Провадження № 4-с/127/198/16
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 листопада 2016 року Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: головуючого - судді Ан О.В.,

при секретареві Бородіч О.О.,

за участю представника скаржника ОСОБА_1,

заінтересованої особи ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вінниці цивільну справу за скаргою ОСОБА_3 на постанову головного державного виконавця Вінницького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області ОСОБА_4 про відмову у відкритті виконавчого провадження,-

В С Т А Н О В И В:

До суду звернулась ОСОБА_3 зі скаргою на дії головного державного виконавця Вінницького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області ОСОБА_4 Скарга мотивована тим, що рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 14.03.2016 року задоволено позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про визначення місця проживання неповнолітніх дітей. В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визначення місця проживання неповнолітніх дітей відмовлено.

На підставі вказаного рішення Вінницьким міським судом Вінницької області 17.05.2016 року видано виконавчий лист № 127/19922/15-ц для предявлення вказаного виконавчого листа до виконання в примусовому порядку.

Постановою головного державного виконавця Вінницького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області ОСОБА_4 від 21.07.2016 року відмовлено у прийнятті до провадження виконавчого документа та у відкритті виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа № 127/19922/15-ц виданого Вінницьким міським судом Вінницької області 17.05.2016 року, на підставі п. 8 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження». Скаржник вважає вказану постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження неправомірною та такою, що підлягає скасуванню, оскільки позбавляє можливості виконання рішення суду, що набрало законної сили, чим нівелює сутність судочинства, що суперечить Конституції України.

Представник скаржника в судовому засіданні скаргу підтримав в повному обсязі посилаючись на обставини викладені в скарзі та просив суд її задоволити.

Заінтересована особа ОСОБА_2 в судовому засіданні заперечив, щодо задоволення скарги в повному обсязі та просив суд відмовити в її задоволенні.

Головний державний виконавець Вінницького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області ОСОБА_4 до судового засідання не зявився, проте подав до суду заперечення відповідно до яких, просив суд розгляд справи просив провести у його відсутність та відмовити в задоволення скарги в повному обсязі. Додатково зазначив що постанова про відмову у відкритті виконавчого провадження (відмову у прийняті до провадження виконавчого документа) від 21.07.2016 року, є правомірною, оскільки судом вже визначено місце проживання неповнолітніх дітей: ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_4, разом з матірю ОСОБА_3, а тому вказане рішення не носить зобовязального характеру та не підлягає виконанню в органах Держаної виконавчої служби.

Заслухавши пояснення представника скаржника та заінтересованої особи, дослідивши матеріали скарги та матеріали цивільної справи № 127/19922/15-ц, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні скарги з таких підстав.

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 14.03.2016 року задоволено позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про визначення місця проживання неповнолітніх дітей, та визначено місцем проживання неповнолітніх дітей: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_7,ІНФОРМАЦІЯ_4, разом з матірю ОСОБА_3 В задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 про відібрання малолітніх дітей у ОСОБА_2 відмовлено. В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визначення місця про проживання неповнолітніх дітей відмовлено (а.с. 159-161 цивільна справа № 127/19922/15-ц).

На підставі вказаного рішення Вінницьким міським судом Вінницької області 17.05.2016 року видано виконавчий лист № 127/19922/15-ц (а.с. 6).

Постановою головного державного виконавця Вінницького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області ОСОБА_4 від 21.07.2016 року відмовлено у прийнятті до провадження виконавчого документа та у відкритті виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа № 127/19922/15-ц виданого Вінницьким міським судом Вінницької області 17.05.2016 року, на підставі п. 8 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» (а.с 7).

Спеціальним законом, який визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, є Закон України «Про виконавче провадження».

За змістом статті 1 цього Закону виконавче провадження - це сукупність дій органів і посадових осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів.

Державний виконавець зобов'язаний здійснювати необхідні заходи щодо своєчасного і повного виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб і порядок, визначені виконавчим документом (стаття 11 Закону України «Про виконавче провадження»).

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець відмовляє у відкритті виконавчого провадження у разі: наявності інших передбачених законом обставин, що виключають здійснення виконавчого провадження.

Згідно із ст. 32 Закону України «Про виконавче провадження», заходами примусового виконання рішень є: 1) звернення стягнення на кошти та інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб; 2) звернення стягнення на заробітну плату (заробіток), доходи, пенсію, стипендію боржника; 3) вилучення в боржника і передача стягувачу певних предметів, зазначених у рішенні; 4) інші заходи, передбачені рішенням.

В процесі здійснення виконавчого провадження, державним виконавцем встановлено, що в матеріалах (виконавчому листі), що надійшли до Вінницького районного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області згідно ст. 32 Закону України «Про виконавче провадження», відсутні заходи примусового виконання рішення.

Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 26.12.2003 року «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження», при розгляді справ за скаргами на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та за зверненнями учасників виконавчого провадження суди мають керуватися положеннями ст. 55 Конституції України, ст. 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини, ратифікованої Законом України від 17.07.1997 року, Закону України «Про державну виконавчу службу», Закону України «Про виконавче провадження», іншого законодавства, яким врегульовано ці питання.

Вимогами ч. 3 ст. 387 ЦПК України визначено, якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби і права чи свободи заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Таким чином, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні скарги ОСОБА_3 на постанову головного державного виконавця Вінницького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області ОСОБА_4 про відмову у відкритті виконавчого провадження та вважає її правомірною, оскільки рішенням Вінницького міського суд Вінницької області від 14.03.2016 року визначено місце проживання неповнолітніх дітей, разом з матірю, отже вказане рішення не носить зобовязального характеру та не підлягає виконанню в органах Державної виконавчої служби, а відповідно до ст. 124 Конституції України, судові рішення ухвалюються іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

На підставі викладеного, керуючись ст. 124 Конституції України, Законом України «Про виконавче провадження»,ст. 387, 388 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

У задоволенні скарги ОСОБА_3 на постанову головного державного виконавця Вінницького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області ОСОБА_4 про відмову у відкритті виконавчого провадження відмовити.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Вінницької області через суд першої інстанції протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: