Номер провадження: 22-ц/785/615/16
Головуючий у першій інстанції Гура А. І.
Доповідач Громік Р. Д.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.08.2016 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого - Громіка Р.Д.,

суддів - Драгомерецького М.М., Панасенкова В.О.,

при секретарі - Томашевській К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Мічуріна+» на заочне рішення Кодимського районного суду Одеської області від 09 грудня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_20, ОСОБА_21, ОСОБА_22, ОСОБА_23, ОСОБА_24, ОСОБА_25, ОСОБА_26, ОСОБА_27, ОСОБА_28, ОСОБА_29, ОСОБА_30, ОСОБА_31, ОСОБА_32, ОСОБА_33, ОСОБА_34, ОСОБА_35, ОСОБА_36, ОСОБА_37, ОСОБА_38, ОСОБА_39, ОСОБА_40 до Товариства з обмеженою відповідальністю імені Мічуріна, Кодимського району Одеської області, с. Писарівка, третя особа - відділ Дергеокадастру в Кодимському районі Одеської області, ТОВ «Мічуріна+», Кодимського району Одеської області, с. Писарівка, про усунення перешкод у володіння земельними ділянками та скасування реєстрації договорів оренди землі,

встановила:

Позивачі ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_20, 04 вересня 2015 року звернулися з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю (далі - ТОВ) імені Мічуріна, Кодимського району Одеської області, с.Писарівка про усунення перешкод у володіння земельними ділянками та скасування реєстрації договорів оренди землі.

Позивачі ОСОБА_21, ОСОБА_22, ОСОБА_23, ОСОБА_24, ОСОБА_25, ОСОБА_26, ОСОБА_27, ОСОБА_28, ОСОБА_29, ОСОБА_30, ОСОБА_31, ОСОБА_32, ОСОБА_33, ОСОБА_34, ОСОБА_35, ОСОБА_36, ОСОБА_37, ОСОБА_38, ОСОБА_39, ОСОБА_40, 05 жовтня 2015 року звернулися з позовом до ТОВ імені Мічуріна, Кодимського району Одеської області, с.Писарівка про усунення перешкод у володіння земельними ділянками та скасування реєстрації договорів оренди землі.

В подальшому, 16 жовтня 2015 року, в порядку, передбаченому статтею 126 ЦПК України, зазначені позовні вимоги об'єднані в одне провадження.

В позовній заяві представник позивачів (на підставі угоди), в обґрунтування своїх вимог посилався на те, що кожен з позивачів є власником земельної ділянки сільськогосподарського призначення, розташованої на території Писарівської сільської ради Кодимського району Одеської області. Право власності кожного з них на земельну ділянку підтверджується державними актами, виданими у встановленому законом порядку. З 01 липня 2004 року належні позивачам земельні ділянки знаходяться в оренді у відповідача згідно договорів оренди, укладених на десять років. Термін дії цих договорів сплинув 01 липня 2014 року. Жодного повідомлення про намір продовжити дію договору орендодавці не отримували. Відповідно, 2 липня 2014 року орендар, керуючись п.21 Договору, був зобов'язаний, після того, як закінчився строк на який був укладений договір оренди, повернути орендодавцеві земельну ділянку у стані, не гіршому порівняно з тим, у якому він одержав її в оренду. Згідно ст. 6 Закону України «Про оренду землі», в редакції, що діяла на час укладання договору, договори оренди землі підлягали державній реєстрації. Договори оренди землі були зареєстровані в березні-липня 2009 року в Кодимському районному відділі Одеської регіональної філії ДП «Центр ДЗК». Згідно ст. 638 ч.1 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору оренди. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Законом (ст.640 ч.1 ЦК України) передбачено, що договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Таким чином, договори оренди земельних ділянок між позивачами та відповідачем були укладені саме 01 липня 2004 року. В теперішній час позивачі мають намір самостійно використовувати належні їм на праві власності земельні ділянки, однак відповідач перешкоджає цьому, продовжуючи використанні земельних ділянок, здійснюючи різні агротехнічні заходи. Такі дії відповідача порушують право власності позивачів щодо спірних земельних ділянок, шкодить їхнім майновим інтересам. Такий стан речей і змусив позивачів, діючи відповідно до ст. 16 ЦК України звернутися до суду за захистом свого порушеного права. Просить зобов'язати ТОВ імені Мічуріна, Кодимського району Одеської області, с. Писарівка усунути перешкоди у користуванні землею та повернути позивачам земельні ділянки передані в оренду згідно договорів оренди землі, скасувавши державну реєстрацію речового права на оренду земельних ділянок в Кодимському районному відділі Одеської регіональної філії ДП «Центр ДЗК».

Справа розглянута у відсутності сторін.

Рішенням суду позов задоволено в повному обсязі. Зобов'язано ТОВ ім. Мічуріна усунути перешкоди в користуванні землею та повернути позивачам спірні земельні ділянки, передані в оренду за договором оренди землі від 01.07.2004р., за актом приймання-передачі земельної ділянки, та зобов'язано Відділ Держгеокадастру у Кодимському районі Одеської області скасувати державну реєстрацію речового права на оренду вказаних земельних ділянок, строком дії речового права 10 років з дати реєстрації, проведений Кодимським районним відділом Одеської регіональної філії ДП «Центр ДЗК».

На вказане рішення суду ТОВ «Мічуріна +» подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказане рішення та постановити нове рішення, яким в задоволенні усіх позовних вимог відмовити, посилаючись при цьому на порушення норм матеріального та процесуального права.

В судове засідання апеляційної інстанції не з'явився представник позивачів, надав на електронну адресу суду заяву про оголошення перерви у зв'язку з неможливістю з'явитись по причині раптового захворювання, надавши при цьому копію довідки про тимчасову непрацездатність від 10.08.2016р.

Відповідно до вимог статті 305 ЦПК України апеляційний суд відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання особи, яка бере участь у справі, щодо якої немає відомостей про вручення їй судової повістки, або за її клопотанням, коли повідомлені нею причини неявки буде визнано судом поважними. Неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи.

Колегією суддів вказані в заяві причини неявки були визнані неповажними та було відмовлено в задоволенні цієї заяви у зв'язку з тим, що самі позивачі були сповіщені належним чином про час та місце розгляду справи, однак, також не з'явилися з невідомих суду причин, заяв про відкладення розгляду справи у зв'язку з хворобою представника не подавали. Більш того, надана представником позивачів довідка не містить діагнозу захворювання, яке унеможливило неявку представника до суду, більш того, з довідки вбачається, що захворювання є легким, так як представник був звільнений від роботи тільки на один день - 10.08.2016р., а вже 11.08.2016р. йому слід стати до роботи.

Заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги та пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах позовних вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції скасуванню з ухваленням нового рішення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п.2 постанови від 18 грудня 2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі», рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства відповідно до статті 2 ЦПК, вирішив справу згідно з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин відповідно до статті 8 ЦПК, а також правильно витлумачив ці норми. Обґрунтованим визнається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч.1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених у суді першої інстанції.

Суд першої інстанції задовольняючи позов, виходив з того, що позовні вимоги законні та обґрунтовані.

При цьому суд першої інстанції послався на наступні обставини.

На підставі наявних у справі державних актів на право приватної власності на землю встановлено, що позивачі є власниками земельних ділянок сільськогосподарського призначення, які розташовані на території Писарівської сільської ради Кодимського району Одеської області.

Так, ОСОБА_2 є власником земельної ділянки площею 1,44 га (державний акт серія НОМЕР_1); ОСОБА_3 - власником земельної ділянки площею 3,19 га (державний акт серія НОМЕР_2); ОСОБА_41, як спадкоємець після смерті ОСОБА_4 - власником земельної ділянки площею 1,60 га (державний акт серія НОМЕР_3); ОСОБА_5 - власником земельної ділянки площею 1,98 га (державний акт серія НОМЕР_4); ОСОБА_6 - власником земельної ділянки площею 4,46 га (державний акт серія НОМЕР_5); ОСОБА_7 - власником земельної ділянки площею 1,75 га (державний акт серія НОМЕР_6); ОСОБА_42 - власником земельної ділянки площею 1,81 га (державний акт серія НОМЕР_7); ОСОБА_9 - власником земельної ділянки площею 1,61 га (державний акт серія НОМЕР_8); ОСОБА_10 - власником земельної ділянки площею 1,61 га (державний акт серія НОМЕР_9); ОСОБА_43 - власником земельної ділянки площею 1,98 га (державний акт серія НОМЕР_10); ОСОБА_12 - власником земельної ділянки площею 1,62 га (державний акт серія НОМЕР_11); ОСОБА_13 - власником земельної ділянки площею 1,64 га (державний акт серія НОМЕР_12); ОСОБА_14 - власником земельної ділянки площею 1,59 га (державний акт серія НОМЕР_12); ОСОБА_15, як спадкоємець після смерті ОСОБА_44 - власником земельної ділянки площею 1,81 га (державний акт серія НОМЕР_13); ОСОБА_16 - власником земельної ділянки площею 3,96 га (державний акт серія НОМЕР_14); ОСОБА_17 - власником земельної ділянки площею 1,98 га (державний акт серія НОМЕР_15); ОСОБА_18 - власником земельної ділянки площею 2,18 га (державний акт серія НОМЕР_16); ОСОБА_19 - власником земельної ділянки площею 2,23 га (державний акт серія НОМЕР_17); ОСОБА_20 - власником земельної ділянки площею 2,23 га (державний акт серія НОМЕР_18); ОСОБА_21 є власником земельної ділянки площею 3,30 га (державний акт серія НОМЕР_19); ОСОБА_22 - власником земельної ділянки площею 1,79 га (державний акт серія НОМЕР_20); ОСОБА_23 - власником земельної ділянки площею 3,28 га (державний акт серія НОМЕР_21); ОСОБА_24 - власником земельної ділянки площею 1,96 га (державний акт серія НОМЕР_22); ОСОБА_25 - власником земельної ділянки площею 1,85 га (державний акт серія НОМЕР_23); ОСОБА_26 - власником земельної ділянки площею 1,86 га (державний акт серія НОМЕР_24); ОСОБА_27 - власником земельної ділянки площею 1,62 га (державний акт серія НОМЕР_25); ОСОБА_28 - власником земельної ділянки площею 1,62 га (державний акт серія НОМЕР_26); ОСОБА_29 - власником земельної ділянки площею 2,23 га (державний акт серія НОМЕР_28); ОСОБА_30 - власником земельної ділянки площею 1,84 га (державний акт серія НОМЕР_27); ОСОБА_31 - власником земельної ділянки площею 1,51 га (державний акт серія НОМЕР_29); ОСОБА_32 - власником земельної ділянки площею 1,48 га (державний акт серія НОМЕР_31); ОСОБА_33 - власником земельної ділянки площею 2,25 га (державний акт серія НОМЕР_30); ОСОБА_34 - власником земельної ділянки площею 1,76 га (державний акт серія НОМЕР_32); ОСОБА_35 - власником земельної ділянки площею 2,16 га (державний акт серія НОМЕР_34); ОСОБА_36 - власником земельної ділянки площею 1,91 га (державний акт серія НОМЕР_33); ОСОБА_37 - власником земельної ділянки площею 1,94 га (державний акт серія НОМЕР_35); ОСОБА_38 - власником земельної ділянки площею 1,60 га (державний акт серія НОМЕР_36); ОСОБА_39 - власником земельної ділянки площею 1,48 га (державний акт серія НОМЕР_37; ОСОБА_40 - власником земельної ділянки площею 3,50 га (державний акт серія НОМЕР_38).

Право власності зазначених осіб на земельні ділянки посвідчені у встановленому законом порядку державним актом на право приватної власності на землю - документом, передбаченим статтею 126 Земельного кодексу України.

Позивачами суду надані договори оренди, в яких зазначено, що кожен із них уклав з відповідачем - ТОВ імені Мічуріна Кодимського району Одеської області с. Писарівка договір оренди, за яким передав відповідачеві в оренду належну земельну ділянку, розташовану на території Писарівської сільської ради Кодимського району Одеської області.

Так, ОСОБА_2, земельну ділянку площею 1,44 га, передала в оренду за договором оренди землі № 417 від 01 липня 2004 року, який зареєстровано в Кодимському районному відділі Одеської регіональної філії ДП «Центр ДЗК» 06 травня 2009 року за № 28; ОСОБА_3 передав в оренду земельну ділянку площею 3,19 га за договором оренди землі № 450, який зареєстровано в Кодимському районному відділі Одеської регіональної філії ДП «Центр ДЗК» 6 травня 2009 року за № 01; ОСОБА_41 передав в оренду земельну ділянку площею 1,60 га за договором оренди землі № 681, який зареєстровано в Кодимському районному відділі Одеської регіональної філії ДП «Центр ДЗК» 1 червня 2009 року за № 51; ОСОБА_5 передала в оренду земельну ділянку площею 1,98 га за договором оренди землі № 424, який зареєстровано в Кодимському районному відділі Одеської регіональної філії ДП «Центр ДЗК» 6 травня 2009 року за № 22; ОСОБА_6 передав в оренду земельну ділянку площею 4,46 га за договором оренди землі № 445, який зареєстровано в Кодимському районному відділі Одеської регіональної філії ДП «Центр ДЗК» 6 травня 2009 року за № 04; ОСОБА_7 передала в оренду земельну ділянку площею 1,75 га за договором оренди землі № 137, який зареєстровано в Кодимському районному відділі Одеської регіональної філії ДП «Центр ДЗК» 22 червня 2009 року за № 31; ОСОБА_42 передала в оренду земельну ділянку площею 1,81 га за договором оренди землі № 136, який зареєстровано в Кодимському районному відділі Одеської регіональної філії ДП «Центр ДЗК» 22 червня 2009 року за № 32; ОСОБА_9 передала в оренду земельну ділянку площею 1,61 га за договором оренди землі № 582, який зареєстровано в Кодимському районному відділі Одеської регіональної філії ДП «Центр ДЗК» 20 травня 2009 року за № 42; ОСОБА_10 передав в оренду земельну ділянку площею 1,61 га за договором оренди землі № 586, який зареєстровано в Кодимському районному відділі Одеської регіональної філії ДП «Центр ДЗК» 20 травня 2009 року за № 46; ОСОБА_11 передав в оренду земельну ділянку площею 1,98 га за договором оренди землі № 581, який зареєстровано в Кодимському районному відділі Одеської регіональної філії ДП «Центр ДЗК» 20 травня 2009 року за № 41; ОСОБА_12 передав в оренду земельну ділянку площею 1,62 га за договором оренди землі № 599, який зареєстровано в Кодимському районному відділі Одеської регіональної філії ДП «Центр ДЗК» 20 травня 2009 року за № 57; ОСОБА_13 передав в оренду земельну ділянку площею 1,64 га за договором оренди землі № 630, який зареєстровано в Кодимському районному відділі Одеської регіональної філії ДП «Центр ДЗК» 21 травня 2009 року за № 81; ОСОБА_14 передала в оренду земельну ділянку площею 1,59 га за договором оренди землі № 695, який зареєстровано в Кодимському районному відділі Одеської регіональної філії ДП «Центр ДЗК» 01 червня 2009 року за № 39; ОСОБА_15 передав в оренду земельну ділянку площею 1,81 га за договором оренди землі № 696, який зареєстровано в Кодимському районному відділі Одеської регіональної філії ДП «Центр ДЗК» 01 червня 2009 року за № 38; ОСОБА_16 передала в оренду земельну ділянку площею 3,96 га за договором оренди землі № 480, який зареєстровано в Кодимському районному відділі Одеської регіональної філії ДП «Центр ДЗК» 07 травня 2009 року за № 54; ОСОБА_17 передала в оренду земельну ділянку площею 1,98 га за договором оренди землі № 505, який зареєстровано в Кодимському районному відділі Одеської регіональної філії ДП «Центр ДЗК» 08 травня 2009 року за № 76; ОСОБА_18 передала в оренду земельну ділянку площею 2,18 га за договором оренди землі № 626, який зареєстровано в Кодимському районному відділі Одеської регіональної філії ДП «Центр ДЗК» 21 травня 2009 року за № 77; ОСОБА_19 передала в оренду земельну ділянку площею 2,23 га за договором оренди землі № 215, який зареєстровано в Кодимському районному відділі Одеської регіональної філії ДП «Центр ДЗК» 01 червня 2009 року за № 28; ОСОБА_20 передав в оренду земельну ділянку площею 2,23 га за договором оренди землі № 214, який зареєстровано в Кодимському районному відділі Одеської регіональної філії ДП «Центр ДЗК» 1 червня 2009 року за № 29; ОСОБА_21 передала в оренду земельну ділянку площею 3,30 га за договором оренди землі № 255, який зареєстровано в Кодимському районному відділі Одеської регіональної філії ДП «Центр ДЗК» 4 червня 2009 року за № 07; ОСОБА_22 передала в оренду земельну ділянку площею 1,79 га за договором оренди землі № 397, який зареєстровано в Кодимському районному відділі Одеської регіональної філії ДП «Центр ДЗК» 12 червня 2009 року за № 13; ОСОБА_23 передала в оренду земельну ділянку площею 3,28 га за договором оренди землі № 78, який зареєстровано в Кодимському районному відділі Одеської регіональної філії ДП «Центр ДЗК» 18 червня 2009 року за № 57; ОСОБА_24 передав в оренду земельну ділянку площею 1,96 за договором оренди землі № 403, який зареєстровано в Кодимському районному відділі Одеської регіональної філії ДП «Центр ДЗК» 12 червня 2009 року за № 07; ОСОБА_25 передав в оренду земельну ділянку площею 1,85 га за договором оренди землі № 404, який зареєстровано в Кодимському районному відділі Одеської регіональної філії ДП «Центр ДЗК» 12 червня 2009 року за № 06; ОСОБА_26 передала в оренду земельну ділянку площею 1,86 га за договором оренди землі № 402, який зареєстровано в Кодимському районному відділі Одеської регіональної філії ДП «Центр ДЗК» 12 червня 2009 року за № 08; ОСОБА_27 передала в оренду земельну ділянку площею 1,62 га за договором оренди землі № 398, який зареєстровано в Кодимському районному відділі Одеської регіональної філії ДП «Центр ДЗК» 12 червня 2009 року за № 12; ОСОБА_28 передав в оренду земельну ділянку площею 1,62 га за договором оренди землі № 399, який зареєстровано в Кодимському районному відділі Одеської регіональної філії ДП «Центр ДЗК» 20 травня 2009 року за № 42; ОСОБА_29 передала в оренду земельну ділянку площею 2,23 га за договором оренди землі № 364, який зареєстровано в Кодимському районному відділі Одеської регіональної філії ДП «Центр ДЗК» 11 червня 2009 року за № 94; ОСОБА_30 передала в оренду земельну ділянку площею 1,84 га за договором оренди землі № 329, який зареєстровано в Кодимському районному відділі Одеської регіональної філії ДП «Центр ДЗК» 10 червня 2009 року за № 71; ОСОБА_31 передала в оренду земельну ділянку площею 1,51 га за договором оренди землі № 199, який зареєстровано в Кодимському районному відділі Одеської регіональної філії ДП «Центр ДЗК» 24 червня 2009 року за № 76; ОСОБА_32 передав в оренду земельну ділянку площею 1,48 га за договором оренди землі № 200, який зареєстровано в Кодимському районному відділі Одеської регіональної філії ДП «Центр ДЗК» 24 червня 2009 року за № 98; ОСОБА_33 передав в оренду земельну ділянку площею 2,25 га за договором оренди землі № 292, який зареєстровано в Кодимському районному відділі Одеської регіональної філії ДП «Центр ДЗК» 02 червня 2009 року за № 71; ОСОБА_34 передала в оренду земельну ділянку площею 1,76 га за договором оренди землі № 248, який зареєстровано в Кодимському районному відділі Одеської регіональної філії ДП «Центр ДЗК» 04 червня 2009 року за № 03; ОСОБА_35 передав в оренду земельну ділянку площею 2,16 га за договором оренди землі № 548, який зареєстровано в Кодимському районному відділі Одеської регіональної філії ДП «Центр ДЗК» 13 травня 2009 року за № 37; ОСОБА_36 передав в оренду земельну ділянку площею 1,91 га за договором оренди землі № 629, який зареєстровано в Кодимському районному відділі Одеської регіональної філії ДП «Центр ДЗК» 21 травня 2009 року за № 80; ОСОБА_37 передала в оренду земельну ділянку площею 1,94 га за договором оренди землі № 553, який зареєстровано в Кодимському районному відділі Одеської регіональної філії ДП «Центр ДЗК» 12 травня 2009 року за № 92; ОСОБА_38 передала в оренду земельну ділянку площею 1,60 га за договором оренди землі № 618, який зареєстровано в Кодимському районному відділі Одеської регіональної філії ДП «Центр ДЗК» 21 травня 2009 року за № 71; ОСОБА_39 передала в оренду земельну ділянку площею 1,48 га за договором оренди землі № 310, який зареєстровано в Кодимському районному відділі Одеської регіональної філії ДП «Центр ДЗК» 09 червня 2009 року за № 38; ОСОБА_40 передав в оренду земельну ділянку площею 3,50 га за договором оренди землі № 694, який зареєстровано в Кодимському районному відділі Одеської регіональної філії ДП «Центр ДЗК» 01 червня 2009 року за № 40.

Згідно умов зазначених договорів оренди, позивачі передали відповідачеві належну їм земельну ділянку в оренду строком на 10 років (п.8 Договору), а орендар взяв на себе зобов'язання самостійно господарювати на земельній ділянці, використовуючи її (земельну ділянку) за цільовим призначенням, зокрема для сільськогосподарського виробництва, своєчасно сплачувати орендну плату у розмірі 1,5% від нормативно-грошової оцінки землі, що складає 190 грн. (при цьому, нормативно-грошова оцінка належних позивачам земельних ділянок різна). Всі вказані договори містять підписи від імені орендаря та орендодавця. У 2009 році договори оренди землі зареєстровані в Кодимському райвідділі Одеської філії Центру Державного земельного кадастру з присвоєнням відповідних реєстраційних номерів.

Як визначено в статті 792 ЦК України та ст.ст. 1,13 Закону України «Про оренду землі» №161-ХІV від 06 жовтня 1998 року з наступними доповненнями та змінами, за договором оренди земельної ділянки наймодавець зобов'язується передати наймачеві земельну ділянку на встановлений договором строк у володіння та користування за плату. Відповідно, договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Обґрунтовуючи свій позов, позивачі зазначали, що договори укладені на десять років 01 липня 2004 року, тобто термін їх дії закінчився 02 липня 2014 року, а тому використання відповідачем земельних ділянок після спливу дії договорів оренди землі є незаконним, таким, що порушує право власності позивачів, у зв'язку із чим позов і був задоволений в повному обсязі.

Повністю з такими висновками суду першої інстанції погодитись неможливо, виходячи з наступного.

Обов'язок доведення обставин використування спірних земельних ділянок відповідачем, як підстави для задоволення позову, Закон (ст. ст. 10,11,60 ЦПК України) покладає на позивачів.

В порушення зазначених норм права, позивачі не надали жодного доказу передачі та використування спірних земельних ділянок відповідачем, державної реєстрації договорів оренди, суд не перевірив цих обставин та фактично обґрунтував свої висновки з цього приводу тільки тими обставинами, які були викладені в позовній заяві, не перевіривши ці твердження належними та допустимими доказами.

Відповідно до ч. 2 ст. 64 ЦПК України, письмові докази, як правило, подаються в оригінали.

Натомість, рішення по справі було прийняте судом на підставі наданих представником позивачів ксерокопій документів, жодним чином не засвідчених, зокрема, копій державних актів про право власності на земельні ділянки, копій договорів оренди, копій свідоцтв про право на спадщину. Перевірка відповідності даних ксерокопій оригіналам судом не проводилася, оригінали документів судом не досліджувалися.

У ч. 2 ст. 57, ч. 1 ст. 64 ЦПК України, визначено, що письмовими доказами є документи, акти, довідки, листування службового або особистого характеру або витяги з них. Проте, сама по собі ксерокопія не є документом, не має сили документу, а тому взагалі не може розглядатися як доказ.

Відповідно до ч. 2 ст. 59 ЦПК України; обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Правовстановлюючим документом на земельну ділянку діючим законодавством визначений державний акт про право власності; документом, що підтверджує наявність орендних правовідносин, визначений договір оренди. Проте, дані документи (докази) судом не досліджувалися. Судом досліджувалися лише ксерокопії, які не мають сили документу, а отже не є належними та допустимими доказами.

Відповідно до ст. 212 ЦПК України суд при вирішені спору повинен оцінювати саме докази, тобто документи, що мають значення для справи.

Предметом доказування у справах про витребування майна з чужого незаконного володіння є встановлення судом та доведення факту перебування витребуваного майна на час розгляду справи у володінні відповідача.

Згідно з оскаржуваним рішенням, судом встановлено, що з «01» липня 2004 року належні позивачам земельні ділянки були передані ними відповідачу в оренду. У підтвердження цього факту передачі позивачами земельних ділянок у володіння відповідача та знаходження цих земельних ділянок володінні відповідача по цей час, суд посилається лише на договори оренди земельних ділянок.

Натомість, договір оренди, як і будь-який інший цивільно-правовий договір, встановлює лише обов'язки сторін, які повинні виконуватися обома сторонами у майбутньому протягом строку дії договору. Отже, договір може посвідчувати лише обов'язок позивачів передати земельні ділянки відповідачу в оренду, а не їх фактичну передачу.

Про виконання цього обов'язку, відповідно до чинного законодавства, сторонами складається акт прийому-передачі земельної ділянки, яким і засвідчується, що позивач передав, а відповідач прийняв земельну ділянку у своє володіння для його наступного використання на умовах оренди.

Проте, жодного акту прийому-передачі, яки б засвідчували фактичну передачу позивачами належних їм земельних ділянок у володіння відповідачу з метою виконання укладених договорів оренди, позивачі в обгрунтування своїх вимог суду не надали. Такі акти у матеріалах справи відсутні. Жодні інші докази фактичного передання позивачами належних їм земельних ділянок відповідачу у справі відсутні також відсутні.

Зазначені акти витребувались колегією суддів апеляційного суду, однак, згідно до відповіді Головного управління Держгеокадастру в Одеській області та відділу Держгеокадастру у Кодимському районі Одеської області акти прийому-передачі спірних земельних ділянок відсутні, до архіву були передані лише договори оренди.

В оскаржуваному рішенні суду також зазначено, що і в теперішній час відповідач продовжує використовувати ці земельні ділянки позивачів, здійснює на них агротехнічні заходи та перешкоджає позивачам використовувати ці земельні ділянки самостійно.

Однак, на жоден доказ цих обставин суд не посилається. Докази цих обставин у матеріалах справи також відсутні, тому дане твердження суду є необґрунтованим та недоведеним.

Таким чином, при прийнятті оскаржуваного рішення суд вважав встановленими обставини, що мають значення для вирішення справи, які не підтверджені належними та допустимими доказами, що є підставою для скасування рішення.

Крім цього, апелянт у своїй апеляційній скарзі зазначив, що у лютому 2014 року позивачі ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_2, ОСОБА_45, ОСОБА_22, ОСОБА_27, ОСОБА_28, ОСОБА_25, ОСОБА_29, ОСОБА_3, ОСОБА_42, ОСОБА_7, ОСОБА_46, ОСОБА_47, ОСОБА_48, ОСОБА_35, ОСОБА_33, ОСОБА_17, ОСОБА_49, ОСОБА_14, ОСОБА_31, ОСОБА_50, ОСОБА_9, ОСОБА_51, ОСОБА_52, ОСОБА_53, ОСОБА_20, ОСОБА_12, ОСОБА_39, ОСОБА_24, ОСОБА_26, ОСОБА_54, ОСОБА_55, ОСОБА_34, ОСОБА_38, ОСОБА_56, ОСОБА_30, ОСОБА_57, ОСОБА_58, ОСОБА_23 звернулися до відповідача з заявами про розірвання раніше укладених договорів оренди земельних ділянок. У цьому ж місяці, між позивачами та відповідачем були укладені відповідні угоди про розірвання цих договорів оренди та були фактично повернуті відповідачем позивачам спірні земельні ділянки, в підтвердження чого сторонами були складені та підписані акти прийому-передачі земельних ділянок, згідно з якими відповідач: передав (повернув) з оренди, а позивачі прийняли належні їм земельні ділянки.

Копії цих документів додані апелянтом ТОВ «Мічуріна+» до апеляційної скарги.

З боку ТОВ «Мічуріна+» також були надані копії витягів з відомостей про виплату ТОВ «Мічуріна+» орендної плати за оренду земельних ділянок за 2015 рік. Дані відомості свідчать про те, що деякі позивачі ще у 2014 році передали витребувані за позовами земельні ділянки в оренду апелянту - ТОВ «Мічуріна+» та на даний час отримують за них від ТОВ «Мічуріна+» орендну плату, що засвідчується їх підписами у цих відомостях. Оригінали цих відомостей були надані суду для огляду.

Копії відомостей, що додані до апеляційної скарги, свідчать про те, що на час розгляду даної судової справи витребувані вищевказаними позивачами земельні ділянки у володінні відповідача не знаходились, а тому не могли бути у нього витребувані, як ухвалено в оскаржуваному рішенні суду.

Також, колегія суддів звертає свою увагу на наступне.

Відповідно до результативної частини рішення суду, було зобов'язано Відділ Держгеокадастру у Кодимському районі Одеської області скасувати державну реєстрацію речового права на оренду спірних земельних ділянок, проведений Кодимським районним відділом Одеської регіональної філії ДП «Центр ДЗК».

Відділ Держгеокадастру є по справі третьою особою, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача. У якості відповідача відділ Держгеокадастру до справи не залучався, процесуальні права та обов'язки відповідача по справі не набував.

Сторонами в цивільному процесі є тільки позивач і відповідач (ст. 30 ЦПК України). Відповідно до ч. 1 ст. 35 ЦПК України треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, визначені лише як особи, на права або обов'язки яких щодо однієї із сторін може вплинути рішення в справі. Тому, рішення по справі може бути ухвалене тільки проти відповідача по справі (ст. 216 ЦПК України).

Отже, Відділ Держгеокадастру, як третя особа по справі, не може бути зобов'язаний рішенням суду до вчинення будь-яких дій, у тому числі з скасування державної реєстрації.

Рішення суду, яким до вчинення дій зобов'язано третю особу, у цій частині суперечить цивільно - процесуальним нормам.

Розглядаючи справу, судова колегія приходить до висновку, що суд першої інстанції неповно з'ясував обставини, що мають значення для справи, не довів обставини, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими, висновки районного суду не відповідають обставинам справи, суд порушив та неправильно застосував норми матеріального та процесуального права, у зв'язку з чим є підстави для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення про відмову в задоволенні позову у зв'язку із недоведеністю.

Що стосується вимог апелянта про стягнення з кожного позивача в рівних частках понесених апелянтом судових витрат, які складаються із сплати судового збору при подачі апеляційної скарги та витрат на правову допомогу в сумі 50000 грн., то колегія суддів вважає за необхідне задовольнити їх частково лише в частині стягнення за сплату судового збору в сумі 15808 грн. 54 коп., а в частині стягнення понесених витрат на правову допомогу в сумі 50000 грн. відмовити, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.ч.1,5 статті 88 ЦПК Украни, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Якщо суд апеляційної або касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Дійсно, відповідно до квитанції про сплату (т.1 а.с. 203), апелянт при подачі апеляційної скарги оплатив судовий збір в сумі 15 808 грн. 54 коп.

Адвокат ОСОБА_59 уклав 25.12.2015р. з ТОВ «Мічуріна+» договір про надання послуг адвоката з приводу підготовки та подачі апеляційної скарги. Відповідно до акту виконаних робіт від 28.12.2015р. юридичні послуги виконавцем були надані за що він отримав від директора ТОВ «Мічуріна+» 50 000 грн. (т.2 а.с.202-205).

Статтею 79 ЦПК України передбачено, що витрати на правову допомогу входять до витрат, пов'язаних з розглядом справи.

Виходячи із змісту ст. ст. 56, 84 ЦПК України ці витрати мають бути пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, які допущені до участі в розгляді справи в якості осіб, які надають правову допомогу, ухвалою суду за заявою особи, яка бере участь в розгляді справи.

Відомості про те, що Адвокат ОСОБА_59 був допущена до участі в розгляді справи ухвалою суду як особа, що надає правову допомогу, відсутні.

Складання процесуальних документів, збирання доказів, вивчення матеріалів справи не може розцінюватися як вчинення окремих процесуальних дій поза межами судового засідання, оскільки такі мають вчинятися судом і особа має право на відшкодування витрат на правову допомогу якщо той, хто надавав таку, брав участь у проведенні цих дій в порядку ст. 200 ЦПК України (наприклад огляд доказів (ст. 140 ЦПК України)).

Перелік дій, які вчинені особою, яка надає стороні правову допомогу особі, яка бере участь у справі, і виникнення права в останньої на їх відшкодування визначений ЗУ «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах».

Відповідно до ст. 87 ЦПК України витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги

адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюються законом.

Постановою КМУ від 27 квітня 2006 року № 590 «Про граничні розміри компенсації витрат, пов'язаних з розглядом цивільних та адміністративних справ, і порядок їх компенсації за рахунок держави» затверджено Граничні розміри компенсації витрат, пов'язаних з розглядом цивільних та адміністративних справ, відповідно до яких в цивільних справах граничний розмір компенсації витрат, пов'язаних з правовою допомогою сторін, на користь якої ухвалено судове рішення, якщо компенсація сплачується іншою стороною, не перевищує суму, що обчислюється, виходячи з того, що зазначеній особі, виплачується 40 відсотків розміру мінімальної заробітної плати за годину її роботи.

Склад та розмір витрат, пов'язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмету доказування по справі. На підтвердження цих обставин, суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов'язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордеру, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).

Апелянт не обґрунтував розмір оплати за правову допомогу в сумі саме 50 000 грн., не зазначив, чи не перевищує така сума граничного розміру компенсації витрат, встановленого постановою КМУ від 27 квітня 2006 року за № 590, мотивів з цього приводу не навів, не надав розрахунку з цього приводу, який суд апеляційної інстанції повинен був перевірити.

Таким чином вимоги апелянта про те, що ним фактично були сплачені 50 000 гривень, а тому понесені ним витрати на оплату правової допомоги підлягають відшкодуванню у розмірі саме 50 000 гривень, не знайшли свого підтвердження в матеріалах справи, а тому в цій частині не підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 309 ч. 1 п. 1-4; ст.313-314, 316, 317, 319, 324, 325 ЦПК України судова колегія,

вирішила:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Мічуріна+» задовольнити частково.

Заочне рішення Кодимського районного суду Одеської області від 09 грудня 2015 року скасувати.

Постановити нове рішення, яким в задоволенні позову у справі за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_20, ОСОБА_21, ОСОБА_22, ОСОБА_23, ОСОБА_24, ОСОБА_25, ОСОБА_26, ОСОБА_27, ОСОБА_28, ОСОБА_29, ОСОБА_30, ОСОБА_31, ОСОБА_32, ОСОБА_33, ОСОБА_34, ОСОБА_35, ОСОБА_36, ОСОБА_37, ОСОБА_38, ОСОБА_39, ОСОБА_40 до Товариства з обмеженою відповідальністю імені Мічуріна, Кодимського району Одеської області, с. Писарівка, третя особа - відділ Дергеокадастру в Кодимському районі Одеської області, ТОВ «Мічуріна+», Кодимського району Одеської області, с. Писарівка, про усунення перешкод у володіння земельними ділянками та скасування реєстрації договорів оренди землі відмовити у повному обсязі.

Стягнути з позивачів ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_20, ОСОБА_21, ОСОБА_22, ОСОБА_23, ОСОБА_24, ОСОБА_25, ОСОБА_26, ОСОБА_27, ОСОБА_28, ОСОБА_29, ОСОБА_30, ОСОБА_31, ОСОБА_32, ОСОБА_33, ОСОБА_34, ОСОБА_35, ОСОБА_36, ОСОБА_37, ОСОБА_38, ОСОБА_39, ОСОБА_40 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Мічуріна+» понесені ним судові витрати у вигляді судового збору за подачу апеляційної скарги в сумі 15 808 грн. 54 коп. в рівних частках з кожного.

В частині вимог апелянта про стягнення з позивачів на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Мічуріна+» витрат на правову допомогу в розмірі 50 000 грн. відмовити.

Рішення вступає в законну силу з моменту оголошення. На рішення може бути подана касаційна скарга протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили рішення апеляційного суду.

Головуючий Р.Д. Громік

Судді М.М. Драгомерецький

В.О. Панасенков