АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________
Справа № 671/334/15-ц
Провадження № 22-ц/792/129/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 січня 2016 року м. Хмельницький

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Апеляційного суду Хмельницької області в складі:

головуючого судді - Гринчука Р.С.,

суддів: Власенка О.В., Грох Л.М.,

секретар - Гриньова А.М.,

з участю представника -ОСОБА_1 - адвоката Саєнка П.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення збитків з апеляційною скаргою ОСОБА_1 на заочне рішення Волочиського районного суду Хмельницької області від 12 травня 2015 року,

встановила:

У лютому 2015 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_3 зі збільшеними під час судового розгляду позовними про стягнення 74 705 грн. 12 коп.

На обґрунтування позову зазначив, що рішенням Волочиського районного суду Хмельницької області від 04.09.2013 року, яке набрало законної сили 15.10.2013 року, з ОСОБА_3 на його користь стягнуто суму боргу в розмірі 6 000 дол. США в перерахунку на національну валюту відповідно до офіційного курсу.

Внаслідок збільшення офіційного курсу долара США по відношенню до гривні за період з дня ухвалення судового рішення і до перерахування відповідачем суми боргу по частинах він зазнав збитків, оскільки втратив частину коштів у зв'язку зі збільшенням вартості іноземної валюти. Таким чином сума збитків становитиме різницю між сумою коштів в гривні за рішенням суду від 04.09.2013 року по курсу щодо долара США на дату ухвалення рішення та сумою в гривні за курсом долара США на дату фактичної сплати частини боргу.

Заочним рішенням Волочиського районного суду Хмельницької області від 12 травня 2015 року, яке залишено без змін ухвалою апеляційного суду Хмельницької області від 8 липня 2015 року в задоволенні позову було відмолено. Знято арешт, накладений ухвалою Волочиського районного суду від 9 квітня 2015 року на 57/200 частин домоволодіння по АДРЕСА_1.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 11 листопада 2015 року було скасовано вищевказану ухвалу апеляційного суду від 8 липня 2015 року, справу передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення, яким задоволити позовні вимоги в повному об'ємі, посилаючись на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення норм матеріального та процесуального права.

На обґрунтування доводів скарги апелянт зазначив, що судом не прийнято до уваги тієї обставини, що в зв'язку зі знеціненням національної валюти він зазнав збитків, оскільки рішенням Волочиського районного суду від 04.09.2013 року на його користь було стягнуто суму заборгованості в розмірі саме 6000 дол. США, однак в резолютивній частині рішення суду було визначено розмір заборгованості в національній валюті, гривні, за офіційним курсом до долара США станом на дату ухвалення рішення. Таким чином в даному випадку відсутня зміна рішення суду через зазначення розміру заборгованості у гривні, а не в доларах США, про що помилково зазначив суд першої інстанції.

В суді представник апелянта підтримав доводи апеляційної скарги та подав уточнений розрахунок розміру збитків, враховуючи зміни, які були внесені державним виконавцем відділу ДВС Волочиського РУЮ до довідки щодо проведення оплати боргу з боку ОСОБА_3 За таких обставин розмір збитків визначено ним в сумі 68865,92 грн.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив.

Заслухавши пояснення учасника процесу, перевіривши матеріали справи колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Частиною 1 статті 309 цього Кодексу визначено, що підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є: неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права, а також розгляд і вирішення справи неповноважним судом; участь в ухваленні рішення судді, якому було заявлено відвід на підставі обставин, що викликали сумнів у неупередженості судді, і заяву про його відвід визнано судом апеляційної інстанції обґрунтованою; ухвалення чи підписання постанови не тим суддею, який розглядав справу.

Суд першої інстанції неповно дослідив обставини справи, допустив порушення норм матеріального права, в зв'язку з чим оскаржуване рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позову.

Судом встановлено, що рішенням Волочиського районного суду Хмельницької області від 04.09.2013 року, яке набрало законної сили 15.10.2013 року, з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 стягнуто 47958 грн. боргу, 500 грн. моральної шкоди та 450 грн. витрат на правову допомогу.

Цим рішенням встановлено, що ОСОБА_3 безпідставно отримала від ОСОБА_1 6000 дол. США в рахунок придбання ним земельної ділянки та ? частини дачного будинку, оскільки в обумовлений між сторонами строк не уклала договору купівлі-продажу майна. Сума боргу була визначена судом з урахуванням офіційного курсу долара США по відношенню до гривні на дату ухвалення рішення (6000 дол. США х 799,30 грн.).

22 січня 2014 року було відкрито виконавче провадження по примусовому виконанню вищевказаного рішення суду.

Відповідно до довідки державного виконавця відділу ДВС Волочиського районного управління юстиції, сума боргу за даним рішенням суду станом на 12.02.2015 року становила 14 104,73 грн. Сума перерахованих коштів становить 35 287, 85 грн.: 4365,68 грн. перераховано згідно платіжного доручення №19 від 13.01.2014 року; 2584 грн. - 04.02.2015 року; 6265,65 грн. - 29.04.2014 року; 1102,05 грн. - 28.05.2014 року; 7066,59 грн. - 14.08.2014 року; 8550 грн. - 21.08.2014 року; 2623,88 грн. - 05.11.2014 року; 2700 грн. - 01.12.2014 року.

Відмовляючи у задоволенні позову суд виходив з того, що оскільки рішенням суду від 04.09.2013 року борг був стягнутий у національній валюті, гривні, тому відсутні правові підстави для твердження позивача про заподіяння йому збитків у зв'язку із різницею курсу валют.

Однак такий висновок суду є помилковим.

Відповідно до ч. 2 ст. 533 ЦК України якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом, чи іншим нормативно-правовим актом.

Згідно з ч. 1, п. 2 ч. 2 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушено (упущена вигода).

Таким чином визначення судом суми боргу в розмірі 6000 дол. США в еквіваленті в гривні за офіційним курсом іноземної валюти на день ухвалення рішення, що становило 47958 грн. є правомірним. При цьому судом встановлено факт безпідставного заволодіння ОСОБА_3 саме 6000 дол. США, належних ОСОБА_1, а не 47958 грн. в зв'язку з невиконанням відповідачем попередньої домовленості про укладення договору купівлі-продажу, що призвело до заподіяння останньому збитків.

Офіційний курс долара США по відношенню до гривні з дати ухвалення вищевказаного рішення суду змінився в сторону збільшення, однак при примусовому виконанні рішення державний виконавець враховував лише суму, визначену у гривні, відповідно до резолютивної частини рішення суду та, відповідно, даних виконавчого листа.

За таких обставин слід прийти до висновку, що ОСОБА_1 в даному випадку були заподіяні збитки у вигляді різниці між курсом долара США по відношенню до гривні на дату ухвалення рішення Волочиського районного суду від 04.09.2013 року та на дату часткової сплати боргу з урахуванням повного розрахунку, тобто повної виплати 47958 грн., який, як вбачається з довідки начальника відділу ДВС Волочиського РУЮ Галки К.К. №16343 від 23.12.2015 року був проведений 25.03.2015 року, в зв'язку з чим державним виконавцем 26.03. 2015 року було прийнято постанову про закінчення виконавчого провадження, яка на час розгляду справи в суді є чинною, сторонами у передбаченому законом порядку не оскаржувалася.

Як встановлено апеляційним судом довідка, яка була надана ОСОБА_1 державним виконавцем відділу ДВС Волочиського РУЮ Андріяш В.В. про стан заборгованості на 12.02.2015 року, і на підставі даних якої позивач провів свої розрахунки, містить недостовірну інформацію щодо дати проведення оплати боргу частинами ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1, що підтверджується листом начальника відділу ДВС №16401 від 24.12.2015 року. В той же час довідка, надана на запит апеляційного суду від 23.12.2015 року відповідає фактичним обставинам, що в судовому засіданні підтвердив представник апелянта, тому саме її дані були прийняті до уваги колегією суддів апеляційного суду при перевірці правильності проведення розрахунку позивача.

Твердження позивача про необхідність проведення нарахування суми боргу відповідно до офіційного курсу валют з урахуванням невиплаченої суми (залишок визначеної судом до стягнення суми, яка не була сплачена ОСОБА_3.) є безпідставним, оскільки з матеріалів виконавчого провадження вбачається, що 25.03.2015 року відповідачем на користь позивача було сплачено останню частину суми, визначеної судом, і таким чином повністю виплачено грошові кошти в розмірі 47958 грн.

Таким чином розмір збитків, які були заподіяні апелянту збільшенням офіційного курсу іноземної валюти по відношенню до гривні за період з дати ухвалення рішення суду, 04.09.2013 року і до дати оплати останньої частини з усієї суми боргу становитиме 2930 дол. 01 цент США, що по офіційному курсу НБУ на дату ухвалення рішення суду становить 68 855,24 грн., які слід стягнути з відповідача.

Розрахунок вищевказаної суми наступний:

30.04.2014 р. - 6265,65 грн./11,40 грн. = 549, 62 дол. США, (де 30.04.2014 р. - дата зарахування коштів; 6265,65 грн. - сума, яка була сплачена цієї дати; 11,40 грн. - поділено на офіційний курс долара США на день сплати; 549,62 дол. США - сума боргу сплачена частково по офіційному курсу в доларах США);

28.05.2014 р. - 1102,05 грн./ 11,71 грн. = 94, 11 дол. США

14.08.2014 р. - 7066,59 грн./ 13,09 грн. = 539, 85 дол. США

26.08.2014 р. - 8550 грн./ 13,66 грн. = 625, 92 дол. США

17.11.2014 р. - 2623,88 грн./ 15,34 грн. = 171,05 дол. США

02.12.2014 р. - 2700 грн./ 15,11 грн. = 178,69 дол. США

16.01.2015 р - 4365,68 грн./ 15,8 грн. = 276, 31 дол. США

10.02.2015 р. - 2584,68 грн./ 24,84 грн. = 104, 03 дол. США

03.03.2015 р. - 4010 грн./ 24,82 грн. = 161, 56 дол. США

25.03.2015 р. - 8690,15 грн./ 23,56 грн. = 368,85 дол. США.

Питання розподілу судових витрат між сторонами регулюється ст. 88 ЦПК України.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем ОСОБА_1 при поданні позову з урахуванням збільшення розміру позовних вимог було сплачено 921,13 грн., при необхідних 747,05 грн., переплата становить 174,08 грн. За подання заяви про забезпечення позову ним же було сплачено 122 грн. судового збору, хоча необхідно було сплатити 121,80 грн. При поданні апеляційної скарги до апеляційного суду апелянтом було сплачено 371 грн. судового збору.

Таким чином розмір судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами відповідно до ст. 88 ЦПК України становить 1239 грн. 85 коп.

З урахуванням принципу пропорційності розподілу судових витрат між сторонами, з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 підлягає стягнення 1142,77 грн. (сума позову - 74705,12 грн., задоволено судом - 68 855,24 грн., відсоток задоволеної суми по відношенню до заявленої - 92,17%, сума судових витрат, які підлягають розподілу - 1239,85 грн.).

За встановлених вище обставин, з урахуванням вимог ч. 4 ст. 338 ЦПК України, колегія суддів приходить до висновку про необхідність скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення в справі про часткове задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 314, 316, 317, 319, 324 ЦПК України, колегія суддів, -

вирішила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволити частково.

Заочне рішення Волочиського районного суду Хмельницької області від 12 травня 2015 року скасувати та ухвалити нове рішення.

Позов задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 68 855 грн. 24 коп. збитків та 1142 грн. 77 коп. судових витрат.

В решті позову відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, проте може бути оскаржено в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий: /підпис/ Судді: /підписи/

Згідно з оригіналом: суддя апеляційного суду Р.С. Гринчук

Головуючий у першій інстанції - Бабій О.М. Доповідач - Гринчук Р.С.

Категорія № 59