Справа №333/2807/16-ц
Провадження № 2/333/1862/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27.10.2016р. м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді Боровікової А.І., при секретарі Носаченко О.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 „Міські теплові мережі в особі філії ОСОБА_1 „Міські теплові мережі Комунарського району м. Запоріжжя до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за надані послуги з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої воді (підігріву питної води), -

В С Т А Н О В И В:

У травні 2016р. позивач ОСОБА_1 «МТМ» звернувся до суду з вищезазначеним позовом, посилаючись на наступне,

Відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 проживають за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1.

ОСОБА_1 „МТМ по відношенню до Відповідачів являється виконавцем послуг з централізованого опала централізованого постачання гарячої води (підігріву питної води).

Постановою Кабінету Міністрів України № 630 від 21.07.2005 року «Про затвердження Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення» (надалі-Правила) та Законом України „Про житлово-комунальні послуги № 1875-IV від 24.06.2004 р. передбачено, що надання послуг з централізованого опалення, постачання гарячої води і водовідведення здійснюється на підставі укладеного між Виконавцем та Споживачем відповідного договору.

Відсутність укладеного між споживачем та теплопостачальною організацією договору про наданий послуг з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води не позбавляє споживача відповідальності та обовязку зі сплати спожитих послуг. Фактично послуга надавалась відповідачу, була їм прийнята та спожита.

Послуга з централізованого опалення надавалась Відповідачам в межах опалювального сезону, а послуга з постачання гарячої води (підігріву питної води) - постійно.

Позивач у період з січня 2009 р. по квітень 2016 р. включно надав Відповідачам послуги з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води у приміщення, розташоване за адресою: АДРЕСА_1, (розрахунок додається). Сума заборгованості Відповідачів за отримані послуги складає станом на 01.05.2016 року складає 14 708,25 грн.

На адресу Відповідачів неодноразово направлялись претензії стосовно наявної заборгованості за надані Позивачем послуги з вимогою погасити суму боргу.

За вказаний період скарг з боку Відповідачів на неналежну якість надання послуг з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води (підігріву питної води) на адресу Позивача не надходило.

Пунктом 18 Правил визначено, що розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим.

Позивач просить суд стягнути солідарно з ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 на користь ОСОБА_1 "Міські теплові мережі суму заборгованості за надані послуги з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води (підігріву питної води) в сумі 14 708,25 грн. та судові витрати.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав повністю, надав суду пояснення, аналогічні викладеним в позовній заяві, додатково звернувся до суду з письмовою заявою про поновлення строків позовної давності, посилаючись на те, що ОСОБА_1 «МТМ» звертався до суду з заявою про видачу судового наказу відносно ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за надання послуг з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води.

20.09.2011 року судом виданий судовий наказ від 20.09.2011р. про стягнення у солідарному порядку з ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 на користь ОСОБА_1 «МТМ» заборгованості за надані послуги у сумі 3 235,99 грн. та витрати з оплати інформаційно-технічного забезпечення у сумі 30 грн.

Судовий наказ було отримано ОСОБА_1 «МТМ» 02.03.2012 року.

Судовий наказ вперше пред'явлено до виконання у Комунарський відділ Державної виконавчої службі Запорізького міського управління юстиції 05.04.2012 року, та 11.05.2012 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження по справі.

Протягом 2012-2016 p.p. судовий наказ по справі № 2-Н-2465/11 від 20.09.2011 знаходився на виконанні у Комунарському відділі Державної виконавчої службі Запорізького міського управління юстиції. Останній раз наказ по справі № 2-Н-2465/11 від 20.09.2011 пред'явлено до виконання 15.04.2016 року Заява за вих. № 623-юр. (копія надається у матеріали справи), до цього часу інформації з ВДВС не надійшло у зв'язку з великим навантаженням відділу.

Однак, як з'ясувалося зі звернення відповідача ОСОБА_2 (вхід. № 949 від 05.05.2016 р.) судом винесено ухвалу від 20.09.2016р. про скасування судового наказу.

Юрисконсультом Комунарської філії ОСОБА_1 «МТМ» було перевірено дану інформацію та 17.05.2016 року отримано копію ухвали про скасування судового наказу.

Відповідач до цього часу має заборгованість перед ОСОБА_1 «МТМ» за період з січня 2009 року по червень 2011 року включно на суму З 235,99 гри, (в межах судового наказу № 2-Н-2465/2011),

Просить суд поновити строки позовної давності, які пропущені не з провини Позивача.

Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в судовому засіданні позовні вимоги визнали частково, посилаючись на те, що в 2006 р. договір між власником квартири ОСОБА_6 і ВРЕЖО № 11 про участь у витратах на утримання будинку та прибудинкової території був розірваний в судовому порядку з підстав неналежної якості постачаємих споживачу послуг. При цьому, ВРЕЖО № 11, а в наслідок його правонаступник ГКГ1 «Підстава», жодної претензії відповідачів не виконали, а лише продовжували нараховувати суми заборгованості.

Керуючись ст. 22 «Права і обов'язки виробника» Закону України №1875-1V від 24.06.2004р. «Про житлово - комунальні послуги», у вересні 2006 року, в листопаді 2008 року відповідач ОСОБА_3 подавала заяви на ім'я директора Філії концерну «Міські теплові мережі» - виробника послуг, з проханням про укладення договору з надання послуг з централізованого опалення, безпосередньо між концерном - виробником послуг і нею - споживачем, минаючи при цьому посередника - ВРЕЖО № 1, в чому відповідачу було відмовлено згідно ст. 29 цього Закону, власник квартири у багатоповерховому будинку можуть укладати договори на надання житлово-комунальних послуг тільки з його балансоутримувачем або уповноваженою особою - виконавцем послуг, а прямий договір між виробником і кінцевим споживачем укласти не можна. А згідно з рішенням виконкому Запорізької міськради № 327 від 22.09.2005г. такою уповноваженою особою було ВРЕЖО № 11 (копії відповідей додаються).

При цьому, ОСОБА_1 порадив єдине вирішення питання шляхом відновлення договірних відносин з ВРЕЖО №11, що природно було неприйнятним. І оскільки оплата за відсутність належних житлово - комунальних послуг, а також послуг з централізованого опалення, передбачалася виключно па розрахункові рахунки ПРСЖО № 11, то маючи конфлікт інтересів, остання відповідачами не здійснювалась.

За минулий опалювальний сезон 2015 - 2016 року відповідач наполегливо постачав величезну кількість Гкал тепла в будинки споживачів, не цікавлячись чи треба це їм, температура в квартирах сягала 26 - 27 градусів. Відповідачі змушені були відкривати вікна і опалювати вулицю, однак заходів для зміни ситуації ніяких не приймалося.

Пунктом 6 ст. 10 ЗУ «Про приватизацію державного житлового фонду» від 19.06.1992 № 2482 передбачено, що з власників квартир заборгованість за оплату ЖК послуг стягується в судовому порядку виключно по укладеним договорам.

При цьому позовні вимоги в судовому засіданні відповідачі визнали частково в межах строку позовної давності, а саме з січня 2013р. по квітень 2016р. у сумі 9109 грн. 58 коп., заперечували проти задоволення заяви позивача про поновлення строку позовної давності як безпідставної.

Відповідачі ОСОБА_4, ОСОБА_5 до судового засідання не зявились, про час та місце розгляду справи повідомлені у встановленому законом порядку, про причини неявки суд не повідомили.

Керуючись ст. 169 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу у відсутності відповідачів ОСОБА_4, ОСОБА_5

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено:

19.01.2016р. за заявою ОСОБА_1 «МТМ» видано судовий наказ про стягнення з ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 заборгованості за надання послуг з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води в сумі 6858 грн. 09 коп. та витрат по сплаті судового збору в розмірі 609 грн.

Ухвалою суду від 08.02.2016р. вищезазначений судовий наказ скасовано за заявою відповідачів.

Пунктом 2.1. Статуту зазначено, що основною метою діяльності ОСОБА_1 є здійснення виробничо-технічної діяльності, спрямованої на надійне та безперебійне забезпечення споживачів тепловою енергією, одержання прибутку для здійснення діяльності ОСОБА_1 та задоволення на його основі соціально-економічних інтересів трудового колективу ОСОБА_1.

Рішенням Виконавчого комітету Запорізької міської Ради № 25 від 29.01.2009 року „Про визначення виконавців житлово - комунальних послуг у м. Запоріжжя, починаючи з 01.01.2009 року виконавцем житлово - комунальних послуг для населення, що мешкає у житловому фонді комунальної власності з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води визначено ОСОБА_1 „Міські теплові мережі (надалі-Позивач) в будинках, мережі яких безпосередньо приєднані до теплових мереж ОСОБА_1 „МТМ (п. 1.3 Рішення).

Рішенням Виконавчого комітету Запорізької міської Ради № 200 від 28.04.2011 року „Про визначення виконавців комунальних послуг Концерн „Міські теплові мережі визначено виконавцем послуг з централізованого опалення, підігріву питної води щодо населення, що мешкає у житловому фонді комунальної власності міста Запоріжжя в будинках, мережі яких безпосередньо приєднані до теплових мереж ОСОБА_1 „МТМ (п. 1.2 Рішення).

Згідно п.4 ст.19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» виконавцем послуг з центрізованого опалення та послуг з централізованого постачання гарячої води для обєктів усіх форм власності є субєкт господарювання з постачання теплової енергії (теплопостачальна організація).

Як вбачається з Довідки з місця проживання, виданої МКП «Основаніє», відповідачі Відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 проживають за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1.

ОСОБА_1 „МТМ по відношенню до відповідачів є виконавцем послуг з централізованого опалення.

Постановою Кабінету Міністрів України № 630 від 21.07.2005 року „Про затвердженя Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та Законом України „Про житлово-комунальні послуги № 1875-ІУ від 24.06.2004р. передбачено, що надання послуг з централізованого опалення, постачання гарячої води та водовідведення здійснюється на підставі укладеного між Виконавцем та Споживачем договору.

Згідно п.1,5 ч.3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», п.7 Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених постановою КМУ №572 від 08.10.1992р. (в редакції постанови КМУ №45 від 24.01.2006р.), власник квартири зобов'язаний, зокрема укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору та оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені законом або договором.

Заперечуючи проти позову про стягнення заборгованості за комунальні послуги, відповідачі посилаються на відсутність між сторонами договору з цього питання., а також на сам факт неналежного ненадання їм цих послуг.

Відповідно до ч.3 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підтвердження своїх вимог і заперечень.

На підтвердження своїх вимог позивач надав докази надання відповідачам за місцем проживання послуги з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води та витрат на здійснення цих послуг, які відображені у відповідних розрахунках, наданих позивачем.

Таким чином, позивачем надавалися комунальні послуги відповідачам, за які вони не сплачували, внаслідок чого утворилася заборгованість. Належних та допустимих доказів про те, що відповідач у порядку, встановленому «Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення» (далі-Правилами), затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630, відмовлялася від отримання послуг з централізованого опалення, гарячого, водопостачання, відповідачами суду не надано.

З пояснень відповідачів у судовому засіданні вбачається, що вони неодноразово зверталися до позивача із письмовими заявами щодо неналежного, неякісного надання позивачем послуг з централізованого опалення, постачання гарячої води.

Відповідно до статті 179 ЖК України користування будинками (квартирами) державного і громадського житлового фонду, фонду будівельно-житлових кооперативів, а також приватного житлового фонду та їх утримання здійснюється з обов'язковим додержанням вимог Правил користування приміщеннями жилих будинків.

Згідно зі ст. 1 Закону України від 24 червня 2004 р. «Про житлово-комунальні послуги» комунальні послуги - це результат господарської діяльності, спрямованої на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи у забезпеченні холодною і гарячою водою, водовідведенням, газо- та електропостачанням, опаленням. Споживачем за цим Законом є фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу.

Частиною 3 статті 16 вказаного Закону визначено принцип безперебійного надання споживачу комунальних послуг. Відповідно до пункту 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених 21 липня 2005 року Постановою Кабінету Міністрів України № 630, плата за надані послуги вноситься щомісячно.

Доводи відповідачів про відсутність між ними та позивачем договору про надання послуг, а отже відсутність правових підстав для задоволення позову є такими, що не відповідають обставинам справи, встановленим судом.

Дійсно, за вимогами ст. 19 Закону України „Про житлово-комунальні послуги", житлово-комунальні послугу надаються виключно на підставі Договору, але статтею 20 цього Закону передбачений саме обов'язок споживача укласти договір на отримання житлово-комунальних послуг та оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Згідно до ст. 24 Закону України «Про теплопостачання», одним із основних обовязків споживача, є своєчасне укладання договору з теплопостачальною організацією на постачання теплової енергії.

За змістом ч.1 ст. 11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають не лише з підстав, передбачених законодавством, але й з дій громадян, а тому відсутність Договору про надання житлово-комунальних послуг не змінює правовідносин сторін і не звільняє відповідача від сплати отриманих послуг.

Отже, вважає суд, відсутність між позивачем та відповідачами письмового договору про надання послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання не може бути підставою для відмови у позові, оскільки вказані послуги фактично були надані, були прийняти відповідачами та спожиті.

Згідно ст. 6, ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Стаття 526 ЦК України визначає, що зобовязання, підстави виникнення яких були передбачені в ст. 11 ЦК України, повинні виконуватися належним чином згідно умов договору, вимог ЦК України та інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов і вимог - згідно звичаям ділового обороту або інших вимог, які звичайно висуваються.

Відсутність укладеного між споживачем та теплопостачальною організацією договору надання послуг з централізованого опалення не позбавляє споживача відповідальності обовязку зі сплати спожитих послуг.

Фактично послуга з централізованого опалення надавалась Відповідачам в межах опалювального сезону, була їми прийнята та спожита.

Пунктом 18 Правил визначено, що розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим.

Відповідно до ст.ст. 67, 68 ЖК України, наймачі (власники) квартир зобов'язані своєчасно, не пізніше за 10 число наступного місяця вносити плату за комунальні послуги, до числа яких входять послуги з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої воді.

Згідно зі ст. 64 ЖК УРСР члени сім'ї наймача, що проживають спільно з ним, несуть солідарну відповідальність за зобов'язаннями.

Позивач у період з січня 2009 р. по квітень 2016 р. включно надав відповідачам послуги з централізованого опалення, у приміщення, розташоване за адресою: АДРЕСА_2, що підтверджується відповідним розрахунком позивача.

Станом на 01.05.2016р. сума заборгованості відповідачів за отримані послуги складає 14708 грн. 25 коп., що підтверджується відповідним розрахунком, наданим позивачем.

На адресу Відповідачів неодноразово направлялись претензії стосовно наявної заборгованості за надані Позивачем послуги з вимогою погасити суму боргу.

У судовому засіданні відповідачами була зроблена заява про застосування строків позовної давності.

Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Відповідно до ст. 267 п. 3 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

У судовому засіданні, представником відповідача була зроблена заява про застосування строків позовної давності.

Відповідачі в судовому засіданні визнали позовні вимоги частково, а саме в межах строку позовної давності, а саме: за період з січня 2013р. по квітень 2016р. у сумі 9109 грн. 58 коп., що відповідає вищезазначеному розрахунку заборгованості, наданому позивачем за період з січня 2011р.

При цьому суд не вбачає підстав для поновлення строку позовної давності за заявою позивача з наступних підстав.

Судовий захист права кредитора на стягнення грошових коштів може бути реалізовано як у позовному провадженні, так і шляхом видачі судового наказу як особливої форми судового рішення, подання кредитором заяви про видачу судового наказу в порядку, передбаченому розділом II ЦПК України, що перериває перебіг строку позовної давності.

Позивач ОСОБА_1 «МТМ» двічі звертався до суду з заявою про видачу судових наказів відносно відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за надання послуг з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води.

20.09.2011р. за заявою ОСОБА_1 «МТМ» видано судовий наказ про стягнення з ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 заборгованості за надання послуг з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води в сумі 3235 грн. 99 коп. та витрат по сплаті судового збору.

Ухвалою суду від 09.07.2012р. вищезазначений судовий наказ скасовано за заявою відповідачів.

19.01.2016р. за заявою ОСОБА_1 «МТМ» видано судовий наказ про стягнення з ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 заборгованості за надання послуг з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води в сумі 6858 грн. 09 коп. та витрат по сплаті судового збору в розмірі 609 грн.

Ухвалою суду від 08.02.2016р. вищезазначений судовий наказ скасовано за заявою відповідачів.

Проте відповідач, як після першого скасування судового наказу за ухвалою суду від 09.07.2012р. звернувся до суду зі спливом строку позовної давності, при цьому суд не вбачає підстав для поновлення останнього через його сплив з поважних причин, оскільки ухвали про скасування судових наказів надсилались судом у встановленому ЦПК України порядку законом порядку на адресу відповідачів, так і на адресу позивача, що підтверджується матеріалами справи.

Керуючись ст. ст. 64, 67, 68 ЖК України, «Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630, ст.ст. 1,16,19,20 Закону України „Про житлово-комунальні послуги", Правилами користування приміщеннями житлових будинків, затверджених постановою КМУ №572 від 08.10.1992 р. (в редакції постанови КМУ № 45 від 24.01.2006р.), ст.ст. 212-214 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути солідарно з відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 на користь ОСОБА_1 «Міські теплові мережі» заборгованість за надані послуги з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води (підігріву питної води) в сумі 9109 грн. 58 коп.

Стягнути з відповідача ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 «Міські теплові мережі» судові витрати у сумі 344 грн. 50 коп.

Стягнути з відповідача ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 «Міські теплові мережі» судові витрати у сумі 344 грн. 50 коп.

Стягнути з відповідача ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 «Міські теплові мережі» судові витрати у сумі 344 грн. 50 коп.

Стягнути з відповідача ОСОБА_5 на користь ОСОБА_1 «Міські теплові мережі» судові витрати у сумі 344 грн. 50 коп.

У іншій частині позову відмовити.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Запорізької області через Комунарський районний суд м. Запоріжжя протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя А.І. Боровікова