233 № 233/670/16-ц
ЗАОЧНЕ Р І Ш Е Н Н Я
10 травня 2016 року Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області у складі: головуючого судді Каліуш О. В., за участі секретаря Мазепа Н.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Костянтинівка цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором кредиту,
Звернувшись до суду з позовом, Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк» (далі ПАТ «Укрсоцбанк») просить стягнути з ОСОБА_1 суму заборгованості за договором кредиту у розмірі 571642,85 грн., а також понесені ним судові витрати, посилаючись на те, що 17 липня 2007 року між ПАТ «Укрсоцбанк» та ОСОБА_1 укладено Договір кредиту № 2808-КР2807.
У порушення вимог діючого законодавства України, умов Договору кредиту відповідач не виконує належним чином зобовязання за Договором кредиту.
-сума заборгованості за кредитом 367945,83 грн.;
-розмір пені за несвоєчасне повернення кредиту 102677,57 грн.;
Виходячи із приписів ЦК України, у разі невиконання або неналежного виконання Позичальником Основного зобовязання, Позичальник відповідає перед кредитором за своїми грошовими зобовязаннями усім належним Позичальнику майном.
Відповідачу неодноразово направлялись листи попередження про необхідність погашення простроченої заборгованості, проводились переговори в телефонному режимі. Проте, Позичальник не відреагував, заборгованість не погасив, грошове зобовязання виконане належним чином не було.
У звязку із вищезазначеним фактом позивач вимушений звернувся до суду за захистом свого порушення права.
Представник позивача ПАТ «Укрсоцбанк» у судове засідання не зявився, в позовній заяві просив справи розглянути у його відсутність та не заперечував проти заочного розгляду справи.
Відповідач ОСОБА_1, будучи згідно ч.9 ст. 74 ЦПК України належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи, у судове засідання не зявилась, причини неявки не повідомила, тому суд на підставі ч.1 ст. 224 ЦПК України вирішує справу на підставі наявних у ній доказів (ухвалює заочне рішення).
Дослідивши всі обставини по справі та перевіривши їх доказами, суд дійшов таких висновків.
Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ч.1 ст. 530 ЦК України якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.
Судом встановлено, що 17 липня 2007 року між Публічним акціонерним товариством «Укрсоцбанк» та ОСОБА_1 укладено Договір кредиту № 175/2808-кр2807 (далі Договір кредиту), згідно із яким кредитор зобовязується надавати Позичальнику грошові кошти у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання, на умовах, визначених цим Договором (а.с.5-13).
Відповідно до п.п.1.1.2 Договору кредиту погашення та сплата нарахованих процентів за користування кредитом здійснюється наступним чином: починаючи з місяця, наступного за місяцем надання Кредиту, Позичальник щомісячно 10 числа сплачує Кредитору рівні суми грошових коштів, кожна з яких включає в себе заборгованість за Кредитом та процентами, розрахованих за весь строк користування кредитом в сумі 768,88 доларів США.
Пунктами 3.3.7,3.3.8 Договору кредиту встановлено, що позичальник зобовязаний: сплачувати Кредитору проценти в розмірі, передбаченому п.п.1.1.1 цього Договору, та в порядку, визначеному в п.п. 2.5,2.6 цього Договору; своєчасно та в повному обсязі повертати Кредит в порядку, визначеному в п.2.4 цього Договору.
Проте, відповідач ОСОБА_1 взяті на себе зобовязання за Договором кредиту не виконала.
Відповідно до ст. 610 ЦК України порушення зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).
Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди.
Відповідно до ч.1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Відповідно до ч.2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України.
Проте, суд вважає неправомірним нарахування позивачем за даним Договором кредиту неустойки: сум пені за несвоєчасне повернення кредиту та несвоєчасне повернення відсотків, нарахованих за період з 06 січня 2015 року по 05 січня 2016 року, оскільки 02 вересня 2014 року Верховною Радою України прийнято Закон України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», який набув чинності з 15 жовтня 2014 року (далі - Закон № 1669 -УП).
Відповідно до ст. 2 Закону № 1669-УП на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому КМУ переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особа підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому КМУ переліку, де проводилася антитерористична операція (ч.1). Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобов'язані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції (ч.2).
Відповідно до ч.1, ч.2 ч.3 ст. 11 «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № НОМЕР_1 цей Закон набирає чинності з дня, наступного за днем його опублікування і втрачає чинність через шість місяців з дня завершення антитерористичної операції, крім пункту 4 ст.11 «Прикінцеві та перехідні положення» цього Закону.
На виконання абзацу 3 п. 5 ст. 11 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» розпорядженням Кабінету Міністрів України від 30.10.2014 року № 1053-р затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція.
Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 05.11.2014 року № 1079-р зупинено дію розпорядження Кабінету Міністрів України від 30.10.2014 року № 1053 «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція».
02 грудня 2015 року Кабінетом Міністрів України прийнято розпорядження № 1275-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, та визнання такими, що втратили чинність, деяких розпоряджень Кабінету Міністрів України».
Пунктом 1 та 3 вказаного розпорядження, затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, згідно з додатком та визнано такими, що втратили чинність: розпорядження Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 р. № 1053 «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція»; розпорядження Кабінету Міністрів України від 5 листопада 2014 р. № 1079 «Про зупинення дії розпорядження Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 р. № 1053».
Як встановлено судом, відповідач зареєстрована у ІНФОРМАЦІЯ_1, яке відповідно до розпоряджень КМУ від 30.10.2014 року та від 02.12.2015 року входить до переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція.
Отже, суд вважає необхідним стягнути з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» заборгованість за Договором кредиту №175/2808-кр2807 від 17.07.2007 року, без врахування пені за несвоєчасне повернення кредиту та несвоєчасне повернення відсотків, у загальному розмірі 447715,15 грн., а саме:
-заборгованість за кредитом 367945,83 грн.;
Тож, позов слід задовольнити частково.
У відповідності до ст. 88 ЦПК України суд пропорційно задоволених вимог стягує з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 6715,72 грн.
Керуючись ст.ст. 88, 209, 214-215,226 ЦПК України, суд
Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1 задовольнити частково.
-заборгованість за кредитом 367945 (триста шістдесят сім тисяч девятсот сорок пять) грн. 83 коп.;
Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, на користь Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» судовий збір у розмірі 6715 (шість тисяч сімсот пятнадцять) грн. 72 коп.
Заочне рішення може бути переглянуто Костянтинівським міськрайонним судом Донецької області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Донецької області через Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя О.В.Каліуш