Провадження № 2/537/314/2016
Справа № 537/982/16-ц
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
06.06.2016 року Крюківський районний суд м. Кременчука Полтавської області в складі:
Головуючого судді Демиденка І.О.
при секретарі Костюкевич Н. В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кременчуці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, за участю третьої особи - служби у справах дітей Крюківської районної адміністрації виконавчого комітету Кременчуцької міської ради,
- про надання дозволу на тимчасовий виїзд дитини за кордон без згоди батька та виготовлення проїзного документу для виїзду за кордон.
Позивач - ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про надання дозволу на виїзд малолітньої дитини за межі України без згоди батька та виготовлення проїзного документу для виїзду за кордон.
В позовній заяві позивачка зазначила, що з відповідачем по справі ОСОБА_2 перебували в зареєстрованому шлюбі, від якого мають повнолітнього сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 та малолітню доньку - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2. Рішенням Крюківського районного суду м. Кременчука від 11.11.2014 року шлюб між ними розірвано. Місце проживання малолітньої доньки ОСОБА_4 визначено з матір'ю. Вона самостійно займається вихованням дитини, дбає про її фізичний та духовний розвиток, матеріально забезпечує дитину. Відповідач жодної участі у вихованні та утриманні дитини не бере. Мати позивачки - бабуся її малолітньої доньки - постійно мешкає в країні Італія, в м. Віареджіо. З метою оздоровлення дитини та її побачення з бабусею, позивачка має намір виїздити кожного року з дитиною до Італії.
Однак, відповідач добровільно відмовляється надавати згоду на виїзд дитини за кордон. На прохання позивачки нотаріально засвідчити дозвіл на виїзд дитини за кордон відповідач відповів відмовою. Такі дії відповідача суперечать інтересам дитини. Вищевказані обставини стали підставою для звернення до суду з даним позовом.
Позивачка в судове засідання не з'явилася, в своїй заяві просила розглянути позов без її участі.
Відповідач в судове засідання не з'явився з невідомих суду причин, про час та дату слухання справи був належним чином повідомлений, жодних заяв, клопотань або заперечень до суду не надав.
Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву відповідно до якої просить суд справу слухати у відсутності представника.
У відповідності до ч.2 ст.197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалося.
Суд дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, приходить до наступних висновків:
В судовому засіданні встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, від шлюбу мають 2-х дітей, повнолітнього сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 та малолітню доньку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2. Рішенням Крюківського районного суду м. Кременчука від 11.11.2014 року шлюб між сторонами розірвано, місце проживання малолітньої доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, визначено з з матір'ю - ОСОБА_1
Як встановлено судом, відповідач, після розірвання шлюбу з донькою не спілкується, здоров»ям дитини не піклується, участі в матеріальному забезпеченні дочки не приймає.
Згідно ст. 141 Сімейного кодексу України батьки мають рівні права та обов'язки щодо дитини.
Згідно ч.2 ст. 150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний духовний та моральний розвиток.
За змістом ч.7 ст.7 СК України, положень Декларації прав дитини від 20 листопада 1959 року, Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, при вирішенні будь-яких спорів, що стосуються дитини, державні органи, у тому числі суди, мають забезпечити пріоритет прав дитини, тобто спір має бути вирішений таким чином, щоб максимально гарантувати фізичний, розумовий, духовний розвиток дитині у соціально здоровому середовищі. При цьому особисті амбіції батьків або одного з них відносно дитини чи будь-які конфлікти між самим батьками стосовно питання утримання і виховання дитини не можуть прийматися до уваги.
Статтею 313 Цивільного кодексу України визначено, що фізична особа, яка не досягла шістнадцятирічного віку, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків ( усиновлювачів ) піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними.
Відповідно до ст.4 Закону , оформлення проїзного документа дитини провадиться на підставі нотаріально засвідченого клопотання батьків.
За відсутності згоди одного з батьків, виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду. Вказана норма Закону повністю відображена в постанові Кабінету Міністрів України від 31.03.1995 року №231 «Про затвердження Правил оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення».
Відповідно до п.2-2 Постанови Кабінету Міністрів України № 57 від 27.01.1995 року «Про затвердження Правил перетинання державного кордону громадянами України», виїзд за межі України громадян, які не досягли 16-річного віку, у супроводі одного з батьків або у супроводі осіб, які уповноважені одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, здійснюється (окрім іншого) на підставі: рішення суду про надання дозволу на виїзд за межі України громадянина, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків; довідки про народження дитини, виданої відділом реєстрації актів цивільного стану, із зазначенням підстав внесення відомостей про батька відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України (під час виїзду дитини за кордон у супроводі одинокої матері)».
Згідно з Конвецією про права дитини (ратифікована Постановою Верховної Ради №789 від 27.02.91 р.) в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами , що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини, держави-учасниці забезпечують у максимально можливій мірі виживання і здоровий розвиток дитини.
За нормами ст. 8,11,12 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життєдостатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.
Отже,виїзд малолітньої дитини за кордон сприятиме її розширенню кругозору, належному відпочинку та спілкуванню з рідною бабусею, а тому позовні вимоги в частині надання дозволу на тимчасовий виїзд за кордон підлягають задоволенню.
При цьому суд зазначає,що позовні вимоги в частині надання дозволу на тимчасовий виїзд за кордон малолітньої ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 у супроводі матері до країни Італії в період з 01.08. по 31.10 до досягненню повноліття ОСОБА_4 без дозволу батька підлягають частковому задоволенню.
Судом встановлено, що донька позивачки ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 , є дитиною дошкільного віку.
Відповідно до статті 20 Закону України «Про загальну середню освіту», передбачений порядок зарахування до 1 класу загальноосвітнього навчального закладу дітей віком з 6 років.
Отже, виїзд дитини за кордон в період з 01.09. по 31.10. після досягнення дитиною шкільного віку і до її повноліття буде порушувати право дитини на освіту. Відтак, правильним буде задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1 на повний запропонований період виїзду за кордон лише до досягнення дитиною шкільного віку, в іншій частині позов слід задовольнити в межах шкільних канікул.
Керуючись ст. 10,212-215 ЦПК України ст. 4 Закону України «Про порядок виїзду з України і виїзду в Україну громадян України, Правилами перетинання державного кордону громадянами України, затвердженого Постановою КМУ від 27.01.1995 року № 57 Правилами оформлення і видачу паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини» їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених постановою Кабінету Міністрів від 31.03.1995 року № 231, суд,
Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.
Надати дозвіл на тимчасовий виїзд, з подальшим обов»язковим поверненням до постійного місця проживання в Україну, малолітньої дитини ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженки м. Кременчука Полтавської області, за межі державного кордону України до країни Італії без дозволу( згоди ) батька дитини ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, в супроводі матері ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, в наступні періоди:
-з 01 серпня по 31 жовтня 2016 року,
-з 01 серпня по 31 серпня (включно) кожного року, починаючи з 2017 року по 2027 рік.
Надати дозвіл ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_5 на оформлення та виготовлення паспорту для тимчасового виїзду за кордон України на ім'я ОСОБА_4 21.06.2011 року без згоди її батька ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_4.
В задоволенні іншої частини позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до апеляційного суду Полтавської області протягом десяти днів з дня його проголошення.
Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Суддя І. О. Демиденко