У х в а л а

іменем україни

11 травня 2016 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Дьоміної О.О.,
суддів:Катєтової О.В.,Колодійчука В.М., Мостової Г.І., Ступак О.В.,

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_6 до Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Запорізьке обласне управління Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» про захист прав споживачів фінансових послуг та стягнення грошових коштів за договором вкладу, за касаційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Запорізьке обласне управління Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» на рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 3 червня 2015 року та рішення апеляційного суду Запорізької області від 20 серпня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У січні 2015 року ОСОБА_6 звернулась до суду із зазначеним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 24 березня 2014 року між нею та відповідачем укладено договір банківського вкладу № 115 на вклад «Динамічний» для фізичної особи строком на 90 днів, тобто до 22 червня 2014 року, під 17,5 % річних, на суму 40 000 грн, про що їй видано квитанцію від 24 березня 2014 року № 1.

На неодноразові звернення до відповідача про видачу їй депозиту та нарахованих відсотків вона отримала відповідь про те, що в установі банку на її ім'я рахунок не відкривався та з порушеного нею питання у відділі банку проведено службове розслідування, результати якого передані до правоохоронних органів.

Враховуючи викладене, позивач просила стягнути з Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Запорізьке обласне управління Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» (далі - ПАТ «Державний ощадний банк України») загальну суму заборгованості за договором вкладу від 24 березня № 115 на вклад «Динамічний» у розмірі 63 066 грн 52 коп, з яких: сума вкладу - 40 000 грн, нараховані відсотки за договором вкладу - 3 317 грн 48 коп., 3 % річних від простроченої суми депозиту - 789 грн 04 коп., індекс інфляції за весь час прострочення - 18 960 грн.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 3 червня 2015 року позов ОСОБА_6 задоволено.

Стягнуто з ПАТ «Державний ощадний банк України» на користь ОСОБА_6 заборгованість за договором банківського вкладу в розмірі 63 066 грн 52 коп.

Вирішено питання про стягнення судових витрат.

Рішенням апеляційного суду Запорізької області від 20 серпня 2015 року рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 3 червня 2015 року змінено в частині визначення розміру заборгованості за депозитним договором з 63 066 грн 52 коп. на 63 049 грн 75 коп. та в частині визначення суми відсотків за користування депозитним коштами з 3 317 грн 48 коп. на 3 300 грн 71 коп.

В іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.

У касаційній скарзі ПАТ «Державний ощадний банк України» просить суд касаційної інстанції скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_6 відмовити, мотивуючи свої доводи порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Судом встановлено, що 24 березня 2014 року між ОСОБА_6 та ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі ОСОБА_7, касира філії Запорізьке обласне управління АТ «Ощадбанк», було укладено договір банківського вкладу № 115 на вклад «Динамічний» для фізичної особи строком на 90 днів, тобто до 22 червня 2014 року під процентну ставку 17,5 % річних (а. с. 8 - 10).

Пунктом 3.3. зазначеного договору передбачено, що банк зобов'язується повернути депозит шляхом перерахування на рахунок №….., відкритий у …….(назва банку),….. (код банку) або шляхом видачі готівкою та сплатити нараховані проценти, обумовлені договором, шляхом перерахування на рахунок №……, відкритий у ……… (назва банку), ……..(код банку) або шляхом видачі готівкою.

Відповідно до п. 4.1 зазначеного договору, цей договір набуває чинності з моменту його підписання сторонами і діє до повного виконання сторонами своїх зобов'язань за договором.

Відповідно до п. 4.2 зазначеного договору цей договір вважається припиненим і рахунок закривається з моменту виплати банком вкладнику всієї суми депозиту та нарахованих процентів за ним.

У судовому порядку договір від 24 березня 2014 року № 115 на вклад «Динамічний» для фізичної особи недійсним не визнано.

Відповідно до ст. 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.

Відповідно до ч. 2 ст. 1060 ЦК України за договором банківського внеску незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором.

Отже, відповідач зобов'язаний повернути суму вкладу на першу вимогу вкладника, а відмова від такої видачі є неправомірною.

Відповідно до ч. 5 ст. 1061 ЦК України проценти на банківський вклад нараховуються від дня, наступного за днем надходження вкладу у банк, до дня, який передує його поверненню вкладникові або списанню з рахунка вкладника з інших підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Пунктом 18 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» від 30 березня 2012 року № 5 роз'яснено, що за змістом статті 552, частини другої статті 625 ЦК України інфляційне нарахування на суму боргу за порушення боржником грошового зобов'язання, вираженого в національній валюті, та три проценти річних від простроченої суми полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за неправомірне користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, а тому суд має виходити з того, що ці кошти нараховуються незалежно від сплати ним неустойки (пені) за невиконання або неналежне виконання зобов'язання.

Задовольняючі позовні вимоги ОСОБА_6, суд першої інстанції, з висновком якого погодився й апеляційний суд, відповідно до вимог ст. ст. 1058, 1060 ЦК України дійшов обґрунтованого висновку про порушення ПАТ «Державний ощадний банк України» прав позивача на вільне володіння та користування належними їй грошовими коштами, що є підставою для їх стягнення. Також ПАТ «Державний ощадний банк України» не спростувало доводів позивача про те, що між сторонами у справі було укладено зазначений договір банківського вкладу, відкривався відповідний рахунок за цим договором, грошові кошти були зараховані до банку. Крім того, відповідачем не було надано належних та допустимих доказів на підтвердження припинення відповідних зобов'язань у зв'язку з їх виконанням тощо.

Змінюючи рішення суду першої інстанції в частині стягнення процентів за фактичне користування депозитом, суд апеляційної інстанції, правильно встановивши природу спірних правовідносин, правильно виходив з положень п. п. 1.1, 2.1, 2.7 депозитного договору, оскільки при розрахунку процентів не враховується день зарахування (внесення) депозиту і день вилучення депозиту з рахунку.

Враховуючи вищезазначене, колегія суддів дійшла висновку, що судами правильно встановлено та належно перевірено обставини, які мають значення для правильного вирішення справи, судові рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, тому підстав для їх зміни чи скасування немає.

Наведені в касаційній скарзі доводи висновків судів не спростовують.

Установивши, що оскаржувані рішення відповідають вимогам статей 213, 214 ЦПК України, та керуючись статтями 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Запорізьке обласне управління Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» відхилити.

Рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 3 червня 2015 року та рішення апеляційного суду Запорізької області від 20 серпня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.О. Дьоміна

Судді: О.В. Кадєтова

В.М. Колодійчук

Г.І. Мостова

О.В. Ступак