Справа № 639/6491/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 листопада 2016 року Жовтневий районний суд м. Харкова

у складі:головуючого- судді Єрмоленко В.Б.,

при секретарі - Слюсаревій О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, 3 особа-Харківський районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області про стягнення заборгованості по аліментах, неустойки ( пені), зміну розміру аліментів та способу їх присудження,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 у серпні 2016 р. звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2, 3 особа-Харківський районний відділ державної виконавчої служби ( далі ВДВС) Головного територіального управління юстиції у Харківській області про стягнення з відповідача заборгованості по аліментах у сумі 16120 грн. 43 коп., неустойки ( пені) за несплату аліментів в період з 31.08.2013 р. по 31.07.2016 р. в сумі 7010 грн. 90 коп., змінити спосіб стягнення аліментів відповідно до рішення Жовтневого районного суду м.Харкова від 27.10.2010 р. на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4 з твердої грошової суми на 1/3 частку усіх видів заробітку кожного місяця. На обґрунтування позову ОСОБА_1 послалася на те, що віддповідач ОСОБА_2 свої аліментні зобовязання належним чином не виконує, в окремі місяці допускав прострочення платежів, неповні платежі, за більшість місяців аліменти не виплачував зовсім, тому на підставі довідки про розмір заборгованості, складеної державним виконавцем Харківського ВДВС Головного територіального управління юстиції у Харківській області, станом на 20.01.2016 р. загальна заборгованість становить 16120 грн. 62 коп. Оскільки вказана заборгованість виникла з вини відповідача позивачка з посиланням на ч. 1 ст. 196 СК України просила стягнути вказану суму неустойки (пені), яку розрахувала в розмірі 1% від суми несплачених аліментів за кожний день прострочення за останні три роки. Позивачка також стверджує, що розмір присуджених за рішеням суду на теперішній час є меншим за мінімальний розмір аліментів, встановлений ч.2 ст. 182 СК України, тому в подальшому просить стягувати аліменти від частини всіх видів доходів.

В судовму засіданні позивачка підтримала свої позовні вимоги в повному обсязі та просила їх задовольнити.

Відповідач заперечував проти позову щодо стягнення заборгованості по аліментам та пені, посилаючись на те, що він щомісяця перераховував позивачці кошти на утримання дитини і не має заборгованості, надавши відповідні квитанції, до державного виконавця його не викликали, виконавчий лист за місцем роботи не направляли. ОСОБА_2 згоден в подальшому сплачувати аліменти у частці від заробітку, тому як офіційно працює і має стабільну заробітну плату, але просить зменшити розмір аліментів, які просить стягувати ОСОБА_1 і врахувати стан його здоров'я , оскільки у 2013 р. він переніс операцію з приводу перелому шийки стегна, при якій перебував на лікуванні близько п'яти місяців і потребує в подальшому лікування.

Представник 3 - особи в судове засідання не з'явився, про день і час розгляду справи повідомлявся завчасно, із заявою про згоду на участь у справі не звертався.

Суд заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, приходить до наступного.

Рішенням Жовтневого районного суду м.Харкова від 27.05.2010 р. стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання їх неповнолітнього сина ОСОБА_4 у розмірі 500 грн. щомісяця, починаючи з 03.03.2010 р. і до досягнення ним повноліття. Виконавчий лист пред'явлено позивачкою до примусового виконання.

Відповідно до ч.1 ст. 195 СК України заборгованість за аліментами, присудженими у частці від заробітку (доходу), визначається державним виконавцем за місцем виконання рішення виходячи з фактичного заробітку (доходу), який платник аліментів одержував за час, протягом якого не проводилося стягнення.

Згідно з довідкою державного виконавця Харківського ВДВС Головного територіального управління юстиції у Харківській області від 20.01.2016 р., заборгованість по аліментах станом на 20.08.2015 р. становить 14943 грн. 29 грн. Загальна заборгованість складає 16120 грн. 62 коп., зокрема з 21.08. 2015 р. по 01.09.2015 р.-177 грн. 43 коп., з 01.09.2015 р. по 01.10.2015 р. -500 грн. та повторно за той же вересень 2015 р.- 500 грн.

За вимогами, передбаченими частиною першою статті 196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення.

За своєю правовою природою аліментні зобов'язання це періодичні платежі, які боржник зобов'язаний сплачувати щомісячно і несвоєчасна сплата аліментів передбачає настання негативних наслідків матеріального характеру у вигляді стягнення неустойки (пені).

В судовому засіданні відповідач стверджував про відсутність заборгованості по сплаті аліментів та надав суду для огляду відповідні фіскальні чеки за період з 2010 р. по вересень 2016 р. про перерахування стягнутої за рішенням суми-500 грн. щомісяця. Копії фіскальних чеків про грошовий переказ за період з серпня 2013 р. до теперішній час ( в межах позовних вимог щодо здійснення розрахунку розміру пені за трирічний строк) долучені до матеріалів справи.

Таким чином, сума заборгованості по аліментам, що міститься у довідці Харківського ВДВС, суперечить наданим відповідачем доказам про виконання ним належним чином обов'язку по утриманню дитини, згідно з рішенням суду.

На виконання вимог ст.60 ЦПК України, позивач не довела тих обставин, що рішення суду про стягнення аліментів на її користь не виконувалося з вини відповідача, тому підстав для задоволення позовних вимог в частині стягнення заборгованості і пені за порушення строку виплати аліментів суд не находить.

Відповідно до ч. 1 ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може згодом бути зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів, у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення стану здоров'я когось із них.

Згідно з ч.3 ст. 181, ч.1 ст.183 Сімейного Кодексу України кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу і ( або) у твердій грошовій сумі. Частка заробітку, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Позивач просить стягнути аліменти в розмірі 1/3 частини заробітку відповідача.

Як встановлено судом, ОСОБА_2 офіційно працює, має стабільну заробітну плату і не заперечує проти стягнення з нього аліментів, з урахуванням його стану здоров'я та потреби у лікуванні , у розмірі ? частини доходу щомісяця.

З огляду на зазначені обставини, суд вважає за необхідне зміними розмір стягнутих за рішенням суду аліментів на дитину з твердої грошової суми на ? частку з усіх видів заробітку відповідача щомісяця.

Відповідно до ст.ст. 79, 88 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача судовий збір в дохід держави.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст.10, 11, 15, 60, 79, 88, 209, 212, 214-215, 218 ЦПК України, ст.ст. 182, 183, 192 СК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, 3 особа-Харківський районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області про стягнення заборгованості по аліментах, неустойки ( пені), зміну розміру аліментів та способу їх присудження- задовольнити частково.

Змінити спосіб стягнення аліментів з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, встановлений рішенням Жовтневого районного суду м.Харкова від 27.05.2010 р. і стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі ? частини всіх видів доходів щомісячно до досягнення дитиною повноліття, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня набрання чинності рішення суду.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір на користь держави в сумі 551 грн. 20 коп.

У іншій частині позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 відмовити за необгрунтованістю заявлених позовних вимог.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня його проголошення .

СУДДЯ -