Справа № 495/6336/15-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.10.2016 м. Білгород - Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області

у складі головуючого - судді Шевчук Ю.В.,

при секретарі Мамончик К.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Білгород-Дністровському заяву представника відповідача ОСОБА_1 ОСОБА_2 про закриття провадження у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору Білгород-Дністровська міська рада Одеської області, виконавчий комітет Білгород-Дністровської міської ради Одеської області про усунення перешкод у користуванні житловим будинком шляхом знесення самочинно збудованих сараю літ. «Г» та камяного забору на самовільно зайнятій земельній ділянці, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору Білгород-Дністровська міська рада Одеської області, виконавчий комітет Білгород-Дністровської міської ради Одеської області про усунення перешкод у користуванні житловим будинком шляхом знесення самочинно збудованих сараю літ. «Г» та камяного забору на самовільно зайнятій земельній ділянці.

Представник ОСОБА_1 ОСОБА_2, надав до суду заяву про закриття провадження по справі на підставі п.2 ч.1 ст. 205 ЦПК України - набрало законної сили рішення суду постановлене з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

На підтвердження обставин, викладених у заяві, ОСОБА_2 додав до неї матеріали та рішення суду першої і апеляційної інстанцій по справі № 2-385/11 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1, за участю третьої особи - Білгород-Дністровської міської ради, виконавчого комітету Білгород-Дністровської міської ради про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою шляхом знесення та зобовязання не чинити перешкод при знесенні.

ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2, у судовому засіданні підтримали вищевказану заяву та просили її задовольнити.

Представник позивача ОСОБА_4, у судовому засіданні заперечував проти задоволення вищевказаної заяви.

Представник Білгород-Дністровської міської ради та виконкому ОСОБА_5, в судовому засіданні у судовому засіданні просив вирішити це питання на розсуд суду.

Дослідивши матеріали цивільної справи, вислухавши думки сторін, суд вважає заяву представника ОСОБА_1 ОСОБА_2, необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 17.12.2014 року була розглянута позовна заява ОСОБА_3 до ОСОБА_1, за участю третьої особи Білгород-Дністровської міської ради, виконавчого комітету Білгород-Дністровської міської ради про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою шляхом знесення та зобовязання не чинити перешкод при знесенні. У задоволенні позову було відмовлено через відсутність у ОСОБА_3 зареєстрованого права на земельну ділянку, що позбавляє його права захисту від порушень в порядку ст.. 391 ЦК України та ст.. 152 ЗК України.

В подальшому, рішенням апеляційного суду Одеської області від 19.02.2015 року було скасовано рішення суду першої інстанції від 17.12.2014 року та ухвалено нове рішення про відмову у задоволенні позову з інших правових підстав. Так, з висновком суду першої інстанції судді апеляційного суду не погодились вказуючи на наявність у ОСОБА_3 права користування ділянкою, що кореспондує його право на захист від порушень.

Разом з тим, як вбачається з мотивувальної частини рішення, апеляційний суд Одеської області виходив з наступного. Під час розгляду справи була проведена судова будівельно-технічна експертиза, висновок якої судом першої інстанції було визнано неповним й ухвалою суду від 11.05.2011р. було призначено повторну судово технічно-будівельну експертизу, але ця експертиза не була проведена у зв'язку з ненаданням експертам технічних звітів за результатами геодезичних досліджень по визначенню фактичних меж та площі земельних ділянок № 14 та № 16 по пров. Польовому в м. Білгород-Дністровському, з визначенням міста розташування будівель, споруд, огорожі, виконаних ліцензійною установою. Проте відповідні топографо-геодезичним дослідження із складанням Абрису, щодо встановлення фактичної площі земельних ділянок та межі між ними суду не надавались. Висновок було зроблено без відповідних топографо-геодезичних досліджень, тому апеляційний суд встановив, що суд першої інстанції обґрунтовано визнав його неповним, а отже цей висновок не можливо було покласти в основу для задоволення позову. Тобто, позивач ОСОБА_3 не довів свого позову, що є його обов'язком відповідно до засад змагальності процесу за ст. 10 ЦПК України. За наявності таких обставин апеляційний суд у задоволенні позову ОСОБА_3 відмовив за безпідставністю.

02.09.2015 року ОСОБА_3 звернувся до Білгород-Дністровського міськрайонного суду з даним позовом та вимогами, які уточнив:

- визнати протиправними дії ОСОБА_1 в здійсненні ОСОБА_3 перешкод у користуванні власним житловим будинком № 14 по провулку Польовому в м. Білгород-Дністровському шляхом знесення самочинно збудованих ОСОБА_1 на самовільно зайняті нею належній ОСОБА_3 земельній ділянці паркану з каменя - черепашника та сараю літ. «Г»;

- зобовязати ОСОБА_1 усунути перешкоди у здійсненні ОСОБА_3 права користування та розпорядження власним житловим будинком № 14 по провулку Польовий в м. Білгород-Дністровському шляхом знесення самочинно збудованих ОСОБА_1 паркану з каменя-черепашника та сараю літ. «Г» на самовільно зайнятій нею належній ОСОБА_3 земельній ділянці за адресою: провулок Польовий, 14, м. Білгород-Дністровський Одеської області, ОСОБА_1 або за її рахунок;

- зобовязати ОСОБА_1 не чинити перешкод ОСОБА_3 при знесенні сараю літ. «Г» та паркану з каменя - черепашника за адресою: провулок Польовий, 14, м. Білгород-Дністровський Одеської області.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 205 ЦПК України провадження у справі закривається, якщо набрали законної сили рішення суду або ухвала суду про закриття провадження у справі у звязку з відмовою позивача від позову або укладенням мирової угоди сторін, ухвалені або постановлені з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Неможливість повторного розгляду справи за наявності рішення суду, що набрало законної сили, постановленого між тими ж сторонами, про той же предмет і з тих же підстав, ґрунтується на правових наслідках дії законної сили судового рішення.

Відповідно до ч. 2 ст. 223 ЦПК після набрання рішенням законної сили сторони та інші особи, які брали участь у справі, а також їх правонаступники не можуть знову заявляти в суді ті ж позовні вимоги, з тих же підстав, або оспорювати в іншому процесі встановлені судом факти і правовідносини.

Необхідність застосування п.2 ч.1 ст.205 ЦПК зумовлена, по-перше, неприпустимістю розгляду судами тотожних спорів, в яких одночасно тотожні сторони, предмет і підстави позову, та, по-друге, властивістю судового рішення, яке набрало законної сили (стаття 223 ЦПК України).

За змістом п.2 ч.1 ст.205 ЦПК України позови вважаються тотожними, якщо в них одночасно збігаються сторони, підстава та предмет спору. Нетотожність хоча б одного з елементів не перешкоджає повторному зверненню до суду заінтересованих осіб за вирішенням спору.

У розумінні цивільного процесуального закону предмет позову - це матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої він просить ухвалити судове рішення, підстави позову - це обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги.

Разом з тим, суд враховує підстави з яких апеляційною інстанцією ОСОБА_3 було відмовлено у задоволенні позовних вимог, надання судового захисту. Рішенням апеляційного суду Одеської області у задоволені позовних вимог ОСОБА_3 відмовлено з підстав недоведеності обставин, на які він посилався в обґрунтування своїх позовних вимог.

За принципом змагальності кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Отже, на позивача, поряд із обовязком довести факт порушення свого субєктивного права відповідачем, також покладено обовязок довести підставу позову, а саме: обставини, якими він обґрунтовує свої позовні вимоги і з якими закон повязує настання певних правових наслідків, тобто можливість задоволення позову.

Із цих положень випливає необхідність доведення для задоволення позову таких фактів: наявність обставин, з якими закон повязує настання певних правових наслідків для позивача (тобто доведення заявленої підстави позову) та факт порушення його субєктивного права відповідачем. Недоведеність цих фактів є підставою для відмови в позові за недоведеністю (необґрунтованістю) позовних вимог.

Водночас варто зазначити, що відмова в задоволенні позовних вимог через недоведеність заявленої підстави позову не позбавляє позивача права на предявлення нового позову з інших, встановлених законом, підстав.

Крім того, суд звертає увагу, що предметом розгляду першої позовної заяви було порушення субєктивних прав позивача на користування земельною ділянкою. В той же час, предметом даного позову є субєктивні права ОСОБА_3 на безперешкодне користування житловим будинком, саме порушення цього права повинен довести позивач в даному провадженні.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що ОСОБА_3 не позбавлений права вдруге звернутися до суду з захистом своїх прав не зважаючи на тотожність сторін позовів.

Згідно зі ст. 3 ч.1, 3 ЦПК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відмова від права звернення до суду за захистом є недійсною. У відповідності зі ст. 15 ч. 1 ЦПК України суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

За вимогами ст.14 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обовязкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України.

Керуючись ст. 205 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви представника відповідача ОСОБА_1 ОСОБА_2 про закриття провадження у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору Білгород-Дністровська міська рада Одеської області, виконавчий комітет Білгород-Дністровської міської ради Одеської області про усунення перешкод у користуванні житловим будинком шляхом знесення самочинно збудованих сараю літ. «Г» та камяного забору на самовільно зайнятій земельній ділянці відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 5-денний строк з дня винесення ухвали апеляційної скарги.

Суддя