Справа № 449/338/16 Головуючий у 1 інстанції: Савчак А.В.
Провадження № 22-ц/783/5126/16 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1 О. М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 жовтня 2016 року Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області у складі: головуючого судді: Ванівського О.М.,

суддів: Цяцяка Р.П., Шеремети Н.О.,

при секретарі: Жукровській Х.І.,

за участю: представника апелянта(позивача) ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3 ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові в залі суду цивільну справу за апеляційною скаргою ПАТ КБ «ПриватБанк» на рішення Перемишлянського районного суду Львівської області від 24 травня 2016 року,-

в с т а н о в и л а:

Рішенням Перемишлянського районного суду Львівської області від 24 травня 2016 рокуу задоволенні позову ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_3 та ОСОБА_5 про стягнення заборгованості відмовлено у звязку із спливом строку позовної давності.

Вищезгадане рішення в апеляційному порядку оскаржив - ПАТ КБ «Приватбанк».

В апеляційній скарзі, зазначає, що рішення суду є незаконним та необґрунтованим, таким, що ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, судом не встановлено обставини справи, а висновки суду не відповідають дійсним обставинам. Вважає, що послання суду першої інстанції на пропуск строку позовної давності свідчить про неповне з'ясування обставин справи під час дослідження доказів та невідповідність висновків суду цим обставинам, оскільки умовами договору встановлені окремі самостійні зобов'язання, які деталізують обов'язок боржника повернути весь борг частинами та встановлюють самостійну відповідальність за невиконання цього обов'язку, то право кредитора вважається порушеним з моменту недотримання боржником строку погашення кожного чергового траншу, а відтак і початок перебігу позовної давності за кожний черговий платіж починається з моменту порушення строку його погашення, відтак, оскільки за умовами договору погашення кредиту і процентів повинно здійснюватися позичальником частинами кожного місяця, наступного за місяцем, в рахунок якого вносяться кошти, початок позовної давності для стягнення цих платежів необхідно обчислювати з моменту (місяця, дня) невиконання позичальником кожного із цих зобов'язань. Також зазначає, що суд не звернув увагу на п. 9.12. Умов щодо лонгації договору. Таким чином, зобов'язання які не виконані у межах річного строку дії договору, при лонгації останнього продовжують існувати. За таких обставин, з висновком суду про обґрунтованість заяви відповідача про застосування позовної давності за всіма вимогами банку не можна погодитися, оскільки він ґрунтується на неправильному застосуванні нормами матеріального права. Просить рішення Перемишлянського районного суду Львівської області від 24 травня 2016 року скасувати та ухвалити нове, яким позовні вимоги банку задовольнити.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника позивача на підтримання доводів апеляційної скарги, представника відповідача на її заперечення, дослідивши матеріали справи, в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає з таких підстав.

Як вбачається із матеріалів справи, було встановлено судом першої інстанції та сторонами не оспорювалось 20.11.2007 року між ПАТ КБ "Приватбанк", як кредитодавцем та відповідачем як позичальником був укладений кредитний договір шляхом приєднання (ч.1 ст. 634 ЦК України). Відповідно до укладеного договору відповідач отримав право на отримання кредиту із кредитним лімітом 1500 доларів США зі сплатою 19,2 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідно до змісту заяви, умов і правил надання банківських послуг (п.п. 3.1, 3.13, 4.8, 6.1, 9.3, 9.5-9.7, 9.12), правил використання платіжної карти, що є складовими договору строк дії укладеного між сторонами договору, строк дії вкладу та строк дії карткового рахунку фактично відповідає строку дії платіжної картки, отриманої відповідачем та у випадку отримання нової - лонгується на новий строк.

Строк дії картки, як вбачається із інформації наданої позивачем (а.с. 87) був визначений до 04.01.2010 року(2 роки).

Згідно судового наказу (а.с.6) виданого Галицьким районним судом м.Львова 05.03.2010р. з ОСОБА_3 та ОСОБА_5 солідарно на користь ПАТ КБ «Приватбанк» слід стягнути 18056,66 грн. відповідно до умов кредитного договору від 20.11.2007р.

Із встановлених в судовому засіданні обставин, вбачається, що початок перебігу строку позовної давності повинен був настати 04.01.2010р.(день закінчення дії платіжної картки) 05 березня 2010р. був виданий судовий наказ про стягнення заборгованості по вказаному кредиту, а тому строк позовної давності закінчився 05.03.2013р., а позов поданий до суду лише 22.03.2016р.

Зважаючи на вказане, внаслідок звернення до суду 22.03.2016 року банком було пропущено трирічний трок звернення до суду з вимогами про стягнення заборгованості за вказаними вище вимогами, а судом вірно застосовано ст.ст. 252-259, 261, 267 ЦК України.

ОСОБА_4 позиція суду також відповідає правовим позиціям Верховного Суду України, висловленим у Постановах, прийнятих відповідно до п.1.ч.1 ст. 355 ЦПК України, а саме 6-14цс14 від 19.03.2014 року; 6-61цс14 від 18.06.2014 року; 6-95цс14 від 17.09.2014 року; 6-103 цс 14; 6-134цс14 від 1.10.2014 року; 6-127цс14 від 22.10.2014 року та 6-67цс14 від 12.11.2014 року.

Враховуючи вказане доводи апеляційної скарги слід визнати необґрунтованими та таку відхилити. Рішення ж суду першої інстанції залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307 ч.1 п.1, 308, 313, 314 ч.1 п.1, 315, 317, 319 ЦПК України, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства ОСОБА_6 «Приватбанк» - відхилити.

Рішення Перемишлянського районного суду Львівської області від 24 травня 2016 року залишити без змін.

Ухвала Апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржено безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий : О.М. Ванівський

Судді: Р.П. Цяцяк

ОСОБА_7