Дата документу 12.10.2016
Справа №320/2331/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 жовтня 2016 року Мелітопольський міськрайонний суд Запорізької області у складі:

головуючого - судді Купавської Н.М.

при секретарі Чудаковій А.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Мелітополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4, який діє в інтересах неповнолітніх ОСОБА_5 та ОСОБА_6, про встановлення факту проживання та визнання права власності в порядку спадкування за законом,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулася до суду з уточненим позовом, в якому просить встановити факт постійного проживання її зі спадкодавцем на час відкриття спадщини після смерті ОСОБА_7, яка померла 02 грудня 2004 року, а також визнати за нею в порядку спадкування за законом право власності ? частку житлового будинку №17 по вул.Шевчука в с.Семенівка Мелітопольського району Запорізької області, яка належала ОСОБА_7, що померла 02 грудня 2004 року.

В судове засідання представник позивачки, що діє на підставі довіреності, ОСОБА_8 не зявився, від нього надійшла заява з проханням слухати справу у його відсутність, на задоволенні уточненого позову наполягає.

Відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_9 та ОСОБА_10, діючий в інтересах неповнолітніх ОСОБА_11С, та ОСОБА_12, не зявилися, про день час та місце розгляду справ були повідомлені через оголошення у пресі «Урядовий курєр».

Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Право власності на ? частину житлового будинку №17 по вул.Шевчука в с.Семенівка Мелітопольського району Запорізької області зареєстровано за ОСОБА_7 на підставі договору дарування від 10.01.2001, про що в матеріалах справи наявна копія відповідного договору /а.с.12/. Інші 1/2 частка зареєстрована за ОСОБА_13 на підставі договору дарування від 24.11.2007 року, що підтверджується довідкою КП «ММБТІ», /а.с.85/.

02 грудня 2004 року ОСОБА_7 померла, про що наявна в матеріалах справи копія свідоцтва про смерть /а.с.6/.

Після її смерті відкрилася спадщина на належне їй майно, до складу якого входить ? частка житлового будинку 17 по вул.Шевчука в с.Семенівка Мелітопольського району Запорізької області.

Спадкоємцями після її смерті є позивачка, як рідна дочка померлої, що підтверджується копією свідоцтва про її народження та свідоцтвом про укладання шлюбу позивачки /а.с.7, 8,9, 10/.

Відповідно до ст.1261 ЦК України в першу чергу право на спадщину за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Як вбачається з матеріалів справи мати позивачки укладала шлюб з ОСОБА_14, але шлюб між ними був розірваний. А після укладання шлюбу з ОСОБА_15 її прізвище було змінено на «Сергійкіна». Однак, у 2003 році шлюбні відносини між матірю позивачки та ОСОБА_15 були розірвані, що підтверджується копіями відповідних свідоцтв /8,9,10/. Отже чоловіка, який пережив спадковадця, по справі не має.

Разом з тим, Мелітопольською районною державною нотаріальною конторою було надіслано копію садкової справи №219, що заводилася після смерті ОСОБА_7 З її змісту вбачається, що заяву про прийняття спадщини було подано колишнім чоловіком ОСОБА_15, який діяв в інтересах неповнолітніх дітей: ОСОБА_16, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_11, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_17, ІНФОРМАЦІЯ_3 /а.с.23-25/.

Отже, відповідно до ст.1268 ЦК України діти спадкодавця вважаються такими, що прийняли спадщину.

Крім того, позивачка як дочка померлої ОСОБА_7, яка на час відкриття спадщини не подавала заяву про прийняття спадщини, але була неповнолітньою, тому також вважається такою, що прийняла спадщину відповідно до ст. 1268 ЦК України, оскільки на час відкриття спадщини була неповнолітньою та від прийняття спадщини не відмовлялась. А тому, вимоги про встановлення факту прийняття спадщини є зайвою, оскільки неповнолітня особа згідно ст. 1268 ЦК України вважається такою що прийняла спадщину.

Однак, з надісланої з нотаріальної контори копії спадкової справи наявна довідка про осіб, які постійно проживали і були прописані разом із спадковадцем на час відкриття спадщини. Крім позивачки та неповнолітніх дітей також значиться відповідачка ОСОБА_2 /а.с.26/, дочка померлої.

Статтею 1268 ч.3 Цивільного кодексу України передбачено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Отже відповідачка ОСОБА_2 також постійно проживала зі спадкодавцем на день смерті останньої, а тому, вона вважається такою, що прийняла спадщину, оскільки не заявила про відмову від неї.

Таким чином, спадкоємцями після смерті ОСОБА_7 вважаються: позивачка, відповідачі ОСОБА_16, ОСОБА_11, ОСОБА_17, які на час відкриття спадщини були неповнолітніми, а також відповідачка ОСОБА_2, як спадкоємець, що постійно проживала разом із спадкодавцем та не заявила про відмову від спадщини.

Тому, вимоги позивачки щодо визнання права власності на ? частину спадкового домоволодіння підлягають частковому задоволенню, оскільки в такому випадку її частка в спадковому житловому будинку буде складати 1/10 (1/2 :5).

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.10, 11, 60, 197, 212, 214, 215 ЦПК України, ст.ст. 1261, 1268 ЦК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4, який діє в інтересах неповнолітніх ОСОБА_5 та ОСОБА_6, про встановлення факту проживання та визнання права власності в порядку спадкування за законом задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, право власності на 1/10 частину житлового будинку №17 по вул. Шевчука в с. Семенівка Мелітопольського району Запорізької області в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_7, яка померла 02 грудня 2004 року.

В іншій частині позову відмовити.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Запорізької області шляхом подання апеляції в Мелітопольський міськрайонний суд протягом 10 днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляції, якщо її не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

СУДДЯ: