Провадження № 2/235/375/16
26 січня 2016 року м. Красноармійськ
Красноармійський міськрайонний суд Донецької області
у складі: головуючого - судді Назаренко Г.В.
при секретарі Сизон Ю.В.
за участю позивачки ОСОБА_1
представника позивачки ОСОБА_2,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про надання дозволу на тимчасовий виїзд дитини за кордон без згоди батька та оформлення документів для тимчасового виїзду за кордон без згоди батька, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Орган опіки та піклування Красноармійської міської ради Донецької області, -
В судовому засіданні позивачка та її представник підтримали позовні вимоги, просили їх задовольнити.
Відповідач в судове засідання не з'явився, на електронну адресу суду надіслав заяву, в якій позовні вимоги визнав повністю, просив справу розглянути за його відсутності.
Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, про час та місце судового розгляду оповіщена у встановленому порядку, її представник в судове засідання не з'явився, не повідомив про причини неявки, неявка якого відповідно до вимог ч.3 ст.36 ЦПК України не є перешкодою для розгляду справи.
Заслухавши пояснення позивачки, її представника, дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню повністю.
Судом встановлені такі обставини та відповідні до них правовідносини.
Сторони перебувають у шлюбі з 23 грудня 2011 року, зареєстрованому Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Красноармійську Красноармійського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 638, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серія НОМЕР_3 (а.с.6).
Як зазначено в копії свідоцтва про народження ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_3 є батьком, а ОСОБА_1 його матір'ю (а.с.7).
Згідно довідки "Красноармійського центру єдиного замовника" від 16 липня 2015 року малолітній ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1, разом із матір'ю ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, бабою ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, прабабою ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с.4).
Рішенням Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 10 квітня 2015 року з ОСОБА_3 стягуються аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частини всіх видів його доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 11 грудня 2014 року до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_10 року (а.с.8).

Згідно довідки відділу державної виконавчої служби Красноармійського міськрайонного управління юстиції № 2/1572 від 19.11.2015р. на виконанні у відділі державної виконавчої служби Красноармійського міськрайонного управління юстиції перебуває виконавче провадження № 47961288 з примусового виконання виконавчого листа № 235/6861/15-ц, виданого 10.04.2015р. про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 р.н., в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходів) щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення дитиною повноліття. В матеріалах виконавчого провадження та за даними Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень відсутні відомості щодо сплати аліментів. Рішення суду не виконується у зв'язку з ухиленням боржника від сплати аліментів. Згідно заяви стягувача за період з 11.12.2014р. по 30.10.2015р. аліменти не отримано (а.с.9).

З листа відділу державної виконавчої служби Красноармійського міськрайонного управління юстиції № 21/1572 від 30.09.2015р. вбачається, що заборгованість по виконавчому листу № 2/235/221/15 від 26.01.2015р. за період з 11.12.2014р. по 30.09.2015р. складає 13127,20 грн. (а.с.10, 11).

Частиною 1 статті 3 Конвенції ООН про права дитини, прийнятою резолюцією 44/25 Генеральної асамблеї від 20.11.1989р., передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснююся вони держаними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до ст.10 зазначеної Конвенції держави-сторони поважать право дитини та її батьків залишити будь-яку країну, включаючи власну, і повертатися в свою країну.

Згідно принципу 2 Декларації прав дитини від 20.11.1959р. дитині законом та іншими засобами повинен бути забезпечений спеціальний захист та надані можливості та сприятливі умови, що дозволяли би їй розвиватися фізично, інтелектуально, духовно та у соціальному відношенні здоровим та нормальним шляхом та в умовах свободи та гідності.

Статтею 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Відповідно до ч.2 ст.150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Згідно ч.2 ст.154 СК України батьки мають право звертатися до суду за захистом прав та інтересів дитини.

Відповідно до ч.1 та 2 ст.155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

Абзацом третім частини 3 статті 313 ЦК України передбачено, що фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними.

Порядок виїзду за кордон дітей громадян України визначено Законом України "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України" від 21 січня 1994 року № 3857-ХП, постановою КМУ від 27 січня 1995 року № 57 "Про затвердження Правил перетинання державного кордону громадянами України", Правилами оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених постановою КМУ від 31 березня 1995 року № 231 з наступними змінами та доповненнями.

Відповідно до ч.2 ст.4 Закону України "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України" оформлення проїзного документа дитини проводиться на підставі нотаріально засвідченого клопотання батьків або законних представників. За відсутності згоди одного з батьків, виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволений на підставі рішення суду.

Згідно п.18 Правилами оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених постановою КМУ від 31 березня 1995 року № 231 з наступними змінами та доповненнями, за відсутності згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього за кордон може бути дозволений за рішенням суду.

Пунктом 5 Правил перетинання державного кордону громадянами України, затверджені постановою КМУ від 27 січня 1995 року № 57 з наступними змінами та доповненнями, передбачено, що перетинання державного кордону для виїзду за межі України громадянами, які не досягли 16-річного віку, здійснюються лише за згодою обох батьків (усиновлювачів) та в їх супроводі або в супроводі осіб, уповноважених ними, які на момент виїзду з України досягли 18-річного віку. Виїзд за межі України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, згода другого з батьків не вимагається у разі пред'явлення рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків.

Правилами оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених постановою КМУ від 31 березня 1995 року № 231, з наступними змінами та доповненнями визначено, що виїзд неповнолітніх громадян України за межі території України здійснюється за одним із таких документів: паспорт громадянина України для виїзду за кордон, виданий дітям громадянам України згідно з цими правилами: проїзний документ дитини, виданий відповідно до Правил; паспорт громадянина України для виїзду за кордон одного з батьків, у якій відповідно до Правил записано дитину, яка прямує у його супроводі через державний кордон.

Статтею 18 цих Правил передбачено, що оформлення паспорта/проїзного документа здійснюється на підставі заяви батьків (законних представників батьків чи дітей), а у разі, коли батьки не перебувають у шлюбі між собою, - того з них, з ким проживає дитина, справжність підпису яких засвідчено нотаріально. За наявності заперечень одного з батьків документ може бути оформлено на підставі рішення суду.

З огляду на викладене, діючим законодавством не встановлено обмеження щодо виїзду неповнолітньої дитини за кордон, а лише встановлено певний порядок її виїзду за кордон за згодою батьків або дозволу суду при відсутності згоди одного з батьків.

На теперішній час позивачка має намір виїжджати разом із неповнолітньою дитиною для відпочинку, оздоровлення, спілкування зі своєю бабою, яка проживає у Германії, але без нотаріального посвідчення згоди на це батька дитини не може цього зробити та не може оформити необхідні проїзні документи.

Беручи до уваги той факт, що судом при розгляді даної справи не встановлено обмежень чи заборон, які унеможливлюють виїзд малолітнього ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, за межі України для тимчасового перебування, а також враховуючи, що тимчасовий виїзд дитини разом із матір'ю за кордон на відпочинок, оздоровлення або для розширення світогляду відповідає її інтересам, відсутні об'єктивні підстави для відмови відповідача у наданні позивачці дозволу на виїзд сина за кордон, тому суд приходить до висновку про доцільність задоволення позовних вимог.

Відповідно до ст.313 ЦК України, ст.ст.150, 154, 155 СК України, ст.4 Закону України "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України", п.18 Правил оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених постановою КМУ від 31 березня 1995 року № 231, п.5 Правил перетинання державного кордону громадянами України, затверджених постановою КМУ від 27 січня 1995 року № 57, керуючись ст.ст.15, 60, 213-215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Надати дозвіл на оформлення проїзного документу для виїзду за кордон до країн ближнього та дальнього зарубіжжя малолітнього ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, без згоди батька ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_6, уродженця міста Бобринець Кіровогорадської області.

Надати дозвіл на тимчасовий виїзд за межі території України громадянина України, малолітнього ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, свідоцтво про народження (повторне) серія НОМЕР_4, видане відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Красноармійську Красноарміського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області 12 листопада 2014 року, у супроводі матері ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 року народження, РНОКПП НОМЕР_1, НОМЕР_2, виданий Красноармійським МВ ГУМВС України в Донецькій області 30 липня 2009 року, без згоди та без супроводу батька ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_6, уродженця міста Бобринець Кіровоградської області, до досягнення ОСОБА_4 повноліття.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 на відшкодування сплаченого судового збору 487 (чотириста вісімдесят сім) гривень 20 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Апеляційного суду Донецької області через Красноармійський міськрайонний суд Донецької області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Г.В. Назаренко