 року (справа №10/127/6) ГТ «Аграрно-промислова Фірма «Прогрес 2000» було визнано банкрутом і відкрито ліквідаційну процедуру. З'ясовуючи суму заборгованості по орендній оплаті за користування земельною ділянкою, їй стало відомо, що належна їй земельна частка (пай) з 2007 року обслуговується ТОВ «Сварог-Буковина». Позивач вказує, що із жодним сільськогосподарським підприємством, окрім ГТ «Аграрно-промислова фірма «Прогрес 2000», вона не укладала договору оренди земельної ділянки, відтак, ТОВ «Сварог-Буковина» самовільно зайняло її земельну ділянку. Також вказувала, що за період користування земельною часткою (паєм) від ТОВ «Сварог-Буковина» вона не отримувала будь-якої сільськогосподарської продукції та доходів. Звернувшись із заявою до директора ТОВ «Сварог-Буковина» про відшкодування орендної плати за користування земельною ділянкою за минулий період з 2001 по 2014 роки, їй було роз'яснено, що правові підстави відшкодування належної орендної плати у неї відсутні, оскільки між нею та ТОВ «Сварог-Буковина» не укладено жодних договорів оренди користування земельною ділянкою і зазначене підприємство не є правонаступником ГТ «Аграрно-промислова фірма «Прогрес 2000». 23 листопада 2015 року у присутності директора ПП «Велес-2011» Ожевана В.Е., інженера-землевпорядника Блащак М.С., голови Романковецької сільської ради Ваданюка В.В. був складений акт щодо відведення у натурі земельної ділянки у приватну власність, площею 1,6313га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та закріплено межі земельної ділянки на місцевості межовими знаками встановленого зразка в кількості 5 шт., які передані під охорону землекористувачу. 23 листопада 2015 року у зв'язку з необхідністю встановлення факту самовільного зайняття земельної ділянки, проведено обстеження земельної ділянки в результаті якого було встановлено самовільне використання ТОВ «Сварог-Буковина» вказаної земельної ділянки протягом 2007-2015 років, що підтверджено актом обстеження земельної ділянки від 23 листопада 2015 року.

З підстав, передбачених ст. ст. 152, 156, 157 ЗК України та ст. ст. 22, 623, 1166 ЦК України, позивач просила стягнути з ТОВ «Сварог-Буковина»: грошову компенсацію у розмірі 50% грошової оцінки земельної ділянки за 2007 рік, що становить - 18 861 грн, за 2008 рік - 19 389 грн, за 2009 рік - 22 336 грн, за 2010, 2011 роки - 23 653 грн 73 коп., за 2012, 2013, 2014 роки - 41 535 грн 95 коп., що разом складає - 125 656 грн; 14 071 грн 44 коп. на відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельної ділянки за період з 2007 до 2015 року.

Рішенням Сокирянського районного Чернівецької області від 03 лютого 2016 року в задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено.

Ухвалою апеляційного суду Чернівецької області від 10 березня 2016 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Сокирянського районного Чернівецької області від 03 лютого 2016 року на підставі ст. 121, ч. 2 ст. 297 ЦПК України визнано неподаною та повернуто заявнику.

У березні 2016 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ ОСОБА_2 подано касаційну скарга на рішення Сокирянського районного Чернівецької області від 03 лютого 2016 року та ухвалу апеляційного суду Чернівецької області від 10 березня 2016 року, із підстав порушення судами норм процесуального права та неправильного застосуванням норм матеріального права.

Відповідно до пункту 2 частини 4 статті 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо справа не переглядалася в апеляційному порядку.

У відкритті касаційного провадження у цій справі в частині оскарження рішення Сокирянського районного Чернівецької області від 03 лютого 2016 року слід відмовити, оскільки зі змісту касаційної скарги та доданих до неї матеріалів не вбачається, що справа переглядалася по суті заявлених вимог в апеляційному порядку.

У відкритті касаційного провадження у справі в частині оскарження ухвали апеляційного суду Чернівецької області від 10 березня 2016 року слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до пункту 5 частини 4 статті 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Із матеріалів касаційної скарги, змісту оскаржуваної ухвали апеляційного суду Чернівецької області від 10 березня 2016 року вбачається, що скарга в цій частині є необґрунтованою і наведені в ній доводи не дають підстав для висновків про порушення норм процесуального права.

Постановляючи ухвалу про визнання неподаною та повернення апеляційної скарги ОСОБА_2, суддя апеляційного суду правильно виходив із того, що протягом наданого строку, зазначеного в ухвалі від 25 лютого 2016 року про залишення її апеляційної скарги без руху, позивачем не було усунуто недоліків вказаної апеляційної скарги, судовий збір не сплачено.

Керуючись п. п. 2, 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити ОСОБА_2 у відкритті касаційного провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженого відповідальністю «Сварог-Буковина» про стягнення грошової компенсації за користування самовільно зайнятою земельною ділянкою та відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельної ділянки, за касаційною скаргою на рішення Сокирянського районного Чернівецької області від 03 лютого 2016 року та ухвалу апеляційного суду Чернівецької області від 10 березня 2016 року.

Додані до скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ О.В.Ступак