Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа №348/643/16-ц

10 травня 2016 року м. Надвірна

Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області

в складі: головуючої судді Безбородько В.А.

секретаря: Дмитрук С.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Надвірна цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики.

Свої позовні вимоги мотивує тим, що 15.04.2015 року між ним та ОСОБА_2 укладено договір позики, згідно з яким він надав відповідачу кошти в сумі 850000 грн.

ОСОБА_2 зобов»язалась повернути вказану суму в термін до 01.02.2016 року, про що написала розписку. У встановлений строк відповідач борг не повернула.

Просить стягнути з відповідача в його користь заборгованость в розмірі 850000 грн.

Від представника позивача надійшла заява, позов підтримує в повному обсязі, просить справу слухати у його відсутності.

Відповідач в судове засідання не з»явилась, однак від неї надійшла заява, просить справу слухати у її відсутності, позов визнає повністю, згідна відшкодувати заборгованість.

Суд, дослідивши докази, представлені позивачем на виконання вимог ст.60 ЦПК України і які позивач вважає достатніми для обгрунтування і заперечення своїх позовних вимог та зясувавши фактичні обставини справи приходить до висновку про задоволення позову виходячи з наступних підстав.

Згідно ст.526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, а у відповідності до ст.527 ЦК України боржник зобовязаний виконати свій обовязок, а кредитор-прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом .

Відповідно до вимог ст. 1049 ЦКУ відповідач зобов»язаний повернути позивачу позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позивачем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ст.207 ЦКУ правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.

В судовому засіданні встановлено, що 15.04.2015 року ОСОБА_2 позичила у ОСОБА_1 850000 грн., строком до 01.02.2016 року про що власноручно написала розписку. У зазначений термін відповідач борг не повернула.

У відповідності до ст. 530 ЦК України , якщо у зобовязанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає до виконання у цей строк.

Однак по даний час відповідач добровільно гроші не повернула.

Враховуючи вищенаведені обставини, позов підлягає до задоволення.

На підставі ст.ст.526, 527, 530, 625, 536, 612, 1046, 1047, 1049, 1167 ЦК України та керуючись ст.ст. 75, 76, 209,213,214,215 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики - задоволити.

Стягнути з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 850000 (вісімсот п»ятдесят тисяч) гривень заборгованості згідно розписки від 15.04.2015 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 10 днів з дня його проголошення до апеляційного суду Івано-Франківської області через Надвірнянський районний суд.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Безбородько В.А.