Справа № 423/2857/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне рішення)

08 листопада 2016 року м. Попасна

Попаснянський районний суд Луганської області в складі головуючого судді Мазура М.В., при секретарі судового засідання Солойовій О.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, яка діє від свого імені та імені своїх неповнолітніх дітей ОСОБА_5, ОСОБА_6, про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням внаслідок відсутності понад встановлений законом строк,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулася до суду з вищевказаним позовом, в якому просив визнати відповідачів такими, що втратили право на користування житловим будинком за адресою: Луганська область, смт. Комишуваха, вул. Первомайська, 3. Позов мотивовано тим, що вказаний будинок належить позивачу на праві приватної власності, відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 та неповнолітні ОСОБА_5, ОСОБА_6 разом виїхали на постійне місце проживання до Російської Федерації у 2014 року.

У судове засідання позивач не зявився. Представник позивача ОСОБА_7 надав заяву про розгляд справи за його відсутності та позивача, просив позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Відповідачі в судове засідання не зявилися, про клопотань про розгляд справи за їх відсутності до суду не надходило, про причину неявки суду не повідомили.

Представник опіки та піклування ОСОБА_8 у судове засідання не зявилася, надала до суду заяву в якій просила розглянути справу без її участі, не заперечує проти задоволення позовних вимог.

Дослідивши письмові докази, суд вважає за необхідне позов задовольнити з огляду на наступне.

Відповідно до ч.1ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 ЦПК України.

Відповідно до ч.1ст.61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

Отже, суд вважає встановленими обставини, на які позивачка посилалася в позові, оскільки вони були визнані відповідачами.

Відповідно до частин 1, 2, 7 ст.319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд; власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону; діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобов'язано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст.383 ЦК України, власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва.

Згідност.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Право на користування житловим приміщення, яке належить іншій особі, може виникати на підставі ст.405 ЦК України, ст. 156 ЖК України або ст. 158 ЖК України.

Так, згідно з договором купівлі-продажу від 24.05.2016 року продавець ОСОБА_2 продала, а покупець ОСОБА_1 прийняв у власність будинок за адресою: Луганська область, Попаснянський район, смт. Комишуваха, вул. Первомайська, 3.

Згідно з актом обстеження житлово-побутових умов від 07.09.2016 року ОСОБА_1 проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, з ним у цьому будинку проживають його дружина ОСОБА_9 і син ОСОБА_10 Раніше власником цього будинку була ОСОБА_2 Хоча в будинку зареєстровані також ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_5, зазначені особи з 2014 року в цьому будинку не проживають, зі слів сусідів виїхали до Росії, їх речей у будинку немає.

Таким чином, судом встановлено відсутність будь-яких з підстав для користування відповідачами житлом позивача, передбачених ст.405 ЦК України, ст. 156 ЖК України або ст. 158 ЖК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10,11,60,61,88,174,212-215, 224-233 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, яка діє від свого імені та імені своїх неповнолітніх дітей ОСОБА_5, ОСОБА_6, про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням внаслідок відсутності понад встановлений законом строк - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_6, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_7, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_8, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_5, такими, що втратили право на користування житловим будинком за адресою: Луганська область, Попаснянський район, смт. Комишуваха, вул. Первомайська, 3.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в апеляційному порядку.

Відповідач може оскаржити заочне рішення шляхом подання до Попаснянського районного суду письмової заяви протягом десяти днів з дня отримання копії заочного рішення. У разі залишення заяви відповідача про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку.

В апеляційному порядку рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Луганської області шляхом подання апеляційної скарги через Попаснянський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення, а для осіб, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано, або у разі подання апеляційної скарги після розгляду справи апеляційним судом, якщо рішення не скасоване.

Суддя М.В.Мазур