Ухвала

іменем україни

13 жовтня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Фаловської І.М., Висоцької В.С., Ткачука О.С.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «НОВА» про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок вчинення дорожньо-транспортної пригоди, за касаційною скаргою представника ОСОБА_5 - ОСОБА_6 на рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 10 березня 2016 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 20 квітня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У серпні 2015 року ОСОБА_4 звернулася до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що з вини водія ОСОБА_5, який керував автомобілем Toyota, 22 жовтня 2014 року сталася дорожньо-транспортна пригода (далі - ДТП), внаслідок якої автомобілю позивача Mitsubishi завдано механічних пошкоджень. Вартість матеріального збитку, завданого позивачу, складає 179 002 грн. Цивільна відповідальність ОСОБА_5 була застрахована у приватному акціонерному товаристві «Страхова компанія «НОВА» (далі - ПрАТ «СК «НОВА»), яке здійснено виплату страхового відшкодування в розмірі 34 532,22 грн. та сплачено пеню в розмірі 3 405,92 грн.

Оскільки виплату страхового відшкодування проведено не в повному обсязі позивач просила стягнути з ПрАТ «СК «НОВА» доплату страхового відшкодування у розмірі 15 467,78 грн., пеню за період з 13 березня 2015 року по 28 липня 2015 року в розмірі 3 508,86 коп., 3 % річних у розмірі 175,44 грн. та інфляційні втрати у розмірі 4 578,46 грн. Крім того, ОСОБА_4 просила стягнути з ОСОБА_5 різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою у розмірі 129 002 грн.

Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 10 березня 2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду м. Києва від 20 квітня 2016 року, позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 у відшкодування матеріальної шкоди 129 002 грн. Вирішено питання розподілу судових витрат. У задоволенні решти позову відмовлено.

У касаційній скарзі представник ОСОБА_5 - ОСОБА_6, мотивуючи свою вимогу неправильним застосуванням судами норм матеріального права та порушенням норм процесуального права, просить скасувати вказані судові рішення, а справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга не може бути задоволена з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Судами встановлено, що 17 жовтня 2014 року між ОСОБА_5 та ПрАТ «СК «НОВА» був укладений поліс обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів серія, згідно якого був застрахований автомобіль марки Toyota (а. с. 84).

Постановою Дніпровського районного суду м. Києва від 26 листопада 2014 року ОСОБА_5 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП України (а. с. 15).

Згідно страхового акта від 22 травня 2015 року заявлена подія є страховим випадком за страховим полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 21 травня 2015 року, до виплати підлягає страхове відшкодування у розмірі 34 532,22 грн. (а. с. 46-47).

Згідно платіжного доручення від 25 травня 2015 року та платіжного доручення від 25 травня 2015 року ПрАТ «СК «НОВА» сплачено позивачу страхове відшкодування у розмірі 34 532,22 грн. за страховим полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 21 травня 2015 року та пеня у розмірі 2 843,94 грн. (а. с. 85, 87, 88).

Вартість відновлювального ремонту автомобіля позивача Mitsubishi та, відповідно, вартість матеріального збитку, завданого останньому, складає 179 002 грн. (а. с. 132-133, 134, 135).

Відповідно до квитанції до прибуткового касового ордеру від 15 квітня 2015 року та ордеру від 24 лютого 2015 року ФОП ОСОБА_7 прийнято від позивача платежів на загальну суму 179 002 грн. (а. с. 131, 128-129, 130).

За загальним правилом відповідальність за шкоду несе боржник - особа, яка завдала шкоди. Якщо шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки (зокрема, діяльністю щодо використання, зберігання та утримання транспортного засобу), така шкода відшкодовується володільцем джерела підвищеної небезпеки - особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом (ч. 2 ст. 1187 ЦК України).

Так, відповідно до ст. 999 ЦК України законом може бути встановлений обов'язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров'я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов'язкове страхування). До відносин, що випливають із обов'язкового страхування, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства.

До сфери обов'язкового страхування відповідальності належить цивільно-правова відповідальність власників наземних транспортних засобів.

Закон України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» метою здійснення обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності визначає забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та/або майну потерпілих внаслідок ДТП, а також захист майнових інтересів страхувальників. Об'єктом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов'язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров'ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу (статті 3, 5 вказаного Закону).

Відповідно до ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Задовольняючи позов частково, суд першої інстанції, з висновком якого погодився й апеляційний суд, відповідно до вимог статей 10, 11, 60 ЦПК України дослідивши всі наявні у справі докази в їх сукупності та надавши їм належну оцінку, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вірно виходив із того, що різниця між фактичним розміром завданої позивачу шкоди внаслідок ДТП, яка сталася з вини ОСОБА_5, і страховою виплатою підлягає стягненню з останнього відповідно до ст. 1194 ЦК України.

Разом з тим, місцевий суд навів розрахунки, з яких виходив при вирішенні грошових вимог.

Місцевий суд всебічно та повно дослідив обставини справи та дійшов вірного висновку про задоволення позову частково. Крім того, апеляційний суд відповідно до вимог ст. 303 ЦПК України перевірив законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у місцевому суді, та обґрунтовано залишив вказане рішення без змін.

Докази та обставини, на які посилається заявник у касаційній скарзі, були предметом дослідження судами першої та апеляційної інстанцій і при їх дослідженні та встановленні судами були дотримані норми матеріального і процесуального права.

Доводи касаційної скарги на правильність висновків судів не впливають та їх не спростовують.

Керуючись статтями 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_5 відхилити.

Рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 10 березня 2016 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 20 квітня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів: І.М. Фаловська

В.С. Висоцька

О.С. Ткачук