Пр.№2/756/5351/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 жовтня 2016 року Оболонський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Луценко О.М.,

при секретарі - Бублієві Д.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Києві справу за позовом ОСОБА_1 до відділу державної виконавчої служби Оболонського районного управління юстиції у м. києві про зняття арешту, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом про позовом до відповідача про зняття арешту з майна, посилаючись на те, що арешт на дане майно було накладено державним виконавцем постановою про арешт майна боржника від 22.07.2013р. та оголошення заборони на його відчуження в межах суму боргу, яка на той час становила 12564,50грн. при виконанні виконавчого провадження про стягнення з боржника на користь ОСОБА_2 аліменти в розмірі ? частки. 06.05.2014року постановою державного виконавця відділу ДВС Оболонського РУЮ було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження відповідно до п.10ч.1ст.49 Закону України « Про виконавче провадження» в зв'язку з направленням виконавчого документа за належністю до іншого відділу державної виконавчої служби. 15.05.2015року постановою державного виконавця ВДВС Центрального ММУЮ винесено постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження, в зв'язку з пред'явленням не за місцем виконання. На даний час заборгованості повністю погашена.Посилаючись на те, що позивач не має можливості розпоряджатись власним нерухомим майном, у зв'язку із неправомірними діями відповідача, просить суд зняти арешт з нерухомого майна ОСОБА_1( номер запису про обтяження 4622669) накладений постановою ВДВС Оболонського РУЮ в м. Києві про арешт майна боржника та оголошення заборони на відчуження від 22.07.2013року.

Представник позивача в судове засідання не з'явився, звернувсь до суд з заявою про розгляд справи за його відсутності, підтримавши заявлені вимоги та не заперечивши проти розгляду справи.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином шляхом направлення поштової кореспонденції. Заперечень проти позову не надав.

Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності сторін.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

22.07.2013року державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби Оболонського районного управління юстиції м. Києва було винесено Постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження. На підставі даної постанови накладено арешт на все майно боржника.

06.05.2014року постановою державного виконавця відділу ДВС Оболонського РУЮ було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження відповідно до п.10ч.1ст.49 Закону України « Про виконавче провадження» в зв'язку з направленням виконавчого документа за належністю до іншого відділу державної виконавчої служби.

15.05.2015року постановою державного виконавця ВДВС Центрального ММУЮ винесено постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження, в зв'язку з пред'явленням не за місцем виконання.

У звільненні майна з-під арешту відмовлено.

Згідно ч.1,2 ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження», особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини.

Відповідно до ст.317 ЦК України власникові належить право володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

У відповідності із ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ч.1 ст.321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно із ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Оцінивши в сукупності всі зібрані по справі докази, враховуючи те, що арешт майна був заходом виконання рішення суду, а заборгованість на даний час відсутня, однак державним виконавцем не вчинено дій щодо скасування даних заходів, що обмежує права позивача як власника даного майна на володіння, користування та розпорядження ним, суд вважає правильним здійснити захист прав позивача як власника майна шляхом звільнення його з-під арешту.

З огляду на викладене, позовні вимоги в даній частині підлягають задоволенню в повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження», ст.ст. 10, 15, 60, 212-218, 224-226 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги задовольнити.

Скасувати арешт та зняти заборону, накладений постановою відділу державної виконавчої служби Оболонського районного управління юстиції у м. Києві від 22.07.2013року з усього майна, яке належить ОСОБА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається Апеляційному суду м.Києва через Оболонський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: О.М. Луценко