Справа №489/7730/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 жовтня 2016 р. Ленінський районний суд м. Миколаєва в складі: головуючого судді Губницького Д.Г., при секретарі Наумкіній І.М.,Ю розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання договору, стягнення збитків,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2015 р. ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, який обґрунтувала тим, що 30 червня 2015 р. уклала з відповідачкою договір про принципи здійснення діяльності на ринку FOREX щодо здійснення на ньому відповідачкою торгових операцій з валютами за рахунок позивачки. Для цього відповідачці був наданий доступ до валютного торгового рахунку позивачки базовим розміром 21350 доларів США. Але відповідачка не дотрималася застережень договору встановлювати в торгових операціях з валютами обмеження втрат не більше 10% від базового рахунку торгового рахунку і накопичувальним підсумком з липня по листопада 2015 р. таким чином було втрачено 4209,77 доларів США, що еквівалентно 92576,95 грн. Це є порушенням умов договору і за його положеннями збитки від таких дій сплачує відповідачка. Тому просила розірвати договір між сторонами від 30 червня 2015 р. про принципи здійснення торгових операцій на ринку FOREX та стягнути на свою користь збитки 4209,77 доларів США, що в еквіваленті складає 92567,95 грн.

В судовому засіданні позивачка з представником посилаючись на порушення зобовязань та доведеність доступу відповідачки до рахунку позивачки просили позов задовольнити.

Представник відповідачки не заперечуючи факту підписання нею договору від 30 червня 2015 р., просив позов залишити без задоволення, обґрунтовуючи свої доводи нікчемністю угоди та відсутністю документального підтвердження передачі грошових коштів або надання доступу до рахунку позивачки, наявності валютного рахунку у позивачки як такого.

Суд, заслухавши пояснення осіб, які беруть участь в справі, заслухавши покази свідка, дослідивши письмові докази, встановив такі обставини.

Судом встановлено, що 03 червня 2015 р. позивачка уклала договір з компанією Теlеtгadе D.J, на відкриття та обслуговування від її імені маржинального торгового рахунку.

Відповідно до пунктів 9.1-9.4 вказаного договору клієнт обізнаний про всі встановлені процедури внесення коштів на рахунок та зобов'язався точно та в зазначені строки діяти тільки відповідно до цих інструкцій для внесення коштів на рахунок. Він згоден з тим, що Теlеtгadе D.J. не несе відповідальності за його фінансові втрати, які можуть бути визвано недотриманням ним встановлених процедур внесення коштів на рахунок. При внесенні коштів на рахунок він заявляє визначений об'єм коштів. Заявлена ним сума буде сплачена компанії Теlеtгadе D.J. в безкоштовному вигляді на офіційні реквізити компанії, зазначені на офіційному wеб-сайті компанії. Він обізнаний, що Теlеtгadе D.J. не приймає готівкові кошти.

Згідно вказаного договору позивачці відкрито рахунок NI-5893124 (а.с.80-85).

30 червня 2015 р. позивачка підписала з фізичною особою ОСОБА_3 договір за яким останній за плату отримавши грошові кошти в сумі 21630 доларів США перераховує зі свого особистого електронного гаманця на порталі "WebMoney.UA"на особистий кабінет ОСОБА_4 у Теlеtгadе (а.с.74).

Згідно відомостей про зареєстровані платіжні системи розміщених на сайті НБУ, внутрішньодержавна система розрахунків "WebMoney.UA" має дозволи на здійснення своєї діяльності від 20 січня 2015 р., 21 травня 2015 р., 16 червня 2016 р. Згідно опису цієї системи розміщеної на її офіційному веб-сайті кожен користувач має особистий рахунок так званий WMID, в якому меже бути відкрито кілька гаманців, зокрема, WMU - номінація у гривні, WMZ - номінація у доларах США.

Згідно роздруківок з особистого кабінету ОСОБА_3 01 липня 2015 р. ним було перераховано зі свого рахунку на рахунок Теlеtгadе 21350 WMZ з приміткою deposit acc 564 (а.с.77-79). Дана інформація відомостями від платіжної організації "WebMoney.UA", резидента України - ДП «ФК» «ЕлМІ», не спростована.

30 червня 2015 р. сторони в справі підписали договір про принципи здійснення ОСОБА_2 (Трейдер) торгових операцій з валютами на ринку FOREX за кошти ОСОБА_1А.(Інвестор). За змістом договору Інвестор є головним розпорядником валютного рахунку, а Трейдеру оформлюється довіреність відповідно до вимог Брокера для проведення торгових операцій по рахунку і здійснення відповідних перемов. Базовим розміром торгового рахунку є сума 21350 доларів США. За умовами договору Трейдер повинен встановлювати обмеження з метою попередження втрат по угодам з купівлі валют не більше 10% від базового торгового рахунку і цьому обовязку кореспондується обовязок Інвестора не вимагати від Трейдера оплати будь-якого програшу по торговому рахунку, якщо такий не перевищує 10% від базової суми рахунку, якщо Трейдер не порушив жодного пункту цього договору. Згідно абзацу 4 розділу 6 цього договору не встановлення 10% обмеження є порушенням договору і Трейдер компенсує збитки від величини базового торгового рахунку за власний рахунок. Строк дії договору 6 місяців з дня коли Трейдер зможе фізично здійснити торгову угоду по рахунку Інвестора (а.с.14-17).

Відповідачем жодним доказом не спростоване фактичне надання позивачкою відповідачу свого логіну та паролю від особистого кабінету, що з її сторони підтверджується її поясненнями, показами свідка, змістом самого договору від 30 червня 2015 р., яким взагалі не передбачене документальне оформлення передання такої інформації.

Проте, відповідачка на час укладання договору з позивачкою не мала статусу субєкту підприємницької діяльності (а.с.58).

Договір між сторонами від 30 червня 2015 р. є фактично договором управління майном, предметом якого є грошові кошти. У розумінні вимог Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» відповідачка не мала права на прийняття в управління грошових коштів, оскільки не була суб'єктом підприємницької діяльності.

Таким чином, відповідно до вимог ч.2 ст.1030 та ч.2 ст.215 ЦК України договір між сторонами від 30 червня 2015 р., є нікчемним.

За такого, позовні вимоги, що ґрунтуються на зобовязальних положеннях нікчемного договору від 30 червня 2015 р., про його розірвання та стягнення збитків задоволенні бути не можуть, що тягне відмову у задоволенні позову в повному обсязі.

Керуючись ст.212-215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Миколаївської області шляхом подання апеляційної скарги через Ленінський районний суд м. Миколаєва протягом 10 днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення - в тому ж порядку і в той самий строк, який обраховується з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Д.Г. Губницький