АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22ц/790/1275/16 Головуючий 1 інст. Омельченко Н.І.
Категорія: право власності Доповідач - Котелевець А.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 лютого 2015 року судова колегія судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого Котелевець А.В.,

суддів Гуцал Л.В., Піддубного Р.М.,

за участю секретаря Варюшичевої А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 представника ОСОБА_2 на ухвалу судді Московського районного суду м. Харкова від 08 грудня 2015 року по справі за позовом Фірми «Т.М.М.» - Товариства з обмеженою відповідальністю до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_2, за участю третьої особи Московського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції, про визнання права власності на квартиру та скасування арешту на майно,

в с т а н о в и л а:

В липні 2014 року Фіма «Т.М.М.» - Товариство з обмеженою відповідальністю (далі Фірма «Т.М.М.» - ТОВ) звернулася у суд із позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, за участю третьої особи Московського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції, про визнання права власності на квартиру та звільнення майна з-під арешту.

На обґрунтування позивач вказав, що 30 липня 2008 року укладено договір купівлі-продажу, за умовами якого ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 передали, а Фірма «Т.М.М.» - ТОВ прийняла у власність двокімнатну загальною площею 35,2 кв. м., житловою площею 23,6 кв. м. квартиру АДРЕСА_1. Договір нотаріально посвідчено приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу за реєстровим № 3697 та зареєстровано в Державному реєстрі правочинів, запис № 3052332.

Фірма «Т.М.И.» - ТОВ має намір здійснити реєстрацію права власності. Однак ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 15 квітня 2014 року, залишеною без змін ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 24 червня 2014 року в задоволенні заяви Фірми «Т.М.И.» - ТОВ про скасування заходів забезпечення позову арешту на ? частину вказаного житла шляхом заборони його відчужувати та передавати в заставу, вжитих ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 06 червня 2011 року, відмолено.

Посилаючись на вказані обставини, позивач в особі свого представника просив визнати за Фірмою «Т.М.М.» - ТОВ право власності на квартиру АДРЕСА_1 та звільнити це майно з-під арешту.

Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 06 березня 2015 року до участі у справі в якості співвідповідача залучено ОСОБА_2.

Заочним рішенням Московського районного суду м. Харкова від 29 вересня 2015 року позов задоволено.

За Фірмою «Т.М.М.» - ТОВ визнано право власності на квартиру АДРЕСА_1.

Арешт, накладений ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 06 червня 2011 року на ? частину на квартири АДРЕСА_1, скасований.

17 листопада 2015 року ОСОБА_1 представник ОСОБА_2 звернулася з заявою про перегляд вказаного заочного рішення.

Ухвалою судді Московського районного суду м. Харкова від 24 листопада 2015 року заява ОСОБА_1 представника ОСОБА_2 залишена без руху з посиланням на невідповідність вимогам статей 119, 120 ЦПК України та наданням відповідачці строку для усунення її недоліків.

Ухвалою судді цього ж суду від 08 грудня 2015 року заява ОСОБА_1 представника ОСОБА_2 визнана неподаною та повернута з підстав, передбачених ч. 2 ст. 121 ЦПК України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 представник ОСОБА_2, посилаючись на порушення норм процесуального права, просить скасувати ухвалу судді суду першої інстанції та направити справу до того ж суду для продовження розгляду. Зокрема, зазначає, що вимоги про сплату судового збору були виконані своєчасно.

Позивач, інші відповідачі, третя особа ухвалу судді суду першої інстанції не оскарживли, своїх заперечень на апеляційну скаргу не надали.

Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції відповідно до вимог ч. 1 ст. 303 ПК України в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Повертаючи заяву про перегляд заочного рішення, суддя суду першої інстанції виходив із того, що ОСОБА_1 представник ОСОБА_2 не виконала вимоги щодо усунення недоліків заяви, зазначені в ухвалі судді від 24 листопада 2015 року, а саме: не додано копії заяви про перегляд заочного рішення у відповідності до кількості сторін; документ на підтвердження повноважень представника ОСОБА_2 не надано; не сплачено судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп. Однак погодитись з таким висновком не можна, оскільки суддя порушив порядок, встановлений для його вирішення.

Відповідно до частин 2, 4, 6 ст. 229 ЦПК України у заяві про перегляд заочного рішення повинно бути зазначено:

1)найменування суду, який ухвалив заочне рішення;

2)імя, найменування відповідача або його представника, які подають заяву, їх

місце проживання чи місцезнаходження, номер засобів звязку;

3)обставини, що свідчать про поважність причин неявки в судове засідання і

неповідомлення їх суду, і докази про це;

4)посилання на докази, якими відповідач обґрунтовує свої заперечення проти

вимог позивача;

5)клопотання про перегляд заочного рішення;

6)перелік доданих до заяви матеріалів.

До заяви про перегляд заочного рішення додаються її копії за кількістю осіб, які беруть участь у справі, та копії всіх доданих до неї матеріалів.

До заяви про перегляд заочного рішення додається документ про сплату судового збору.

За змістом зазначеної норми саме заявник обґрунтовує свої вимоги з викладом

відповідних обставин та зазначенням доказів, що підтверджують ці обставин. Сама по собі відсутність у заяві чи додатках до неї доказів на підтвердження вимог про перегляд заочного рішення не перешкоджає розгляду такої заяви.

Відповідні обставини суд не позбавлений можливості зясувати під час розгляду заяви про перегляд заочного рішення по суті.

Пленум Верховного Суду України в абзаці другому пункту 7 постанови № 2 від 12 червня 2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» розяснив: якщо заява не відповідає вимогам статей 119, 120 ЦПК України або не сплачено судовий збір чи не оплачено витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, суддя відповідно до вимог статті 121 ЦПК України постановляє ухвалу, в якій повинні бути зазначені конкретні підстави залишення заяви без руху, в тому числі й розмір несплачених судових витрат, і надає строк для усунення недоліків, тривалість якого визначається в кожному конкретному випадку з урахуванням характеру недоліків, реальної можливості отримання копії ухвали, яка повинна бути надіслана заявнику негайно, та їх виправлення.

Згідно ухвали судді Московського районного суду м. Харкова від 24 листопада 2015 року ОСОБА_1 представнику ОСОБА_2 надано пятиденний строк для усунення недоліків з дня отримання копії ухвали.

Дану копію ухвалу ОСОБА_1 представник ОСОБА_2 отримала 30 листопада 2015 року. Отже, останній строк для виконання вимог ухвали 05 грудня 2015 року.

04 грудня 2015 року ОСОБА_1 представник ОСОБА_2 сплатила судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп. В цей же день нею на адресу суду було відправлено оригінал квитанції про сплату судового збору та заява про призначення розгляду справи.

04 листопада 2015 року ОСОБА_1 представник ОСОБА_2 зверталась до суду з заявою про видачу копії заочного рішення. До заяви було додано Договір про надання правової допомоги (витяг) від 12 вересня 2015 року, Свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю № 2970 та Посвідчення адвоката, видане на імя ОСОБА_1

Крім того, згідно акту від 17 листопада 2015 року № 201, складеного Московським районним судом м. Харкова на підставі Інструкції з діловодства в місцевих загальних судах, апеляційних судах областей, апеляційних судах міст Києва та Севастополя, Апеляційному суді Автономної Республіки Крим та Вищому спеціалізованому суді України по розгляду цивільних і кримінальних справ, затвердженої Наказом Державної судової адміністрації від 17 грудня № 173, під час розкриття конверта (пакета), надісланого ОСОБА_7, було виявлено недоліки, а саме відсутня лише квитанція про сплату судового збору.

Статтею 55 Конституції України встановлено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Постановляючи ухвалу від 08 грудня 2015 року, суддя суду першої інстанції виправленій заяві оцінки не дав з точки зору дотримання права на доступ до правосуддя, що передбачено ст. 55 Конституції України та ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо права особи на справедливий судовий розгляд.

За таких обставин ухвала судді суду першої інстанції про визнання заяви про перегляд заочного рішення неподаною та повернення її підлягає скасуванню з передачею питання на новий розгляд відповідно до вимог п. 3 ст. 312 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 303, 312 ч. 1 п. 3, 315, 317, 319 ЦПК України, судова колегія

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 представника ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу судді Московського районного суду м. Харкова від 08 грудня 2015 року скасувати, передати питання на новий розгляд до того ж суду зі стадії прийняття.

Ухвала набирає чинності негайно і оскарженню в касаційному порядку не підлягає, як така, що не перешкоджає подальшому провадженню у справі.

Головуючий А.В.Котелевець

Судді Л.В.Гуцал

ОСОБА_8