У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 жовтня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Луспеника Д.Д., Журавель В.І., Закропивного О.В.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справуза позовом публічного акціонерного товариства «Європейський газовий банк» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 9 жовтня 2015 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 28 січня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У серпні 2014 року публічне акціонерне товариство «Європейський газовий банк» (далі - ПАТ «Європейський газовий банк») звернулось до суду з указаним вище позовом, посилаючись на те, що 1 червня 2007 року між ним та ОСОБА_4 укладено кредитний договір, за умовами якого останньому надано кредит у розмірі 37 500 доларів США на строк до 1 червня 2010 року зі сплатою 15 % річних за користування кредитом. Протягом дії кредитного договору з відповідачем було укладено: угоду № 1 від 3липня 2007 року, якою змінено редакцію п. 2.1. кредитного договору щодо виду забезпечення виконання; договір про внесення змін до кредитного договору від 30 травня 2008 року, яким викладено в новій редакції п.п. 1.1., 3.2.2. договору кредиту, зокрема, щодо терміну повернення кредиту до 1травня 2011 року та сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 17 %; договір про внесення змін до кредитного договору від 29 квітня 2011 року, яким, зокрема, викладено в новій редакції п.п. 1.1. договору кредиту щодо надання банком позичальнику відновлювальної відкличної кредитної лінії в сумі 34 360доларів 25 центів США зі строком повернення до 28 квітня 2014 року; договір про внесенні змін до договору кредиту від 23 травня 2012 року, яким, зокрема, викладено в новій редакції п.п. 1.1. договору кредиту щодо надання банком позичальнику кредиту у розмірі 34 360 доларів 25 центів США зі строком повернення до 10 травня 2016 року. Взяті на себе зобов'язання відповідач не виконав, на вимоги не реагував, у зв'язку з чим виникла заборгованість за кредитним договором.

Ураховуючи викладене, ПАТ «Європейський газовий банк» просило суд стягнути з ОСОБА_4 на його користь кредитну заборгованість у розмірі 22 845 доларів 29 центів США та штраф у розмірі 9 375 доларів США.

Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 9 жовтня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду м. Києва від 28 січня 2016 року, позов ПАТ «Європейський газовий банк» задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ПАТ «Європейський газовий банк» заборгованість за кредитним договором від 1 червня 2007 року в загальному розмірі 22 417 доларів 55 центів США, що є еквівалентом 294 566 грн 61 коп. У решті позову відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить оскаржувані судові рішення в частині задоволення позову скасувати, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

Відповідно до п. 6 розд. XII«Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом, чинності.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що судові рішення ухвалені з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи скарги цих висновків не спростовують.

Частково задовольняючи позов ПАТ «Європейський газовий банк», суди, правильно застосувавши положення ст. ст. 526, 530, 1050 ЦК України, умови договорів, на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами (ст. 212 ЦПК України), дійшли до правильного висновку про те, що ОСОБА_4 не виконував належним чином зобов'язання за кредитним договором, внаслідок чого утворилася заборгованість, яка ним не спростована (ст. ст. 10, 60 ЦПК України), тому стягнули з нього вказану заборгованість, вірно визначивши її розмір на підставі наданого банком розрахунку.

Доводи касаційної скарги щодо розміру заборгованості фактично стосуються переоцінки доказів, що знаходиться поза межами повноважень суду касаційної інстанції.

Посилання касаційної скарги на незастосування положень Закону України «Про захист прав споживачів» безпідставні, оскільки відповідних вимог ОСОБА_4 не заявляв, умови договорів суди перевірили і порушення прав споживача не встановили, отже, касаційна скарга висновків судів не спростовує, на законність судових рішень не впливає.

Ураховуючи викладене та положення ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів вважає за необхідне відхилити касаційну скаргу і залишити судові рішення без змін.

Керуючись ст. ст. 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 9 жовтня 2015 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 28 січня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:Д.Д. Луспеник
В.І. Журавель О.В. Закропивний