Справа № 610/2631/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.10.2016 року Балаклійський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді - Носова Г.С.,

при секретарі - Кравченко М.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Балаклія цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ПАТ «Фідобанк» про захист прав споживачів та визнання кредитного договору недійсним,

В С Т А Н О В И В:

19.07.2016 року позивач звернувся до суду із даним позовом.

В обґрунтування позову позивач посилався на те, що 17.11.2015 року ним підписано Анкету-Заяву про приєднання до Правил надання банківських послуг № 601 та прийняття пропозиції Банку на укладення Договору комплексного банківського обслуговування ( ДКБО), на підставі правил надання банківських послуг на умовах комплексного банківського обслуговування клієнтів, що розміщені на офіційному сайті Банку. Ця заява у випадку її підписання є Кредитним договором.

За умовами кредитного договору надано споживчий кредит на умовах кредитного продукту «Споживчий кредит фізичній особі «Споживчий кредит ФО «Квіт». Датою видачі є дата зарахування грошових коштів на рахунок Позичальника. Кредит надано у розмірі 20 000 грн. на строк 24 місяці.

Вважає, що при укладенні кредитного договору були порушені його права як споживача, згідно з нормами ЗУ «Про захист прав споживачів». Порушення вбачає в наступному:

-Порушення норм ч. 2 ст.11 ЗУ «Про захист прав споживачів». Так перед укладенням кредитного договору кредитодавець зобов»язаний повідомити споживача у письмовій формі про обставини зазначені ч.2 ст.11. ЗУ «Про захист прав споживачів» ( кредитні умови; мету для якої кредит може бути витрачений; тип відсоткової ставки; строк; варіанти повернення кредиту, та інше). Вважає, що він не був належним чином ознайомлений з умовами кредитування ( оформлення кредиту зайняло пів години), йому не надано повної, всебічної інформації про умови кредиту, оскільки неналежне інформування могло вплинути на рішення про придбання чи не придбання послуги з надання кредиту. Його підпис стоїть лише на Анкеті-Заяві та додатках до неї, інші документи йому взагалі не надавалися. Кредитний договір містить безліч умов з якими він ніколи в житті не зустрічався, тому не мав можливості оцінити умови договору.

-Порушення норм встановлених ст. 18 ЗУ «Про захист прав споживачів». Вважає незаконним встановлення у кредитному договорі сплату щомісячної комісії за обслуговування кредиту, оскільки банк не має права встановлювати платежі, які споживач має сплатити на користь банку за дії, які той здійснює на власну користь.

-Порушення норм встановлених п.14 ч.1 ст.6 Закону України «Про третейські суди». Умова кредитного договору про третейське застереження п.11.2 Правил надання банківських послуг від 04.02.2016 року є порушенням ч.1 ст.203 ЦК України щодо змісту правочину, а також вказаний пункт договору не узгоджується із положеннями п.14 ч.1 ст. 6 ЗУ «Про третейські суди» від 11.05.2004 року № 1701-IV, зокрема про те, що справи щодо захисту споживачів, у тому числі і споживачів послуг банку, не підлягають розгляду третейськими судами, а тому п.11.2 Розділу 11 Правил надання банківських послуг від 04.02.2016 року є недійсним.

Оскільки при укладенні кредитного договору було порушено ряд норм встановлених ЗУ «Про захист прав споживачів», ЗУ «Про третейські суди», позивач просить суд визнати договір комплексного банківського обслуговування від 17.11.2015 року недійсним.

Позивач в судове засідання не з»явився, його інтереси представляє ОСОБА_2.

Представник позивача в судове засідання не з»явився в матеріалах справи міститься заява про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання не з»явився через канцелярію суду надав заперечення на позовну заяву у якій зазаначив, що вважає правову позицію позивача такою, що не ґрунтується на вимогах закону, а подання позову про визнання договору недійсним свідчить про намагання позивача ухилитись від взятих на себе зобов'язань. Просив у задоволенні позову відмовити. Через канцелярію суду представником відповідача подано зустрічну позовну заяву. В обґрунтування якої зазначив, що ОСОБА_1 надано кредит у сумі 20 000 грн. на строк 24 місяці, але останнім зобов»язання по поверненню кредиту не виконувались, у зв»язку з чим, станом на 12.09.2016 року заборгованість відповідача за кредитом становить 21 821,19 грн.. У зв»язку з викладеним, просить стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Фідобанк» ( ) заборгованість за кредитним договором в розмірі 21 821,19 грн..

Ухвалою Балаклійського районного суду Харківської області від 27.09.2016 року зустрічний позов об'єднано в одне провадження з первісним, та відстрочено ПАТ «Фідобанк» сплату судового збору при пред»явленні зустрічного позову, до ухвалення рішення по справі /а.с. 118/.

Суд, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, приходить до висновку, що у задоволенні первісного позову ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Фідобанк» про захист прав споживачів та визнання недійсним кредитного договору слід відмовити у повному обсязі, а зустрічний позов ПАТ «Фідобанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до положень статті 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною 1 статті 11 ЦПК України встановлено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до статті 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Судом встановлено такі факти і відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ст. 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Ст. 628 ЦК України регламентує, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Ст. 629 ЦК України встановлює, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно ст.638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Згідно з частиною першою статті 11 ЗУ «Про захист прав споживачів» між кредитодавцем та споживачем укладається договір про надання споживчого кредиту, відповідно до якого кредитодавець надає кошти (споживчий кредит) або бере зобов'язання надати їх споживачеві для придбання продукції у розмірі та на умовах, встановлених договором, а споживач зобов'язується повернути їх разом з нарахованими відсотками.

Таким чином, правовідносини про надання споживчого кредиту є договірними, до яких мають бути застосовані, зокрема, як загальні положення ЦК України про зобов»язання та договір, так і приписи частини другої статті 627 щодо необхідності врахування вимог законодавства про захист прав споживачів.

Положеннями ч.1,2 ст.18 Закону України «Про захист прав споживачів» встановлено, що продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов'язків на шкоду споживача. В ч.3, 5 ст.18 Закону України «Про захист прав споживачів» наведено окремі несправедливі умови договору, перелік яких не є вичерпним. При цьому п.4 ч.1 ст.21 Закону України «Про захист прав споживачів» встановлено, що для цілей застосування цього закону та пов'язаного з ним законодавства про захист прав споживачів права споживача вважаються в будь-якому разі порушеними, якщо порушується принцип рівності сторін договору, учасником якого є споживач.

Матеріалами справи встановлено, що 17.11.2015 року ОСОБА_1 підписано Анкету-Заяву про приєднання до Правил надання банківських послуг № 601 та прийняття пропозиції Банку на укладення Договору комплексного банківського обслуговування (ДКБО), на підставі правил надання банківських послуг на умовах комплексного банківського обслуговування клієнтів, що розміщені на офіційному сайті Банку. Ця заява у випадку її підписання є Кредитним договором з врахуванням Правил та Умов надання споживчих кредитів. Невід»ємними частинами Кредитного договору є довідка про умови кредитування банку та сукупна вартість кредиту за кредитним договором та Графік погашення кредиту.

За умовами кредитного договору надано споживчий кредит на умовах кредитного продукту «Споживчий кредит фізичній особі «Споживчий кредит ФО «Квіт». Датою видачі є дата зарахування грошових коштів на рахунок Позичальника. Кредит надано у розмірі 20 000 грн. на строк 24 місяці.

Погашення заборгованості здійснюється щомісячно шляхом поповнення Рахунку для погашення, зазначеного в п.2 Додатку 1.

За користування кредитом на залишок суми основного боргу нараховується Процентна ставка1 в розмірі 0,0001%. За користування кредитом в разі наявності простроченої заборгованості на прострочену заборгованість за основним боргом нараховується Процентна ставка2 в розмірі 30,0001% ( Додаток 1).

ОСОБА_3 Анкети-заяви позичальник підтверджує, що приймає пропозицію банку укласти Договір комплексного банківського обслуговування ( ДКБО), на підставі правил надання банківських послуг на умовах комплексного банківського обслуговування клієнтів, що розміщені на офіційному сайті Банку; ознайомлений з правилами та умовами банківських продуктів, включаючи тарифи та погоджується з ними; що йому була надана Банком в достатньому обсязі інформація, яка вимагається законодавством про фінансові послуги, про захист прав споживачів та про захист персональних даних, в частині, яка може бути надана йому на момент подачі цієї Анкети-заяви; заявляє, що правила є зрозумілими, прийнятними, справедливими та обов»язковими для нього.

Пропозиція щодо отримання споживчого кредиту, є публічною та розміщена на офіційному сайті ПУАТ «Фідобанк» тому, ОСОБА_1 був ознайомлений з усіма істотними умовами отримання споживчого кредиту, мав час ознайомитися з способом надання кредиту, нарахуванням процентів, виконанням грошових зобов»язань за кредитом, правами та обов»язками Клієнта та Банку, їх відповідальністі.

Так, позивач маючи тривалий час на ознайомлення з істотними умовами договору, маючи вільний вибір банку, погодившись з істотними умовами звернувся до Банку з прийняттям публічної пропозиції Банку та надав Заяву.

ОСОБА_3 заяви, позичальник підтверджує, що він ознайомлений про умови кредитування та сукупну вартість кредиту.

Твердження позивача, що «працівники банку з умовами кредитування належним чином не ознайомлювали», «скористались необізнаністю Позивача», «Позивач не мав часу детально прочитати кредитний договір, а й не міг це зробити фізично» є необґрунтованими.

Тому посилання позивача на порушення відповідачем по справі статті 11 Закону України «Про захист прав споживача» суд вважає безпідставними.

Пунктом 7 Постанови № 9 від 06.11.2009р. Пленуму ВСУ передбачено, що правочин може бути визнаний недійсним лише з підстав, визначених законом. Відповідно до ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання стороною (сторонами) вимог, які встановлені статтею 203 ЦК України, саме на момент вчинення правочину. На момент укладання Кредитного договору всі умови статтею 203 ЦПК України були дотримані, положення правочину (та всі інші його положення) повністю відповідають вимогам законодавства, а отже відсутні підстави для визнання їх недійсними.

Згідно частини 1 статті 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частиною першою третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Судом встановлено, що укладений договір кредиту був добровільно підписаний ОСОБА_1, а відтак останній погодився зі всіма умовами даного договору. Свідченням того, що ОСОБА_1 погоджувався з умовами договору є і той факт, що він здійснював погашення кредиту, а відтак своїми діями визнавав умови договору у повному обсязі.

Відповідно до ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» договір про надання споживчого кредиту укладається між кредитодавцем та споживачем, відповідно до якого кредитодавець надає кошти (споживчий кредит) або бере зобов'язання надати споживачеві для придбання продукції у розмірі та на умовах, встановлених договором, а споживач зобов'язується повернути їх разом з нарахованими відсотками.

У наведеному Законі чітко прописана процедура укладання договору, яка включає питання щодо надання інформації кредитодавцеві та споживачеві один про одного та щодо умов кредитування: мету, для якої споживчий кредит може бути витрачений, форми його забезпечення, тип відсоткової ставки, сукупну вартість кредиту та вартість послуги з оформлення договору про надання кредиту, строк, на який кредит може бути одержаний, та варіанти його повернення. При цьому в разі ненадання зазначеної інформації субєкт господарювання, який повинен її надати, несе відповідальність, встановлену статтями 15 і 23 цього Закону, санкції яких не тягнуть за собою визнання договору недійсним.

Необгрунтованими є також посилання позивача на порушення ст.18 ЗУ «Про захист прав споживачів», так відповідно до розділу 3 «Проценти та комісії» Умов надання споживчих кредитів, які були затверджені рішенням Продуктово-тарифного комітету № 30.4 ( Протокол № 30 від 23.04.2015 року), та є публічною пропозицією ПУАТ «Фідобанк», повністю доведено публічну пропозицію Банку щодо виплати процентів, комісій Банку, порядку їх сплати.

Згідно п. 3.2. Умов - за обслуговування Кредиту Клієнт сплачує Банку плату у вигляді комісії за умови, якщо така комісія передбачена продуктом, обраного Клієнтом з запропонованого Переліку та зазначена в Заяві.

Згідно пункту 3.2.1. Умов - Розмір комісії за обслуговування кредиту визначається умовами кредитування, що діють в Банку в день укладення Кредитного Договору, та зазначаєтеся в Заяві.

Згідно пункту 3.2.2. Умов - Сплата комісії за обслуговування Кредиту здійснюється клієнтом щомісячно в дату та у розмірі, як передбачено Графіком погашення заборгованості за кредитом (Додаток 1 до Заяви),

Відповідно до п. 11.2. Розділу 11 Правил надання банківських послуг на умовах комплексного банківського обслуговування для клієнтів фізичних осі в ПУАТ «ФІДОБАНК» всі спори, які виникають при виконанні ДКБО, Умов банківських продуктів та Тарифів, припиненні, зміні, визнанні недійсними повністю або частково, або у звязку з'ними, або випливають з них, підлягають розгляду за вибором позивача у:

- постійно діючому Третейському суді при Асоціації українських банків, згідно з Регламентом третейського суду, який є невідємною частиною даної третейської угоди та знаходиться у відкритому доступі на сайті цього суду . Спір розглядається одноособово суддею, призначеним із Спика суддів згідно з Регламентом Третейського суду. При цьому, Сторони Договору підтверджують, що вони ознайомлені з регламентом Третейського суду при Асоціації українських банків та добре розуміють положення цього регламенту. Умови Договору, які містять відомості про найменування Сторін та їх місцезнаходження, є складовими частинами даної третейської угоди. Місце і дата укладення третейської угоди відповідають місцю і даті укладення Договору; або

- судах загальної юрисдикції відповідно до підвідомчості та підсудності, встановлених чинним законодавством України.

Згідно статті 12 Закону України «Про третейські суди» «Види і форма третейської угоди» - Третейська угода може бути укладена у вигляді третейського застереження в договорі, контракті або у вигляді окремої письмової угоди. Якщо сторони не домовилися про інше при передачі спору до постійно діючого третейського суду, а також при вказівці у третейській угоді на конкретний постійно діючий третейський суд регламент третейського суду розглядається як невід'ємна частина третейської угоди.

Предметом регулювання норми про виключення із підвідомчості третейського суду певних спорів є правовідносини позивача , що звернувся з позовом до третейського суду, та третейського суду, а не правовідносини сторін за третейською угодою. За текстом пунктом 14 ст.6 Закону України «Про третейські суди» ця норма не встановлює саме «заборону» на укладання третейського застереження про розгляд спорів щодо захисту прав споживачів. У більшості третейських застережень банків передбачений розгляд у третейському суді всіх спорів, що виникають між банком та споживачем. Відповідно лише укладання третейського застереження про розгляд всіх спорів, які виникають між банком та споживачем не порушує права споживача.

Проте і при виникненні спору та його розгляді, спору виключеного із підвідомчості третейського суду статтями 51 та 56 Закон України «Про третейські суди» передбачений інший спосіб захисту споживача - скасування рішення третейського суду або відмова у видачі виконавчого документу на це рішення, а не визнання недійсним третейського застереження.

Таким чином, права позивача, при укладенні та виконанні вищезазначеного кредитного договору порушені не були, оспорюваний договір відповідає вимогам законодавства України, жодних порушень законодавства при його укладенні та виконанні відповідачем не допущено, а тому суд приходить до переконання про безпідставність позовних вимог та вважає, що первісний позов задоволенню не підлягає .

Відповідачем було подано зустрічну позовну заяву до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Як встановлено судом, 17.11.2015 року ОСОБА_1 підписано Анкету-Заяву про приєднання до Правил надання банківських послуг № 601 та прийняття пропозиції Банку на укладення Договору комплексного банківського обслуговування (ДКБО), на підставі правил надання банківських послуг на умовах комплексного банківського обслуговування клієнтів, що розміщені на офіційному сайті Банку. Ця заява є Кредитним договором з врахуванням Правил та Умов надання споживчих кредитів.

За умовами кредитного договору надано споживчий кредит на умовах кредитного продукту «Споживчий кредит фізичній особі «Споживчий кредит ФО «Квіт». у розмірі 20 000 грн. на строк 24 місяці.

Погашення заборгованості за кредитом здійснюється щомісячно шляхом поповнення Рахунку для погашення, зазначеного в п.2 Додатку 1.

Відповідачем зобов»язання по поверненню кредиту належним чином не виконувались, у зв»язку з чим, станом на 12.09.2016 року його заборгованість становить 21 821,19 грн., з яких:

- 11 051,50 грн. строкова заборгованість за кредитом;

- 5 004,00 грн. прострочена заборгованість за кредитом;

- 397,87 грн. прострочена заборгованість за відсотками;

- 4 800,00 грн. прострочена заборгованість за комісією;

- 567,82 грн. строкова заборгованість за комісією.

Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч.1 ст.1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов»язаний сплатити грошову суму відповідно достатті 625 цього Кодексу.

Таким чином, зустрічний позов ПАТ «Фідобанк» є обґрунтованим та підлягає задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК, ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», суд покладає на ОСОБА_4 судовий збір (за подання зустрічного позову) у розмірі 1 378,00 грн.

Керуючись ст. ст. 8, 10, 60, 84, 212-215 ЦПК України, ст.ст.192, 203, 548, 625, 628, 627, 533, 5245, 1054,1050 ЦК України, Законом України «Про захист прав споживачів», суд -

В И Р І Ш И В :

В задоволенні первісної позовної заяви ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Фідобанк» про захист прав споживачів та визнання недійсним кредитного договору - відмовити.

Зустрічний позов Публічного акціонерного товариства "Фідобанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, який зареєстрований за адресою ІНФОРМАЦІЯ_2 користь Публічного акціонерного товариства «Фідобанк» ( ) заборгованість за кредитним договором в розмірі 21 821 ( двадцять одна тисяча вісімсот двадцять одна ) грн., 19 коп. та судовий збір у розмірі 1 378 ( одна тисяча триста сімдесят вісім ) грн..

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Харківської області через Балаклійськиий районний суд Харківської області протягом 10 днів з дня його проголошення, а особами, які не були присутніми в судовому засіданні під час проголошення судового рішення - протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

СУДДЯ