Справа № 161/9277/16-ц Провадження № 22-ц/773/1540/16 Головуючий у 1 інстанції: Рудська С.М.
Категорія: 24 Доповідач: Стрільчук В. А.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 листопада 2016 року місто Луцьк

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Волинської області в складі:

головуючого - судді Стрільчука В.А.,

суддів - Здрилюк О.І., Бовчалюк З.А.,

секретар судового засідання - Кирилюк О.О.,

з участю позивача ОСОБА_1, представника відповідача Ганіговської І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Державного комунального підприємства (далі - ДКП) «Луцьктепло», третя особа на стороні відповідача Товариство «МЖК», про визнання дій неправомірними, зобов'язання здійснити перерахунок оплати з теплопостачання за апеляційною скаргою відповідача ДКП «Луцьктепло» на рішення Луцького міськрайонного суду від 29 вересня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У липні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що він мешкає у квартирі 72-квартироного будинку по АДРЕСА_1 і є споживачем послуг, що надаються ДКП «Луцьктепло».

У 2015 році опалювальний сезон мав розпочатися 15 жовтня 2015 року, але в його будинку станом на 22 жовтня 2015 року батареї опалення в квартирах були холодними.

У зв'язку з цим він звертався до ДКП «Луцьктепло» щодо проведення перерахунку плати за послугу з централізованого опалення, однак його звернення залишене без задоволення.

Враховуючи викладене, просив визнати дії ДКП «Луцьктепло» по відмові у проведенні перерахунку оплати за ненадані послуги з централізованого опалення за період з 15 жовтня 2015 року по 22 жовтня 2015 року такими, що порушили його конституційні права, передбачені законодавством України, та зобов'язати відповідача провести відповідний перерахунок, про що направити інформацію до Луцького міського обчислювального центру.

Рішенням Луцького міськрайонного суду від 29 вересня 2016 року позов задоволено частково.

Постановлено зобов'язати ДКП «Луцьктепло» провести перерахунок оплати за послуги з централізованого опалення по квартирі АДРЕСА_1 у зв'язку з ненаданням послуг з централізованого опалення в період з 13 жовтня 2015 року по 22 жовтня 2015 року, про що направити інформацію до Луцького міського обчислювального центру.

В іншій частині позовних вимог відмовити за необґрунтованістю.

Стягнути з ДКП «Луцьктепло» на користь держави судовий збір в сумі 551 грн. 20 коп.

В апеляційній скарзі відповідач ДКП «Луцьктепло» просить скасувати це рішення і направити справу на новий розгляд, покликаючись на його незаконність та необґрунтованість, неправильне встановлення обставин, що мають значення для справи, неправильне дослідження та оцінку доказів, порушення норм процесуального права.

Апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких мотивів.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1 (а. с. 3) і споживачем послуг з централізованого опалення, які надаються відповідачем ДКП «Луцьктепло».

Будинок АДРЕСА_1 знаходиться на балансі і в оперативному управлінні Товариства «МЖК» для обслуговування та експлуатації.

З листа директора Товариства «МЖК» від 25 січня 2016 року № 29/1-Б-8 вбачається, що рішенням виконавчого комітету Луцької міської ради від 12 жовтня 2015 року № 625-1 опалювальний сезон у м. Луцьку було розпочато з 12 жовтня 2015 року. 12 жовтня 2015 року Товариство «МЖК» почало здійснювати роботи по забезпеченню теплопостачання квартир житлових будинків, які обслуговує, в тому числі і будинку АДРЕСА_1. За подачу на будинок теплоносія відповідних параметрів згідно з температурним графіком відповідає ДКП «Луцьктепло» (а. с. 30).

Під час проведення замірів теплоносія на вводі в будинок Товариством «МЖК» було встановлено невідповідність параметрів теплоносія нормам температурного графіку, з приводу чого Товариством «МЖК» 14 жовтня 2015 року, 16 жовтня 2015 року, 19 жовтня 2015 року та 20 жовтня 2015 року були складені акти замірів параметрів в мережах централізованого опалення та параметрів гарячої води в мережах гарячого водопостачання (а. с. 23-26). Вказані акти були направлені відповідачу ДКП «Луцьктепло»

Відповідно до квитанції № 21 за жовтень 2015 року позивачу була нарахована сума до сплати за опалення у повному обсязі (а. с. 12).

Позивач ОСОБА_1 звертався до відповідача ДКП «Луцьктепло» із заявою про здійснення перерахунку розміру оплати за послуги з централізованого опалення за жовтень 2015 року, однак йому було відмовлено (а. с. 9).

Задовольняючи частково позов, суд першої інстанції виходив з наведених вище обставин, а також з того, що доводи позивача про ненадання йому відповідачем послуг з централізованого опалення в період з 13 жовтня 2015 року по 22 жовтня 2015 року знайшли своє об'єктивне підтвердження, а відповідач не надав жодного доказу на спростування цих доводів.

Однак такі висновки суду не відповідають дійсним обставинам справи, не ґрунтуються на досліджених у судовому засіданні доказах і зроблені з порушенням норм матеріального права.

Відповідно до ч. 4 ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» виконавцем послуг з централізованого опалення та послуг з централізованого постачання гарячої води для об'єктів усіх форм власності є суб'єкт господарювання з постачання теплової енергії (теплопостачальна організація).

Право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, а також - на зменшення розміру плати за надані послуги в разі їх ненадання або надання не в повному обсязі, зниження їх якості в порядку, визначеному договором або законодавством, передбачено п. п. 1, 5 ч. 1 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» та ч. 2 ст. 25 Закону України «Про теплопостачання».

З наведеними правами споживача кореспондуються визначені п. п. 1, 6 ч. 2 ст. 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» та ч. 2 ст. 25 Закону України «Про теплопостачання» обов'язки виконавця забезпечувати своєчасність та відповідну якість житлово-комунальних послуг згідно із законодавством та умовами договору, в тому числі шляхом створення систем управління якістю відповідно до національних або міжнародних стандартів; розглядати у визначений законодавством термін претензії та скарги споживачів і проводити відповідні перерахунки розміру плати за житлово-комунальні послуги в разі їх ненадання або надання не в повному обсязі, зниження їх якості.

Разом з тим, законодавством встановлений певний порядок реалізації споживачем вищенаведених прав та виконання суб'єктом господарювання покладених на нього обов'язків.

Так, відповідно до ст. 18 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» уразі порушення виконавцем умов договору споживач має право викликати його представника для складення та підписання акта-претензії споживача, в якому зазначаються строки, види, показники порушень тощо. Представник виконавця повинен з'явитися на виклик споживача не пізніше строку, визначеного договором. Акт-претензія складається споживачем та представником виконавця і скріплюється їхніми підписами. У разі неприбуття представника виконавця в погоджений умовами договору строк або необґрунтованої відмови від підписання акта-претензії він вважається дійсним, якщо його підписали не менш як два споживачі. Акт-претензія споживача подається виконавцю, який протягом трьох робочих днів вирішує питання про перерахунок платежів або видає споживачу обґрунтовану письмову відмову в задоволенні його претензій. Спори щодо задоволення претензій споживачів вирішуються в суді. Споживач має право на досудове вирішення спору шляхом задоволення пред'явленої претензії.

Згідно з п. 2 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету міністрів України від 21 липня 2005 року № 630 (далі - Правила), централізоване опалення - це послуга, спрямована на задоволення потреб споживача у забезпеченні нормативної температури повітря у приміщеннях квартири, яка надається виконавцем з використанням внутрішньо будинкових систем теплопостачання.

Пунктом 6 Правил передбачено, що послуги з централізованого опалення повинні відповідати нормативній температурі повітря у приміщеннях квартири за умови їх утеплення споживачами та вжиття власником заходів до утеплення місць загального користування будинку.

Споживач має право на зменшення розміру плати за надані послуги у разі надання їх не в повному обсязі, зниження їх якості, зокрема відхилення їх кількісних та/або якісних показників, затверджених нормативів (норм) споживання (п. 29 Правил).

Пунктами 33-39 Правил встановлено порядок проведення перевірки повідомлення споживача, згідно з яким факт неналежного надання або ненадання послуг встановлюється з участю представника виконавця. За результатами перевірки складається у двох примірниках відповідний акт-претензія, який підписується споживачем та представником виконавця. У разі неприбуття представника виконавця для проведення перевірки кількісних та/або якісних показників або необґрунтованої відмови від підписання акта-претензії такий акт вважається дійсним, якщо його підписали не менше як два споживачі. Виконавець зобов'язаний розглянути такий акт-претензію і повідомити протягом трьох робочих днів споживача про її задоволення або про відмову у задоволенні з обґрунтуванням причини такої відмови. У разі ненадання протягом установленого строку виконавцем відповіді вважається, що він визнав викладені в акті-претензії факти неналежного надання або ненадання послуг. Спори щодо задоволення претензій споживачів розв'язуються у суді. Споживач має право на досудове розв'язання спору шляхом задоволення пред'явленої претензії.

Постановою Кабінету Міністрів України від 17 лютого 2010 р. № 151 затверджено Порядок проведення перерахунків розміру плати за надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення в разі ненадання їх або надання не в повному обсязі, зниження якості (далі - Порядок).

Цей Порядок визначає механізм проведення перерахунків розміру плати за надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення у разі ненадання їх або надання не в повному обсязі, зниження якості. Дія цього Порядку поширюється на суб'єктів господарювання всіх форм власності, предметом діяльності яких є надання послуг, і фізичних та юридичних осіб, яким надаються послуги (п. 1 Порядку).

Відповідно до п. 2 Порядку у разі ненадання послуг або надання їх не в повному обсязі, зниження якості, зокрема відхилення їх кількісних і якісних показників від нормативних, виконавець проводить перерахунок розміру плати за фактично надані послуги шляхом зменшення розміру плати за надання послуг з урахуванням вимог, наведених у додатку.

Згідно з п. 5 Порядку однією з необхідних складових формули для проведення перерахунку за надання послуг з централізованого опалення є фактична температура у житловому приміщенні.

Додатком до порядку передбачено, що в разі відхилення фактичної температури в межах від 18 до 12 °С у житлових приміщеннях (у наріжних кімнатах від 20 до 14 °С) зменшення плати з опалення за період відхилення здійснюється на 5 % за кожний градус. При температурі в житлових приміщеннях нижче 12 °С (у наріжних кімнатах нижче 14 °С) плата за централізоване опалення не справляється.

Аналіз наведених правових норм дає підстави зробити висновок про те, що перерахунок оплати за надані послуги з централізованого опалення можливий за умови надання заінтересованою особою (споживачем) належних і допустимих доказів того, що фактична температура у житловому приміщенні в опалювальний період була меншою від нормативної.

Всупереч вимогам ст. ст. 10, 60 Цивільного процесуального кодексу (далі - ЦПК) України позивач таких доказів суду не надав. Більше того, температура повітря у його помешканні не вимірювалася і в установленому порядку не фіксувалася, що робить неможливим проведення перерахунку за встановленою Порядком формулою. Акти-претензії не складалися і виконавцю не надавалися. Теплопостачальна організація не розглядала такі акти і не робила висновки по них. Тобто встановлений статтею 18 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» та п. 39 Правил позасудовий порядок врегулювання спору не дотриманий.

Крім того, позивачем не надано доказів, що саме з вини відповідача температура повітря в його квартирі не відповідала нормативу, оскільки ДКП «Луцьктепло» відповідає за постачання теплової енергії до вводу тепломережі в будинок (точки розподілу), а далі - відповідальність за належне надання послуги несе балансоутримувач (в даному випадку - Товариство «МЖК»).

Що стосується наявних у матеріалах справи актів замірів параметрів в мережах централізованого опалення та параметрів гарячої води в мережах гарячого водопостачання, складених майстрами Товариства «МЖК» 14, 16, 19 та 20 жовтня 2015 року (а. с. 23-26), то вони якраз свідчать про те, що теплоносій в будинок позивача подавався протягом усього вказаного періоду. Зазначена у цих актах невідповідність температури теплоносія встановленим нормам не є доказом невідповідності температури повітря в помешканні позивача, яка взагалі не вимірювалася. Крім того, згадані акти складені за відсутності представника виконавця, який не запрошувався для участі у проведенні перевірки, та підписані лише одним споживачем, а відтак не можуть вважатися актами-претензіями в розумінні ст. 18 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» та п. п. 33-39 Правил.

Таким чином, встановлені законом підстави для задоволення позову відсутні.

У зв'язку з невідповідністю висновків суду першої інстанції дійсним обставинам справи та допущеними порушеннями вищенаведених норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, оскаржуване рішення слід скасувати і ухвалити нове рішення про відмову в позові у відповідності зі ст. 309 ЦПК України.

Зазначена в апеляційній скарзі вимога про направлення справи на новий розгляд не може бути задоволена, оскільки цивільне процесуальне законодавство не передбачає такі повноваження апеляційного суду.

Той факт, що в суді першої інстанції представник відповідача визнавав позов, не має правового значення для вирішення справи апеляційним судом, оскільки суд задовольнив позов частково не в порядку, визначеному статтею 174 ЦПК України і не у зв'язку з визнанням позову відповідачем, а в результаті дослідження та оцінки всіх обставин справи та наданих сторонами доказів.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 309, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу відповідача ДКП «Луцьктепло» задовольнити частково.

Рішення Луцького міськрайонного суду від 29 вересня 2016 року в даній справі скасувати і ухвалити нове рішення.

В позові ОСОБА_1 до Державного комунального підприємства «Луцьктепло», третя особа на стороні відповідача Товариство «МЖК», про визнання дій неправомірними, зобов'язання здійснити перерахунок оплати з теплопостачання відмовити.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржено в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий:

Судді: