АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 січня 2016 року Колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва

в складі: судді-доповідача Стрижеуса А.М.,

суддів: Саліхова В.В., Шкоріної О.І.

при секретарі: Юрченко А.С.

за участю: представника позивача ОСОБА_2

представника відповідача Цвєткова В.М.

розглянувши цивільну справу за апеляційною скаргою відповідача Публічного акціонерного товариства «Комерційний Банк «Надра» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Комерційний Банк «Надра» Стрюкової Ірини Олександрівни на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 02 липня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_6 до Публічного акціонерного товариства «Комерційний Банк «Надра», третя особа: ОСОБА_7 про визнання договору поруки припиненим, -

Справа №761/6949/15-ц
№ апеляційного провадження:22-ц-796/2043/2016
Головуючий у суді першої інстанції: Піхур О.В.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Стрижеус А.М.
В С Т А Н О В И Л А:

Позивач ОСОБА_6 звернулася до суду з позовом до ПАТ «Комерційний банк «Надра», третя особа: ОСОБА_7 про визнання договору поруки припиненим

В обґрунтування позовних вимог посилалася на те, що для забезпечення виконання зобов'язань ОСОБА_7 за кредитним договором, укладеним між відповідачем та ОСОБА_7, між відповідачем та нею було укладено договір поруки.

Заочним рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 24 грудня 2013 року, з неї та ОСОБА_7 було солідарно стягнуто заборгованість за кредитним договором № 157/П/56/2008-840 від 22 липня 2008 року в розмірі 244253,79 доларів США.

У зв'язку із тим, що відповідач пропустив шестимісячний строк для пред'явлення позову до поручителя від дня настання строку виконання зобов'язання, позивач вважає, що порука позивача є припиненою.

Тому, позивач просила суд визнати припиненим з 24 грудня 2009 року договір поруки, укладений 22 липня 2008 року між ОСОБА_6 та Відкритим акціонерним товариством «Комерційний банк «Надра».

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 02 липня 2015 року позов ОСОБА_6 до Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра»», третя особа: ОСОБА_7 про визнання договору поруки припиненим - задовольнити.

Визнано такою, що припинена з 24.12.2009 року поруку за договором поруки, укладеним 22.07.2008 року між Відкритим акціонерним товариством «Комерційний банк «Надра» та ОСОБА_6.

Не погоджуючись з рішенням суду відповідачем ПАТ «Комерційний Банк «Надра» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Комерційний Банк «Надра» Стрюковою І.О., подано апеляційну скаргу, в якій вона просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що рішення суду прийнято внаслідок неправильного застосування норм матеріального права та з порушенням норм процесуального права.

В судовому засіданні представник відповідача Цвєтков В.М., який діє на підставі довіреності в інтересах ПАТ «Комерційний Банк «Надра» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Комерційний Банк «Надра» Стрюкової І.О., підтримав доводи апеляційної скарги.

Представник позивача ОСОБА_2, який діє на підставі довіреності в інтересах ОСОБА_6, проти доводів апеляційної скарги заперечував, посилаючись на законність та обґрунтованість рішення суду.

Третя особа ОСОБА_7 в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином представник третьої особи ОСОБА_9, який діє на підставі довіреності в інтересах ОСОБА_7 (а.с.87), а тому колегія суддів вважає можливим розглянути справу за його відсутності у відповідності до вимог ч.2 ст.305 ЦПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 303 ЦПК України, під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість постановленої ухвали, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як убачається з матеріалів справи та встановлено судом, 22 липня 2008 року між позивачем та відповідачем було укладено договір поруки, за умовами якого позивач виступила поручителем за виконання третьою особою ОСОБА_7 усіх своїх зобов'язань за кредитним договором № 15711/56/2008-840 від 22 липня 2008 року.

Відповідно до п. 5.2, 5.3. договору поруки, договір набуває чинності з моменту його належного оформлення і діє до повного виконання зобов'язань боржника або поручителя за кредитним договором.

У матеріалах справи міститься вимога від 16 червня 2009 року до ОСОБА_7 про дострокове погашення заборгованості за кредитним договором протягом 7 банківських днів з дати надіслання цього повідомлення, яка була отримана позивачем 23 червня 2009 року (а.с.22).

Як убачається зі змісту заочного рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 24 грудня 2013 року, з позивача та третьої особи було солідарно стягнуто заборгованість за кредитним договором № 157/П/56/2008-840 від 22 липня 2008 року в розмірі 2444253,79 доларів США, за позовом, що поданий до суду 15 березня 2010 року.

Відповідно до частини першої статті 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником.

Згідно із частиною четвертою статті 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки.

Пред'явленням вимоги до поручителя є як направлення/вручення йому вимоги про погашення боргу (залежно від умов договору), так і пред'явлення до нього позову. При цьому в разі пред'явлення вимоги до поручителя кредитор може звернутися до суду протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання. При вирішенні таких спорів суд мас враховувати, що згідно зі статтею 526 ЦК зобов'язання мас виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Отже, якщо кредитним договором не визначено інші умови виконання основного зобов'язання, то у разі неналежного виконання позичальником своїх зобов'язань за цим договором строк пред'явлення кредитором до поручителя вимоги про повернення отриманих у кредит коштів мас обчислюватися з моменту настання строку погашення зобов'язання згідно з такими умовами, тобто з моменту настання строку виконання зобов'язання у повному обсязі або у зв'язку із застосуванням права на повернення кредиту достроково, (п. 24 Постанови Пленуму ВССУ № 5 від 30.03.2012 р.).

При цьому сама по собі умова договору про дію поруки до повного виконання позичальником зобов'язання перед кредитодавцем або до повного виконання поручителем взятих на себе зобов'язань не може розглядатися як установлення строку дії поруки, оскільки це не відповідає вимогам статті 252 ЦК України, згідно з якою строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. Термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати, (п. 24 Постанови Пленуму ВССУ № 5 від 30.03.2012 р.).

З договору поруки вбачається, що в ньому не встановлено строку, після якого порука припиняється, а умова договору поруки (пункт 5.3) про його дію до повного виконання боржником своїх зобов'язань перед банком за кредитним договором не є встановленим сторонами строком припинення дії поруки, оскільки суперечить частині першій статті 251 та частині першій статті 252 ЦК України, тому в цьому разі слід застосувати норми частини четвертої статті 559 ЦК України про те, що порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя.

Отже, порука - це строкове зобов'язання, і незалежно від того, встановлений строк її дії договором чи законом, сплив цього строку припиняє суб'єктивне право кредитора. Це означає, що строк поруки відноситься до преклюзивних.

Строк поруки не є строком для захисту порушеного права. Це строк існування самого зобов'язання поруки. Таким чином, і право кредитора, і обов'язок поручителя після його закінчення припиняються, а це означає, що жодних дій щодо реалізації цього права, в тому числі застосування примусових заходів захисту в судовому порядку, кредитор вчиняти не може.

Отже, вимогу до поручителя про виконання взятого ним зобов'язання має бути пред'явлено в межах строку дії поруки (6 місяців).

Відповідно до матеріалів справи, договором поруки не визначено строк, після закінчення якого порука припиняється, оскільки умовами цього договору встановлено, що він діє до повного виконання позичальником або поручителем своїх обов'язків, передбачених основним зобов'язанням.

У зв'язку з порушенням боржником виконання зобов'язання за кредитним договором банк відповідно до частини другої статті 1050 ЦК України та умов кредитного договору використав право достроково вимагати стягнення з позичальника та поручителя заборгованості за кредитним договором, надіславши 16 червня 2009 року повідомлення про дострокове повернення всієї суми кредиту й пов'язаних із ним платежів (а.с. 22), змінивши таким чином строк виконання основного зобов'язання.

В разі, якщо кредитор змінює на підставі частини другої статті 1050 ЦК України строк виконання основного зобов'язання, то передбачений частиною четвертою статті 559 цього Кодексу шестимісячний строк обчислюється від цієї дати.

Строк виконання заявником умов кредитного договору щодо повного повернення отриманих кредитних коштів та виконання інших зобов'язань настав 23 червня 2009 року.

Перебіг шестимісячного строку для пред'явлення Банком вимог до поручителя розпочався 24 червня 2009 року та закінчився 24 грудня 2009 року. У вказаний проміжок часу Банк у будь-якій формі вимог до поручителя не пред'явив.

Судом встановлено, що позов Банку про стягнення заборгованості із заявника подано 15 березня 2010 року.

Отже, позивачем було доведено, а відповідачем не спростовано, що позов до поручителя подано з пропуском встановленого шестимісячного строку.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про задоволення позовних вимог ОСОБА_6, оскільки при направленні позивачу вимоги, відповідач застосував своє право на повернення кредиту достроково та при цьому пропустив шестимісячний строк для пред'явлення позову до поручителя від дня настання строку виконання основного зобов'язання..

Виходячи з наявних у матеріалах справи та досліджених судом першої інстанції письмових доказів, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що обставини, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими при вирішенні справи, доведені.

Висновки суду щодо наявності підстав для задоволення позовних вимог відповідають обставинам справи та положенням матеріального закону.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду та не впливають на їх правильність.

Норми матеріального права відповідно до спірних правовідносин, застосовані правильно.

Порушень норм процесуального права, які призвели б до неправильного вирішення справи, колегією суддів не встановлено.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 ЦПК України суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, колегія суддів приходить до висновку про законність та обґрунтованість постановленого по даній справі рішення та відсутність підстав для його скасування та задоволення апеляційної скарги.

Керуючись ст. ст. 218, 303, 304, 307, 308, 313-315, 317, 324, 325 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу відповідача Публічного акціонерного товариства «Комерційний Банк «Надра» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Комерційний Банк «Надра» Стрюкової ІриниОлександрівни - відхилити.

Рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 02 липня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Суддя-доповідач:

Судді: