Провадження № 2/638/290/16
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

01 квітня 2016 року м. Харків

Дзержинський районний суд м.Харкова у складі:

головуючого - судді - Задорожного М.І.

за участю секретаря - Крупенко Л.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «ФАРМСТАНДАРТ-БІОЛІК» до ОСОБА_1, яка діє від себе та як законний представник в інтересах малолітнього сина ОСОБА_2, третя особа: Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням у зв'язку з відсутністю в ньому понад шість місяців без поважних причин, -

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом у якому просить визнати ОСОБА_1 разом з малолітньою дитиною ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_3) такими, що втратили право користування жилим приміщенням - кімнатою №9 в будинку АДРЕСА_1.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що ОСОБА_1 працювала на ПАТ «ФАРМСТАНДАРТ- БІОЛІК» з 23.11.2007 року.

З 21.02.2012 року ОСОБА_1, на період роботи на підприємстві, було надано кімнату №9 в гуртожитку, який розташований за адресою: АДРЕСА_1. В той самий день, вона була зареєстрована за зазначеною адресою.

05.08.2014 року відповідач була звільнена з посади інженера-технолога товариства за угодою сторін.

Разом з тим, ОСОБА_1 є матір'ю малолітнього сина ОСОБА_2, який зареєстрований за тією ж адресою.

З моменту припинення ОСОБА_1 трудових відносин з товариством за місцем реєстрації разом з сином не з'являються. В кімнаті №9 ніяких речей, які належать їй немає.

Таким чином, ОСОБА_1 має бути визнаною судом такою, що втратила право на користування житловим приміщенням у зв'язку з відсутністю в ньому понад шість місяців без поважних причин.

Представник позивача ОСОБА_3 надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити в повному обсязі.

Представником позивача було надано до суду заяву від ОСОБА_1, в якій зазначено, що проти зняття з реєстрації за місцем колишнього проживання за адресою: АДРЕСА_1 відповідач не заперечує, також повідомила, що вона та її син житловою площею забезпечені.

Представник третьої особи ОСОБА_4 надала до суду заяву про розгляд без її участі, при винесенні рішення покладається на розсуд суду.

Відповідно до вимог ч. 4 ст.174 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем, суд за наявності підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Судом встановлено, що в даному випадку визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи і інтереси інших осіб.

У відповідності до ст. ст. 11, 60 ЦПК України суд розглядає справу не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін чи інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і докази подаються сторонами і іншими особами, які беруть участь у справі.

Суд, дослідивши наявні докази у матеріалах справи вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що згідно наказу № 569-к від 23 листопада 2007 року ОСОБА_1 була прийнята на роботу до ПАТ «ФАРМСТАНДАРТ- БІОЛІК».

21 лютого 2012 року ОСОБА_1, на період роботи на підприємстві, було надано кімнату №9 в гуртожитку, який розташований за адресою: АДРЕСА_1, де вона була зареєстрована разом із сином ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відповідно до витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 4981545 від 07.10.2004 року виданого комунальним підприємством «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» власником вищезазначеного гуртожитку є Закрите акціонерне товариство Харківське підприємство по виробництву імунобіологічних та лікарських препаратів «Біолік».

На підставі наказу № 248-к від 05.08.2014 року ОСОБА_1 була звільнена з посади інженера-технолога ПАТ «ФАРМСТАНДАРТ-БІОЛІК» за угодою сторін.

З позову вбачається, що з моменту припинення ОСОБА_1 трудових відносин позивачем за місцем реєстрації разом з сином вона не з'являються. В кімнаті № 9 гуртожитку, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, речей, які належать відповідачу немає.

В актах про відсутність (не проживання) особи за місцем реєстрації від 24 вересня 2014 року та від 16 червня 2015 року, які складені представниками адміністрації ПАТ «ФАРМСТАНДАРТ-БІОЛІК» зазначено, що громадянка ОСОБА_1 у гуртожитку ПАТ «ФАРМСТАНДАРТ-БІОЛІК» не проживає з серпня місяця 2014 року і по цей час. Громадянка ОСОБА_1, зареєстрована в даному будинку, але ніякої участі в утриманні житла не приймає, особистих речей та (або) речей повсякденного використання, які б їй належали немає. ОСОБА_1, після звільнення з ПАТ «ФАРМСТАНДАРТ-БІОЛІК» виїхала з кімнати гуртожитку, в якій зареєстрована.

З відповіді Начальника Дзержинського РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області № 506 від 04.2.2015 року вбачається, що гр. ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, за фактом перешкоджання їй потрапити до місця мешкання, до Дзержинського РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області не зверталась.

Крім того, з довідки Філіалу Державного унітарного підприємства ставропольського краю «Ставрополькрайводоканал» - Благодарненський «Міжрайводоканал» від 17.03.2016 року вбачається, що ОСОБА_1 працює в філіалі ДУП СК «Ставрополькрайводоканал» - Благодарненський «Міжрайводоканал» на посаді провідного технолога з 21.08.2015 року по даний час.

Довідка Муніципального казенного загальноосвітнього закладу «Середня загальноосвітня школа №9» міста Благодатного Ставропольського краю від 16.03.2016 року № 139 свідчить, що ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 в 2015-2016 навчальних роках навчається в 3 «В» класі Муніципального казенного загальноосвітнього закладу «Середня загальноосвітня школа №9».

Згідно зі ст. 127 Житлового кодексу України гуртожитки використовуються для проживання робітників, службовців, студентів, учнів, а також інших громадян у період роботи або навчання.

Відповідно до ч.2 ст. 128 Житлового кодексу України жила площа в гуртожитку надається за спільним рішенням адміністрації підприємства, установи, організації чи органу кооперативної або іншої громадської організації та відповідного профспілкового комітету.

Відповідно до статті 71 Житлового Кодексу України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.

Згідно статті 72 Житлового Кодексу України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Таким чином, суд прийшов до висновку, що відповідач була зареєстрована в гуртожитку, який належить позивачу на час роботи в товаристві, після звільнення ОСОБА_5 в даному приміщенні не проживає, особистих речей в кімнаті немає, у зв'язку з чим втратила право користування вищевказаною житловою площею.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.: 10, 11, 15, 60, 209, 212, 214-215 ЦПК України, суд,

в и р і ш и в :

Позовну заяву Публічного акціонерного товариства «ФАРМСТАНДАРТ-БІОЛІК» до ОСОБА_1, яка діє як законний представник в інтересах малолітнього сина ОСОБА_2, третя особа: Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням у зв'язку з відсутністю в ньому понад шість місяців без поважних причин - задовольнити.

Визнати ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженку м. Брянка, Луганської області, ІН НОМЕР_1, Паспорт: серія НОМЕР_2, виданий Брянським МВ УМВС України в Луганській області 19.07.2006р.), разом з малолітньою дитиною ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_3) такими, що втратили право користування жилим приміщенням - кімнатою №9 в будинку АДРЕСА_1.

Рішення може бути оскаржене у апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через Дзержинський районний суд м. Харкова протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя: