Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" листопада 2016 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

Головуючого-судді: БАРТАЩУК Л.П.

при секретарях: Зимницькій М.Е., Івашко О.Л., Ярошевському А.М.

за участю:

представника позивача Якуб Г.О.

представника відповідача -1 і відповідача -2 ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ЄВРО-РЕКОНСТУКЦІЯ» до ОСОБА_3, ОСОБА_2 про визнання договору укладеним, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач з звернувся з даним позовом до суду.

Під час розгляду справи представник позивача надав заяву про уточнення позовних вимог, якій просить визнати Договір № 420291/2юр від 20.05.2016 року про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води укладеним в редакції Товариства з обмеженою відповідальністю «ЄВРО-РЕКОНСТРУКЦІЇ», підготовленій на основі Типового договору, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 2 1.07.2005 року № 630.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачі є власниками нежитлового приміщення в АДРЕСА_1.

Надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води, що належить до комунальних послуг, в даному будинку здійснюється позивачем.

Відповідно до статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов'язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем.

Позивач направляв відповідачам оферту (пропозицію) щодо укладення договору про надання житлово-комунальних послуг та два примірники договорів, підписані та скріплені печаткою. Проект договору підготовленій на основі Типового договору, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 2 1.07.2005 року № 630, однак, відповідачі проігнорували пропозицію позивача, що стало підставою для звернення до суду з даним позовом.

Підтримавши в судовому засіданні позов урахуванням поданих до нього уточнень, представник позивача в судовому засіданні просила позов задовольнити.

Представник відповідача-1 ОСОБА_3, який водночас, є відповідачем - 2 ОСОБА_2 позов не визнав, пояснивши, що відповідачі дійсно є співвласниками нежитлового приміщення, однак, споживачем комунальних послуг є фізична особа - підприємець ОСОБА_2, основним видом господарської діяльності якого є 68.20 (надання в оренду та експлуатацію власного майна); 82.99 (надання інших допоміжних комерційних послуг). Отримавши пропозицію, про дані обставини одразу ж було повідомлено позивача і направлено пропозицію щодо деяких пунктів договору, стороною якого має бути саме споживач цих послуг відповідно до Закону - фізична особа - підприємець ОСОБА_2

Саме фізична особа - підприємець ОСОБА_2 фактично споживає житлово-комунальні послуги, які йому надаються позивачем, не відмовляючись від їх отримання, що свідчить про прийняття ним пропозиції.

Права позивача не порушені відповідачами, тому з наведених підстав, представник відповідача-1 і відповідач-2 просить відмовити у задоволенні позову.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

З наданих суду доказів убачається і не оспорюється сторонами те, що відповідачі є власниками нежитлового приміщення в АДРЕСА_1.

Відповідно до положень Закону України «Про внесення змін до деяких Законів України щодо удосконалення розрахунків за енергоносії» виконавцем послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води для об'єктів усіх форм власності з 1 липня 2014 є суб'єкт господарювання з постачання теплової енергії (теплопостачальна організація).

Надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води в будинку АДРЕСА_1 з 01.07.2014 року здійснюється позивачем - ТОВ «ЄВРО-РЕКОНСТРУКЦІЯ».

23.07.2014 у газеті Хрещатик (№ 103(4503)) позивачем розміщено повідомлення з пропозицією укладення договору шляхом звернення споживачів до підрозділів теплопостачальної організації із зазначенням адреси та необхідного переліку документів.

Проект договору підготовленій позивачем на основі Типового договору, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року № 630.

Відповідно до статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов'язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем.

Стаття 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» надає визначення поняття споживача - фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу, а також власника - як фізичну або юридичну особу, якій належить право володіння, користування та розпорядження приміщенням, будинком, спорудою, житловим комплексом або комплексом будинків і споруд, зареєстроване у встановленому порядку.

Водночас, Закон не ототожнює ці поняття.

Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень, співвласниками нежитлового приміщення площею 138.60 ки м. за адресою: АДРЕСА_1 є фізичні особи - ОСОБА_3 та ОСОБА_2, однак, споживачем послуг з централізованого опалення, згідно виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, є фізична особа - підприємець ОСОБА_2, який здійснює свою господарську діяльність, згідно свідоцтва платника єдиного податку серії НОМЕР_1, за адресою: АДРЕСА_1.

Отримавши пропозицію на укладення договору, фізична особа - підприємець ОСОБА_2 повідомив позивача про те, що саме він є споживачем житлово-комунальних послуг.

Будь-яких доказів того, що від позивача надійшла пропозиція щодо укладення договору на основі Типового договору, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року № 630 із споживачем послуг, суду не надано, як необґрунтованими є доводи позивача про порушення його прав фізичними особами - ОСОБА_3 та ОСОБА_2, як виконавця послуг.

Відтак, позов є передчасним, а обставини, викладені позивачем, не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду, що дає підстави для висновку про відмову у задоволенні позову.

Відповідно до ст.. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Оскільки суд дійшов до висновку про відмову у задоволенні позову, судові витрати, понесені позивачем, не відшкодовуються.

Керуючись ст.ст. 11, 16 ЦК України, ст. ст. 1, 13, 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», ст.ст. 10, 11, 57-61, 88, 209, 210, 212-215, 218, 222, 223, 294 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «ЄВРО-РЕКОНСТУКЦІЯ» до ОСОБА_3, ОСОБА_2 про визнання договору укладеним - відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду міста Києва через Дніпровський районний суд міста Києва протягом десяти днів після його проголошення в судовому засіданні, а учасниками судового розгляду, які не брали участь у справі протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

СУДДЯ: