У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 січня 2016 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Рівненської області у складі: головуючого Буцяка З.І.,

суддів Боймиструка С.В., Гордійчук С.О.;

секретар судового засідання Коробчук А.М.,

з участю ОСОБА_1, її представника та представника ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду в м. Рівному цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 адвоката ОСОБА_3 на ухвалу Рівненського міського суду від 18 грудня 2015 року у справі за скаргою ОСОБА_2 на постанову державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Рівненського районного управління юстиції Рівненської області про відкриття виконавчого провадження,

в с т а н о в и л а :

У жовтні 2015 року ОСОБА_2 звернувся в суд зі скаргою на постанову державного виконавця Відділу ДВС Рівненського районного управління юстиції Рівненської області від 5 жовтня 2015 року про відкриття виконавчого провадження.

Ухвалою Рівненського міського суду від 18 грудня 2015 року у задоволенні скарги відмовлено.

В поданій апеляційній скарзі представник ОСОБА_2 адвокат ОСОБА_3 посилався на те, що відмовляючи ОСОБА_2 у задоволенні скарги, суд першої інстанції помилково вважав, що винесеною постановою державного виконавця Відділу ДВС Рівненського районного управління юстиції про відкриття виконавчого провадження від 5 жовтня 2015 року його права не порушені.

Зазначеною постановою відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа № 2-4532/11 лише в частині витребування від ОСОБА_2 та повернення у власність ОСОБА_1 транспортного засобу марки RENAULT, модель MAGNUM 440, тип ТЗ ВАНТАЖНИЙ-С СІДЛОВИЙ ТЯГАЧ, номер шасі (кузова, рами) VF611GTA000113330, колір білий, 2002 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1.

При цьому ДВС не було відкрито виконавчого провадження у частині, що стосується виконання виконавчого листа про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 50 грн. Рішення суду у зазначеній частині залишається не виконаним до цього часу. Кошти у сумі 50 грн., які ОСОБА_1 переказувала ОСОБА_2 поштовим переказом, відділенням пошти були їй повернуті.

Суд першої інстанції не застосував до спірних правовідносин вимог ч. 2 ст. 18 Закону України „Про виконавче провадження, відповідно до яких у разі, якщо рішення на користь кількох позивачів або проти кількох відповідачів, а також якщо належить передати майно, що перебуває в кількох місцях, у виконавчому документі зазначаються один боржник та один стягувач, а також визначається, в якій частині необхідно виконати таке рішення, або зазначається, що обовязок чи право стягнення є солідарним.

У порушення вимог ч. 2 ст. 18 Закону України „Про виконавче провадження у виконавчому листі № 2-4532/11 від 5 листопада 2013 року, виданому з приводу виконання рішення відносно кількох відповідачів, не зазначено, в якій частині слід виконати таке рішення ОСОБА_1, та не зазначено, що обовязок та право стягнення є солідарним.

Рівненським міським судом не враховано розяснення, які містяться в абзаці 6 п. 21 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 6 від 7 лютого 2014 року „Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах, в яких зазначено, що при невідповідності виконавчого документа вимогам, передбаченим статтею 18 Закону про виконавче провадження, заявникові роз'яснюється право на звернення до суду, який видав виконавчий документ, щодо приведення його у відповідність до закону. Зазначене питання вирішується судом на підставі статті 369 ЦПК, а якщо відсутні відповідні відомості в судовому рішенні - то відповідно до вимог статті 220 ЦПК.

Ухвалою Рівненського міського суду від 4 листопада 2015 року у справі № 2-4532/11 виправлено описку, допущену у четвертому абзаці резолютивної частини рішення Рівненського міського суду від 27 грудня 2011 року.

Таким чином, резолютивна частина виконавчого листа Рівненського міського суду № 2-4532/11, виданого 5 листопада 2013 року, не відповідає рішенню Рівненського міського суду від 27 грудня 2011 року у цивільній справі № 2-4532/11, яке набрало законної сили і підлягає обовязковому виконанню відповідно до ст. 124 Конституції України.

Покликаючись на ці обставини, представник заявника ухвалу місцевого суду вважав незаконною та необґрунтованою і просив апеляційний суд її скасувати і постановити у справі нову ухвалу про задоволення скарги ОСОБА_2

В запереченні на апеляційну скаргу стягувач судове рішення місцевого суду вважала законним та обґрунтованим і просила апеляційний суд залишити його без змін, а подану боржником апеляційну скаргу відхилити.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення осіб, які беруть участь у справі і зявилися в судове засідання, перевіривши подані докази та доводи апелянта, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Частиною 1 ст. 303 ЦПК України встановлено, що під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відповідно до ст. 17 Закону України "Про виконавче провадження" примусове виконання рішень здійснюється державною виконавчою службою на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом. Відповідно до цього Закону підлягають виконанню державною виконавчою службою такі виконавчі документи: виконавчі листи, що видаються судами, і накази господарських судів, у тому числі на підставі рішень третейського суду та рішень Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті і Морської арбітражної комісії при Торгово-промисловій палаті; ухвали, постанови судів у цивільних, господарських, адміністративних, кримінальних справах та справах про адміністративні правопорушення у випадках, передбачених законом; судові накази; виконавчі написи нотаріусів; посвідчення комісій по трудових спорах, що видаються на підставі відповідних рішень таких комісій; постанови органів, уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення у випадках, передбачених законом; постанови державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій і накладенням штрафу; рішення інших органів державної влади, якщо їх виконання за законом покладено на державну виконавчу службу; рішення Європейського суду з прав людини з урахуванням особливостей, передбачених Законом України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" тощо.

Судом установлено, що 14 листопада 2009 року між ОСОБА_1 і ОСОБА_2 було укладено біржовий контракт купівлі-продажу вантажного автомобіля марки RENAULT, модель MAGNUM 440, 2002 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 (а. с. 59-61).

Рішенням Рівненського міського суду від 27 грудня 2011 року цей біржовий контракт визнано недійсним, а вантажний автомобіль повернуто у власність ОСОБА_1 (а. с. 20-21, 29-32).

Рішення Рівненського міського суду від 27 грудня 2011 року набрало законної сили 21 березня 2012 року.

Виконавчий лист № 2-4532/11 про повернення у власність ОСОБА_1 транспортного засобу марки RENAULT, модель MAGNUM 440, тип ТЗ ВАНТАЖНИЙ-С СІДЛОВИЙ ТЯГАЧ, номер шасі (кузова, рами) VF611GTA000113330, колір білий, 2002 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1, стягувачу ОСОБА_1 Рівненським міським судом було видано 5 листопада 2013 року (а. с. 7).

Ухвалою Рівненського міського суду від 28 листопада 2013 року ОСОБА_1 як стягувачу поновлено передбачений законом строк для предявлення виконавчого листа № 2-4532/11 від 5 листопада 2013 року до виконання.

Ухвала Рівненського міського суду від 28 листопада 2013 року про поновлення строку для предявлення виконавчого листа № 2-4532/11 до виконання набрала законної сили 6 червня 2014 року (а. с. 62-63).

Пунктом 1 частини 1 ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа, зазначеного в статті 17 цього Закону , за заявою стягувача або його представника про примусове виконання рішення.

13 червня 2014 року постановою державного виконавця Відділу ДВС Рівненського районного управління юстиції Рівненської області на підставі поданої ОСОБА_1 заяви було відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа № 2-4532/11 від 5 листопада 2013 року.

Постановою державного виконавця Відділу ДВС Рівненського районного управління юстиції від 10 серпня 2015 року виконавчий лист № 2-4532/11, виданий Рівненським міським судом 5 листопада 2013 року, про витребування та повернення вантажного автомобіля у власність ОСОБА_1 було повернуто стягувачеві на підставі п. 6 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» (а. с. 64).

Частиною 5 ст. 47 цього Закону визначено, що повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно пред'явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 22 Закону.

Відповідно до ст. 23 Закону України «Про виконавче провадження» строки пред'явлення виконавчого документа до виконання перериваються пред'явленням виконавчого документа до виконання . Після переривання строку пред'явлення виконавчого документа до виконання перебіг строку поновлюється. Час, що минув до переривання строку, до нового строку не зараховується.

Тому після повторного звернення ОСОБА_1 до ДВС 5 жовтня 2015 року постановою державного виконавця Відділу ДВС Рівненського районного управління юстиції знову було відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа № 2-4532/11, що був виданий Рівненським міським судом 5 листопада 2013 року про витребування від ОСОБА_2 та повернення у власність ОСОБА_1 вантажного автомобіля марки RENAULT, модель MAGNUM 440, 2002 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 (а. с. 6, 34).

Цю постанову державного виконавця від 5 жовтня 2015 року про відкриття виконавчого провадження боржник ОСОБА_2 оскаржив в апеляційному порядку. Вона є предметом розгляду у даній справі.

Зважаючи на всі обставини та вимоги закону, які були викладені вище, колегія суддів приходить до висновку про те, що матеріалами справи безспірно доведено, що постанову про відкриття виконавчого провадження від 5 жовтня 2015 року з виконання виконавчого листа № 2-4532/11 від 5 листопада 2013 року державний виконавець Відділу ДВС Рівненського районного управління юстиції виніс на підставі заяви стягувача та виданого судом виконавчого документа, який в цілому цілком відповідав установленим законом вимогам та в якого ще не минув строк предявлення його до виконання, що свідчить про те, що державний виконавець діяв з дотриманням установлених законом вимог (ст. ст. 17-19, 21-22, 25 Закону України «Про виконавче провадження»).

Згідно з правовою позицією Верховного Суду України, висловленій у постанові від 25 червня 2014 року у справі № 6-62цс14, відсутність у виконавчому листі ідентифікаційного номера боржника не є підставою для відмови державним виконавцем у відкритті виконавчого провадження.

На переконання колегії суддів, при відкритті виконавчого провадження це розяснення в однаковій мірі стосується й особи стягувача, оскільки може бути усунуто у подальшому у процесі здійснення виконавчого провадження.

Зі змісту виконавчого листа № 2-4532/11 від 5 листопада 2013 року однозначно вбачається, що він виданий місцевим судом стягувачу ОСОБА_1 щодо витребування від боржника ОСОБА_2 та повернення у власність стягувача ОСОБА_1 вантажного автомобіля марки RENAULT, модель MAGNUM 440, 2002 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1, та що у цьому виконавчому листі ОСОБА_2 стягувачем з ОСОБА_1 50 грн. згідно з рішенням Рівненського міського суду від 27 грудня 2011 року не значиться.

Даних про видачу ОСОБА_2 судом першої інстанції виконавчого листа про стягнення з ОСОБА_1 на його користь 50 грн., присуджених рішенням Рівненського міського суду від 27 грудня 2011 року, та предявлення ОСОБА_2 такого виконавчого листа ДВС до примусового виконання у справі немає.

У звязку з цим доводи апелянта із зазначеного приводу є безпідставними і на увагу не заслуговують.

Ухвала Рівненського міського суду від 4 листопада 2015 року про виправлення описки в четвертому абзаці резолютивної частини рішення Рівненського міського суду від 27 грудня 2011 року (заміна замість помилково зазначеного у судовому рішенні „Лисиці Лариси Володимирівни на „Лисиці Лариси Миколаївни), є підставою для внесення державним виконавцем відповідних змін до винесених ним у процесі здійснення виконавчого провадження виконавчих документів, а не для скасування постанови про відкриття виконавчого провадження (а. с. 35).

Враховуючи наведене, підстав для скасування ухваленого у справі судового рішення та задоволення поданої апеляційної скарги, виходячи з меж її доводів, апеляційний суд не вбачає.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 303, 304, 307, 308, 312-315, 317 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 адвоката ОСОБА_3 відхилити.

Ухвалу Рівненського міського суду від 18 грудня 2015 року залишити без змін.

Ухвала Апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення. Вона може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий

Судді: