Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
судова палата з розгляду цивільних справ
Суддя 1-ї інстанції Апалькова О.М. Суддя доповідач Бондар М.С
Є.у.№ 325/2013/15
28 січня 2016 року Справа № 22ц/778/604/16
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

Коллегія судової палаті з цивільних справ апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючий - суддя: Бєлка В.Ю., судді: Бондар М.С., Онищенко Е.А.

секретар - Книш С.В.

при участі: прокурора - адвоката -

____________________________________________________________________________________________

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за

апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Приазовського районного суду Запорізької області від 30.11.2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення процентів та інфляційних втрат, у зв'язку з невиконанням грошового зобов'язання, -

в с т а н о в и л а :

У листопаді 2015 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення процентів та інфляційних втрат, у зв'язку з невиконанням грошового зобов'язання. Свої вимоги мотивував тим, що за рішенням суду від 10.12.2013 року відповідач був зобов'язаний сплатити йому грошові кошти у розмірі 50 000 грн. за договором позики. Оскільки гроші боржник не повернув, просив стягнути з відповідача 3% річних у розмірі 1194 грн. 60 коп., інфляційні втрати у сумі 20 519 грн. 33 коп. та затрачені кошти на отримання правової допомоги.

Рішенням Приазовського районного суду Запорізької області від 30.11.2015 року заявлені вимоги задоволені частково. Суд відмовив заявнику у присудженні витрат, пов'язаних з наданням правової допомоги.

В апеляційній скарзі відповідач прохав скасувати судове рішення, оскільки на його думку, суд неправильно застосував норми матеріального та процесуального права при розрахунку платежів за заявленими вимогами.

Заслухавши пояснення представника відповідача, вивчивши матеріали справи, колегія суддів судової палаті з цивільних справ апеляційного суду дійшла до висновку, що скарга підлягає задоволенню, з таких підстав.

Відповідно до ст.309 ЦПК суд апеляційної інстанції змінює рішення суду першої інстанції, у разі невідповідності висновків суду обставинам справи та неправильного застосування матеріального права.

Конституція України та цивільне законодавство закріплює обов'язок кожного неухильно додержуватися положень Конституції України та законів України, добросовісно здійснювати свої права та обов'язки і встановлює юридичну відповідальність за їх невиконання та передбачає заходи примусового виконання цивільних обов'язків, які виникають, зокрема, безпосередньо з актів законодавства, рішення суду або договору, у разі їх невиконання боржником добровільно (стаття 68 Конституції України, статті 11, 14 ЦК України, статті 14, 367 ЦПК України, Закон України "Про виконавче провадження").

Частиною другою статті 625 ЦК України визначено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до ч.1,2 ст.509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Цивільні права та обов'язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов'язки можуть виникати з рішення суду (стаття 11 ЦК України).

Грошовим зобов'язанням є таке правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана сплатити гроші на користь другої сторони (кредитора), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Із матеріалів справи видно, що 10 грудня 2013 року Приазовський районний суд Запорізької області стягнув з відповідача на користь ОСОБА_2 грошові кошти у сумі 50 000 грн.. За останнім рішенням того ж суду суд від 05.05.2015 року, суд зобов'язав відповідача на підставі ст.625 ЦК до виплати позикодавцю 10 334 грн. 38 коп. з урахуванням індексу інфляції та 3-х процентів річних, яке дотепер не виконане (а.с.4,10).

Відповідно до частини 5 статті 124 Конституції України судові рішення є чинними та обов'язковими до виконання на всій території України, доки вони не скасовані в апеляційному чи касаційному порядку або не переглянуті компетентним судом в іншому порядку, визначеному процесуальним законом.

Таким чином, оскільки відповідач за рішенням суду повинен був сплатити на користь позивача гроші, таке правовідношення слід вважати грошовим зобов'язанням та на нього поширюється дія ч.2 ст.625 ЦК України як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов'язання.

За змістом цієї норми закону, нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов'язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов'язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Як суд зазначав, відповідач був зобов'язаний сплатити позивачу 50 000 грн..

Прострочення виконання зобов'язання почалося з 01.03.2015 року (а.с.9-б).

Вимоги заявлені про стягнення індексу інфляції та 3-х процентів річних з зазначеного часу до 01.10.2015 року.

З огляду на викладене та норми ст.625 ЦК інфляційні втрати мають бути вирахувані, починаючи з 01.03.2015 року до 01.10.2015 року.

Загальний відсоток інфляції розраховується шляхом множення усіх показників інфляції за період затримки: березень 110,8 х квітень 114,0 х травень 102,2 х червень 100,4 липень 99,0, серпень 99,2, вересень 102,3 = 130,21%.

Суму інфляції розраховується за формулою: (сума боргу х процент інфляції) сума боргу 50 000 грн. х 130,21,6% : 100 - 50 000 грн. = 15 105 грн..

Кількість прострочених днів виконання зобов'язання починаючи з 01.03.2015 року до 01.10.2015 року становить - 214 календарних дня.

Розмір 3% річних буде складати 3% х 50 000 грн. х 214 : 365 днів : 100 = 879 грн. 45 коп..

В такому разі, за обставинами заявленими у цій справі позивач має право на отримання 15 105 грн. на відшкодування інфляційних втрат та 879 грн. 45 коп. три процента річних.

Стороні, на користь якої ухвалено рішення про часткове задоволення позову, суд присуджує з другої сторони понесені судові витрати пропорційно до розміру заявлених позовних вимог (ст.88 ЦПК).

З огляду на викладене є підстави для часткового задоволення заявлених вимог та апеляційної скарги.

Керуючись ст.307,309,313,314,316,317 ЦПК України, колегія суддів, -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу задовольнити.

Рішення Приазовського районного суду Запорізької області від 30.11.2015 року у цій справі в частині задоволення позовних вимог змінити.

Заявлені у справі вимоги про стягнення інфляційних втрат та три процента річних задовольнити частково.

Рішення Приазовського районного суду Запорізької області від 30.11.2015 року в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 інфляційних втрат у сумі 20 519 грн. 33 коп. змінити на - 15 105 грн..

Рішення Приазовського районного суду Запорізької області від 30.11.2015 року в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 трьох процентів річних у сумі 1194 грн. 60 коп. змінити на - 879 грн. 45 коп..

Решту рішення залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на відшкодування судових витрат пов'язаних з оплатою судового збору 535 грн. 92 коп..

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня його проголошення.

Головуючий: Судді: