Справа № 449/267/16 Головуючий у 1 інстанції: Гуняк О.Я.
Провадження № 22-ц/783/5131/16 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1 С. М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 жовтня 2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючої - судді Копняк С.М.,

суддів - Берези В.І., Бойко С.М.,

секретаря - Юзефович Ю.І.,

з участю представника апелянта - ОСОБА_2, представника відповідача - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_4 комітету Перемишлянської міської ради Перемишлянського району Львівської області на рішення Перемишлянського районного суду Львівської області від 07 червня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_4 комітету Перемишлянської міської ради Перемишлянського району Львівської області до ОСОБА_5, третя особа Державна архітектурно-будівельна інспекція у Львівській області про визнання протиправною бездіяльність та зобовязання до вчинення дій,-

В С Т А Н О В И Л А:

У березні 2016 року позивач ОСОБА_4 комітет Перемишлянської міської ради Перемишлянського району Львівської областізвернувся в суд з позовом до відповідача ОСОБА_6, з участю третьої особи ДАБІ у Львівській області, в якому просив визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо зобовязання взяти участь у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури м. Перемишляни по обєкту «будівництво індивідуального житлового будинку по вул. Боршівська, 42-а у м. Перемишляни» шляхом укладення з позивачем договору про пайову участь у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури м. Перемишляни по даному обєкту будівництва та, за умовами якого, перерахувати єдиним платежем до місцевого бюджету м. Перемишляни кошти в сумі 116575, 87 грн. Також просив зобовязати відповідача взяти участь у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури м. Перемишляни по обєкту «будівництво індивідуального житлового будинку по вул. Боршівська, 42-а у м. Перемишляни» шляхом укладення з позивачем договору про пайову участь у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури м. Перемишляни по даному обєкту будівництва та, за умовами якого, перерахувати єдиним платежем до місцевого бюджету м. Перемишляни кошти в сумі 116575, 87 грн.

В обґрунтування позовних вимог, з посиланням на положення ч. 11 ст. 39, п. 4 ч. 4 ст. 40 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та ряду підзаконних нормативно-правових актів, покликався на те, що відповідач умисно ухиляється від вчинення вказаних вище дій і має намір, таким чином, уникнути участі у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури м. Перемишляни шляхом перерахування коштів у сумі 116575, 87 грн. При цьому, відповідач умисне надав позивачу із запізненням копію декларації про готовність обєкта «будівництво індивідуального житлового будинку по вул. Боршівська, 42-а у м. Перемишляни» до експлуатації.

Вказує, що оскільки площа такого обєкта складає 347, 2 кв. м., то відповідач зобовязаний здійснити пайовий внесок згідно укладеного у майбутньому договору про пайову участь у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури м. Перемишляни по даному обєкту будівництва та перерахувати єдиним платежем до місцевого бюджету м. Перемишляни кошти в сумі 116575, 87 грн., що розраховані у відповідності до чинного законодавства.

Рішенням Перемишлянського районного суду Львівської області від 07 червня 2016 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із таким рішенням суду, його оскарживОСОБА_4 комітет Перемишлянської міської ради Перемишлянського району Львівської області, подавши апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права, при неповно зясованих обставинах справи. Вказує, що судом першої інстанції не надано належної правової оцінки тому факту, що у грудні 2014 року відповідач звертався до позивача із заявою з приводу присвоєння його новозбудованому індивідуальному житловому будинку адресного номера, яку було задоволено, а рішенням ОСОБА_4 комітету Перемишлянської міської ради Перемишлянського району Львівської області № 161 від 11.12.2014 року такому будинку присвоєно адресу: м. Перемишляни, вул. Боршівська, 42-а. Разом з тим, відповідачем умисно вчасно не було подано копію декларації про готовність такого обєкта до експлуатації, яка була виготовлена ще 31.12.2013 року. Відтак, на думку апелянта, такими діями відповідач порушив вимоги ч. 2 ст. 39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», а також п. 14 Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом обєктів, затвердженого Постановою КМУ від 13.04.2011 року за № 461.

Мотивує апеляційну скаргу також і тим, що позивачу не було відомо про виконання відповідачем певних будівельних робіт на вищевказаному обєкті будівництва, у звязку з чим і не вживалося заходів до останнього щодо укладення договору про пайову участь до вводу такого обєкта в експлуатацію.

Просить рішення Перемишлянського районного суду Львівської області від 07 червня 2016 року ускасувати та ухвалити нове, яким позов задовольнити повністю.

Заслухавши суддю - доповідача, пояснення представників сторін, перевіривши матеріали справи, межі і доводи апеляційної скарги, колегія суддів погоджується з правильністю висновків суду першої інстанції, оскільки вони зроблені на підставі правильно встановлених обставин у справі, існуючих правовідносин між сторонами, а доводи апеляційної скарги правильності оскаржуваного рішення не спростовують. До такого висновку колегія суддів дійшла з врахуванням наступного.

За приписами ч. 1 ст. 303 ЦПК України, апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши усі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Пленум Верховного Суду України у п.11 Постанови «Про судове рішення у цивільній справі» від 18.12.2009 року № 11 розяснив, що у мотивувальній частині рішення слід наводити дані про встановлені судом обставини, які мають значення для справи, їх юридичну оцінку та визначені відповідно до них правовідносини, а також оцінку всіх доказів.

Згідно ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Колегія суддів вважає, що оскаржуване рішення Перемишлянського районного суду Львівської області від 07 червня 2016 року відповідає зазначеним вимогам.

Відповідно до положень ст. ст. 11, 15 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданих відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Права та обовязки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Кожна особа має право на судовий захист.

Згідно із ст. ст. 3, 4 ЦПК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених прав, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає порушені права цих осіб у спосіб, визначений законами України.

Судом встановлено, що 31.12.2013 року ДАБК у Львівській області зареєстровано декларацію про готовність обєкта до експлуатації. Обєктом, що зданий в експлуатацію, є індивідуальний житловий будинок загальною площею 347, 2 кв. м., розташований у м. Перемишляни Львівської області, по вул. Боршівська. Замовником обєкта є відповідач ОСОБА_5

Рішенням ОСОБА_4 комітету Перемишлянської міської ради Перемишлянського району Львівської області № 161 від 11.12.2014 року такому індивідуальному житловому будинку присвоєно адресний номер вул. Боршівська, 42-а.

За змістом ст. 40 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» (у редакції, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин) встановлюється обовязок органів місцевого самоврядування встановлювати порядок залучення, розрахунку розміру і використання коштів пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту.

Також йдеться про те, що замовник обєкта, який має намір щодо забудови земельної ділянки у відповідному населеному пункті, зобовязаний взяти участь у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури населеного пункту, крім випадків, передбачених частиною 4 цієї статті.

У свою чергу, пайова участь у розвитку інфраструктури населеного пункту полягає у перерахуванні замовником до прийняття обєкта будівництва в експлуатацію до відповідного місцевого бюджету коштів для створення і розвитку зазначеної інфраструктури (ч. 3 ст. 40 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності»).

Частина 5 наведеної норми встановлює, що величина пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту визначається у договорі, укладеному з органом місцевого самоврядування.

Таким чином, пайова участь замовника обєкта будівництва у розвитку інфраструктури населеного пункту шляхом укладення відповідного договору з органом місцевого самоврядування нерозривно повязана із датою прийняття такого обєкта будівництва в експлуатацію.

Враховуючи ту обставину, що обєкт будівництва індивідуальний житловий будинок по вул. Боршівська, 42-а у м. Перемишляни, прийнятий в експлуатацію 31.12.2013 року, а відповідний договір про пайову участь із замовником вказаного обєкта будівництва до зазначеної дати не був укладений, такий договір не може бути укладений і на даний час, тобто після прийняття обєкта в експлуатацію, оскільки відповідні дії сторін будуть суперечити положенням ч. 3 ст. 40 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності».

Колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про необхідність відмови у задоволенні позовних вимог, який виходив у першу чергу з діючих на час виникнення спірних правовідносин положень актів цивільного законодавства про свободу договору.

Так, п. 3 ст. 3 ЦК України визначає свободу договору, як одну із загальних засад цивільного законодавства, а згідно з ст. 627 вказаного Кодексу сторони договору є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відтак, суд не вправі зобовязувати сторони договору чи одну із сторін у ньому вчиняти певні дії, повязані з укладенням договору, виконанням умов договору, здійсненням зобовязань за договором тощо, так як це суперечить загальним засадам цивільного законодавства свободі договору.

За таких обставин, порушене право позивача, у разі доведеності такого факту, підлягає захисту іншим способом, встановленим чинним ЦК України та іншими законодавчими актами, однак не у спосіб, що обраний позивачем шляхом зобовязання до укладення та виконання договору про пайову участь у розвитку інфраструктури населеного пункту.

Доводи апеляційної скарги без будь-яких доданих до неї належних та допустимих доказів висновків суду першої інстанції не спростовують, оскільки такі є вірними та відповідають нормам як матеріального, так і процесуального права, ґрунтуються на повному та всебічному дослідженні поданих суду доказів.

Відповідно до ч.1 ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскаржуване рішення ухвалене судом на підставі наявних у справі доказів, а висновки суду ґрунтуються на їх всебічному аналізі.

З висновками суду слід погодитись, оскільки ним правильно визначено характер спірних правовідносин та встановлено дійсні обставини справи, вірно застосовано матеріальний закон та дотримана процедура розгляду, передбачена ЦПК України. Підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення Перемишлянського районного суду Львівської області від 07 червня 2016 року відсутні.

Керуючись ст. ст. 209 ч. 3, 303, 304, 307 ч. 1 п. 1, 308, 313, 314 ч.1 п.1, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 комітету Перемишлянської міської ради Перемишлянського району Львівської області- відхилити.

Рішення Перемишлянського районного суду Львівської області від 07 червня 2016 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили ухвалою апеляційного суду.

Головуюча Копняк С.М.

Судді: Береза В.І.

ОСОБА_7