Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний № 336/3184/16 Головуючий у 1 інстанції: Суркова В.П.
№ провадження 22-ц/778/3760/16 Суддя-доповідач: ОСОБА_1В
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

„27 жовтня 2016 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого: Савченко О.В.

суддів: Кочеткової І.В., Маловічко С.В.,

при секретарі: Бурак А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 16 червня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, -

В С Т А Н О В И Л А:

У червні 2016 року ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини.

У позові зазначала, що вона з 15.08.2015 року перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі, від якого мають неповнолітнього сина ОСОБА_3 Нікіту, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Посилаючись на те, що протягом останніх п»яти місяців відповідач не приймає участі у вихованні та утриманні сина, офіційно ніде не працює, матеріальної допомоги не надає, дитина повністю знаходиться на її утриманні, просила суд стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 Нікіти у твердій сумі в розмірі 614 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 03 червня 2016 року позовну заяву ОСОБА_2 було залишено без руху у зв»язку з невідповідністю позовної заяви вимогам ст. 119 ЦПК України, а ухвалою від 16 червня 2016 року позовну заяву визнано неподаною та повернуто позивачу.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить ухвалу від 16 червня 2016 року скасувати, справу направити до суду першої інстанції для вирішення питання про відкриття провадження у справі.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду доповідача, пояснення учасника процесу, перевіривши матеріали справи та доводи скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Визнаючи позовну заяву ОСОБА_2 про стягнення аліментів неподаною та повертаючи її, суд виходив з того, що, не зважаючи на отримання позивачем 10.06.2016 року ухвали суду від 03.06.2016 року про усунення недоліків, недоліки позовної заяви у встановлені ч.1 ст. 121 ЦПК України строки, тобто у строк, який не може перевищувати п»яти днів з дня отримання ухвали, усунуті не були.

Проте з вказаними висновками суду погодитися не можна з наступних підстав.

За формою та змістом позовна заява повинна відповідати вимогам ст.. 119 ЦПК України, зокрема, містити зміст позовних вимог, виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підставі для звільнення від доказування.

Відповідно до роз»яснень п.п.2,7 постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12.06.2009 року «Про застосування норм цивільного законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» суддя вправі відмовити у відкритті провадження у справі лише з підстав, передбачених законом. Не допускається відмова у відкритті провадження у справі з мотивів недоведеності заявленої вимоги, відсутності доказів, пропуску строку позовної давності та інших не передбачених законом підстав.

Позовна заява подається до суду в письмовій формі і за змістом повинна відповідати вимогам ст. 119 ЦПК. У зв»язку з цим суди мають звертати особливу увагу, зокрема, на те, що у позовній заяві повинні не лише міститися позовні вимоги, а й бути викладені обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, і зазначені докази, що підтверджують кожну обставину.

Подання доказів можливе на наступних стадіях цивільного процесу, тому суд не вправі через неподання доказів при пред»явленні позову залишати заяву без руху та повертати заявнику.

Згідно вимог ст.131 ЦПК України сторони зобов»язані подати свої докази до суду до або під час попереднього судового засідання у справі, а якщо попереднє судове засідання у справі не проводиться, - до початку розгляду справи по суті.

З матеріалів справи вбачається, що, залишаючи ухвалою від 03.06.2016 року позовну заяву ОСОБА_2 без руху в порядку ст.121 ЦПК України, суд, посилаючись на відсутність зазначення доказів спільного проживання дитини з матір»ю, фактично в якості недоліку позовної заяви вказав на відсутність доказу довідки з місця проживання позивача, що суперечило вимогам норм процесуального права і не являлося підставою для залишення заяви без руху.

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що, в порядку виконання ухвали суду від 03.06.2016 року про усунення недоліків ОСОБА_2 15.06.2016 року відправила поштою на адресу суду, тобто у визначений ст. 121 ЦПК України строк, в якості додатків до позовної заяви певні докази, зокрема, знаходження сина на утриманні матері, яка перебуває у соціальній відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. Зазначені додатки до суду надійшли 17.06.2016 року, тобто після винесення ухвали від 16.06.2016 року, що також свідчить про передчасність її постановлення.

Зважаючи на викладене, колегія вважає, що за вказаних обставин висновок суду про наявність підстав для повернення в порядку ч.2 ст. 121 ЦПК України позовної заяви ОСОБА_2 у зв»язку з не усуненням нею недоліків не відповідає вимогам процесуального законодавства.

Керуючись ст.ст. 307, 312, 314, 317 ЦПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 16 червня 2016 року по даній справі скасувати, питання передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:

Судді: