Справа №563/1111/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07.10.2016 року Корецький районний суд

Рівненської області

в складі: головуючого судді Сірака Д.Ю.

секретар судового засідання Степанюк Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Корець цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом, вказуючи, що з 14 лютого 2013 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від спільного життя мають доньку ОСОБА_3, яка проживає з нею.

Стверджує, що одруження з відповідачем виявилось невдалим, у них різні характери, відсутнє взаєморозуміння і довіра. На протязі останніх років сімейне життя між ними поступово погіршувалось, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин.

Прийшла до висновку, що примирення неможливе. А тому, просить шлюб з відповідачем розірвати, малолітню дитину ОСОБА_3 залишити проживати з нею, справу розглянути без її участі.

Відповідач позовні вимоги визнав, згідний на розірвання шлюбу, справу просить розглянути у його відсутність, про що на ім'я суду подав відповідну заяву.

Дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

З 14 лютого 2013 року сторони по справі перебувають в зареєстрованому шлюбі, згідно свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 виданого 14 лютого 2013 року Виконавчим комітетом Великомежиріцької сільської ради Корецького району Рівненської області.

Від спільного життя малолітню доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що стверджується свідоцтвом про народження.

Сторони не ведуть спільне господарство, не підтримують подружні стосунки, проживають окремо, примирення між ними неможливе. При взаємовідносинах, які склались між сторонами, суд вважає, що сім'я існує формально, збереження її неможливе.

За таких обставин суд приходить до висновку, що причини, які спонукали позивача наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими, спільне проживання сторін є неможливим.

Стаття 157 СК України передбачає, що питання виховання дитини вирішується батьками спільно.

Малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виключні обставини, бути розлучена зі своєю матір'ю. Зазначений принцип міжнародної норми права констатує ту обставину, що малолітня дитина як правило більше потребує саме материнської любові, турботи і розуміння, згідно із принципу 6 Декларації прав дитини від 20 листопада 1959 року.

На підставі наведеного, суд приходить до висновку про те, що малолітню доньку сторін необхідно залишити проживати з матір'ю, що не позбавляє батька права на особисте спілкування із донькою та прийняття участі у її вихованні.

Тому позов підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 212-215 ЦПК України та на підставі ст.ст.110, 112 СК України, суд -

в и р і ш и в :

Позов задовільнити повністю.

Шлюб, зареєстрований 14 лютого 2013 року у Виконавчому комітеті Великомежиріцької сільської ради Корецького району Рівненської області, актовий запис №4, між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 - розірвати.

Малолітню дитину ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 - залишити проживати з матір'ю ОСОБА_1.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Рівненської області. Апеляційна скарга на рішення суду подається через Корецький районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. У разі якщо рішення було ухвалено без участі особи, яка його оскаржує, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

С у д д я :