Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 22-ц/781/165/16 Головуючий у суді І-ї інстанції Іванова Л. А.
Доповідач Єгорова С. М.
УХВАЛА

Іменем України

20.01.2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Кіровоградської області у складі:

головуючого судді: Єгорової С.М.,

суддів: Дуковського О.Л., Письменного О.А.,

із секретарем Кравченко Я.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Кіровограді цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів, за апеляційною скаргою ОСОБА_4, який діє в інтересах ОСОБА_2, на рішення Ленінського районного суду м.Кіровограда від 06 жовтня 2015 року, -

ВСТАНОВИЛА:

У серпні 2015 року ОСОБА_2, від імені якої діє її представник ОСОБА_4, звернулась до суду із вказаним позовом до ОСОБА_3, посилаючись на те, що з 1966 року вона з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі. У період шлюбу вона стала інвалідом П групи безстроково, отримує пенсію в розмірі 1104 грн., що не забезпечує її потреби на оплату свого харчування, лікування та комунальні послуги, тому вона потребує матеріальної допомоги. Вказуючи на те, що відповідач отримує пенсію в розмірі 2500 грн., однак добровільно надавати їй матеріальну допомогу відмовляється, просила стягнути з нього на свою користь аліменти у розмірі 500 гривень щомісяця, починаючи з дня звернення до суду, а також судові витрати.

Рішенням Ленінського районного суду м.Кіровограда від 06 жовтня 2015 року у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_4, який діє в інтересах ОСОБА_2, ставиться питання про скасування вказаного судового рішення з підстав порушення судом норм матеріального і процесуального права та ухвалення нового рішення по суті позовних вимог. Зазначається, що позивач потребує матеріальної допомоги, тому що після оплати комунальних послуг та придбання ліків у неї від пенсії залишається сума коштів, яка менша від установленого законодавством прожиткового в мінімуму, а відповідач має змогу надавати таку допомогу, проте ухиляється від свого обов"язку матеріального підтримання дружини.

В судове засідання апеляційного суду позивач ОСОБА_2 та її представник ОСОБА_4, які належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи, не з"явились, від ОСОБА_4 надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, що відповідно до ст. 305 ЦПК України не перешкоджає розглядові справи.

Заслухавши доповідача, пояснення відповідача, який згоден з рішенням суду, вивчивши матеріали справи, перевіривши у межах передбачених ст. 303 ЦПК України законність і обгрунтованість рішення суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до положень ст. 75 СК України право на утримання (аліменти) має той із подружжя який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Непрацездатним вважається той із подружжя, який досяг пенсійного віку, встановленого законом, або є інвалідом І, II чи III групи. Один із подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Однією з необхідних умов отримання дружиною (чоловіком) аліментів є спроможність другого з подружжя надавати матеріальну допомогу. Посилання заявника на необхідність врахування витрат на лікування і комунальні послуги при розрахунку розміру прожиткового мінімуму, є необгрунтованими, оскільки зазначені чинники впливають як на позивача, так і на відповідача.

Судом установлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 перебувають у зареєстрованому шлюбі з 22 квітня 1966 року. У період шлюбу ОСОБА_2 встановлено другу групу інвалідності за загальним захворюванням. Згідно з довідками управління Пенсійного фонду України у м. Кіровограді ОСОБА_2 отримує пенсію в розмірі 1144,03 грн. (а. с. 24), ОСОБА_3 - 2153,56 грн. (а. с. 23). Сторони проживають однією сім"єю, витрати на проживання, харчування та оплату комунальних послуг несуть спільно. У зв"язку з наявністю хронічних захворювань обоє з подружжя несуть витрати на придбання ліків.

Згідно зі ст. 90 СК України дружина, чоловік взаємно зобов'язані брати участь у витратах, пов'язаних із хворобою або каліцтвом другого з подружжя.

Судом вірно застосовано положення ст. 75 СК України, враховано матеріальне становище обох з подружжя, усі обставини, що мають значення для правильного вирішення спору, надані та досліджені в судовому засіданні докази, яким дана правильна оцінка.

Таким чином, правильним є висновок суду першої інстанції з урахуванням положень Закону України «Про державний бюджет України на 2015 рік», про відсутність підстав для задоволення позову.

Крім того, ОСОБА_2 не доведена матеріальна спроможність відповідача надавати їй матеріальну допомогу.

Суд першої інстанції, ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позову, правильно встановив характер спірних правовідносин сторін у справі та застосував норми матеріального права, які регулюють ці правовідносини, вирішив спір з урахуванням конкретних обставин справи та з дотриманням норм процесуального права.

Оскільки ухвалене судом рішення відповідає вимогам матеріального й процесуального права, то відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційну скаргу необхідно відхилити, а рішення суду - залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 308, 313-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4, який діє в інтересах ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 06 жовтня 2015 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий суддя:

Судді: