Справа № 350/888/16-ц
Провадження № 22-ц/779/2147/2016
Головуючий у 1 інстанції Калиній Г.В. Г. В.
Суддя-доповідач Фединяк В.Д.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 жовтня 2016 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючого- судді Фединяка В.Д.

суддів: Горблянського Я.Д.,Максюти І.О.

секретаря Капущак С.Б.

з участю ОСОБА_2, перекладача ОСОБА_10 та представника ОСОБА_3,

ОСОБА_4 її представника ОСОБА_5.,

представника Грабівської сільської ради Рожнятівського району Чекіт Г.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_2 до Грабівської сільської ради Рожнятівського району про визнання права власності на спадкове майно, за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Рожнятівського районного суду від 22 липня 2016 року,

в с т а н о в и л а :

У липні 2016 році ОСОБА_2 звернулась в суд з указаним позовом, і зазначала, що є спадкоємцем за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 своєї сестри ОСОБА_7. В склад спадщини входить ? частина домоволодіння по АДРЕСА_1. 06 липня 2016 року нотаріус відмовідмовив їй у видачі свідоцтва про прийняття спадщини на спадкове майно за відсутності правовстановлюючих документів на зазначений будинок. Посилаючись на те, що після смерті ОСОБА_7 спадкоємців першої черги немає, вона є спадкоємцем другої черги, просила визнати за нею право власності на ? частину домоволодіння, яке знаходиться по АДРЕСА_1, що належала ОСОБА_7, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішенням Рожнятівського районного суду від 22 липня 2016 року позов задоволено. Визнано за ОСОБА_2 право власності на ? частину домоволодіння, яке знаходиться по АДРЕСА_1, що належала ОСОБА_7, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1.

В апеляційній скарзі ОСОБА_4 ставиться питання про скасування оскаржуваного рішення, вказуючи на те, що суд неповно з'ясував обставин справи, дав неправильну оцінку поданим доказам, допустив порушення норм матеріального і процесуального права, тому ухвалив незаконне рішення. На думку апелянта, суд не врахував того, що спірне домоволодіння по АДРЕСА_1 в цілому належало її покійному брату ОСОБА_8 померлому ІНФОРМАЦІЯ_2, який фактично успадкував ? частину цього домоволодіння після смерті дружини ОСОБА_9, так як спільно проживав з нею та не відмовився від спадщини. Крім цього, зазначала, що вона не приймала участі у розгляді даної справи, тому незаконно позбавлена права на частину спадкового майна.

У судовому засіданні ОСОБА_4 підтримала доводи апеляційної скарги, просить задовольнити цю скаргу.

ОСОБА_2 апеляційну скаргу не визнала, вважає рішення суду законним та обґрунтованим.

Представник Грабівської сільської ради Рожнятівського району про розгляд справи покладається на розсуд суду.

Заслухавши доповідь судді, пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи та перевіривши відповідно до ст. 303 ЦПК України наведені у скарзі доводи, колегія суддів дійшла висновку про задоволення апеляційної скарги з таких підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно з вимогами ст. 214 цього Кодексу під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_7, якій належала на праві власності ? частина домоволодіння по АДРЕСА_1. Позивачка як сестра покійної є спадкоємцем другої черги за законом і належним чином прийняла спадщину після її смерті, так як у встановлений рішенням суду строк подала нотаріусу заяву про прийняття спадщини, що підтверджується копією витягу про реєстрацію у спадковому реєстрі НОМЕР_1 від 15 червня 2016 року. Проте не може оформити право власності через відсутність правовстановлюючих документів на спадкове майно.

Висновок суду є передчасним і погодитись з ним не можна.

Судом встановлено, що ОСОБА_7 та ОСОБА_9 перебували у зареєстрованому шлюбі і постійно проживали у домоволодінні по АДРЕСА_1, яке їм належало на праві спільної сумісної власності. Зазначених обставин сторони не заперечували і підтверджуються даними, які містяться у довідці №942 виданій Грабіською сільською радою від 09.08.2016 року (а.с.43).

Згідно копії свідоцтва про смерть, ОСОБА_7 померла ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відповідно до ст. ст. 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до положень ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Стаття 1261 ЦК України передбачає, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно ч.ч.1,2,3 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням.

Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Задовольняючи позов ОСОБА_2, суд першої інстанції зазначених вимог закону не врахував і не звернув уваги на те, що відповідно ст.ст.1261, 1270 ЦК України після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_7 спадщину прийняв спадкоємець першої черги ОСОБА_9 як той з подружжя, який пережив спадкодавця, так як постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини і не заявив про відмову від неї.

Як вбачається із свідоцтва про смерть, ОСОБА_9 помер ІНФОРМАЦІЯ_2.

За змістом відповіді Першої Рожнятівської державної нотаріальної контори №742/02-14 від 03.08.2016 року ОСОБА_4 як спадкоємцю другої черги відмовлено у видачі свідоцтва про право власності на спадкове майно після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_9 за відсутності правовстановлюючих документів на спадкове майно (а.с.44).

Розглянувши даний спір, суд першої інстанції належним чином не з'ясував коло спадкоємців після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_7 та чи приймали вони спадщину після її смерті.

Статтею 119 ЦПК України передбачено, що викладаючи зміст позовної заяви, дійсно саме позивач визначає коло відповідачів, до яких він заявляє позовні вимоги.

Відповідно до ст. 10 ЦПК України суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 33 ЦПК України суд за клопотанням позивача, не припиняючи розгляду справи, замінює первісного відповідача належним відповідачем, якщо позов пред'явлено не до тієї особи, яка має відповідати, за позовом, або залучає до участі у справі іншу особу як співвідповідача.

Таким чином, на суд як державний орган, покладено обов'язок вирішення справи відповідно до закону, у зв'язку з чим він має право й зобов'язаний визначити суб'єктний склад учасників спору залежно від характеру правовідносин і норм матеріального права, які підлягають застосуванню.

Оскільки ОСОБА_2 не визначила коло всіх відповідачів, до яких вона заявляє позовні вимоги, в коло відповідачів не зазначила ОСОБА_4 як спадкоємця другої черги, яка претендує на спірне домоволодіння , відповідно ч. 1 ст. 33 ЦПК України апеляційний суд не вправі залучити до участі співвідповідачів у справі, то колегія суддів вважає, що оскаржуване рішення не відповідає вимогам закону і підлягає скасуванню.

За правилами п. п. 1, 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення є неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, та порушення судом норм матеріального і процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що вирішуючи даний спір, суд першої інстанції неповно з'ясував обставини, допустив порушення норм матеріального і процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи, тому оскаржуване рішення підлягає скасуванню з підстав встановлених п.п.1,4 ч.1 ст.309 ЦПК України з ухваленням нового рішення про відмову ОСОБА_2 у задоволенні позову.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 307, 309, 313, 314, 316, 317 ЦПК України, колегія суддів,

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити. Рішення Рожнятівського районного суду від 22 липня 2016 року скасувати.

Ухвалити нове рішення.

Відмовити ОСОБА_2 у задоволенні позову до Грабівської сільської ради Рожнятівського району про визнання права власності на спадкове майно - на ? частину домоволодіння по АДРЕСА_1, що належала ОСОБА_7, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 за недоведеністю позовни вимог.

Рішення набирає чинності з моменту проголошення, однак може бути оскаржене в касаційному порядку протягом двадцяти днів безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ з часу набрання законної сили.

Головуючий В.Д.Фединяк Судді: Я.Д.Горблянський

І.О.Максюта