АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
_____________________________________
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

3 листопада 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва у складі:

головуючого - судді Рейнарт І.М.

суддів Кирилюк Г.М., Слюсар Т.А.

при секретарі Ігнатьєву Є.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 29 серпня 2016 року за заявою ОСОБА_1 про поновлення пропущеного строку для пред'явлення виконавчого документа до виконання,

№ апеляційного провадження:22-ц/796/13139/2016
Головуючий у суді першої інстанції: Вовк Є.І.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Рейнарт І.М.
встановила:

рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 30 жовтня 2013 року, в якому виправлено описку ухвалою суду від 25 березня 2014р., припинено право власності ОСОБА_1 на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 та визнано право власності на цю частину за ОСОБА_5, стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_1 грошову компенсацію за 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 у розмірі 307 350грн. Припинено право власності ОСОБА_5 на 1/3 частину квартири АДРЕСА_3 та визнано право власності на цю частину за ОСОБА_1, стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_5 грошову компенсацію за 1/3 частину вказаної квартири у розмірі 189 255грн.

12 лютого 2016р. представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 звернувся до суду із заявою про видачу виконавчого листа, який був ним отриманий 17 лютого 2016р.

У серпні 2016 року ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою про поновлення строку для пред'явлення до виконання дубліката виконавчого листа від 17 лютого 2016 року про стягнення з ОСОБА_5 307 350грн., посилаючись на те, що в межах строку пред'явлення виконавчого листа до виконання 4 вересня 2014 року вона направила ОСОБА_5 заяву про припинення зобов'язання зарахуванням зустрічних однорідних вимог, згідно якої її зобов'язання за рішенням Святошинського районного суду від 21 лютого 2013 року у розмірі 81 144,34грн. та за рішенням Дарницького районного суду від 30 жовтня 2013 року у розмірі 189 255грн. припинено повністю. ОСОБА_5 не оскаржував зарахування зустрічних вимог і сторони вважали, що їх зобов'язання один перед одним припиненні.

Заявник зазначала, що за заявою ОСОБА_5 2 листопада 2015 року було відкрито виконавче провадження на підставі виконавчого листа №2-2509/11 від 15 березня 2013р., виданого на виконання рішення Святошинського районного суду м. Києва від 21 лютого 2013 року, у зв'язку з чим вона звернулась до Святошинського районного судом м. Києва із заявою про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню у зв'язку із зарахуванням зустрічних вимог.

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 7 серпня 2015 року, яка була залишена без змін ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 2 грудня 2015 року та ухвалою Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 11 квітня 2016 року, їй було відмовлено в задоволенні заяви про визнання виконавчого листа таким,

- 2 -

що не підлягає виконанню.

Також ОСОБА_1 посилалася на те, що 3 березня 2014 року ОСОБА_5 звернувся до держаного реєстратора Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у м. Києві із заявою про реєстрацію права власності на 1/2 частину квартири НОМЕР_1 та набув право власності на майно, не виплативши їй компенсації та не виконавши рішення Дарницького районного суду м. Києва від 30 жовтня 2013 року.

4 березня 2016 року ОСОБА_5 звернувся до Дарницького районного суду із заявою про поновлення пропущеного строку для пред'явлення виконавчого листа до виконання, в задоволенні якої ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 31 березня 2016 року було відмовлено, проте, ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 8 червня 2016 року ОСОБА_5 поновлено строк для пред'явлення дубліката виконавчого листа на виконання.

ОСОБА_1 вважала, що лише у квітні 2016 року вона дізналася, що вимоги не є зарахованими, а тому не могла пред'явити раніше виконавчий лист до виконання.

Ухвалою суду від 29 серпня 2016 року в задоволені заяви відмовлено.

У поданій апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 просить ухвалу суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким поновити ОСОБА_1 строк для пред'явлення дубліката виконавчого листа від 17 лютого 2016 року про стягнення з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_1 грошової компенсації за 1/2 частину квартири НОМЕР_1, що знаходиться в АДРЕСА_1 у сумі 307 350 грн.

Представник заявника посилається на безпідставне неврахування судом поважності причин пропуску строку пред'явлення виконавчого листа до виконання, оскільки заявник вважала, що однорідні вимоги були зараховані, проти чого не заперечував ОСОБА_5

Також представник заявника зазначав, що ОСОБА_5 був поновлений строк для пред'явлення виконавчого листа до виконання, тому ОСОБА_1 за аналогічних підстав також має право на отримання грошової компенсації за частку у праві власності на квартиру.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, пояснення заявника та її представника, які підтримали апеляційну скаргу, пояснення ОСОБА_5 та його представника, які просили залишити ухвалу суду без змін, вивчивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає, що вона підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено і матеріалами справи підтверджено, що рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 30 жовтня 2013 року, в якому виправлено описку ухвалою суду від 25 березня 2014р., припинено право власності ОСОБА_1 на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 та визнано право власності на цю частину за ОСОБА_5, стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_1 грошову компенсацію за 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 у розмірі 307 350грн. Припинено право власності ОСОБА_5 на 1/3 частину квартири АДРЕСА_3 та визнано право власності на цю частину за ОСОБА_1, стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_5 грошову компенсацію за 1/3 частину вказаної квартири у розмірі 189 255грн.

12 лютого 2016р. представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 звернувся до суду із заявою про видачу виконавчого листа, який був ним отриманий 17 лютого 2016р.

Відмовляючи у задоволенні заяви ОСОБА_1, суд першої інстанції виходив з того, що заявником не було наведено поважних причин пропуску строку пред'явлення виконавчого листа до виконання.

Проте, погодитися з таким висновком суду першої інстанції не можна з таких підстав.

Відповідно до ст. 371 ЦПК України стягувачам, які пропустили строк для пред'явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

З наданих суду ОСОБА_1 документів вбачається, що 4 вересня 2014р. вона направила на адресу ОСОБА_5 заяву про припинення зобов'язання внаслідок зарахування зустрічних вимог.

Під час судового розгляду заяви ОСОБА_1 було встановлено, що у зв'язку із

- 3 -

отриманою неналежною юридичною консультацією вона вважала, що їх із ОСОБА_5 зобов'язання є припиненими, тому за порадою свого представника оскаржувала видачу ОСОБА_5 виконавчого листа на підставі рішення Святошинського районного суду м. Києва від 21 лютого 2013р. Вказаний судовий розгляд був закінчений тільки 11 квітня 2016р.

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_5 також до січня 2016р. не пред'являв виконавчого листа до виконання. У січні 2016р. звернувся до суду із заявою про видачу дубліката виконавчого листа, а у березні 2016р. із заявою про поновлення строку для пред'явлення виконавчого листа до виконання.

Ухвалою колегії суддів Апеляційного суду м. Києва від 8 червня 2016р. ОСОБА_5 поновлено строк для пред'явлення дубліката виконавчого листа у даній справі до виконання.

За змістом ст. 3 ЦК України загальними засадами цивільного судочинства є справедливість, добросовісність та розумність.

Враховуючи вищевикладені обставини, колегія суддів вважає, що відмова ОСОБА_1 у поновленні строку для пред'явлення до виконання виконавчого листа у той час, як ОСОБА_5 такий строк був поновлений, є несправедливою.

Також колегія суддів враховує, що строк для пред'явлення виконавчого листа до виконання ОСОБА_1 був пропущений у зв'язку із неналежною юридичною допомогою її представника.

Разом з тим, колегія суддів вважає, що підстав для поновлення строку для пред'явлення до виконання дублікату виконавчого листа не має, так як матеріали справи не містять даних про прийняття судового рішення про видачу ОСОБА_1 дублікату виконавчого листа.

Допущена працівником канцелярії суду помилка при видачі виконавчого листа 17 лютого 2016р. представнику ОСОБА_1 підлягає виправленню у порядку, встановленому ЦПК України.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції при розгляді заяви ОСОБА_1 неправильно були застосовані норми матеріального права, тому ухвала суду підлягає скасуванню з ухваленням нової ухвали про задоволення заяви.

Керуючись ст.ст.303, 307, 312, 313-315, 317 ЦПК України, колегія суддів

ухвалила:

апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 задовольнити частково.

Ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 29 серпня 2016 року скасувати, постановити нову ухвалу, якою заяву задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 строк для пред'явлення до виконання виконавчого листа, виданого Дарницьким районним судом м .Києва 17 лютого 2016 року, про стягнення з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_1 грошової компенсації за 1/2 частину квартири НОМЕР_1, що знаходиться в АДРЕСА_1 у сумі 307 350 грн.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:

Судді: