Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний №336/4908/15-ц Головуючий у 1-й інстанції: Щаслива О.В.
Провадження № 22-ц/778/4549/16 Суддя-доповідач: ОСОБА_1
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 листопада 2016 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Запорізької області у складі:

Головуючого: Полякова О.З.,

суддів: Спас О.В.,

ОСОБА_2

при секретарі: Бабенко Т.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 22 вересня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, про відшкодування майнової та моральної шкоди,-

ВСТАНОВИЛА :

У липні 2015 року ОСОБА_3 та ОСОБА_5 звернулися до суду з позовом до ОСОБА_4 про відшкодування майнової та моральної шкоди.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що вони власниками житлового будинку № 50 по вул. Арктичній в м. Запоріжжі.

Відповідач проживає в ІНФОРМАЦІЯ_1, який розташований на земельній ділянці, суміжній з ділянкою під будинком № 50 по вул. Арктичній.

18 липня 2013 року вони встановили паркан по периметру земельної ділянки під житловим будинком.

01 листопада 2013 року відповідач, який перебував в стані алкогольного спяніння, за допомогою молота зруйнував тринадцять залізобетонних плит, які розділяють земельні ділянки між будинками № 50 та 52-А по вул. Арктичній в м. Запоріжжі.

Вартість спричиненої майнової шкоди відповідно до звіту субєкта оціночної діяльності становить 6140 грн.

Окрім майнової їм завдана і моральна шкоди, яка полягає в глибоких емоційних переживаннях з приводу протиправного пошкодження їхнього майна, неможливості його відновлення через категоричне небажання відповідача вирішувати зазначені проблеми в позасудовому порядку, його зухвалої поведінки. Моральну шкоду вони оцінюють в 10 000 грн.

Враховуючи вищевикладене просили суд стягнути з відповідача на їхню користь завдану майнову шкоду в розмірі 6140 грн., по 3070 грн. кожному; стягнути з відповідача на їхню користь моральну шкоду по 5 000 грн. кожному; стягнути з відповідача на користь ОСОБА_3 витрати за складання звіту в розмірі 400 грн.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 30 серпня 2016 року провадження в справі в частині вимог ОСОБА_5 до ОСОБА_4 закрито, в звязку із смертю ОСОБА_5

У вересні 2016 року ОСОБА_3 подав до суду заяву про збільшення розміру позовних вимог.

В заяві просив стягнути з відповідача на його користь 6140 грн. майнової шкоди та 10 000 грн. моральної шкоди, а також всі судові витрати.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 22 вересня 2016 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить рішення скасувати, ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, заслухавши пояснення учасників процесу, судова колегія вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін,якщо визнає,що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Як вбачається з матеріалів справи ,позивач звернувшись до суду зазначив ,що 01 листопада 2013 року відповідач, який є його сусідом, перебуваючи в стані алкогольного спяніння, за допомогою молота зруйнував тринадцять залізобетонних плит, які розділяють земельні ділянки між будинками № 50 та 52-А по вул. Арктичній в м. Запоріжжі.

Вартість спричиненої майнової шкоди відповідно до звіту субєкта оціночної діяльності становить 6140 грн.

За вимогами ст.1166 ЦК України шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала, а особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Відповідно до розяснень п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України № 6, від 27.03.1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи.

Розглянувши справу ,суд першої інстанції вірно виходив з того, що згідно з наведених положень цивільного законодавства і розяснень Пленуму Верховного Суду України обовязковими умовами для настання деліктної відповідальності за загальними правилами є винність і протиправність дій особи, яка завдала шкоди, а також причинний звязок між її поведінкою та настанням шкоди.

Надані суду позивачем в якості доказів акти комісійного обстеження індивідуальних житлових будинків № 50 та № 52-А по вул. Арктичній в м. Запоріжжі не лише не підтверджують доводи позивача, а навпаки свідчать про відсутність ушкоджень, які могли б бути спричинені у вказаний позивачем спосіб, так як констатують лише наявність тріщин в окремих секціях паркану без механічних пошкоджень.

Згідно до ч.1 ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

За вимогами ч.1 ст.59 ЦПК України суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом.

Суд першої інстанції правомірно визначився ,що не є доказом спричинення шкоди відповідачем і незаівірена копія акту квартального комітету, оскільки всупереч вимог цивільного процесуального закону суду надана саме копя цього документу, а вказані в ньому відомості не підтверджені жодними фактичними даними.Окрім цього вказаний документ складено 24.04.2014 року відносно обставин яки мали місце за півроку до його складання. /а.с.21/

Також не впливають на висновки суду і показання свідка ОСОБА_6, яка лише розповіла суду, що бачила тріщини на паркані ОСОБА_3, а зі слів ОСОБА_5 знає, що та чула стуки о паркан, а сама свідок припускає, що тріщини могли утворитися внаслідок контактування воріт сусідів при їхньому розкритті з поверхнею паркана.

Розглянувши справу районний суд зробив вірні висновки , що позивач не довів обставин винної протиправної поведінки відповідача, яка потягла настання шкоди за описаних ним обставин.

На підставі вищенаведеного,судова колегія вважає,що доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права,які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст.ст.307.308.317 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 22 вересня 2016 року по цій справі залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України протягом двадцяти днів з дня проголошення.

Головуючий:

Судді: