Провадження № 2/521/4164/16
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
01 листопада 2016 року Малиновський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого судді Поліщук І.О.,
при секретарі Святецькій І.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні квартирою та вселення,
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні квартирою та вселення, в якому просив суд зобовязати ОСОБА_2 усунути йому перешкоди в користуванні квартирою № 36, що розташована за адресою: м. Одеса, вул. Фонтанська дорога 12/9 та вселити його в квартиру № 36, що розташована за адресою: м. Одеса, вул. Фонтанська дорога 12/9, а також стягнути з відповідача всі судові витрати. В обґрунтування заявлених вимог позивач вказав на факт придбання спірної квартири в період зареєстрованого шлюбу з ОСОБА_2 (тоді ОСОБА_1) С.М. та реєстрацію свого місця проживання в цій квартирі. Також Позивач зазначав, що після розірвання шлюбу ОСОБА_2 змінила замок в квартирі за адресою: м. Одеса, вул. Фонтанська дорога 12/9 та здає її в найм третім особам. Натомість позивач втратив можливість користуватися квартирою, в якій він зареєстрований, тому позивач вимушений звернутися до суду з наведеним позовом.
Представник ОСОБА_1 ОСОБА_3 в судове засідання не зявився, надав до суду заяву, в якій вказав, що позовні вимоги свого довірителя підтримує, наполягає на їх задоволенні, проти ухвалення заочного рішення по справі не заперечує.
ОСОБА_2 в судове засідання не зявилася, представника для участі у справі не направила, про час та дату розгляду справи була повідомлена належним чином.
Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення у відсутності відповідачки при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи, перевіривши зібрані по справі докази суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги ОСОБА_1 слід задовольнити з огляду на наступне.
Судом на підставі письмових доказів встановлено, що 15 червня 1973 року Виконавчим комітетом Одеської міської ради депутатів трудящих між ОСОБА_1 та ОСОБА_1 (тоді Бєловою) ОСОБА_4 було зареєстровано шлюб.
29 травня 1991 року квартира АДРЕСА_1 дор. (тоді вул. Перекопської дивізії) в м. Одесі була викуплена подружжям у Виконавчого комітету Приморської районної ради народних депутатів м. Одеси та оформлена на імя ОСОБА_5
Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 26 лютого 2015 р. шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_5 було розірвано. З 10 липня 2000 р. і до теперішнього часу Позивач зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1.

У березні поточного року ОСОБА_5 змінила прізвище на «Гєстєрак». Крім того, 12.03.2016 р. вже ОСОБА_2, предявивши Договір купівлі-продажу від 29 травня 1991 року та Довідку про відповідність адреси обєкту нерухомого майна, видану Юридичним департаментом Одеської міської ради від 11.03.2016 р. зареєструвала за собою право власності на спірну квартиру № 36, що розташована за адресою: м. Одеса, вул. Фонтанська дор. буд. 12/9.

Разом з тим, на думку суду, це не впливає на обсяг прав та повноважень ОСОБА_1 щодо спірної квартири.

Так, відповідно до ст. 22 Кодексу про шлюб та сімю України, майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном.

Аналогічні положення закріплені також і в нині діючому Сімейному кодексі України (ст. 60). Частина 1 статті 68 Сімейного кодексу України також передбачає, що розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу.

Відповідно до ст. 383 Цивільного кодексу України, власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва.

За змістом ст. 47 Конституції України, кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.

Після того як Відповідачка змінила замок в квартирі за адресою: м. Одеса, вул. Фонтанська дорога 12/9, ОСОБА_1 втратив можливість користуватися нею та наразі змушений вживати додаткових заходів щодо забезпечення себе житлом.

На підставі встановлених обставин справи, суд приходить до висновку, що подібні дії Відповідачки не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства та порушують гарантоване Конституцією України право ОСОБА_1 на житло.

Згідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 3, 4, 8, 10, 11, 15, 179, 209, 224-226, 233 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні квартирою та вселення задовольнити.

Зобовязати ОСОБА_2 усунути перешкоди ОСОБА_1 в користуванні квартирою № 36, що розташована за адресою: м. Одеса, вул. Фонтанська дорога 12/9.

Вселити ОСОБА_1 в квартиру № 36, що розташована за адресою: м. Одеса, вул. Фонтанська дорога 12/9.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 1 102 (одна тисяча сто дві) гривні 43 копійки.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Заочне рішення може бути оскаржене позивачем в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня його проголошення чи отримання особою, яка не була присутня при проголошенні, апеляційної скарги до Апеляційного суду Одеської області.

Головуючий: