Номер провадження: 22-ц/785/4255/16
Головуючий у першій інстанції Малиновський О. М.
Доповідач Сєвєрова Є. С.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

04.05.2016 року м. Одеса

Суддя апеляційного суду Одеської області Сєвєрова Є.С., вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою Відділу забезпечення діяльності органу опіки та піклування Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради на рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 06 вересня 2011 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

встановив:

Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 06.09.2011 року задоволено позов ПАТ «ПриватБанк». В рахунок погашення боргу за кредитним договором від 18.01.2007 року в розмірі 112306,20 доларів США звернуто стягнення на квартиру АДРЕСА_1, що належить ОСОБА_2 Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 20.12.2011 року рішення Суворовського районного суду м.Одеси від 06.09.2011 року залишено без змін.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ 30.03.2012 року рішення Суворовського районного суду м.Одеси від 06.09.2011 року та ухвалу апеляційного суду Одеської області від 20.12.2011 року залишено без змін.

Не погодившись із рішенням суду, 21.04.2016 року Відділ забезпечення діяльності органу опіки та піклування Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради подав апеляційну скаргу, в якій просить залучити їх до розгляду справи в якості третьої особи, рішення скасувати, ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позову ПАТ «ПриватБанк», посилаючись на порушення судом прав та законних інтересів неповнолітніх дітей ОСОБА_3, 2006 року народження та ОСОБА_4, 2012 року народження. Доводи апеляційної скарги полягають у незаконності договору іпотеки, який був укладений без згоди органу опіки та піклування, тому підлягає визнанню недійсним, та незастосуванні судом мораторію на стягнення майна громадян відповідно до закону.

Відповідно до ч.1ст.292 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їх права та обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

За змістом ст.292 ЦПК України особи, які не брали участь у справі, мають право оскаржити в апеляційному порядку лише ті судові рішення, які безпосередньо встановлюють, змінюють або припиняють права або обов'язки цих осіб.

Як вбачається з матеріалів справи, квартира, яка є предметом іпотеки та звернення стягнення, належить ОСОБА_2 на праві приватної власності на підставі договору купівлі - продажу від 18.01.2007 року (а.с.209), і жодні письмові докази на підтвердження права неповнолітньої особи на спірну квартиру в матеріалах справи відсутні, не додані такі і до апеляційної скарги органом опіки та піклування.

Зміст касаційної скарги ОСОБА_2, а також ОСОБА_5, яка приєдналася до його касаційної скарги, свідчать про те, що доводи про порушення прав дитини, ОСОБА_3, 2006 року народження, були предметом касаційного розгляду, проте ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 20.03.2012 року були залишені без задоволення, а рішення судів - без змін, що свідчить про невстановлення факту порушень прав дитини під час вирішення судом про звернення стягнення на предмет іпотеки (а.с.193-196,217-221).

В свою чергу, дитина ОСОБА_4, 2012 року народження, не могла мати право користування квартирою на час укладання договору іпотеки 18.01.2007 року, а також на час ухвалення рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки 06.09.2011 року, оскільки народилася лише після таких подій в 2012 році.

Проживання неповнолітніх осіб в квартирі, їх права на користування підлягають оцінці при вирішенні вимог про виселення, проте такі не були предметом судового розгляду, а відтак не можуть бути і підставою для апеляційного перегляду.

В апеляційній скарзі Відділ забезпечення діяльності органу опіки та піклування Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради посилається на недійсність договору іпотеки через порушення прав дітей, проте предметом судового розгляду не було оспорення іпотечного договору, тому доводи виходять за межі предмету спору, а заінтересовані особи, які вважать права порушеними, мають право самостійного звернення до суду в іншому провадженні.

Крім того, доводами апеляційної скарги є незаконність звернення стягнення на квартиру через набуття чинності Законом України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» від 07.06.2014 року, без врахування того, що Закон не присвячений безпосередньо інтересам неповнолітніх осіб, має інший соціальний зміст, при цьому іпотечний договір мав місце в 2007 році, а звернення стягнення за рішенням суду в 2011 році.

Таким чином, Відділ забезпечення діяльності органу опіки та піклування Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради є представником інтересів дітей, проте викладені ним доводи не дають підстав вважати порушеними інтереси дітей, тому за вимогами ст.292 ЦПК України підстав для відкриття апеляційного провадження за скаргою особи, яка не брала участь у справі не має.

Керуючись ст.ст.291, 297 ЦПК України, суддя,

ухвалив:

Відмовити Відділу забезпечення діяльності органу опіки та піклування Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради у відкритті апеляційного провадження за їх апеляційною скаргою на рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 06 вересня 2011 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, однак може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили до суду касаційної інстанції.

Суддя апеляційного суду Одеської області Є.С. Сєвєрова