У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 лютого 2016 року Рівненський міський суд

під головуванням судді - Ковальова І.М

при секретарі Грицаюк О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Рівне заяву ОСОБА_1 про відстрочку виконання рішення суду,-

в с т а н о в и в:

В Рівненський міський суд з заявою про відстрочку виконання рішення Рівненського міського суду від 06 квітня 2015 року по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором звернувся ОСОБА_1

В судовому засіданні представник заявника повністю підтримала заяву та просять суд її задоволити з підстав, викладених у письмовій заяві про відстрочку виконання рішення суду та у додаткових поясненнях до заяви.

В судове засідання представник ПАТ «Дельта Банк» не з'явилась, однак подала до суду письмові пояснення у яких просила провести розгляд справи у відсутності представника АТ «Дельта Банк» та відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про відстрочку виконання рішення суду з підстав викладених у поясненнях.

Заслухавши представника заявника, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що заява не підлягає до задоволення виходячи з наступного.

Судом встановлено, що рішенням Рівненського міського суду від 06 квітня 2015 року по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства Дельта Банк до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором позовні вимоги позивача задоволено. Стягнути з ОСОБА_1 (і.н. НОМЕР_1), ОСОБА_2 (і.н. НОМЕР_2), ОСОБА_3 (і.н. НОМЕР_3) солідарно на користь Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» (МФО 380236, , р/р 373980009) заборгованість за кредитним договором від 22 листопада 2007 року станом на 28 листопада 2014 року в розмірі 655 552,76 грн., з яких: заборгованість за кредитом в розмірі 40 486,00 доларів США, що згідно офіційного курсу НБУ становить 605 949,31 грн.; заборгованість за відсотками в розмірі 2 818,20 доларів США, що згідно курсу НБУ становить 42 179,68 грн.; заборгованість за комісією в розмірі 7 423,78 грн. Стягнути з ОСОБА_1 (і.н. НОМЕР_1), ОСОБА_2 (і.н. НОМЕР_2), ОСОБА_3 (і.н. НОМЕР_3) солідарно на користь Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» (МФО 380236, , р/р НОМЕР_4) понесені судові витрати по справі, а саме сплачений судовий збір в розмірі 3654,00 грн.

Рішенням колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Рівненської області від 26 травня 2015 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 06 квітня 2015 року в частині солідарного стягнення боргу з боржника і поручителів скасовано. Стягнуто з позичальника ОСОБА_1 солідарно з кожним поручителем окремо: ОСОБА_2 та ОСОБА_3

ОСОБА_4 на користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованість за кредитним договором від 22 листопада 2007 року станом на 28 листопада 2014 року в розмірі 655 552,76 грн. з яких: заборгованість за кредитом в розмірі 40 486,00 доларів США, що згідно офіційного курсу НБУ становить 605 949,31 грн.; заборгованість за відсотками в розмірі 2 818,20 доларів США, що згідно курсу НБУ становить 42 179,68 грн.; заборгованість за комісією в розмірі 7 423,78 грн. В решті рішення залишено без змін.

Відповідно до ст.373 ЦПК України за наявності обставин, що утруднюють виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім'ї, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо), за заявою державного виконавця або за заявою сторони суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає питання про відстрочку або розстрочку виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання рішення в судовому засіданні з викликом сторін і у виняткових випадках може відстрочити або розстрочити виконання, змінити чи встановити спосіб і порядок виконання рішення.

Відповідно до ст.14 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, і за її межами.

Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Обов'язковість судового рішення не позбавляє осіб, які не брали участі у справі, можливості звернутися до суду, якщо ухваленим судовим рішенням порушуються їхні права, свободи чи інтереси.

Відповідно до ст.124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

Згідно п.5 ст.52 Закону України «Про виконавче провадження» у разі відсутності у боржника коштів, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення невідкладно звертається також на належне боржнику інше майно.

Як встановлено судом заявнику ОСОБА_1 належить на праві власності нерухоме майно,що є забезпеченням кредитних зобовязань. Окрім того, державною виконавчою службою також встановлюється про належність іншого майна на праві власності ОСОБА_1

Отже у разі відсутності грошових коштів, законодавство передбачає звернення стягнення на належне боржникові на праві власності нерухоме майно.

Відповідно розяснення, викладеного в п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 26 грудня 2003 року «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження», задоволення заяви про відстрочку виконання рішення суду можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає, виходячи із особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення суду.

Таким чином, відстрочка рішення суду може бути надана у виняткових випадках, що обумовлюють обєктивні ускладнення при виконанні судового рішення або наявність яких робить його виконання неможливим.

При цьому, законодавець не надає право зацікавленій стороні щодо вільного тлумачення особливого характеру обставин, що ускладнюють або роблять неможливим виконання рішення суду та яке не може бути повязане із субєктивним ставленням боржника до виконання рішення суду, а повинно ґрунтуватися виключно на обєктивних обставинах.

Крім того, пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод у відповідній частині передбачає наступне: "Кожен має право на... розгляд його справи упродовж розумного строку... судом, ..., який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру...".

Статтею 13 Конвенції передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Відповідно до ст.17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» (№3477-IV від 23 лютого 2006 року із змінами та доповненнями), суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику суду, як джерело права.

Рішенням Європейського суду у справі « ОСОБА_5 проти України від 15 жовтня 2009 року, яке є пілотним для держави України встановлено, зокрема у п.51, що суд повторює, що право на суд, захищене статтею 6, було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов'язкове для виконання, судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін (див. рішення у справі "Горнсбі проти Греції" (Hornsby v. Greece), від 19 березня 1997 року, п. 40, Reports of Judgments and Decisions 1997-II).

Ефективний доступ до суду включає право на виконання судового рішення без невиправданих затримок (див. рішення у справі "Іммобільяре Саффі" проти Італії" ((Immobiliare Saffi v. Italy), [GC], N 22774/93, п. 66, ECHR 1999-V).

Пунктом 53 вказаного рішення також встановлено, що відповідно необґрунтовано тривала затримка у виконанні обов'язкового для виконання судового рішення може становити порушення Конвенції (див. рішення у справі "Бурдов проти Росії" N 59498/00, ECHR 2002-III).

Враховуючи вище викладене, суд приходить до висновку, що посилання представника заявника на ті обставини, що її довіритель хворіє та на даний час перебуває у важкому матеріальному становищі, що позбавляє його можливості виконувати рішення суду та має намір добровільно реалізувати заставне нерухоме майно, яке належить йому на праві власності не заслуговують на увагу, заявником не наведено особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення суду.

Тому з вище зазначених підстав, суд вважає дану заяву безпідставною та такою, що не підлягає до задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.14,207,293,294,373 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в :

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про відстрочку виконання рішення Рівненського міського суду від 06 квітня 2015 року за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Рівненського

міського суду ОСОБА_6