У х в а л а

іменем україни

17 серпня 2016 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

КафідовоїО.В., Іваненко Ю.Г., Савченко В.О.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до Публічного акціонерного товариства «Новоград-Волинський завод сільгоспмашин» про стягнення заробітної плати, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 07 квітня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Житомирської області від 27 квітня 2016 року,

в с т а н ов и л а:

У березні 2016 року ОСОБА_4 звернувся до суду із указаним позовом, обґрунтовуючи його тим, що 14 жовтня 2014 року він розірвав трудові відносини з Публічним акціонерним товариством «Новоград-Волинський завод сільгоспмашин» (далі - ПАТ «Новоград-Волинський завод сільгоспмашин») на підставі ч. 3 ст. 38 КЗпП України.

Вказував на те що за рішенням Новоград-Волинського міськрайонного суду від 10 лютого 2016 року з відповідача на його користь було стягнуто недораховану заробітну плату за час перебування у відпустці в 2012 році в сумі 122 грн, які відповідач зобов'язаний був виплатити за три дні до початку відпустки, тобто 15 червня 2012 року, а виплатив лише на виконання вищевказаного рішення.

Зазначав, що згідно з розрахунковим листком з заробітної плати, його середній заробіток за 155 робочих днів становить 6 869 грн 60 коп., які він просив стягнути з відповідача на свою користь, а також просив стягнути з 1 280 грн у рахунок відшкодування завданої йому моральної шкоди.

Рішенням Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 07 квітня 2016 року, яке залишено без змін ухвалою апеляційного суду Житомирської області від 27 квітня 2016 року, позов задоволено частково.

Стягнуто з ПАТ «Новоград-Волинський завод сільгоспмашин» на користь ОСОБА_4 середній заробіток за 16 робочих днів за період з 28 січня 2016 року по 18 лютого 2016 року у розмірі 709 грн 12 коп.

Стягнуто з ПАТ «Новоград-Волинський завод сільгоспмашин» на користь ОСОБА_4 500 грн у рахунок відшкодування моральної шкоди.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалу суду апеляційної інстанції, справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції, мотивуючи свою вимогу неправильним застосуванням судами норм матеріального права та порушенням норм процесуального права.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Частково задовольняючи позов, суд першої інстанції, з висновками якого погодився і апеляційний суд, правильно виходив з того, що право на стягнення недоотриманих спірних коштів у ОСОБА_4 виникло у червні 2012 року, проте ні під час відпустки, ні в день звільнення - 14 жовтня 2014 року із вимогами про їх виплату позивач не звертався, не заявляв і вимогу про їх стягнення при подачі позовів, з якими він звертався у період 2014-2016 років.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновками судів попередніх інстанцій про те, що ні під час відпустки, ні в день звільнення та тривалий час в подальшому, між сторонами не існувало спору про розмір належних до виплати коштів за час відпустки у 2012 році, до суду ОСОБА_4 звернувся з цими вимогами лише в січні 2016 року, а отже правові підстави для задоволення позовних вимог в повному обсязі відсутні.

Встановлено і це вбачається з матеріалів справи, що судові рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи касаційної скарги цих висновків не спростовують.

Враховуючи наведене та керуючись положеннями ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів вважає за необхідне відхилити касаційну скаргу і залишити судові рішення без змін.

Керуючись ст. ст. 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 07 квітня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Житомирської області від 27 квітня 2016 рокузалишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: О.В. Кафідова

Ю.Г. Іваненко

В.О.Савченко