ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/4121/16-ц
провадження № 2-о/753/158/16
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" квітня 2016 р. суддя Дарницького районного суду м. Києва Вовк Є.І., вивчивши матеріали за заявою ОСОБА_2, в якій заявником зазначено ОСОБА_3, заінтересована особа - Управління пенсійного фонду України у Дарницькому районі м. Києва, з вимогами - про встановлення двох юридичних фактів, що мають юридичне значення щодо трудового стажу та професії ОСОБА_3 у визначений період,

Встановив:

До Дарницького районного суду м. Києва надійшла вказана заява в порядку окремого провадження цивільного судочинства.

Вказану заяву було подано без додержання вимог, викладених у ст.ст.119, 258 ЦПК України, в тому числі: не надано документу на підтвердження повноважень представника позивача, передбаченого вимогами ст.42 ЦПК України; судовий збір не сплачено у повному обсязі, загальний розмір сплати якого 551 грн. 20 коп. - по 275 грн. 60 коп. за кожну з вказаних вимог згідно з Законом України "Про судовий збір"; відсутнє обгрунтування щодо незалучення до участі в якості заінтересованих осіб відповідних юридичних осіб - роботодавців ОСОБА_3 у вказаний період.

Згідно зі ст.121 ЦПК України, суддя встановивши, що заяву подано без додержання вимог, викладених у статті 119 ЦПК України, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Враховуючи наведене, ухвалою Дарницького районного суду м. Києва було вирішено: залишити без руху заяву з наданням заявнику строку для виправлення вказаних недоліків - 5 днів. Копію вказаної ухвали ОСОБА_2 отримала 13.04.2016 року (згідно з розпискою), а ОСОБА_3 - 14.04.2016 року (згідно з розпискою у рекомендованому листі), проте недоліки позову не були у повному обсязі, в тому числі, в клопотанні ОСОБА_2 з додатковим обгрунтуванням заяви та поясненнями від 14.04.2016 року, яка була подана в одному примірнику всупереч вимогам ч.1 ст.120 ЦПК України, при цьому акт щодо відсутності копії вказаної заяви для заінтересованої особи судом не складався, оскільки її наявність не зазначена у переліку додатків до вказаної заяви, яка надійшла до Дарницького районного суду м. Києва 18.04.2016 року.

При цьому, не були усунуті недоліки заяви щодо сплати ОСОБА_3 судового збору за подання до суду вищевказаної заяви в порядку окремого провадження цивільного судочинства, враховуючи, що у всіх наявних квитанціях про сплату судового збору зазначено, що сума судового збору сплачена за позовом ОСОБА_2

А отже, і на даний час з поданих документів не вбачається, що ОСОБА_3 було сплачено судовий збір за подання до суду вищевказаної заяви в порядку окремого провадження цивільного судочинства, враховуючи, що з наявних квитанцій про сплату судового збору вбачається, що вказана сума судового збору сплачена за позовом ОСОБА_2, а не за заявою ОСОБА_3, як про це стверджує ОСОБА_2, зокрема у заяві від 14.04.2016 року, оскільки таке твердження останньої суперечить безпосередньому змісту вказаних квитанцій про сплату судового збору, в якій з графи «Призначення платежу» вбачається, що вказана сума це судовий збір за позовом ОСОБА_2

Крім невідповідності щодо суб»єкта сплати судового збору, вказані квитанції суперечать і заявленій формі процесуального звернення щодо фактичної сплати його саме за подання позову, що згідно з Розділом ІІІ ЦПК України є окремою та індивідуально визначеною формою процесуального звернення в порядку саме позовного провадження цивільного судочинства, яка законодавчо відокремлена від форми звернення у виді заяви, яка також є окремою та індивідуально визначеною формою процесуального звернення проте в порядку окремого провадження цивільного судочинства - згідно з розділом IV ЦПК України.

Крім того, щодо не надання до суду копії вказаного звернення від 14.04.2016 року для заінтересованої особи, то заявником не виконані вимоги ч.1 ст.120 ЦПК України.

Судом також враховано, що Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючі п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 року та «Круз проти Польщі» від 19 червня 2001 року.

У вказаних Рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

У зв'язку з наведеним, вказані вимоги суду не є порушенням права на справедливий судовий захист та не можуть вважатися обмеженням права доступу до суду.

При цьому з положень ч.2 ст.121 ЦПК України вбачається: якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями статтями 119 і 120 цього Кодексу, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду; інакше заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Відповідно до положень ч.5 ст.121 ЦПК України - повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

На підставі викладеного, вважаю, що відповідно до ст.121 ЦПК України заяву належить повернути.

Керуючись ст.121 ЦПК України,

Ухвалив:

Повернути заяву ОСОБА_2, в якій заявником зазначено ОСОБА_3, заінтересована особа - Управління пенсійного фонду України у Дарницькому районі м. Києва, з вимогами - про встановлення двох юридичних фактів, що мають юридичне значення щодо трудового стажу та професії ОСОБА_3 у визначений період.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана протягом 5 днів з дня отримання її копії.

Суддя: