Провадження № 2/641/1098/2016 Справа № 641/1397/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 серпня 2016 року

Комінтернівський районний суд міста Харкова у складі :

головуючого судді: Курганникової О.А.

за участю секретаря судового засідання: Щеглової Г.О.

Позивача: ОСОБА_1М

Представника відповідача: ОСОБА_2

Відповідача: ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові цивільну справу за позовом Президента ХОГО «Центр досліджень проблем громадської безпеки» ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про захист честі , гідності та ділової репутації,-

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про захист честі , гідності та ділової репутації. В обґрунтування позову зазначив, що 28.08.2015 року до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя надійшла позовна заява ОСОБА_3 до ХОГО «Центр досліджень проблем громадської безпеки», Президента ХОГО «Центр досліджень проблем громадської безпеки» ОСОБА_1, ОСОБА_4 про захист честі, гідності, ділової репутації та стягнення моральної шкоди. В позовній заяві ОСОБА_3 вказує на те, що Президентом ХОГО «Центр досліджень проблем громадської безпеки» ОСОБА_1 в листі який було адресовано голові Запорізької міської ради ОСОБА_5, застосовано обман, направлений на приниження його честі, гідності та ділової репутації, що, як наслідок, спричинило йому моральну шкоду, та вказує, що інформація, висвітлена ОСОБА_1, ОСОБА_4 в листі є недостовірною.

Крім того, у відповідності до позовної заяви ОСОБА_3 до ХОГО «Центр досліджень проблем громадської безпеки», Президента ХОГО «Центр досліджень проблем громадської безпеки» ОСОБА_1, ОСОБА_4, зазначається, що Президент ХОГО «Центр досліджень проблем громадської безпеки» ОСОБА_1 застосовуючи обман, намагається переконати значну кількість громадян в корисливих, меркантильних мотивах діяльності Позивача.

1.Дана позовна заява надійшла на адресу ХОГО «Центр досліджень проблем громадської безпеки» і стала обєктом обговорення на Загальних Зборах ХОГО «Центр досліджень проблем громадської безпеки» від 12.11.2015 року. Так у відповідності до Протоколу Загальних Зборів ХОГО «Центр досліджень проблем громадської безпеки» від 12.11.2015 року було вирішено визнати роботу Президента ХОГО «Центр досліджень проблем громадської безпеки» ОСОБА_1 незадовільною через те, що у відповідності до заявлених позовних вимог ОСОБА_3 порочиться ділова репутація ХОГО «Центр досліджень проблем громадської безпеки»; задоволена заява ОСОБА_6 про вихід зі складу засновників ХОГО «Центр досліджень проблем громадської безпеки» через те, що їй стало відомо з позовної заяви ОСОБА_3 до ХОГО «Центр досліджень проблем громадської безпеки», Президента ХОГО «Центр досліджень проблем громадської безпеки» ОСОБА_1, ОСОБА_4, що Президент ХОГО «Центр досліджень проблем громадської безпеки» ОСОБА_1 застосовуючи обман, намагається переконати значну кількість громадян в корисливих, меркантильних мотивах діяльності Позивача. Позивач чинить аморально, зневажає закон. У звязку з чим позивач вимушений звернутись до суду за захистом своїх прав та просить суд визнати недостовірною інформацію, викладену в позовній заяві ОСОБА_3 до ХОГО «Центр досліджень проблем громадської безпеки», Президента ХОГО «Центр досліджень проблем громадської безпеки» ОСОБА_1, ОСОБА_4 про захист честі, гідності, ділової репутації та стягнення моральної шкоди, а саме: «Президентом ХОГО «Центр досліджень проблем громадської безпеки» ОСОБА_1 в листі (вих. №9-ГЗМП від 14 травня 2015 року), який було адресовано голові Запорізької міської ради ОСОБА_5, застосовано обман, направлений на приниження його честі, гідності та ділової репутації, що, як наслідок, спричинило йому моральну шкоду, та вказує, що інформація, висвітлена Відповідачем 1, 2 в листі є недостовірною. Президент ХОГО «Центр досліджень проблем громадської безпеки» ОСОБА_1 застосовуючи обман, намагається переконати значну кількість громадян в корисливих, меркантильних мотивах діяльності Позивача».

Зобовязати ОСОБА_3 спростувати інформацію, викладену в позовній заяві ОСОБА_3 до ХОГО «Центр досліджень проблем громадської безпеки», Президента ХОГО «Центр досліджень проблем громадської безпеки» ОСОБА_1, ОСОБА_4 про захист честі, гідності, ділової репутації та стягнення моральної шкоди, а саме: «Президентом ХОГО «Центр досліджень проблем громадської безпеки» ОСОБА_1 в листі (вих. №9-ГЗМП від 14 травня 2015 року), який було адресовано голові Запорізької міської ради ОСОБА_5, застосовано обман, направлений на приниження його честі, гідності та ділової репутації, що, як наслідок, спричинило йому моральну шкоду, та вказує, що інформація, висвітлена Відповідачем 1, 2 в листі є недостовірною. Президент ХОГО «Центр досліджень проблем громадської безпеки» ОСОБА_1 застосовуючи обман, намагається переконати значну кількість громадян в корисливих, меркантильних мотивах діяльності Позивача», шляхом направлення спростування даної інформації до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя у справі № 335/8880/15-ц .

Стягнути з ОСОБА_3 моральну шкоду за порушення ділової репутації на користь Президента ХОГО «Центр досліджень проблем громадської безпеки» ОСОБА_1 100.000,00 грн. та судовий збір.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 підтримали позов у повному обсязі.

Відповідач в судовому засіданні заперечував проти задоволення позову у повному обсязі та пояснив, що звертався до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя з позовною заявою до Президента ХОГО «Центр досліджень проблем громадської безпеки» ОСОБА_1, ОСОБА_4 за захистом своїх прав, та інформація , яка викладена в позовній заяві а саме: - «Президентом ХОГО «Центр досліджень проблем громадської безпеки» ОСОБА_1 в листі (вих. №9-ГЗМП від 14 травня 2015 року), який було адресовано голові Запорізької міської ради ОСОБА_5, застосовано обман, направлений на приниження його честі, гідності та ділової репутації, що, як наслідок, спричинило йому моральну шкоду, та вказує, що інформація, висвітлена Відповідачем 1, 2 в листі є недостовірною. Президент ХОГО «Центр досліджень проблем громадської безпеки» ОСОБА_1 застосовуючи обман, намагається переконати значну кількість громадян в корисливих, меркантильних мотивах діяльності Позивача» стосувалася предмету позву, крім того відповідне ствердження є його особистим переконанням.

Відповідно до ст.ст. 277, 297, 299 ЦК України, ст.ст. 28, 32 Конституції України кожен має право на повагу до його гідності та честі, недоторканності своєї ділової репутації. Фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сім`ї недостовірної інформації, має право на спростування цієї інформації в судовому порядку.

Разом з тим, згідно ст. 34 Конституції України кожному гарантується право на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань. Це право закріплено також у ст. 10 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є складовою частиною національного законодавства.

Відповідно до пункту 19 постанови Пленуму Верховного Суду України № 1 від 27 грудня 2009 року «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» (далі - Постанова), вирішуючи питання про визнання поширеної інформації недостовірною, суди повинні визначати характер такої інформації та з'ясовувати, чи є вона фактичним твердженням, чи оціночним судженням.

Таким чином, відповідно до ст. 277 ЦК України не є предметом судового захисту оціночні судження, думки, переконання, критична оцінка певних фактів і недоліків, які, будучи вираженням суб'єктивної думки і поглядів відповідача, не можна перевірити на предмет їх відповідності дійсності (на відміну від перевірки істинності фактів) і спростувати, що відповідає прецедентній судові практиці Європейського суду з прав людини при тлумаченні положень ст. 10 Конвенції.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що інформація , яка зазначена в позовній заяві, адресованій Орджонікідзевському районного суду м. Запоріжжя (а. с. 33-36), а саме «Президентом ХОГО «Центр досліджень проблем громадської безпеки» ОСОБА_1 в листі (вих. №9-ГЗМП від 14 травня 2015 року), який було адресовано голові Запорізької міської ради ОСОБА_5, застосовано обман, направлений на приниження його честі, гідності та ділової репутації, що, як наслідок, спричинило йому моральну шкоду, та вказує, що інформація, висвітлена Відповідачем 1, 2 в листі є недостовірною. Президент ХОГО «Центр досліджень проблем громадської безпеки» ОСОБА_1 застосовуючи обман, намагається переконати значну кількість громадян в корисливих, меркантильних мотивах діяльності Позивача» є особистим переконанням відповідача ОСОБА_3, яка не може бути визнана такою, що порочать честь, гідність та ділову репутацію позивача, і спростуванню не підлягає.

Відповідно до ч. 3 пункту 17 постанови Пленуму Верховного Суду України № 1 від 27 грудня 2009 року «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» Інформація, зазначена у позовній заяві чи іншій заяві, адресованій суду, а також в процесуальних документах (запереченнях на позов, апеляційних чи інших скаргах тощо), може бути підставою для захисту гідності, честі чи ділової репутації, за винятком випадків, коли ця інформація була визначена підставою пред'явленого позову і стосувалася його предмета, була доказом у справі, а так само предметом апеляційного чи іншого перегляду в порядку, встановленому процесуальним законом.

Як вбачається з позовної заяви ОСОБА_3до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя (а. с. 33-36) інформація викладена в листі (вих. №9-ГЗМП від 14 травня 2015 року), який було адресовано голові Запорізької міської ради ОСОБА_5 була предметом позову, а тому не може бути визнана такою, що порочать честь, гідність та ділову репутацію позивача, і спростуванню не підлягає.

У відповідності до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав і полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоровя; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сімї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Відповідно до розяснень, даних в п. 5 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. № 4 Про судову практику в справах про відшкодування моральної шкоди, обовязковому зясуванню при вирішенні справ про відшкодування моральної шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного звязку між шкодою та протиправними діяннями її заподіювача та вина останнього в її заподіянні. Зокрема, суд повинен зясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або витрат немайнового характеру, за яких обставин та якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі позивач оцінює заподіяну шкоду та з чого він виходив при цьому.

Відповідно до вимог, передбачених ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п.18 постанови від 27 лютого 2009 року № 1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» згідно з положеннями статті 277 ЦК і статті 10 постанови пленуму ЦПК обов'язок довести, що поширена інформація є достовірною, покладається на відповідача, проте позивач має право подати докази недостовірності поширеної інформації.

Оскільки позивачем належних та допустимих доказів у підтвердження факту порушення його прав та спричинення йому внаслідок цього моральної шкоди суду не надано, а судом не здобуто належних та допустимих доказів, що мало місце порушення прав позивача, а саме: порушення конституційного права на повагу до честі, гідності, яке закріплено в преамбулі Загальної декларації прав людини, гарантоване ст. 28 Конституції України, та ст. ст. 270, 297 ЦК України, суд приходить до висновку, що позовні вимоги Президента ХОГО «Центр досліджень проблем громадської безпеки» ОСОБА_1 задоволенню не підлягають.

Крім того хвороба позивача на ГРВІ відноситься до хвороби сезонного походження, гіпертонічна хвороба 2 ступеню- відноситься до стабільної стадії хронічного захворювання, основним проявом якого є синдром артеріальної гипертензії, не пов'язаний з наявністю патологічних процесів при яких підвищення Артеріального тиску обумовлено звісними, в більшості випадків усуваємими причинами, а тому не може бути підставою стягнення моральної шкоди.

Відповідно до положень ч. 1 ст.. 88 ЦПК України, судові витрати повязані з розглядом справи та судовий збір , стягненню з ОСОБА_3 на користь позивача не підлягають, оскільки позовні вимоги залишені без задоволення.

Керуючись ст.. 10,11, 88, 209, 212, 214-215, 217, 218 ЦПК України, суд,-

в и р і ш и в:

В задоволені позовних вимог Президента ХОГО «Центр досліджень проблем громадської безпеки» ОСОБА_1 відмовити в повному обсязі.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції шляхом подачі в десятиденний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя: ОСОБА_7