Ухвала

іменем україни

12 жовтня 2016 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Ткачука О.С.,

суддів: Висоцької В.С., Гримич М.К.,

Кафідової О.В., Фаловської І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом малого приватного підприємства «Рапід» до публічного акціонерного товариства «Електро» в особі Тернопільського управління публічного акціонерного товариства «Електро», ОСОБА_3 про відшкодування майнової шкоди та збитків, за касаційною скаргою публічного акціонерного товариства «Електро» в особі Тернопільського управління публічного акціонерного товариства «Електро», на рішення Звенигородського районного суду Черкаської області від 30 листопада 2015 року та рішення апеляційного суду Черкаської області від 26 січня 2016 року,

в с т а н о в и л а :

У липні 2015 року мале приватне підприємство «Рапід» (далі - МПП «Рапід») звернулось до суду із позовом до ПАТ «Електро» в особі Тернопільського управління ПАТ «Електро» та ОСОБА_3 про відшкодування майнової шкоди та збитків, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що постановою Львівського апеляційного господарського суду від 14 вересня 2009 року було зобов'язано Львівське Головне підприємство ЗАТ «Електро» в особі Тернопільського управління ЗАТ «Електро» повернути МПП «Рапід» належний йому бетонозмішувач БС-1 інвентарний № 23. Разом з цим, 27 січня 2011 року господарським судом Львівської області видано наказ про примусове виконання вказаної постанови, а 03 березня 2011 року державним виконавцем ВДВС Тернопільського МУЮ винесено постанову про відкриття виконавчого провадження з виконання наказу, однак 29 грудня 2012 року винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачу на підставі п. 6 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження».

Позивач стверджує, що у зв'язку з тим, що відповідач ПАТ «Електро» не повернув йому безпідставно отриманий бетонозмішувач МПП «Рапід» було змушене орендувати протягом 2012 - 2014 років інший бетонозмішувач у інших підприємств, у зв'язку з чим поніс збитки сплачуючи орендну плату за орендоване майно у загальному розмірі 88 410 грн.

01 березня 2015 року між МПП «Рапід» та ОСОБА_3 з метою забезпечення виконання обов'язків Львівським Головним підприємством ЗАТ «Електро» в особі Тернопільського управління ЗАТ «Електро» та його правонаступниками за зобов'язанням, що виникло з постанови Львівського апеляційного господарського суду від 14 вересня 2009 року, щодо повернення боржником кредитору належного йому бетонозмішувача було укладено договір поруки. За умовами укладеного договору поруки, у разі невиконання боржником основного зобов'язання у строк до 01 липня 2015 року, боржник бере на себе зобов'язання відшкодувати кредитору в солідарному порядку усі завдані неповерненням майна збитків, в тому числі, але не виключно, по відшкодуванню вартості не повернутого майна, яке станом на дату підписання даного договору сторони оцінили у 350 тис. грн. У разі невиконання (неповного виконання) боржником основного зобов'язання, боржник і поручитель відповідають перед кредитором, як солідарні боржники. Відповідно до пункту 2.1 договору поруки під основним зобов'язанням передбачено повернення бетонозмішувача.

Посилаючись на викладені обставини, МПП «Рапід» просить суд стягнути солідарно із ПАТ «Електро» та ОСОБА_3 на свою користь позивача вартість бетонозмішувача та збитки заподіяні неправомірним утриманням бетонозмішувача в загальній сумі 436 081грн 50 коп.

Ухвалою Звенигородського районного суду Черкаської області від 30 листопада 2015 року, з підстав передбачених п. 1 ч. 1 ст. 205 ЦПК України, провадження у справі у частині позовних вимог МПП «Рапід» до ПАТ «Електро» в особі Тернопільського управління ПАТ «Електро» закрито.

Рішенням Звенигородського районного суду Черкаської області від 30 листопада 2015 року позовні вимоги МПП «Рапід» до ОСОБА_3 залишено без задоволення.

Ухвалою апеляційного суду Черкаської області від 12 січня 2016 року скасовано ухвалу Звенигородського районного суду Черкаської області від 30 листопада 2015 року.

Рішенням апеляційного суду Черкаської області від 26 січня 2016 року скасовано рішення Звенигородського районного суду Черкаської області від 30 листопада 2015 року і ухвалено нове рішення, яким задоволено позовні вимоги МПП «Рапід». Стягнуто з ПАТ «Електро» в особі Тернопільського управління ПАТ «Електро» та ОСОБА_3, солідарно, на користь МПП «Рапід» 190 тис. грн. Стягнуто із ПАТ «Електро» в особі Тернопільського управління ПАТ «Електро» на користь МПП «Рапід» 88 410 грн. Вирішено питання про судові витрати.

У касаційній скарзі ПАТ «Електро» в особі Тернопільського управління ПАТ «Електро» просить скасувати рішення Звенигородського районного суду Черкаської області від 30 листопада 2015 року та рішення апеляційного суду Черкаської області від 26 січня 2016 року, а провадження у справі закрити, посилаючись на порушення судами норм процесуального права.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, заслухавши доповідь судді, вивчивши матеріали цивільної справи та дослідивши доводи касаційної скарги, вважає, що вона підлягає задоволенню частково з таких підстав.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 335 ЦПК України перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права в межах касаційної скарги.

За вимогами ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, а за їх відсутності - на підставі закону, що регулює подібні відносини, або виходячи із загальних засад і змісту законодавства України.

Вказаним вимогам рішення апеляційного суду в повному обсязі не відповідає.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 335 ЦПК України, суд не обмежений доводами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення.

Судом першої інстанції встановлено, що постановою Львівського апеляційного господарського суду від 14 вересня 2009 року скасовано рішення господарського суду Львівської області від 04 червня 2009 року у справі № 22/56 та ухвалено нове, яким позовні вимоги МПП «Рапід» про витребування майна з чужого незаконного володіння задоволено та зобов'язано Львівське Головне підприємство ЗАТ «Електро» в особі Тернопільського управління ЗАТ «Електро» (правонаступником якого є ПАТ «Електро» в особі Тернопільського управління ПАТ «Електро») повернути МПП «Рапід» належний йому бетонозмішувач БС-1 інвентарний №23 («Бетоносместитель, вип.1967 року, м. Новосибірск, з-д «Главстроймаш», №1-332, тип 742 «б»).

27 січня 2011 року господарським судом Львівської області виданий наказ № 22/56 про примусове виконання вказаної постанови суду.

Постановою Львівського апеляційного господарського суду від 01 листопада 2011 року було скасовано постанову державного виконавця Другого відділу ДВС Тернопільского МУЮ від 30 травня 2001 року про повернення наказу господарського суду Львівської області від 27 січня 2011 року № 22/56.

Постановою від 10 листопада 2011 року державним виконавцем Другого відділу ДВС Тернопільского МУЮ відновлено виконавче провадження з виконання наказу № 22/56 від 27 січня 2011 року.

Постановою від 29 грудня 2012 року державним виконавцем Другого відділу ДВС Тернопільського МУЮ виконавчий документ повернуто стягувачеві у зв'язку з відмовою МПП «Рапід» забирати бетонозмішувач БС-1, інвентарний № 23.

Ухвалою господарського суду Львівської області від 19 квітня 2013 року відмовлено в задоволені заяви МПП «Рапід» про заміну способу виконання постанови Львівського апеляційного господарського суду від 14 вересня 2009 року.

З договорів оренди бетонозмішувача БС-1 вбачається, що МПП «Рапід» у період 2012 - 2014 років укладало їх з ТОВ «Інтерзбут», ТОВ «Стрінгер» та ПП «Морес».

01 березня 2015 року МПП «Рапід» та ОСОБА_3 уклали договір поруки, згідно якого останній поручився перед МПП «Рапід» за виконання обов'язків Львівським Головним підприємством 00132486 ЗАТ «Електро» в особі Тернопільського управління ЗАТ «Електро» та його правонаступниками за зобов'язанням, передбаченим п. 2.1. договору, щодо повернення даного майна в повному обсязі та відшкодування усіх понесених збитків неповерненням майна. Згідно вказаного договору, у разі невиконання боржником основного зобов'язання в строк до 01 липня 2015 року, боржник бере на себе зобов'язання відшкодувати МПП «Рапід» у солідарному порядку усі завдані неповерненням майна збитки, в тому числі, але не виключно, по відшкодуванню вартості неповернутого майна, яке станом на дату підписання договору сторони оцінили в 350 тис. грн. У разі невиконання ОСОБА_3 основного зобов'язання, то він та ПАТ «Електро» в особі Тернопільського управління ПАТ «Електро» відповідають перед МПП «Рапід» як солідарні боржники. Під основним зобов'язанням у договорі вважається зобов'язання ПАТ «Електро» в особі Тернопільського управління ПАТ «Електро» перед МПП «Рапід», що виникло з постанови Львівського апеляційного господарського суду від 14 вересня 2009 року, а саме: повернення бетонозмішувача БС-1 інвентарний № 23.

Суд першої інстанції, розглядаючи спір, дійшов висновку про закриття провадження у справі в частині МПП «Рапід», оскільки в цій частині справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, разом з цим, залишаючи без задоволення вимоги до ОСОБА_3, суд першої інстанції вказав про те, що договір поруки не відповідає вимогам закону, а тому не може бути підставою для стягнення будь-якого відшкодування.

Ухвалюючи нове рішення у справі, суд апеляційної інстанції, виходив із того, що невиконання ПАТ «Електро» в особі Тернопільського управління ПАТ «Електро» судового рішення призвело до завдання збитків МПП «Рапід», які мають бути відшкодовані, при цьому ОСОБА_3, як поручитель, повинен нести цивільно-правову відповідальність за порушення ПАТ «Електро» зобов'язань.

Вирішуючи спір, суд апеляційної інстанції вважав, що справа підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Статтею 15 ЦПК України встановлено, що суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Згідно зі ст. 16 ЦПК України не допускається об'єднання в одне провадження вимог, які підлягають розгляду за правилами різних видів судочинства, якщо інше не встановлено законом.

Згідно з ч. 2 ст. 118 ЦПК України позивач має право об'єднати в одній позовній заяві кілька вимог, пов'язаних між собою.

Відповідно до роз'яснень, викладених в абз. 1 п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суд повинен виходити з того, що згідно зі ст. 124 Конституції України юрисдикція загальних судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі, а за чч. 1, 2 ст. 15 ЦПК України у порядку цивільного судочинства суди розглядають справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ за КАС України (ст. 17) або ГПК України (ст. ст. 1, 12) віднесено до компетенції адміністративних чи господарських судів. Законом може бути передбачено розгляд інших справ за правилами цивільного судочинства.

Абзацом 3 п. 15 зазначеної вище Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 роз'яснено, що вимоги позивача до кількох відповідачів можуть бути об'єднані в одне провадження, якщо ці вимоги однорідні, зокрема такі, які нерозривно пов'язані між собою, або від вирішення однієї з них залежить вирішення інших. Таке об'єднання не допускається, якщо відсутня спільність предмета позову. Не допускається об'єднання в одне провадження вимог, які підлягають розгляду за правилами різних видів судочинства, якщо інше не встановлено законом.

Таким чином, оскільки не допускається об'єднання в одне провадження вимог, які підлягають розгляду за правилами різних видів судочинства, якщо інше не встановлено законом, суд відкриває провадження у справі в частині вимог, які належать до цивільної юрисдикції, і відмовляє у відкритті провадження у справі щодо вимог, коли їх розгляд проводиться за правилами іншого виду судочинства.

Зазначена правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 07 вересня 2016 року за № 6-1593цс16, яка згідно зі ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для судів.

Ураховуючи викладене, рішення суду апеляційної інстанції у частині вирішення позовних вимог МПП «Рапід» до ПАТ «Електро» про відшкодування майнової шкоди та збитків необхідно скасувати, а провадження у справі в цій частині закрити з підстав, визначених ст. 205 ЦПК України, а МПП «Рапід», відповідно до вимог ч. 2 ст. 206 ЦПК України, необхідно повідомити, що розгляд його позовних вимог до ПАТ «Електро» віднесено до юрисдикції господарських судів.

Разом з цим, доводи касаційної скарги щодо скасування рішення суду апеляційної інстанції у повному обсязі, у тому числі і щодо задоволених позовних вимог відносно ОСОБА_3, є безпідставними, оскільки останній не уповноважував ПАТ «Електро» на оскарження ухвалених у справі судових рішень від його імені, при цьому і сам ОСОБА_3 не оскаржує у касаційному порядку ухвалених судових рішень, а тому рішення апеляційного суду Черкаської області від 26 січня 2016 року у частині вирішення позовних вимог МПП «Рапід» до ОСОБА_3 підлягає залишенню без змін.

Керуючись статтями 205, 333, 335, 336, 337, 343, 344, 345, 349 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, -

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу публічного акціонерного товариства «Електро» в особі Тернопільського управління публічного акціонерного товариства «Електро» задовольнити частково.

Рішення апеляційного суду Черкаської області від 26 січня 2016 року у частині вирішення позовних вимог малого приватного підприємства «Рапід» до публічного акціонерного товариства «Електро» в особі Тернопільського управління публічного акціонерного товариства «Електро» про відшкодування майнової шкоди та збитків скасувати, провадження у справі у цій частині - закрити.

Рішення апеляційного суду Черкаської області від 26 січня 2016 рокуу частині вирішення позовних вимог малого приватного підприємства «Рапід» до ОСОБА_3 про відшкодування майнової шкоди та збитків залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.С. Ткачук

Судді: В.С. Висоцька

М.К.Гримич

О.В.Кафідова

І.М. Фаловська