АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________
Справа № 792/7/16-ц
Провадження № 22-ц/792/304/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2016 року м. Хмельницький

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

апеляційного суду Хмельницької області

в складі: головуючого - судді Юзюка О.М.,

суддів: Ярмолюка О.І., П'єнти І.В.,

при секретарі: Шевчук Ю.Г.,

з участю: представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2,

розглянула у відкритому судовому засіданні цивільну справу №22-ц/792/304/16 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Хмельницького міськрайонного суду від 14 грудня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства „Універсал Банк" про захист прав споживача та визнання частково недійсною додаткової угоди до кредитного договору.

Заслухавши доповідача, особу, яка з'явилась у судове засідання, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги,

в с т а н о в и л а :

У жовтні 2015 року ОСОБА_1 звернувшись до суду з позовом про визнання частково недійсною додаткової угоди від 23 травня 2014 року до кредитного договору укладеного 17 січня 2008 року між нею та ПАТ „Універсал Банк" зазначала, що п. 7.1 цієї угоди містить третейське застереження яке за своїм змістом є третейською угодою в розумінні ст. 12 ЗУ „Про третейські суди", тому в силу цього Закону, третейські суди не можуть розглядати справи в спорах щодо захисту прав споживачів, у тому числі споживачів послуг банку (кредитної спілки), що порушує її законні права та інтереси.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 14 грудня 2015 року в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 вважала рішення незаконним та необґрунтованим ухваленим з порушенням норм матеріального права, стверджувала про неврахування норми закону, якою виключено право третейському суду вирішувати спори щодо прав споживачів у тому числі і банківських послуг, просила рішення скасувати та задовольнити позов.

______________________________________________________________________________________

Головуючий у першій інстанції - Стефанишин С.Л. Категорія № 19, 27

Доповідач - Юзюк О.М.

Апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно із ч. 1 ст. 309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є:

1)неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи;

2)недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими;

3)невідповідність висновків суду обставинам справи;

4)порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно ст. 5 Закону України „Про третейські суди", юридичні та/або фізичні особи мають право передати на розгляд третейського суду будь-який спір, який виникає з цивільних чи господарських правовідносин, крім випадків, передбачених законом. Спір може бути переданий на розгляд третейського суду за наявності між сторонами третейської угоди, яка відповідає вимогам цього Закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 12 цього Закону третейська угода може бути укладена у вигляді третейського застереження в договорі, контракті або у вигляді окремої письмової угоди.

Законом України „Про внесення змін до ст. 6 Закону України „Про третейські суди" щодо підвідомчості справ у сфері захисту прав споживачів третейськими судами" частину першу статті 6 Закону України „Про третейські суди" доповнено пунктом 14, згідно з яким третейські суди не можуть розглядати справи у спорах щодо захисту прав споживачів, у тому числі споживачів послуг банку (кредитної спілки). Названий Закон набрав чинності 12 березня 2011 року.

Встановлено, що 17 січня 2008 року між ОСОБА_1 та ВАТ „Універсал Банк" був укладений кредитний договір за умовами якого банк надав кошти в розмірі 20000 дол. США згідно з графіком щомісячних платежів строком до 10 січня 2038 року із сплатою 12,45% річних за користування коштами.

Додатковою угодою від 23 травня 2014 року до вказаного кредитного договору укладеною між сторонами у її п. 7.1 передбачено, що „всі вимоги, які виникають при виконанні даного договору або у зв'язку з ним, або випливають з нього, підлягають розгляду у постійно діючому третейському суді при Асоціації українських банків, згідно із регламентом третейського суду, який є невід'ємною частиною даної третейської угоди. При цьому, сторони договору підтверджують, що вони ознайомлені з регламентом третейського суду при Асоціації українських банків та добре розуміють положення цього регламенту. Умови договору, які містять відомості про найменування сторін та їх місцезнаходження, є складовими частинами даної третейської угоди. Місце і дата укладення третейської угоди відповідають місцю і даті укладання договору" (а. с. 42).

Проте, на час укладання даної додаткової угоди до кредитного договору Закон України „Про третейські суди" містив заборону на розгляд третейськими судами справ у спорах щодо захисту прав споживачів, у тому числі споживачів послуг банку (кредитної спілки).

Крім того, Верховний Суд України за наслідками розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах (ст. 3607 ЦПК) ухвалив 04.11.2015 року постанову по справі №6-2074цс15 в якій зазначив, що положення пункту 14 частини першої статті 6 Закону України „Про третейські суди", які містять заборону на розгляд третейськими судами справ у спорах щодо захисту прав споживачів, у тому числі споживачів послуг банку (кредитної установи), поширюються на правовідносини з питань виконання, зміни, розірвання договору споживчого кредиту, що суди дійшли помилкового висновку про те, що заборона на розгляд третейськими судами справ у спорах щодо захисту прав споживачів не поширюється на спори про захист прав банківських установ, тобто спори, в яких позивачем є банківська установа, а відповідачем - споживач.

Отже, за вищевикладених обставин оскаржуване рішення місцевого суду слід скасувати, а заявлений позов задовольнити.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 309, 313, 314 ЦПК України, колегія суддів

вирішила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Хмельницького міськрайонного суду від 14 грудня 2015 року скасувати.

Ухвалити нове рішення.

Визнати недійсним пункт 7.1 додаткової угоди від 23 травня 2014 року до кредитного договору від 17 січня 2008 року укладеного між публічним акціонерним товариством „Універсал Банк" і ОСОБА_1.

Стягнути з публічного акціонерного товариства „Універсал Банк" на користь ОСОБА_1 535,92 грн. витрат по сплаті судового збору.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, проте може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий /підпис/

Судді: /підписи/

З оригіналом згідно: суддя апеляційного суду О.М. Юзюк