АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 січня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі: головуючого: Соколової В.В.

суддів: Невідомої Т.О., Пікуль А.А.

при секретарі Ільченко В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 19.11.2015 у справі за позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «Комерційний Банк «Надра» про повернення банківського вкладу, -

В С Т А Н О В И Л А :

У червні 2015 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «Комерційний Банк «Надра» про стягнення коштів депозитного вкладу.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 24.11.2014 між нею та відповідачем було укладено договір № 2073273 строкового банківського вкладу (депозиту) без поповнення, оформлений в рамках Пакету послуг «ПУ «Семейный», в сумі 20000 доларів США, строком на шість місяців, з продовженням строку дії, під процентну ставку 12% річних, внесено до банку на депозитний рахунок 20000 доларів США та 24.11.2014 між нею та відповідачем було укладено договір № 2073274 строкового банківського вкладу (депозиту) без поповнення, оформлений в рамках Пакету послуг «ПУ «Семейный», в сумі 36000 євро, строком на шість місяців, з продовженням строку дії, під процентну ставку 12% річних, внесено до банку на депозитний рахунок 36000 євро. Позивачка неодноразово зверталася до відповідача з вимогою про повернення вкладів, однак відповідач кошти не повертає, а тому позивачка звернулася з вказаним позовом до суду для захисту своїх прав.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 19.11.2015 в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «Комерційний Банк «Надра» про повернення банківського вкладу - відмовлено.

Справа № 761/16826/15-ц
№ апеляційного провадження:22-ц/796/2164/2016
Головуючий у суді першої інстанції: Савицький О.А.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Соколова В.В.
Не погоджуючись з вищезазначеним судовим рішенням позивачем подано апеляційну скаргу, в якій зазначається про незаконність рішення, як такого, що ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, оскільки суд не з'ясував обставини, що мають значення для справи, та розглянув справу однобічно чим фактично позбавив можливості позивача отримати належні їй грошові кошти. Враховуючи вищевикладене, позивач просить скасувати рішення суду першої інстанції, та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

В судовому засіданні представник позивача підтримала подану ними апеляційну скаргу, просила про задоволення заявлених вимог.

Представник відповідача заперечував проти доводів апеляційної скарги, вважає рішення суду законним і обґрунтованим, просив залишити його без змін.

Заслухавши доповідь судді, пояснення сторін у справі, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Договір банківського вкладу, в якому вкладником є фізична особа, є публічним договором (стаття цього Кодексу). До відносин банку та вкладника за рахунком, на який внесений вклад, застосовуються положення про договір банківського рахунка (глава 72 цього Кодексу), якщо інше не встановлено цією главою або не випливає із суті договору банківського вкладу.

Статтею 2 Закону України «Про банки і банківську діяльність» передбачено, що вклад (депозит) - це кошти в готівковій або у безготівковій формі, у валюті України або в іноземній валюті, які розміщені клієнтами на їх іменних рахунках у банку на договірних засадах на визначений строк зберігання або без зазначення такого строку і підлягають виплаті вкладнику відповідно до законодавства України та умов договору.

У відповідності до вимог ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 525 ЦК України визначено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або Законом.

Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), статтею 629 цього Кодексу встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Судом встановлено, що між ОСОБА_1 та ПАТ «КБ «Надра» було укладено договір № 2073274 строкового банківського вкладу (депозиту) без поповнення, оформлений в рамках Пакету послуг «ПУ «Семейный», в сумі 36000 євро, строком на шість місяців, з продовженням строку дії, під процентну ставку 12% річних. Грошові кошти в розмірі 36000 євро внесені позивачем на депозитний рахунок (а.с.5-7).

Також між ОСОБА_1 та ПАТ «КБ «Надра» було укладено договір № 2073273 від 24.11.2014 строкового банківського вкладу (депозиту) без поповнення, оформлений в рамках Пакету послуг «ПУ «Семейный», в сумі 20000 доларів США, строком на шість місяців, з продовженням строку дії, під процентну ставку 12% річних. Грошові кошти в розмірі 20000 доларів США внесено на депозитний рахунок 24.11.2014 (а.с.8-10).

04.06.2015 представник позивача звернулася до відповідача з письмовою скаргою з вимогою повідомлення причин відмови в поверненні коштів банківського вкладу згідно договорів банківського вкладу № 2073273 та № 2073274 (а.с.12).

Згідно ст. 1060 ЦК України договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). Договором може бути передбачено внесення грошової суми на інших умовах її повернення.

За договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором. Умова договору про відмову від права на одержання вкладу на першу вимогу є нікчемною.

За змістом ст. ст. 526 та 1058 ЦК України зобов'язання банку з повернення вкладу за договором банківського вкладу (депозиту) вважається виконаним з моменту повернення вкладу вкладнику готівкою або надання іншої реальної можливості отримати вклад та розпорядитися ним на свій розсуд (наприклад, перерахування на поточний банківський рахунок вкладника в цьому ж банку, з якого вкладник може зняти кошти чи проводити ними розрахунки з допомогою платіжної банківської картки) (правовий висновок, зроблений Верховним Судом України при розгляді справи № 6-140цс13).

На вимогу позивача сума вкладу в повному обсязі відповідачем не була повернута. Вказані обставини свідчать про порушення відповідачем договірних зобов'язань та вимог наведених вище норм чинного законодавства. Разом з тим, судом встановлено, що на підставі постанови Правління НБУ від 05.02.2015 № 83 «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» до категорії неплатоспроможних», виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 05.02.2015 № 26 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит», згідно з яким з 06.02.2015 запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію в ПАТ «КБ «Надра».

Відповідно до ст. 57 Закону України «Про банки і банківську діяльність» вклади фізичних осіб банків гарантуються в порядку і розмірах, передбачених законодавством України.

Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» встановлюються правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи .гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі по тексту - Фонд), порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами, а також регулюються відносини між Фондом, банками, Національним банком України, визначаються повноваження та функції Фонду щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків.

Відповідно до ч.1 ст. 36 цього Закону, з дня призначення уповноваженої особи Фонду призупиняються всі повноваження органів управління банку (загальних зборів, спостережної ради і правління (ради директорів) та органів контролю (ревізійної комісії та внутрішнього аудиту). Уповноважена особа Фонду від імені Фонду набуває всі повноваження органів управління банку та органів контролю з дня початку тимчасової адміністрації і до її припинення.

Пунктом 1 ч.5 цієї ст. 36 визначено, що під час тимчасової адміністрації не здійснюється задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку.

Оскільки на час ухвалення рішення по справі у відповідача діє тимчасова адміністрація, що унеможливлює задоволення позовних вимог про стягнення суми вкладу, враховуючи вимоги ст. ст. 34, 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», тому суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відмову у задоволені позову ОСОБА_1.

Позовні вимог щодо стягнення з відповідача витрат на правову допомогу у розмірі також правильні вирішені судом першої інстанції, оскільки не надано розрахунку витрат на правову допомогу з урахуванням вимог Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах». Крім того вказані витрати підлягають задоволенню лише у разі задоволення позову, в порядку ч. 1 ст. 88 ЦПК України.

З врахуванням наведеного, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції правильно встановивши фактичні обставини справи, дав належну оцінку представленим доказам, та правильно вирішив спір по суті у визначений спосіб.

Рішення ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, тому підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - відхилити.

Рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 19.11.2015- залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: