Справа № 629/352/16-ц
Номер провадження 2/629/424/16
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
02.06.2016 року Лозівський міськрайонний суд Харківської області у складі:
головуючого - судді Мішуровської С.Т.,
при секретарі судових засідань ОСОБА_1,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Лозова Харківської області цивільну справу за позовом Публічного Акціонерного Товариства «ВТБ БАНК» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

в с т а н о в и в:
Представник позивача, ПАТ «ВТБ Банк», надіслав заяву про розгляд справи за відсутності представника, позовні вимоги підтримують у повному обсязі, не заперечують проти заочного розгляду справи.
Відповідач ОСОБА_2 надав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнав частково, просив зменшити пеню відповідно до ч.3 ст. 551 ЦК України.
Перевіривши матеріали справи, суд дійшов до наступного.
Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.
У ст. 2 Закону України «Про банки і банківську діяльність» дане визначення банківського кредиту це будь-яке зобовязання банку надати певну суму грошей, будь-яка гарантія, будь-яке зобовязання придбати право вимоги боргу, будь-яке продовження строку погашення боргу, яке надано в обмін на зобовязання боржника щодо повернення заборгованої суми, а також зобовязання на сплату процентів та інших зборів з такої суми.
За кредитним договором банк або інша фінансова установа(кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовується положення параграфа 1 «Позика» глави «Позика, кредит, банківський вклад», якщо інше не встановлено параграфом 2 «Кредит» і випливає із суті кредитного договору. Викладене міститься у ч. 2 ст. 1054 Цивільного кодексу України.
Виходячи із редакції ч. 1 ст. 1046, ст.1054 Цивільного кодексу України грошові кошти передаються кредитодавцем позичальнику у власність, однак останній зобовязується їх повернути та сплатити проценти кредитодавцеві.
Згідно з ст.3 Декрету Кабінету Міністрів України від 19.02.1993 року № 15-93 «Про систему валютного регулювання і валютного контролю» валюта України є єдиним законним засобом платежу на території України, який приймається без обмежень для оплати будь-яких вимог та зобовязань, якщо інше не передбачено цим Декретом, іншими актами валютного законодавства України.
Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.
Згідно ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання.
Відповідно до ч.3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.
Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
З огляду на вищевикладене, враховуючи, що розмір неустойки значно перевищує розмір збитків та клопотання відповідача про зменшення розміру пені до розміру залишку кредиту, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню частково, а саме в частині стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості на загальну суму 161699,97 грн.
Тому суд стягує на користь позивача сплачені їм судові витрати у сумі 5508,38 грн., оскільки відповідно до статті 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.
Керуючись ст. 10, 11, 60, 88, 209, 213-215 ЦПК України, ст.ст. 549, 551, 559, 526, 543,ч. 1 ст. 1046, ст. 1054 ЦК України, суд, -
Позовні вимоги Публічного Акціонерного Товариства «ВТБ БАНК» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.
В іншій частині позовних вимог відмовити.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення.

Суддя: С.Т.Мішуровська