ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2/753/1286/16
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" січня 2016 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Сухомлінова С.М.

секретаря Палій Т.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Управління справами Верховної Ради України про визнання права користування житловим приміщенням,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом про визнання за ним права на користування житловим приміщенням в квартирі АДРЕСА_1. Посилався на те, що будучи обраним народним депутатом України за рішенням Верховної Ради України в листопаді 2009 року йому на сім'ю з п'яти осіб була надана службова квартира АДРЕСА_1, а в березні 2015 року відповідач запропонував позивачу звільнити спірну квартиру. Стверджував, що він пропрацював більше як 10 років на посадах помічника-консультанта народного депутата України та на посаді народного депутата України, а тому не може бути виселений без надання іншого житла, що свідчить про існування у нього права користування спірною квартирою.

В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги, а представник відповідача позов не визнав і стверджував, що позивач втратив право користування спірним службовим приміщенням після закінчення повноважень народного депутата України.

Вислухавши пояснення представників сторін та дослідивши матеріали справи , суд вважає необхідним в задоволені позову відмовити, виходячи з наступного.

Як вбачається з постанови, рішення, ордеру, договору (а.с.26-31) та пояснень сторін, в липні 2009 року позивачу, як обраному народним депутатом України, була надана службова квартира НОМЕР_1 розташована в АДРЕСА_1, куди в листопаді 2009 року позивач з членами своєї сім'ї вселився де і був зареєстрований, що підтверджується довідкою (а.с.33).

Згідно трудової книжки (а.с.19-22), позивач 27.11.2014р. був звільнений у зв'язку з достроковим припиненням повноважень Верховної Ради України.

Відповідно ст. 126-1 ЖК УРСР та «Положення про порядок надання народним депутатам України службових приміщень і користування ними» (далі - Положення) службове жиле приміщення надається народному депутату України після набуття ним депутатських повноважень, а народні депутати України, строк депутатських повноважень яких закінчився в тримісячний строк зобов'язані звільнити займане службове приміщення з усіма особами, які з ними проживають а в разі відмови - підлягають виселенню в судовому порядку без надання іншого жилого приміщення.

Як вбачається з листа (а.с.37-38), позивач в березні 2015 року був письмово попереджений відповідачем про необхідність звільнення спірної квартири, але відмовився добровільно виселятися, в зв'язку з чим відповідач звернувся до суду з позовом про виселення позивача разом з членами його сім'ї, що не заперечувалось сторонами.

Враховуючи те, що депутатські повноваження позивача закінчились, то останній відповідно до п. 28 Положення втратив право користування спірною квартирою.

При цьому, суд не приймає тверджень представника позивача в тій частині, що за останнім необхідно визнати право користування спірною квартирою на тій підставі, що позивач пропрацював в організації, яка надала йому службове житло, більш як 10 років.

Статтею 125 ЖК УРСР визначено, що без надання іншого жилого приміщення у випадках виселення з службового жилого приміщення не можуть бути виселені особи, які пропрацювали на підприємстві, в установі, організації, що надали їм службове жиле приміщення, не менш як десять років.

Як вбачається з трудової книжки позивача та рішення Верховної Ради України,остання надала позивачу службове жиле приміщення як народному депутату України, яким ОСОБА_2 працював 8 років і 6 місяців, а на роботу на посаду помічника народного депутата України позивач приймався і звільнявся Жовтневим райвиконкомом м. Луганськ, а тому посилання представника позивача врахувати вимоги ст. 125 ЖК УРСР суд вважає безпідставними.

Також безпідставними суд вважає посилання представника позивача на вимогу Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб», оскільки дія цього Закону на правовідносини, які виникли між сторонами в межах заявленого спору, ніяк не впливає.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 212-215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

В задоволення позову ОСОБА_2 до Управління справами Верховної Ради України про визнання права користування житловим приміщенням в квартирі НОМЕР_1, що розташована в АДРЕСА_1 - відмовити.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів до Апеляційного суду м. Києва через Дарницький районний суд м. Києва.

СУДДЯ : С.М.Сухомлінов