Справа № 591/4111/16-ц
Провадження № 2-о/591/157/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 серпня 2016 року

Зарічний районний суд м. Суми в складі:

головуючого - судді Прокудіної Н.Г.

при секретарі -Різниченко Н.А.

розглянувши у судовому засіданні в м. Суми цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа : Зарічний районний у м.Суми Відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Сумській області про встановлення факту смерті,

В С Т А Н О В И В:

Заявник звернувся до суду із заявою, в якій просить встановити факт смерті громадянина України ОСОБА_2. ІНФОРМАЦІЯ_1, в місті Донецьк, Донецької області, ІНФОРМАЦІЯ_3 . Свою заяву мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_3 в м. Донецьк, Донецької області помер громадянин України ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1. Похований 21.07.2016 року в місті Донецьк Донецької області, причина смерті ОСОБА_2 - гостра серцева-судинна недостатність, отік легень. Померлий є його батьком. В зв'язку з тим, що отримати документи , що підтверджують факт смерті за зразками законодавства України, здійснити реєстрацію факту смерті та отримати відповідне свідоцтво про смерть в місті Донецьк, Донецької області, є неможливим , 02.08.2016 року він звернувся до Зарічного районного у м.Суми відділу ДРАЦС ГТУЮ у Сумській області , однак, отримав відмову. В відділі державної реєстрації йому відмовили у видачі свідоцтва, посилаючись на те, що заявником для підтвердження факту смерті ОСОБА_2 пред'явлено документ, форма якого не відповідає формі, визначеній наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006 № 545 «Про впорядкування ведення медичної документації, яка засвідчує випадки народження і смерті», зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за №1150/13024.

Заявник в суді свої вимоги підтримав у повному обсязі, просив встановити факт смерті громадянина України ОСОБА_2. ІНФОРМАЦІЯ_1, в місті Донецьк, Донецької області, ІНФОРМАЦІЯ_3, з метою подальшої реєстрації органах державної реєстрації актів цивільного стану та отримання відповідно свідоцтва про смерть.

Представник заінтересованої особи: Зарічний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Сумського міського управління юстиції в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність..

Суд, заслухав заявника, дослідивши докази по справі, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Зі змісту ст. 3 ЦПК України вбачається, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорювальних прав.

Згідно п.5 ч.2 ст. 234 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження, зокрема, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

У відповідності до п.8 ч.1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи, зокрема, про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Відповідно до п.13 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» заяви про встановлення факту смерті особи в певний час (п.7 ст.273 ЦПК України) приймаються до провадження суду і розглядаються за умови подання заявниками документів про відмову органів реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події смерті. Заявник зобов'язаний обґрунтувати свою заяву посиланнями на докази, що достовірно свідчать про смерть особи у певний час і за певних обставин. При цьому слід мати на увазі, що встановлення з зазначених підстав факту смерті відрізняється від встановлення факту реєстрації смерті (яке провадиться на підставі п.4 ст. 273 ЦПК і полягає у з'ясуванні, насамперед, обставин не самої події смерті, а її реєстрації в органах реєстрації актів громадянського стану) та від оголошення особи померлою, яке провадиться за правилами глави 35 ЦПК.

Згідно ксерокопії паспорту громадянина України ОСОБА_2 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження : село Пушкіно , Кадошкинського району, Мордова, зареєстрований АДРЕСА_1 (а.с. 8).

Відповідно до лікарського свідоцтва про смерть № 58 від 19.07.2016 року ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_3, стать - «М» місто смерті ДНР, район Куйбишевський, м.Донецьк, терапевтичне відділення ЦМЛ № 17 , причина смерті - гостра серцева-судинна недостатність, отік легень, помер в стаціонарі «Центральної міської лікарні №17 м. Донецьк». (а.с.9) .

Після смерті батька заявник в липні 2016 року звернувся до Зарічного відділу ДРАЦС СМУЮ з метою отримання свідоцтва про смерть, однак йому було відмовлено через те, що заявником для підтвердження факту смерті ОСОБА_2 пред'явлено документ, форма якого не відповідає формі, визначеній наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006 № 545 «Про впорядкування ведення медичної документації, яка засвідчує випадки народження і смерті», зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за №1150/13024 (а.с.10).

Як встановлено, заявник мав намір встановити факт смерті батька, оскільки це має юридичне значення, а саме з метою подальшої реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану та отримання відповідно свідоцтва про смерть.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупована територія України є невід'ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України.

Відповідно до п. 1 Постанови Верховної Ради України «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями» визнано тимчасово окупованими територіями окремі райони, міста, селища і села Донецької та Луганської областей, в яких відповідно до Закону України "Про особливий порядок місцевого самоврядування в окремих районах Донецької та Луганської областей" запроваджується особливий порядок місцевого самоврядування, до моменту виведення усіх незаконних збройних формувань, російських окупаційних військ, їх військової техніки, а також бойовиків та найманців з території України та відновлення повного контролю України за державним кордоном України.

Згідно з ч. 1-2 ст. 4 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» на тимчасово окупованій території на строк дії цього Закону поширюється особливий правовий режим перетину меж тимчасово окупованої території, вчинення правочинів, проведення виборів та референдумів, реалізації інших прав і свобод людини і громадянина. Правовий режим тимчасово окупованої території передбачає особливий порядок забезпечення прав і свобод громадян України, які проживають на тимчасово окупованій території.

Відповідно до ч. 1-3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.

Згідно зі ст. 18 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, у тому числі соціальних, трудових, виборчих прав та права на освіту, після залишення ними тимчасово окупованої території.

Згідно ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров'я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Державна реєстрація смерті проводиться за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті чи виявлення трупа або за місцем поховання.

Згідно ст. 257-1 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, може бути подана родичами померлого до суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника.

Відповідно до роз'яснень, даних в п.13 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд встановлює факт смерті особи за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин.

Відповідно до Переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, затвердженим розпорядженням Кабінету Міністрів України 30 жовтня 2014 року № 1053-р., від 05.11.2014 р. №1079-р; від 02.12.2015 р. №1275-Р місто Донецьк відноситься до території, де здійснювалася антитерористична операція.

Постановою Верховної Ради України №254 від 17.03.2015 р. «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими» визнані тимчасово окупованими окремі райони, міста, селища і села Донецької та Луганської областей.

Приписами ч.2 ст. 257-1 ЦПК України встановлено, що справи про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду.

Згідно зі ст. 14 ЦПК України, рішення про встановлення факту, що має юридичне значення, яке набрало законної сили, є обов'язковим для органів, які реєструють такі факти або оформлюють права, що виникають у зв'язку із встановленим судом фактом. В разі встановлення у судовому порядку факту реєстрації акту громадянського стану орган державної реєстрації актів громадянського стану провадить відповідний запис на підставі рішення суду.

Оскільки заявник ОСОБА_1 , після смерті батька не може отримати лікарське свідоцтво про смерть відповідного зразку, з метою захисту його законних прав та інтересів, суд приходить до висновку про задоволення заяви про встановлення факту смерті громадянина України ОСОБА_2. ІНФОРМАЦІЯ_1, місце народження : село Пушкіно , Кадошкинського району, Мордова, зареєстрований АДРЕСА_1, який помер в місті Донецьк, ІНФОРМАЦІЯ_3 .

На підставі викладеного, а також враховуючи те, що законом не передбачено іншого порядку встановлення цього факту, суд приходить до висновку про задоволення заяви ОСОБА_3 про встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території, що надасть йому можливість отримати свідоцтво про смерть видане відповідним державним органом України.

Відповідно до ч.4 ст. 257-1 ЦПК України рішення у справах про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, підлягає негайному виконанню.

Керуючись ст.ст. 212-214, 234, 235, 251 257-1 ЦПК України, Законом України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» , суд -

В И Р І Ш И В:

Заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Встановити факт смерті ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, місце народження : село Пушкіно , Кадошкинського району, Мордова, громадянина України, стать-Ч, зареєстрованого АДРЕСА_1, помер в стаціонарі «Центральної міської лікарні №17 м. Донецьк», м. Донецьк, ІНФОРМАЦІЯ_3, Україна.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Сумської області через Зарічний районний суд м. Суми протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення підлягає негайному виконанню. Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Повний текст виготовлено та підписано 11 серпня 2016 року.

Суддя Н.Г.Прокудіна