Справа № 654/269/16-ц
Провадження № 2/654/307/2016
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21.01.2016 року м. Гола Пристань

Суддя Голопристанського районного суду Херсонської області Францішко Ю. В., розглянувши заяву Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» про забезпечення позову,

В С Т А Н О В И В:

Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» через свого представника звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

До суду також надійшла заява представника позивача про забезпечення позову. У поданій до суду заяві представник позивача просить накласти арешт на нерухоме майно, яке належить ОСОБА_1, а також обмежити відповідача у праві виїзду за межі України до виконання своїх зобовязань.

Відповідно ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позов розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справ.

Прохання заявника не відповідає вимогам закону та не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 3 ст. 151 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. Разом з тим, у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено причини, у звязку з якими потрібно забезпечити позов; вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; інші відомості, потрібні для забезпечення позову, що передбачено ч. 2 ст. 151 ЦПК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 152 ЦПК України, види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

За загальним правилом, заявник повинен звернутись до суду з відповідною обґрунтованою заявою про забезпечення позову, в якій повинен навести підстави для такого забезпечення позову, надавши відповідні докази.

Проте, позивач не виконав зазначенні вимоги чинного законодавства, не надав суду жодних доказів які б свідчили про те, що невжиття заходів забезпечення позову призведе до наслідків, зазначених в ч. 3 ст. 151 ЦПК України.

Згідно з п. 4 постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» N9 від 22.12.2006 р. розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; зясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у звязку із застосуванням відповідних заходів.

З метою забезпечення позовних вимог позивач також просить обмежити відповідача у праві виїзду за межі України до виконання своїх зобовязань: заборонити відділ у справах громадянства, міграції та реєстрації фізичних осіб видачу відповідачу паспорту (проїзного документу); адміністрацію Державної прикордонної служби України вжити заходів щодо тимчасового затримання та вилучення наявних у відповідача паспортів (проїзних документів), обмежити відповідача у праві виїзду за межі України до виконання ним своїх зобовязань; оскільки вважає, що неприйняття заходів забезпечення позову може зробити неможливим виконання рішення суду.

Заява про забезпечення позову не містить посилання на беззаперечні мотиви, за якими позивач вважає, що захист його прав, свобод та інтересів буде неможливим без вжиття відповідних заходів і для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також не вказано в чому полягає значимість таких зусиль і наскільки значні витрати будуть позивачем при цьому понесені, у звязку з чим судом не встановлено підстав для задоволення заяви ПАТ КБ «ПриватБанк» про забезпечення позову та вважає необхідним відмовити в задоволенні заяви про забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно, яке належить відповідачу та обмеження останнього у праві виїзду за межі України.

Керуючись ст. ст. 151-153 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» про забезпечення позову відмовити.

Копію ухвали направити позивачу.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Херсонської області, шляхом подачі через районний суд апеляційної скарги протягом 5 днів з дня винесення ухвали.

Суддя: ОСОБА_2