КОРАБЕЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД ОСОБА_1
Справа № 488/3911/15-ц
Провадження № 2-о/488/11/16 р.
РІШЕННЯ

Іменем України

29.09.2016 року м. Миколаїв

Корабельний районний суд міста ОСОБА_1 у складі:

головуючої по справі судді - Селіщевої Л.І.,

при секретарі судового засідання - Бучневій К.О.,

за участю заявника - ОСОБА_2,

та її представника - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі засідань суду цивільну справу за заявою ОСОБА_2 про встановлення факту народження особи, -

ВСТАНОВИВ :

Заявник ОСОБА_2 звернулася до суду із даною заявою, в обґрунтування якої вказала, що вона народилася 07.06.1981 року у м. Миколаєві, у циганській родині, і її мати ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 а батько ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 Про народження дитини матері заявниці ОСОБА_4 Жовтневою центральною районною лікарнею було видане медичне свідоцтво про народження № 140 від 19.02.2014 р. Однак батьки заявниці в установлений законом строк не зареєстрували в органах ДРАЦСу її народження, а з часом їхня родина розпалася, і заявницю виховували спочатку її бабуся і дідусь, а після їх смерті у 1987 році, заявницю деякий час виховував її батько, однак в подальшому він створив іншу сім'ю та залишив заявницю.

З часом заявниця вийшла заміж за циганськими традиціями, без реєстрації шлюбу та почала проживати у сім'ї свого чоловіка, і у них народилося двоє дітей.

Заявниця вказує, що на даний час вона не має ні свідоцтва про народження, ні паспорту, та не має місця реєстрації проживання. Так само не мають документів і її діти. Відсутність документів позбавляє заявницю мати та реалізовувати свої права як особи та громадянина. На даний час заявниця не спілкується і своїми батьками, і їх місце проживання чи місцезнаходження їй невідомо.

Через неможливість в позасудовому порядку зареєструвати факт свого народження, заявниця просить суд:

●встановити юридичний факт її народження 07.06.1981 року у м. Миколаєві від матері ОСОБА_4 та батька ОСОБА_5, та зобов'язати Корабельний відділ ДРАЦСу Миколаївського МУЮ зареєструвати факт її народження та внести в актовий запис відповідні відомості про її батьків, а також видати їй свідоцтво про народження.

Заявник та її представник у судовому засіданні вимоги, викладені у заяві підтримали у повному обсязі, просили їх задовольнити.

Заінтересовані особи Корабельний ВДРАЦСу, ОСОБА_4, та ОСОБА_5 у судове засідання по справі не з'являлися, про час і місце розгляду справи повідомлялися неодноразово та належним чином.

Заслухавши пояснення заявника та її представника, дослідивши зібрані по справі письмові докази, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 2 ст. 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Із наявного у матеріалах даної справи дубліката медичного свідоцтва № 140, виданого Жовтневою центральною районною лікарнею 19.02.2014 р. вбачається, що 07.06.1981 року у пологовому відділенні цієї лікарні ОСОБА_4, яка проживала у ІНФОРМАЦІЯ_3, народила дівчинку, вагою 2 300 грамів. Даний дублікат свідоцтва був отриманий ОСОБА_4, і після отримання дублікату вона зверталася до Корабельного ВДРАЦСу із заявою про державну реєстрацію народження дитини. Однак Корабельний ВДРАЦСу своїм листом № 290/04.03-47 від 01.03.2014 р. відмовив ОСОБА_4 у державній реєстрації народження дитини через відсутність паспорту заявника та інших необхідних документів, що підтверджують походження дитини від батьків.

Із копії актового запису про шлюб № 159 від 20.03.1987 р., складеного Корабельним районним відділом РАГСу вбачається, що 20.03.1987 року був зареєстрований шлюб між громадянами ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, за національністю українцем, який проживав у ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_4 (після шлюбу - ОСОБА_5) Д.О., ІНФОРМАЦІЯ_1, за національністю циганкою, яка проживала у ІНФОРМАЦІЯ_3. У розділі 10 цього актового запису, у графі «відомості про спільних дітей» зазначено про відсутність спільних дітей на момент укладення шлюбу, а у розділі 9 вказано про те, що раніше вказані особи у шлюбі не перебували.

Рішенням Корабельного районного суду м. Миколаєва від 13.10.1998 р. (справа № 2-1127/1998) був розірваний шлюб, який був укладений 20.03.1987 р. між ОСОБА_5, та ОСОБА_6 Із мотивувальної частини вказаного рішення суду вбачається, що подружні відносини між сторонами були припинені з 1988 року, і від шлюбу у них є одна спільна дитина син ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_5, який після припинення подружніх відносин проживає разом із батьком. При цьому відомості про наявність інших спільних дітей у вказаному рішенні суду відсутні. Із довідки, виданої головою Корабельного районного суду м. Миколаєві вбачається, що цивільна справа № 2-1127/1998 за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_6 була знищена за закінченням строку зберігання.

28.10.1998 р. Корабельним районним відділом РАГСу був зроблений актовий запис про розірвання шлюбу № 400 між ОСОБА_5 та ОСОБА_6 Із копії цього актового запису, який наявний у матеріалах даної справи вбачається, що у ньому зазначено про наявність однієї спільної неповнолітньої дитини (п. 10 актового запису).

Аналізуючи вищевикладені письмові докази по справі суд прийшов до висновку про відсутність документального підтвердження факту народження у вказаних осіб, крім сина ОСОБА_3, ще й інших спільних дітей.

Крім цього, згідно з правовою позицією Верховного суду України у справі № 6-20 цс15 від 25 лютого 2015 року, яка є обов'язковою для всіх судів України - за загальним правилом дії законів та інших нормативно-правових актів у часі (ч. 1 ст. 58 Конституції України) норми СК України застосовуються до сімейних відносин, які виникли після набрання ним чинності, тобто не раніше 1 січня 2004 року. Оскільки підстави для визнання батьківства за рішенням суду, зазначені у ст. 128 СК України, істотно відрізняються від підстав його встановлення, передбачених у ст. 53 КпШС України, при вирішенні питання про те, якою нормою необхідно керуватися при розгляді справ цієї категорії, слід виходити з дати народження дитини.

Положеннями пунктів 3,7,9 Постанови Пленуму ВСУ № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» надані роз'яснення, що при розгляді справ про встановлення батьківства щодо дитини, яка народилася до 1 січня 2004 року, необхідно застосовувати відповідні норми КпШС України, беручи до уваги всі докази, що достовірно підтверджують визнання відповідачем батьківства, в їх сукупності, зокрема, спільне проживання й ведення спільного господарства відповідачем та матір'ю дитини до її народження, спільне виховання або утримання ними дитини.

За положеннями ст. 53 КпШС походження дитини від батьків, які не перебувають між собою в шлюбі, встановлюється шляхом подачі спільної заяви батьком і матір'ю дитини в державні органи реєстрації актів громадянського стану.

В разі народження дитини у батьків, які не перебувають у шлюбі, при відсутності спільної заяви батьків батьківство може бути встановлено в судовому порядку за заявою одного з батьків або опікуна (піклувальника) дитини, особи, на утриманні якої знаходиться дитина, а також самої дитини після досягнення нею повноліття.

Між тим, як встановлено судовим розглядом, на момент народження ОСОБА_4 07.06.1981 року дитини у пологовому відділенні Жовтневої ЦРЛ, вона не перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_5 При цьому будь-яких належних і допустимих доказів, які б підтверджували факт їх спільного проживання, ведення ними спільного господарства до народження заявниці та спільне виховання та утримання ними заявниці, судовим розглядом також не встановлено.

За таких обставин суд не знаходить передбачених законом підстав для задоволення заяви ОСОБА_2 Інші зібрані по справі докази, зокрема, відповідь на адвокатський запит з ОСОБА_8 ст. №4 Славутської міськради про те, що ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_6 дійсно навчалась у цій школі з 1989 по 1994 роки, не спростовують вищевикладені висновки суду, та не є доказом того, що саме заявниця по даній справі і є тією дитиною.

Покази допитаного у судовому засіданні свідка ОСОБА_10 суд сприймає критично, оскільки вони були неконкретними і тому на думку суду не можуть бути достатніми та беззаперечними доказами, які б підтверджували факт народження заявниці та її походження від вищевказаних осіб.

На підставі вищевикладеного, аналізуючи зібрані у справі докази, кожний окремо та всі у сукупності, суд вважає необхідним відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_2

Керуючись ст.ст. 10, 11, 209, 212, 214-215, 217, 218 ЦПК України суд,-

ВИРІШИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_2 про встановлення факту народження особи - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційний суд Миколаївської області через Корабельний районний суд м. Миколаєва протягом 10 днів з дня його проголошення.

Суддя Л.І. Селіщева