Провадження № 2/761/1035/2016
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 квітня 2016 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

головуючого - судді Малинникова О.Ф.

при секретарі - Данилевській Є.П.

за участю прокурора - Воробйов В.В.

розглянувши у попередньому судовому засіданні у м. Києві розглянуто клопотання Керівника Київської місцевої прокуратури № 10 (прокурора) Р. Гавриш про виключення з сторони відповідача ОСОБА_2 в порядку 33 ЦПК України в цивільній справі 761/1987/15-Ц за позовом Першого заступника прокурора Шевченківського району м. Києва в інтересах держави в особі Київської міської ради до ОСОБА_2, товариство з обмеженою відповідальністю «АЛЬЯНС КАПИТАЛ+» про витребування майна, -

в с т а н о в и в:

У липні 2015 року до суду надійшла позовна заява Першого заступника прокурора Шевченківського району м. Києва в інтересах держави в особі Київської міської ради до ОСОБА_2 про витребування майна.

Прокурор в клопотанні зазначив, що Київською місцевою прокуратурою №10 під час здійснення нагляду за додержанням законів у кримінальному провадженні №0000132 від 25.05.2015, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, встановлено, що група приміщень №20 (в літ. В) в будинку АДРЕСА_2 належала до комунальної власності та протиправно вибула з неї внаслідок шахрайських дій невстановлених осіб.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, на підставі ухвали Гребінківського районного суду Полтавської області від 12.11.2007 у справі №2-370/07 Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна здійснило реєстрацію права власності за ОСОБА_3 на групу приміщень № 20 (в літ. В) в будинку АДРЕСА_2.

Ухвалою Гребінківського районного суду Полтавської області від 12.11.2007 у справі №2-370/07 начебто затверджено мирову угоду у цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3, та визнано за ОСОБА_3 право власності на групу приміщень АДРЕСА_2

У подальшому, за договором купівлі-продажу 23.12.2011 право власності на групу приміщень №20 (в літ. В) в будинку АДРЕСА_2 перейшло до ОСОБА_5

Надалі, від ОСОБА_5 право власності на вказане майно право власності перейшло до ОСОБА_6 на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 21.03.2012.

В наступному, за нотаріально посвідченим договором купівлі -продажу від 21.09.2012 ОСОБА_6 продала, а ОСОБА_7 купив групу приміщень АДРЕСА_2

За нотаріально посвідченим договором купівлі -продажу від 14.06.2013 ОСОБА_7 продав, а ОСОБА_2 купив групу приміщень АДРЕСА_2

В подальшому ОСОБА_2 відчужив групу приміщень №20 (в літ. В) в будинку АДРЕСА_2 (реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна: 0) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Хімінтер транс» ().

З відповіді Гребінківського районного суду Полтавської області вбачається, що ухвала про затвердження мирової угоди між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 від 12.11.2007 Гребінківським районним судом Полтавської області у 2007 році не виносилася, зазначена справа судом взагалі не розглядалась.

Згідно з п. 10 вищевказаної Постанови не підлягають задоволенню позови власників майна про визнання недійсними наступних правочинів щодо відчуження цього майна, які були вчинені після недійсного правочину. У цьому разі майно може бути витребувано від особи, яка не є стороною недійсного правочину, шляхом подання віндикаційного позову, зокрема від добросовісного набувача - з підстав, передбачених ч. 1 ст.388 ЦК України.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 388 ЦК України якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно: 1) було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння; 2) було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння; 3) вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом. Добросовісне придбання можливе тоді, коли майно придбане не безпосередньо у власника, а у особи, яка не мала права відчужувати це майно. Якщо майно було набуте безвідплатно в особи, яка не мала права його відчужувати, власник має право витребувати його від добросовісного набувача у всіх випадках.

Як вбачається з матеріалів справи між Київською міською радою та відповідачем жодні правочини щодо відчуження нерухомого майна не укладались, а ухвала про затвердження мирової угоди між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 від 12.11.2007 Гребінківським районним судом Полтавської області у 2007 році не виносилася.

Прокуратурою району 25.05.2015 внесено відомості до ЄРДР, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України. В ході розслідування вказаного провадження встановлено, що невстановлені особи шляхом обману заволоділи нежитловими приміщеннями, що розташовані на території Шевченківського району м. Києва та перебувають у власності територіальної громади міста Києва.

Таким чином, спірне майно вибуло з володіння позивача поза його волею.

Аналогічна правова позиція викладена у рішенні Апеляційного суду міста Києва від 18.04.2013 у справі №22-ц/796/5333/2013.

Крім того, як зазначено в п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» № 9 від 6 листопада 2009 року рішення суду про задоволення позову про витребування майна із чужого незаконного володіння є підставою для здійснення державної реєстрації права власності на майно, що підлягає державній реєстрації, за власником, а також скасування попередньої реєстрації (статті 19,27 Закону України від 01.07.2004 №1952-ІУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень»).

В узагальненні практики розгляду судами цивільних справ про визнання правочинів недійсними (Верховний Суд України, 2008 рік) зазначено, що якщо майно передане власником за правочином, який є нікчемним або оспорюваним, то позов про визнання правочину недійсним та (або) про застосування наслідків недійсності правочину має пред'являтися тоді, коли майно залишається у набувача. Тобто якщо вчинений один правочин і повернути майно можна шляхом застосування реституції, то ефективним способом захисту буде визнання правочину недійсним. Якщо ж набувач, який набув майно за недійсним правочином, надалі відчужив таке майно іншій особі, потрібно звертатися з віндикаційним позовом.

Якщо після укладення недійсного правочину було укладено ще декілька, то вбачається правильним визнавати недійсними не всі правочини, а лише перший і заявляти позов про витребування майна в останнього набувача.

Відповідно до ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Згідно з частиною третьою вказаної статті положення цієї глави застосовуються також до вимог, зокрема, про витребування майна власником із чужого незаконного володіння.

У відповідності до вимог пункту 2 статті 121 Конституції України на прокуратуру України покладається представництво інтересів громадянина або держави в суді у випадках, визначених законом.

Відповідно до ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб'єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Відповідно до ч.2 ст.45 Цивільного процесуального Кодексу України, прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній заяві самостійно визначає, в чому полягає порушення інтересів держави, та обґрунтовує необхідність їх захисту, а також вказує орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах.

В даному випадку порушення інтересів держави полягає в тому, що група приміщень №20 (в літ. В) в будинку АДРЕСА_2 загальною площею 62,5 кв.м. незаконно, без волі власника, вибули з комунальної власності міста, що позбавляє Київську міську раду ефективно та виключно в інтересах територіальної громади розпоряджатись ними, чим завдається шкода державі.

Згідно з частиною 1 статті 10 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

Відповідно до ст. 60 Закону територіальним громадам сіл, селищ, міст, районів у містах належить право комунальної власності на рухоме і нерухоме майно, доходи місцевих бюджетів, інші кошти, землю, природні ресурси, підприємства, установи та організації, в тому числі банки, страхові товариства, а також пенсійні фонди, частку в майні підприємств, житловий фонд, нежитлові приміщення, заклади культури, освіти, спорту, охорони здоров'я, науки, соціального обслуговування та інше майно і майнові права, рухомі та нерухомі об'єкти, визначені відповідно до закону як об'єкти права комунальної власності, а також кошти, отримані від їх відчуження.

Частина 5 даної статті зазначає, що органи місцевого самоврядування від імені та в інтересах територіальних громад відповідно до закону здійснюють правомочності щодо володіння, користування та розпорядження об'єктами права комунальної власності, в тому числі виконують усі майнові операції, можуть передавати об'єкти права комунальної власності у постійне або тимчасове користування юридичним та фізичним особам, здавати їх в оренду, продавати і купувати, використовувати як заставу, вирішувати питання їхнього відчуження, визначати в угодах та договорах умови використання та фінансування об'єктів, що приватизуються та передаються у користування і оренду.

Враховуючи вищевикладене органом, уповноважений здійснювати відповідні функції у спірних відносинах є Київська міська рада, як розпорядник майна територіальної громади міста Києва.

Разом з цим, прокуратурою встановлено неналежне виконання Київською міською радою повноважень щодо контролю за використанням комунального майна, а в разі встановлення незаконно вибуття - повернення його до комунальної власності.

Так, не дивлячись на незаконне вибуття з комунальної власності спірного майна, Київською міською радою не вжито заходів щодо його повернення у судовому порядку, що в свою чергу свідчить про бездіяльність Київської міської ради, а тому саме Київською місцевою прокуратурою №10 пред'являється вказаний позов.

Враховуючи вище викладене, прокурор просив суд замінити первісного відповідача ОСОБА_2 належним відповідачем Товариством з обмеженою відповідальністю «Хімінтер транс» ().

В судовому засіданні 26 квітня 2016 року перед сторонами, які з'явились в судове засідання, судом поставлено на обговорення клопотання про заміну неналежного відповідача відповідно до ст. 33 ЦПК України, а саме: співвідповідача ОСОБА_2, адреса: 41100, АДРЕСА_1, на належного відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Хімінтер транс» () 03151, м. Київ, просп. Повітрофлотський , буд. 72, при цьому залишити співвідповідачем в цивільній справі 761/1987/15-Ц в якості співвідповідача товариство з обмеженою відповідальністю «АЛЬЯНС КАПИТАЛ+».

Суд заслухавши думку прокурора Воробйова В.В., якій підтримав клопотання Керівника Київської місцевої прокуратури № 10 Р. Гавриш про виключення з сторони відповідача ОСОБА_2 в порядку 33 ЦПК України та доручення належного відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Хімінтер транс» в цивільній справі 761/1987/15-Ц, заслухавши пояснення з цього питання представника відповідача ОСОБА_2 та представника Київської міської ради, які не заперечували проти нього, вивчивши клопотання, оглянувши матеріали цивільній справі 761/1987/15-Ц вважає його таким що підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст. 33 ЦПК України суд за клопотанням позивача, не припиняючи розгляду справи, замінює первісного відповідача належним відповідачем, якщо позов пред'явлено не до тієї особи, яка має відповідати за позовом, або залучає до участі у справі іншу особу як співвідповідача. У разі відсутності згоди на це позивача суд залучає до участі в справі іншу особу як співвідповідача.

Протокольною ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 07.04.2016 року у м. Києві співвідповідачем в цивільній справі 761/1987/15-Ц за позовом Першого заступника прокурора Шевченківського району м. Києва в інтересах держави в особі Київської міської ради до ОСОБА_2 про витребування майна, долучено товариство з обмеженою відповідальністю «АЛЬЯНС КАПИТАЛ+».

Враховуючи вищевикладені обставини, суд вважає можливим виключити неналежного відповідача ОСОБА_2, адреса: 41100, АДРЕСА_1, замінити на належного відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Хімінтер транс» () 03151, м. Київ, просп. Повітрофлотський , буд. 72, при цьому залишити співвідповідачем в цивільній справі 761/1987/15-Ц в якості співвідповідача товариство з обмеженою відповідальністю «АЛЬЯНС КАПИТАЛ+».

Керуючись: ст. ст. 33, ЦПК України суд -

у х в а л и в :

Клопотання Керівника Київської місцевої прокуратури № 10 (прокурора) Р. Гавриш про виключення з сторони відповідача ОСОБА_2 в порядку 33 ЦПК України в цивільній справі 761/1987/15-Ц за позовом Першого заступника прокурора Шевченківського району м. Києва в інтересах держави в особі Київської міської ради до ОСОБА_2, товариство з обмеженою відповідальністю «АЛЬЯНС КАПИТАЛ+» про витребування майна.

Виключити в цивільній справі 761/1987/15-Ц з неналежного відповідача ОСОБА_2, адреса: 41100, АДРЕСА_1, замінити його на належного відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Хімінтер транс» () 03151, м. Київ, просп. Повітрофлотський , буд. 72, при цьому залишити в цивільній справі 761/1987/15-Ц в якості співвідповідача товариство з обмеженою відповідальністю «АЛЬЯНС КАПИТАЛ+».

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Апеляційна скарга подається до Апеляційного суду м. Києва через Шевченківський районний суд м. Києва.

Суддя: О.Ф. Малинников.