Справа № 161/1023/16-ц
Провадження № 2/161/3093/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 жовтня 2016 року м. Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області

в складі: головуючого судді Гринь О.М.

при секретарі Муригіній А.І.,

за участю представника позивача - ОСОБА_1

представника відповідача - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк ПриватБанк до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В :

ПАТ КБ ПриватБанк звернулось в суд з позовом до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості.

Свій позов мотивує тим, що відповідно до укладеного договору № б/н від 27.03.2012 року відповідач отримав кредит у розмірі 4300 гривень 00 копійок у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.

Оскільки відповідач не виконав умови договору належним чином, у нього станом на 24.12.2015 року виникла заборгованість перед ПАТ КБ ПриватБанк в сумі 15634,52 грн., що складається з заборгованості за кредитом 3898,67 грн., заборгованості по відсотках за користування кредитом 8930,83 грн., заборгованості за пенею та комісією 1584,33 грн. а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг - (фіксована частина) в сумі 500,00 грн., штрафу (процентна складова) в сумі 720,69 грн.

Враховуючи наведене, просить стягнути з ОСОБА_3 15634,52 грн. заборгованості за кредитним договором та судові витрати по справі.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала в повному обсязі, надала суду письмові додаткові пояснення, просила позов задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_2 позов заперечував, суду пояснив, що позивач не підтвердив належними та допустимими доказами наявність заборгованості у ОСОБА_3 перед ПАТ КБ «Приватбанк», адже позивачем не надано первинних бухгалтерських документів на підтвердження своїх вимог. Крім того, анкета-заява про приєднання до Умов/Правил надання банківських послуг у Приватбанку належним чином не завірена уповноваженою особою позивача, а з врахуванням якості копії цього документа його довіритель повідомив, що підпис в анкеті/заяві не схожий на його підпис.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

Як вбачається з копії кредитного договору № б/н від 27.03.2012 року відповідач ОСОБА_3. отримав кредит у розмірі 4300 гривень 00 копійок у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом (а.с. 5-7).

Щодо зміни кредитного ліміту, ПАТ КБ «Приватбанк» керується п. 2.1.1.2.3 та п. 2.1.1.2.4 Умов та правил надання банківських послуг, де зазначено, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку і відповідач дає право Банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт.

Відповідачем було підтверджено, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті http://privatbank.ua/terms/pages/70/ складає між ним та позивачем договір, що підтверджується підписом у заяві.

Посилання представника відповідача на те, що підпис в анкеті/заяві не схожий на підпис його довірителя не доведений перед судом належними та допустимими доказами.

Позивач має право нараховувати відсотки за користування кредитом в розмірі встановленому «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті http://privatbank.ua/terms/pages/70/ з розрахунку 360 календарних дні на рік, що стверджується п. 2.1.1.12.6 «Правил користування платіжною карткою». Позивач зазначає, що надав відповідачу кредит в розмірі встановленому Договором.

Відповідно до п. 2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг позичальник зобовязується погашати заборгованість за Кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором. Пунктом 2.1.1.5.6. Умов та правил надання банківських послуг передбачено, що у разі невиконання зобовязань за Договором відповідач, на вимогу Банку повинен виконати зобовязання з повернення Кредиту (у тому числі простроченого кредиту та Овердрафту), оплатити Винагороди Банку. Відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг, при порушенні позичальником строків платежів по якомусь з грошових зобовязань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позивальник зобовязаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. + 5 % від суми позову. Згідно п. 2.1.1.12.11 «Правил користування платіжною карткою» банк має право вимагати дострокового виконання боргових зобовязань в цілому або у встановленої Банком долі в разі невиконання боржником своїх боргових та інших обовязків за цим Договором. Разом з тим, п. 1.1.3.2.2 Умов та правил надання банківських послуг передбачено, що у разі порушення власником або довіреною особою вимог діючого законодавства України та/або умов даного Договору та/або у разі виникнення овердрафту має право призупинити здійснення розрахунків по карті (заблокувати карту) та/або визнати карту недійсною до моменту усунення порушень, а також вимагати дострокового виконання боргових обовязків в цілому або у встановленою Банком частиною у разі невиконання власником або довіреною особою власника своїх боргових обовязків та інших обовязків до цим Договором.

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства.

Судом встановлено, що на момент звернення позивача в суд та розгляду справи по суті, відповідач, в порушення вимог ст.1054 Цивільного кодексу України, грошові кошти за кредитним договором не повернув.

Відповідно до ст.1050 Цивільного кодексу України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобовязаний сплатити грошову суму відповідно до ст.625 цього Кодексу.

З розрахунку заборгованості за договором вбачається, що у відповідача станом на 24.12.2015 року виникла заборгованість перед ПАТ КБ ПриватБанк в сумі 15634,52 грн., що складається з заборгованості за кредитом 3898,67 грн., заборгованості по відсотках за користування кредитом 8930,83 грн., заборгованості за пенею та комісією 1584,33 грн. а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг - (фіксована частина) в сумі 500,00 грн., штрафу (процентна складова) в сумі 720,69 грн. (а.с.4).

Відповідно до п. 1.1.7.12. Умов та правил надання банківських послуг, затверджених наказом від 06.03.2010 року № СП-2010-256 договір діє протягом 12 місяців моменту його підписання. Якщо протягом цього строку жодна з сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на той же строк (а.с.20). Доказів про припинення дії договору матеріали справи не містять.

Отже, кредит надано відповідно до заяви клієнта, умов і правил надання банківських послуг та правил користування платіжною карткою.

Згідно зі статтями 526, 527, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.

Представник відповідача в суді не заперечив розмір заборгованості перед банком.

Частиною 3 ст. 10 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно з вимогами ст. ст. 57-60 ЦПК України засобами доказування в цивільній справі є пояснення сторін і третіх осіб, показання свідків, письмові докази, речові докази і висновки експертів. Суд приймає до розгляду лише ті докази, які мають значення для справи. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування. Кожна сторона має довести ті обставини, на які посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень.

Наведені представником відповідача пояснення не спростовують факт укладення кредитного договору № б/н від 27.03.2012 р. між ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_3, а також існування заборгованості у останнього в звязку з невиконанням умов цього договору.

Проаналізувавши зібрані та дослідженні по справі докази, суд прийшов до висновку, що з ОСОБА_3 слід стягнути в користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк ПриватБанк 15634,52 грн.

Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому вимоги позивача про відшкодування відповідачем судових витрат підлягають до задоволення.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 58, 60, 213, 214, 215, 226 ЦПК України, ст.ст. 509, 510, 526, 1050, 1054, 1055 ЦК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 в користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк ПриватБанк 15 634 (п'ятнадцять тисяч шістсот тридцять чотири) гривні 52 копійки.

Стягнути з ОСОБА_3 в користь публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» судові витрати по справі 1 378 (одну тисячу триста сімдесят вісім) гривень 00 копійок судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Луцького міськрайонного суду Гринь О.М.