Справа № 345/1230/16-ц
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.05.2016 року м. Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області:

у складі: головуючого судді - Мигович О.М.

секретаря - Гладенької Л.Ф.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за скаргою ОСОБА_1 про визнання неправомірними дії головного державного виконавця ДВС Калуського МРУЮ ОСОБА_2 та скасування постанови від 17.03.2016 року про відкриття виконавчого провадження -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду із даною скаргу, стверджуючи що 26.03.2016 року їй стало відомо, що 17.03.2016 року постановою головного державного виконавця ДВС Калуського МРУЮ ОСОБА_2 було відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа Калуського міськрайонного суду виданого 31.03.2010 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ВАТ «Універсал Банк» заборгованість за кредитним договором в розмірі 17 378,84 грн. та 293,79 грн. судових витрат.

Вважає дану постанову державного виконавця незаконною та необґрунтованою, такою що порушує її законні права, свободи та інтереси, не відповідає вимогам закону та підлягає до скасування з підстав, суперечності її вимогам Закону України «Про виконавче провадження», оскільки згідно п.1 ч.1 ст.26 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець відмовляє у відкритті виконавчого провадження у разі, пропуску встановленого строку предявлення документів до виконання.

В даному випадку державним виконавцем порушено вимоги даної норми права і виконавче провадження відкрито на підставі постанови про відкриття виконавчого провадження не зважаючи на те, що вже раніше 29.05.2015 року постановою головного державного виконавця Рутковською М.З. повернуто виконавчий лист стягувачеві на підставі п.2 ч.1 ст.47, ЗУ «Про виконавче провадження».

В судове засідання скаржниця не зявилася, хоча завчасно та належним чином була повідомлена про час та місце розгляду скарги.

Представник відділу ДВС Калуського МРУЮ ОСОБА_2 в судове засідання не з'явилася, однак подала заяву про розгляд справи за її відсутності. Також вона подала суду відзив на скаргу та просила відмовити у її задоволенні, оскільки діяв у спосіб, визначений Законом України «Про виконавче провадження».

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що в задоволенні скарги слід відмовити з наступних підстав.

За змістом ст.1 Закону України» Про виконавче провадження», виконавче провадження, як завершальна стадія судового провадження-це сукупність дій органів і посадових осіб визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів, які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів.

За змістом ст.11 Закону державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання виконавчого документа, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

За змістом ст.19 Закону державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа, зазначеного в статті 17 цього Закону, за заявою стягувача або його представника про примусове виконання рішення.

В судовому засіданні встановлено, що 29.05.2015 року головним державним виконавцем відділу ДВС Калуського МРУЮ ОСОБА_3 було винесено постанову про повернення виконавчого документа №2-433 виданого 16.03.2010 року Калуським міськрайонним судом про стягнення з ОСОБА_1 на користь ВАТ «Універсал Банк» заборгованість за кредитним договором в розмірі 17 378,84 грн. та 293,79 грн. судових витрат. Даний виконавчий документ було повернуто стягувачеві на підставі п.2 ч.1 ст.47 ЗУ «Про виконавче провадження» - (а.с.10) та вказано, що виконавчий документ може бути повторно предявлений до виконання в строк до 29.05.2016 року.

ОСОБА_1 вважає дії державного виконавця незаконними мотивуючи тим, що повернувши стягувачеві ВАТ «УніверсалБанк» на підставі п.2 ч.1 ст.47 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавчий лист № 2-433, а 17.03.2016 року знову відкривши виконавче провадження, державний виконавець порушив вимоги п.1 ч.1 ст.26 Закону, за змістом якого державний виконавець відмовляє у відкритті виконавчого провадження у разі, пропуску встановленого строку предявлення документів до виконання.

Однак, згідно ст.11 Закону державний виконавець зобовязаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Пунктом 1 ч.1 ст.26 Закону передбачено, що державний виконавець відмовляє у відкритті виконавчого провадження у разі пропуску встановленого строку пред'явлення документі до виконання.

Водночас, ч.5 ст.47 Закону гарантовано, що повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно пред'явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 22 вказаного Закону. Отже, наведений у статті 47 Закону припис не містить обмежень для повторного пред'явлення виконавчого документа до виконання, крім випадку, коли строк для пред'явлення документа до виконання, встановлений ст. 22 Закону, пропущений.

Повернувши 29.05.2015 року виконавчий документ на підставі п.2 ч.1 ст.47 ЗУ «Про виконавче провадження» та відкривши 17.03.2016 року виконавче провадження, державний виконавець діяв в межах Закону.

З огляду на встановлені обставини, суд вважає, що у державного виконавця були відсутні підстави для відмови у відкритті виконавчого провадження, оскільки факт повернення виконавчого документа стягувачу не перешкоджає повторному зверненню з виконавчим листом.

За змістом ст.383 ЦПК України, боржник може звернутися до суду із скаргою, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю державного виконавця під час виконання судового рішення порушено його права чи свободи.

Аналізуючи представлені суду в підтвердження та заперечення позову докази суд вважає, що оскаржувані рішення та дії державного виконавця вчинені відповідно до Закону, в межах повноважень державного виконавця, тому в задоволенні вимог скарги ОСОБА_1 слід відмовити.

На підставі викладеного, ст.ст.26, 47,49,50 Закону України Про виконавче провадження, керуючись ст.ст.154 ч.6,387, 388 ЦПК України,суд-

УХВАЛИВ :

У задоволенні скарги ОСОБА_1 про визнання неправомірними дії головного державного виконавця ДВС Калуського МРУЮ ОСОБА_2 та скасування постанови від 17.03.2016 року про відкриття виконавчого провадження- відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Івано Франківської області через Калуський міськрайонний суд шляхом подання апеляційної скарги на неї протягом 5 днів з часу проголошення, з подачею її копії до апеляційної інстанції.

Особи, які не були присутні у судовому засіданні під час проголошення ухвали, можуть подати апеляційну скаргу протягом пяти днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Головуючий: