Справа № 404/3084/16-ц
Номер провадження 2/404/2150/16
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 жовтня 2016 року Кіровський районний суд м. Кіровограда в складі :

головуючої судді - Панфілової А.В.

при секретарі - Мосійчук А. Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про усунення перешкод в користуванні майном ,-

В С Т А Н О В И В :

Позивачі звернулися з позовом до відповідачів про усунення перешкод у користуванні 1/4 частиною житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель, що знаходиться за адресою м. Кіровоград по вул. Пушкіна, буд. 17а, які належать на праві приватної власності ОСОБА_1 та ОСОБА_2 шляхом зобов'язання ОСОБА_4 та ОСОБА_3 не чинити перешкоди у володінні, користуванні та розпорядженням 1/4 частиною житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель, що знаходиться за адресою м. Кіровоград вул. Пушкіна, буд. 17а, які належать на праві приватної власності .

В обґрунтування позову зазначено, що 20.04.1998 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_5 було укладено договір обміну житлового будинку № 879, у результаті даного обміну у власність позивача переходить 1/4 частини житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель, який знаходиться в м. Кіровограді по вул. Пушкіна, буд. 17а, а у власність ОСОБА_5 переходить житловий будинок з надвірними будівлями, який знаходиться в селі Велика Виска, Маловисківського району, Кіровоградської області по вул. Котовського, буд. 64.

Даний договір був зареєстрований КОО БТІ за № 15385/80, а тому позивачу ОСОБА_1 належить на праві власності 1/4 частини житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель, який знаходиться в м. Кіровограді по вул. Пушкіна, буд. 17а.

Відповідно до свідоцтва про одруження від 19.08.1989 ОСОБА_1 перебуває у шлюбі із ОСОБА_2.

Таким чином, вищезазначене майно належить ОСОБА_2 на праві спільної власності тобто дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування, розпорядження майном в тому числі і безперешкодне проживання в частині даного житлового приміщення.

Відповідачу ОСОБА_4, який є батьком позивача ОСОБА_1М.) належить також на праві власності частина житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель, який знаходиться в м. Кіровограді по вул. Пушкіна, буд. 17а. Посилаючись на ст. 60 Сімейного кодексу України позивачі стверджують , що відповідачу ОСОБА_3 , майно належить на праві спільної сумісної власності подружжя.

Відповідно до технічних характеристик передбачений лише один вхід до житлового будинку який знаходиться за адресою м. Кіровоград вул. Пушкіна, буд. 17а, а тому належне користування правом власності (вільний доступ) можливе лише при відсутності перешкод з будь-кого із власників даного житлового будинку.

Відповідачі чинять перешкоди у користуванні частиною житлового будинку за адресою м. Кіровоград вул. Пушкіна, буд. 17а шляхом не допуску до даного житлового приміщення. Позивачі неодноразово намагалися налагодити нормальні сімейні відносини, але відповідачі не погоджуються на врегулювання конфлікту, а тому просять задовольнити позов повністю.

В судовому засіданні відповідачі позовні вимоги не визнали та просять відмовити в задоволенні позову повністю, оскільки будинок в натурі не поділено, частиною будинку, якою користувалися позивачі до свого виїзду позивачі не користуються, виїхали позивачі з будинку по власній волі і не перешкоджають позивачам користуватися даними приміщеннями.

В процесі розгляду справи, судом надавалась можливість сторонам врегулювати спір мирним шляхом. Після отримання відповідачами листа від нотаріуса з вимогою від ОСОБА_1 протягом одного місяця сплатити 400000грн. за належну їй 1/4 частку у спільній власності в іншому випадку продаж даної частки, відповідачі зазначили, що весь будинок був придбаний ними і надалі вони не нададуть доступу до спірної частини будинку.

Відповідно до ч.4 ст. 10 ЦПК України сторонам роз»яснювалось право на отримання правової допомоги.

Судом встановлено наступні факти.

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебувають в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується копією паспортів (а. с. 12-15).

20.04.1998 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_5 було укладено договір обміну житлового будинку № 879, у результаті даного обміну у власність ОСОБА_1 переходить 1/4 частини житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель, який знаходиться в м. Кіровограді по вул. Пушкіна, буд. 17а, а у власність ОСОБА_5 переходить житловий будинок з надвірними будівлями, який знаходиться в селі Велика Виска, Маловисківського району, Кіровоградської області по вул. Котовського, буд. 64 (а. с. 5). Даний договір був зареєстрований КОО БТІ за № 15385/80, (а. с. 6-9).

ОСОБА_4 належить також на праві власності частина житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель, який знаходиться в м. Кіровограді по вул. Пушкіна, буд. 17а. Правоустановчих документів суду не надано.

Відповідно до технічного паспорту вбачається наявність двох квартир, одна з яких і є предметом спору між даними сторонами ( а.с. 6-7).

Спірна квартира у житловому будинку має спільний вихід і одну кухню. Розподіл в натурі даної квартири між співвласниками зроблено не було, технічний паспорт містить дані про наявність самовільних забудов .

Відповідно до ч.2. ст. 355 ЦК України передбачено, що майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності.

Частиною 1 ст. 356 ЦК України передбачено, що власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Згідно ч.1 ст.361 ЦК України зазначено, що співвласник має право самостійно розпорядитися своєю часткою у праві спільної часткової власності.

Таким чином майно, яке знаходиться за адресою м. Кіровоград, вул. Пушкіна, буд. 17 а належать позивачам та відповідачам на праві спільної часткової власності.

Інститут права власності в Україні регулюється приписами статті 41 Конституції України.

У відповідності до ч. 1 даної статті, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Частина 4 ст. 41 Конституції України встановлює принцип непорушності приватної власності.

Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном

Відповідно до ч. 1-3 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов'язків власник зобов'язаний додержуватись моральних засад суспільства.

Згідно зі ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Статтею 391 ЦК України передбачено право власника майна при наявності дій осіб, спрямованих на перешкоджання вільного користування та розпорядження власником своїм майном, вимагати усунення таких перешкод.

Статтею 55 Конституції України встановлено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Дана норма права практично дублюється нормою ч. 1 ст. 16 Цивільного кодексу України.

Згідно ст. 12 Загальної декларації прав людини, дата підписання 10.12.1948 р., дата набрання чинності 10.12.1948 р. Прийнята і проголошена резолюцією 217A(III) Генеральної Асамблеї ООН від 10 грудня 1948 року, ніхто не може зазнавати безпідставного втручання у його особисте і сімейне життя, безпідставного посягання на недоторканність його житла, тайну його кореспонденції або на його честь і репутацію. Кожна людина має право на захист закону від такого втручання або таких посягань.

При винесенні рішення, суд керується ст.11 ЦПК України, щодо розгляду судом справ в межах заявлених вимог та на підставі доказів, наданих сторонами.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, оцінивши докази в їх сукупності , суд дійшов висновку щодо відмови в задоволенні позову з декількох підстав, позивачі просили суд усунути перешкоди у користуванні приватною власністю ОСОБА_2 , який згідно документів не є власником частини житлового будинку, факт перебування в шлюбі з ОСОБА_1 не дає підстав стверджувати про його право власності на частину у будинку. Крім того, судом встановлено, що будинок складається з багатьох приміщень , а саме двох квартир, предметом спору являється одна квартира з двома власниками , правоустановчих документів на відповідачів суду не надано, встановлено, що розподілу в натурі даної квартири між співвласниками не проводилось, відповідність часток якими вони користувалися ідеальним часткам у домоволодінні не визначалось, згідно технічного паспорту наявні самовільні забудови, а тому позов є не обґрунтованим та передчасним і задоволенню не підлягає повністю.

Згідно ст.88 ЦПК України, судові витрати залишити по фактичному їх понесенню сторонами.

Керуючись ст. ст. З, 8, 41, 55 Конституції України, ст.ст. 316,317, 319,321, 328,391 ЦК України, ст. 12 Загальної декларації прав людини, дата підписання 10.12.1948 р., дата набрання чинності 10.12.1948 р. Прийнята і проголошена резолюцією 217A(III) Генеральної Асамблеї ООН від 10 грудня 1948 року, ст. ст. 11, 60, 88, 212-218 ЦПК України,суд,-

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про усунення перешкод в користуванні майном відмовити повністю .

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Кіровоградської області через Кіровський районний суд м. Кіровограда шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня отримання копії рішення .

Суддя Кіровського А. В. Панфілова

районного суду

м.Кіровограда