Номер провадження: 22-ц/785/5914/16
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Суворов В. О.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.09.2016 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області у складі:

головуючого судді - Суворова В.О.,

суддів - Артеменка І.А.,

-ОСОБА_2

при секретарі : Фабіжевській Т.С.

за участю: представника ОСОБА_3 ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 ОСОБА_4 на рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 29 березня 2016 року по справі за позовом ТОВ «Порше Лізінг Україна» до ТОВ «Постман», ОСОБА_3 про стягнення заборгованості по лізинговим платежам та відшкодування збитків , -

ВСТАНОВИЛА:

02 листопада 2015 року позивач звернувся до суду з зазначеним позовом.

Рішення суду першої інстанції від 29 березня 2016 року позов ТОВ «Порше Лізінг Україна» до ТОВ «Постман», ОСОБА_3 про стягнення заборгованості по лізинговим платежам та відшкодування збитків задоволено.

Стягнено солідарно з ТОВ «Постман» та ОСОБА_3 на користь ТОВ «Порше Лізінг Україна» заборгованість за договором про фінансовий лізинг № 00009094 від 21 листопада 2013 року у розмірі 166 697 грн. 43 коп.

Стягнено в рівних частинах з ТОВ «Постман» та ОСОБА_3 на користь ТОВ «Порше Лізінг Україна» суму судового збору у загальному розмірі 2 509 грн. 32 коп. рівними частинами, тобто по 1 254 грн. 66 коп. з кожного.

21 червня 2016 року представник ОСОБА_3 ОСОБА_4 звернувся з апеляційною скаргою.

Апелянт вважає, що оскаржуване рішення прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права, а також не відповідає фактичним обставинам справи. Тому просить рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 29 березня 2016 року по цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Лізинг Україна» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Постман», ОСОБА_3 про стягнення заборгованості по лізинговим платежам та відшкодування збитків скасувати. Ухвалити нове рішення по суті, яким в задоволенні позовних вимог ТОВ «Порше Лізинг Україна» до ТОВ «Постман», ОСОБА_3 про стягнення заборгованості по лізинговим платежам та відшкодування збитків відмовити (а.с. 131-135).

Дослідивши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, доводи скарги, пояснення представника апелянта, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга представника ОСОБА_3 ОСОБА_4 підлягає задоволенню частково виходячи з наступного.

Статтею 303 ЦПК України передбачено, що під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції. Апеляційний суд не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення.

Судом першої інстанції було правильно встановлено, що ТОВ «Порше Лізинг Україна» 21 листопада 2013 року з ТОВ «Постман» було укладено договір про фінансовий лізинг №00009094, відповідно до якого ТОВ «Порше Лізинг Україна» передало ТОВ «Постман» у користування транспортний засіб типу VW CaddyGP35 Kasten 2,0 TDI шасі №WV1ZZZ2EZD6997573, двигун № НОМЕР_1, рік виробництва 2013, строком на 60 місяців, а Відповідач - ТОВ «Постман» зобов'язався прийняти та користуватися обєктом фінансового лізингу, сплачувати позивачу встановлені договором платежі та повернути автомобіль позивачу відповідно до умов договору (а.с.15-19).

Відповідно до Умов поруки, які є невід'ємною частиною Договору про фінансовий лізинг № 00009094 від 21 листопада 2013 року, ОСОБА_3А виступив поручителем ТОВ «Постман» (а.с.12).

Відповідно до акту прийому передачі від 21 листопада 2013 року, ТОВ «Порше Лізинг Україна» передав ТОВ «Постман» транспортний засіб типу VW CaddyGP35 Kasten 2,0 TDI шасі №WV1ZZZ2EZD6997573, двигун № НОМЕР_1, рік виробництва 2013 (а.с.32). Відповідно до акту прийому передачі від 21 квітня 2015 року, у звязку з припиненням договору фінансового лізингу №00009094 від 21 листопада 2013 року ТОВ «Постман» передав ТОВ «Порше Лізинг Україна» транспортний засіб типу VW CaddyGP35 Kasten 2,0 TDI шасі №WV1ZZZ2EZD6997573, двигун № НОМЕР_1, рік виробництва 2013 (а.с.33).

Приймаючи рішення по справі та задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що позивач ТОВ «Порше Лізинг Україна» свої зобов'язання за договором фінансового лізингу виконав в повному обсязі, однак відповідач ТОВ «Постман» встановлені договором фінансового лізингу умови не виконував, у зв'язку з чим виникла заборгованість: 30671,94 грн. заборгованість, що виникла у звязку з несплатою лізингових платежів, 1985,16 16 грн. пеня, 595,54 грн.- 3 відсотки річних, 9126,04 грн. штраф за направлення нагадування та пеня 10%, 111815,84 грн. - збитки по п.12.9 Контракту, а всього 166694,43 грн.

Тому, Суворовським районним судом м. Одеси 29 березня 2016 року було прийнято рішення, відповідно до якого позов ТОВ «Порше Лізинг Україна» до ТОВ «Постман», ОСОБА_3 про стягнення заборгованості по лізинговим платежам та відшкодування збитків було задоволено (а.с. 120 - 122).

Однак, вирішуючи спір суд першої інстанції не врахував наступне. Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції Про захист прав людини та основоположних свобод від 1950 року кожен при вирішенні спору щодо його цивільних прав та обов'язків має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Відповідно до ст. 15 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Як розяснив пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ у своїй постанові № 3 від 01 березня 2013 року пунктом 3 суди мають виходити з того, що критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є, по-перше, наявність у них спору про право цивільне (справи за позовами, що виникають із будь-яких правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства), по-друге, суб'єктний склад такого спору (однією зі сторін у спорі є, як правило, фізична особа).

Як вбачається з матеріалів справи між ТОВ «Порше Лізинг Україна» та ТОВ «Постман» 21 листопада 2013 року було укладено договір фінансового лізингу № 00009094 , за яким ОСОБА_3 виступив поручителем ТОВ «Постман» (а.с.12). У звязку з тим, що боржник свого зобовязання не виконував, ТОВ «Порше Лізинг Україна» звернулося до Суворовського районного суду м. Одеси з позовом про стягнення заборгованості по лізинговим платежам та відшкодування збитків в солідарному порядку з боржника та його поручителя (а.с. 2-14).

Однак, аналізуючи характер виниклих між сторонами правовідносин необхідно зазначити наступне.

Договір поруки має додатковий (акцесорний) до основного зобов'язання характер і укладається саме для забезпечення виконання останнього, а поручитель згідно з частиною першою статті 554 ЦК відповідає перед кредитором, за загальним правилом, солідарно із позичальником, якщо договором поруки не встановлено його додаткову (субсидіарну) відповідальність. Згідно з ч. 1 ст. 543 ЦК України у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Між тим, необхідно враховувати той факт, що у разі пред'явлення позову до кожного з них окремо суди мають враховувати визначену ЦПК компетенцію судів щодо розгляду цивільних справ.

Відповідно до статей 1, 12, 41 ГПК України господарські суди розглядають справи в порядку позовного провадження, коли склад учасників спору відповідає положенням статті 1 ГПК України, а правовідносини, з яких виник спір, мають господарський характер.

Згідно зі ст. 3 ГК України під господарською діяльністю розуміється діяльність субєктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність.

Як зазначається в пункті 3.1. постанови пленуму Вищого господарського суду України № 10 від 24.10.2011 року «Про деякі питання підвідомчості та підсудності справ господарським судам» господарський спір підвідомчий господарському суду, зокрема, за таких умов: 1) участь у спорі субєкта господарювання; 2) наявність між сторонами господарських відносин, врегульованих Цивільним кодексом України, Господарським кодексом України, іншими актами господарського і цивільного законодавства, і спору про право, що виникає з відповідних відносин; 3) відсутність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення такого спору судом іншої юрисдикції.

Отже, між ТОВ «Порше Лізинг Україна» та ТОВ «Постман», які є юридичними особами, виникли господарські правовідносини, тому позов ТОВ «Порше Лізинг Україна» до ТОВ «Постман», ОСОБА_3 про стягнення заборгованості по лізинговим платежам та відшкодування збитків в частині вимог ТОВ «Порше Лізинг Україна» до ТОВ «Постман» підлягає розгляду в порядку господарського судочинства.

Така позиція колегії суддів відповідає правовій позиції ВСУ, висловленій в постанові №6-467цс15 від 01 липня 2015 року, та постанові № 6-1737цс15 від 18 листопада 2015 року.

Таким чином, оскільки доводи апеляційної скарги частково знайшли своє підтвердження, то колегія суддів на підставі ст. 307, 205, 310, 313 ЦПК України скасовує рішення суду першої інстанції у відповідній частині та закриває провадження у справі з приводу спору, який виник між юридичними особами.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 205, 310, 313, 314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів , -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 ОСОБА_4 на рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 29 березня 2016 року задовольнити частково.

Рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 29 березня 2016 скасувати в частині вирішення позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Лізинг Україна» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Постман» про стягнення заборгованості по лізинговим платежам, провадження в цій частині (позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Лізинг Україна» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Постман» про стягнення заборгованості по лізинговим платежам) закрити.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, однак може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили до суду касаційної інстанції.

Судді апеляційного суду

Одеської області ОСОБА_5

ОСОБА_2

ОСОБА_6