Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 22-ц/781/25/16 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Доповідач Кривохижа В. І.
УХВАЛА

Іменем України

12.05.2016 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Кіровоградської області в складі:

Головуючої: Кривохижі В.І.

Суддів: Мурашка С.І. Сукач Т.О.

при секретарі Савченко Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кіровограді цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства акціонерного банку «Укргазбанк» до ОСОБА_2, приватного підприємства «Камелот - 3000» про стягнення заборгованості за кредитним договором, за апеляційною скаргою приватного підприємства «Камелот - 3000» на рішення Ленінського районного суду м.Кіровограда від 23 лютого 2015 року,

ВСТАНОВИЛА:

У липні 2015 року публічне акціонерне товариство акціонерного банку «Укргазбанк» (далі - банк) звернулося в суд з позовом до ОСОБА_2, приватного підприємства «Камелот - 3000» (далі - ПП «Камелот-3000») про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Позивач зазначав, що 16 квітня 2008 року між ВАТ АБ «Укргазбанк», правонаступником якого є ПАТ АБ «Укргазбанк», та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір № 02-20215008-Ф, відповідно до якого банк відкрив відповідачу відкличну кредитну лінію з лімітом 322 470 доларів США, зі сплатою 14,0 % відсотків річних з 16 квітня 2008 року по 15 квітня 2020 року. В забезпечення виконання зобов'язань по кредитному договору між банком та ПП «Камелот - 3000» було укладено договір поруки № 02-20215008-Ф від 16 квітня 2008 року, відповідно до якого ПП «Камелот - 3000» зобов'язалось відповідати по зобов'язанням за кредитним договором № 02-20215008-Ф від 16 квітня 2008 року солідарно та у повному обсязі, що і ОСОБА_2 Несплата кредитної заборгованості та неналежне виконання відповідачем взятих на себе зобов'язань за кредитним договором призвело до виникнення заборгованості, яка станом на 12 травня 2014 року становить 460 158,56 доларів США та 2 762 442,33 грн., з яких: 158 995,99 доларів США - заборгованість за кредитом; 127 658,74 доларів США - прострочена заборгованість по кредиту; 1 360,68 доларів США - поточна заборгованість по відсоткам; 172 143,15 доларів США - прострочена заборгованість по процентах; 1 097 255,02 грн. - пеня за несвоєчасне погашення кредиту; 1 665 187,31 грн. - пеня за несвоєчасну сплату процентів.

Уточнивши позовні вимоги, представник позивача зазначав, що рішенням цього ж суду від 19 травня 2011 року з ОСОБА_2 була стягнута заборгованість за даним кредитним договором станом на 01 грудня 2010 року в розмірі 390 608,19 доларів США, з яких: 253 049,53 доларів США - заборгованість за кредитом; 3 325,50 доларів США - заборгованість за процентами; 33 605,20 доларів США - прострочена заборгованість за кредитом; 70 137,75 доларів США - прострочена заборгованість за процентами; 22 652,16 доларів США - пеня за простроченими процентами; 7 838,05 доларів США - пеня за простроченим кредитом. Після ухвалення Ленінським районним судом м. Кіровограда рішення від 19 травня 2011 року відповідачі свої зобов'язання у період з 01 грудня 2010 року по 12 травня 2014 року за кредитним договором щодо сплати процентів та суми кредиту не виконують і станом на 12 травня 2014 року заборгованість за даним кредитним договором складає: ОСОБА_2 - 141 083,41 доларів США та 2 070 290,69 грн., з яких: 1 360,68 доларів США - поточна заборгованість по процентах; 139 722,73 доларів США - прострочена заборгованість по процентах; 1 097 255,02 грн. - пеня за несвоєчасне погашення кредиту; 973 035,67 грн. - пеня за несвоєчасну сплату процентів; ПП «Камелот - 3000» - 460 158,56 доларів США та 2 762 442,33 грн., з яких: 158 995,99 доларів США - заборгованість за кредитом; 127 658,74 доларів США - прострочена заборгованість по кредиту; 1 360,68 доларів США - поточна заборгованість по процентах; 172 143,15 доларів США - прострочена заборгованість по процентах; 1 097 255,02 грн. - пеня за несвоєчасне погашення кредиту; 1 665 187,31 грн. - пеня за несвоєчасну сплату процентів.

Тому позивач і просив стягнути з ПП «Камелот - 3000» на користь банку заборгованість в розмірі 460 158,56 доларів США та 2 762 442,33 грн., а також з ОСОБА_2 заборгованість в сумі 141 083,41 доларів США та 2 070 290,69 грн.

Рішенням Ленінського районного суду м.Кіровограда від 23 лютого 2015 року позов задоволений.

В апеляційній скарзі ПП «Камелот - 3000» ставить питання про скасування рішення суду з ухваленням нового про відмову у задоволенні вимог через порушення норм матеріального і процесуального права. Зазначає, зокрема, що судовим рішенням від 19 травня 2011 року стягнуто заборгованість за кредитним договором з ОСОБА_2, а відтак, договір виконано у повному обсязі. Ухвалою цього ж суду від 19 травня 2011 року провадження у справі за аналогічним позовом в частині стягнення заборгованості з ПП «Камелот - 3000» закрито і ця ухвала позивачем не оскаржувалася.

Заслухавши доповідача, пояснення представників відповідача, які підтримували доводи скарги, представника позивача, яка заперечувала проти її доводів, дослідивши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах, визначених ст.303 ЦПК України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду в частині позову публічного акціонерного товариства акціонерного банку «Укргазбанк» до приватного підприємства «Камелот - 3000» про стягнення заборгованості за кредитним договором скасуванню з таких підстав.

Судом встановлено і матеріалами справи підтверджується, що 16 квітня 2008 року між ВАТ АБ «Укргазбанк», правонаступником якого є ПАТ АБ «Укргазбанк», та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір, відповідно до умов якого банк відкрив відповідачу відкличну кредитну лінію з лімітом 322 470 доларів США, зі сплатою 14,0 % відсотків річних з 16 квітня 2008 року по 15 квітня 2020 року (а.с. 7-10).

Відповідно до п. 3.3 кредитного договору позичальник зобов'язався: повернути суми кредиту згідно вказаного в підпункті 3.3.3 графіку; сплачувати проценти за користування кредитом щомісячно, виходячи з 14,0% річних щомісячно, не пізніше 10 числа місяця, слідуючого за місяцем нарахування процентів, або в день дострокового погашення заборгованості по кредиту, або в день дострокового розірвання цього договору.

На залишок простроченої заборгованості за кредитом проценти нараховуються, виходячи із процентної ставки, зазначеної в п. 1.1., збільшеної на 1 (один) процент, починаючи з дня виникнення простроченої заборгованості (п.3.1.11 договору).

За порушення строків повернення кредиту та/або сплати процентів за користування кредитом, позичальник зобов'язаний сплатити банку пеню в розмірі 1% річних від суми невиконаного зобов'язання за день прострочення платежу від дня виникнення такої прострочки до повного погашення заборгованості, але в межах строків позовної давності (п.5.3 договору).

Встановлено, що позивач свої зобов'язання, передбачені кредитним договором, виконав повністю, відкрив відповідачу відкличну кредитну лінію з лімітом 322 470 доларів США (а.с. 9,10), однак відповідач не виконує свої зобов'язання за договором кредиту і не сплачує проценти за користування кредитом та не здійснює повернення кредиту.

Згідно рішення цього ж суду від 19 травня 2011 року з ОСОБА_2 стягнуто заборгованість за цим кредитним договором станом на 1 грудня 2010 року в розмірі 390 608,19 доларів США, що за курсом НБУ відносно гривні еквівалентно 3 116 467,44 грн., а також стягнуто з нього штраф за невиконання умов договору іпотеки в розмірі 127 725 грн. (а.с. 105-106).

Після ухвалення зазначеного рішення відповідач ОСОБА_2 свої зобов'язання у період з 1 грудня 2010 року по 12 травня 2014 року за вищевказаним кредитним договором щодо сплати процентів, суми кредиту не виконує, внаслідок чого виникла прострочена заборгованість, яка станом на 12 травня 2014 року складає 141 083,41 доларів США та 2 070 290,69 грн., з яких: 1 360,68 доларів США - поточна заборгованість по процентах; 139 722,73 доларів США - прострочена заборгованість по процентах; 1 097 255,02 грн. - пеня за несвоєчасне погашення кредиту; 973 035,67 грн. - пеня за несвоєчасну сплату процентів (а.с. 101-104).

У судовому засіданні представниками відповідача розмір боргу в цій частині не заперечувався.

У зв'язку з невиконанням позичальником належним чином зобов'язань щодо своєчасного та повного погашення кредиту, процентів, банк направив йому претензію про повернення заборгованості по кредиту за № 51209/1063 від 13 червня 2014 року (а.с.108), однак вимоги банку відповідачем не виконані.

Суд першої інстанції належним чином встановив обставини справи, дав правильну оцінку наданим доказам і відповідно до ст.ст.526, 536, 1048, 1050, 1054 ЦК України суд дійшов обґрунтованого висновку про те, що у зв»язку з порушенням позичальником своїх зобов»язань з нього підлягає стягненню заборгованість за договором кредиту.

По суті рішення суду в цій частині відповідачем ОСОБА_2 не оскаржувалося.

Тому не грунтуються на законі та є безпідставними доводи скарги в цій частині, які не є істотними та не містять посилань на докази, які б спростовували висновки суду першої інстанції, вони були предметом розгляду в судовому засіданні і їм дана належна оцінка. Надані сторонами докази оцінені судом відповідно до вимог ст.ст.10, 60, 212 ЦПК України. Посилання у скарзі на наявність судового рішення про стягнення боргу цих висновків не спростовує, оскільки заборгованість стягнута за інший період. Інші її доводи також не дають підстав для висновку про порушення або неправильне застосування судом норм матеріального або процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи в цій частині.

Рішення суду першої інстанції в цій частині є законним і обґрунтованим, вимоги матеріального і процесуального права при розгляді справи додержано. В межах доводів апеляційної скарги підстав для його скасування або зміни в цій частині не встановлено (стаття 308 ЦПК).

Разом з тим не можна погодитися з рішенням суду в частині позовних вимог банку до приватного підприємства «Камелот - 3000».

За положеннями частини першої статті 1, статей 2, 12 Господарського процесуального кодексу України господарським судам підвідомчі спори щодо захисту порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів підприємств, установ, організацій, інших юридичних осіб (у тому числі іноземних), громадян, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи. Такі спори розглядаються господарськими судами.

Частинами першою і другою статті 15 ЦПК України визначено, що у порядку цивільного судочинства суди розглядають справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також щодо інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства. Законом може бути передбачено розгляд інших справ за правилами цивільного судочинства.

Відповідно до ст. 16 ЦПК України не допускається об'єднання в одне провадження вимог, які підлягають розгляду за правилами різних видів судочинства, якщо інше не встановлено законом.

Згідно частини другої статті 118 ЦПК України позивач має право об'єднати в одній позовній заяві кілька вимог, пов'язаних між собою.

Відповідно до роз'яснень, викладених в абзаці 1 пункту 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» (далі - постанова Пленуму Верховного Суду України № 2), вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суд повинен виходити з того, що згідно зі статтею 124 Конституції України юрисдикція загальних судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі, а за частинами 1 і 2 статті 15 ЦПК України у порядку цивільного судочинства суди розглядають справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ за Кодексом адміністративного судочинства України (стаття 17) або ГПК України (статті 1, 12) віднесено до компетенції адміністративних чи господарських судів. Законом може бути передбачено розгляд інших справ за правилами цивільного судочинства.

Абзацом 3 пункту 15 постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 роз'яснено, що вимоги позивача до кількох відповідачів можуть бути об'єднані в одне провадження, якщо ці вимоги однорідні, зокрема такі, які нерозривно пов'язані між собою, або від вирішення однієї з них залежить вирішення інших. Таке об'єднання не допускається, якщо відсутня спільність предмета позову. Не допускається об'єднання в одне провадження вимог, які підлягають розгляду за правилами різних видів судочинства, якщо інше не встановлено законом.

Оскільки не допускається об'єднання в одне провадження вимог, які підлягають розгляду за правилами різних видів судочинства, якщо інше не встановлено законом, суд відкриває провадження у справі в частині вимог, які належать до цивільної юрисдикції, і відмовляє у відкритті провадження у справі щодо вимог, коли їх розгляд проводиться за правилами іншого судочинства.

Суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства (пункт 1 частини першої статті 205 ЦПК України).

Аналогічні висновки містяться в постановах Верховного Суду України від 1 липня 2015 року у справі № 6-745цс15, від 07 жовтня 2015 року у справі № 6-1521 цс 15, від 03 лютого 2016 року у справі №6-1599-цс15, від 17 лютого 2016 року № 6-1965 цс 15.

Відповідно до ч.1 ст.310 ЦПК України рішення суду підлягає скасуванню в апеляційному порядку із закриттям провадження у справі з підстав, визначених ст.205 ЦПК України.

Таким чином, зазначена справа в частині позовних вимог банку до приватного підприємства «Камелот - 3000» не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, а тому ухвалене в справі судове рішення в частині позову до приватного підприємства «Камелот - 3000» підлягає скасуванню із закриттям провадження в цій частині позовних вимог.

Також відповідно до вимог частини другої статті 206 ЦПК України суд повідомляє банк, що розгляд його позовних вимог до приватного підприємства «Камелот - 3000» про стягнення заборгованості віднесено до юрисдикції господарських судів.

Керуючись ст. ст. 205, 209, 303, 307, 308, 310, 313, 315 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА :

Апеляційну скаргу задовольнити частково.

Рішення Ленінського районного суду м.Кіровограда від 23 лютого 2015 року в частині позову публічного акціонерного товариства акціонерного банку «Укргазбанк» до приватного підприємства «Камелот - 3000» про стягнення заборгованості за кредитним договором скасувати та закрити провадження у цивільній справі в цій частині позовних вимог.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуюча:

Судді: