Справа №468/411/16-ц 02.11.2016 02.11.2016 02.11.2016
Провадження №22-ц/784/2331/16
Справа №468/411/16-ц
Провадження № 22ц/784/2331/16 Головуючий у 1-ї інстанції Янчук С.В.
Категорія 27 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_1
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

2 листопада 2016 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Миколаївської області у складі:

головуючої: Ямкової О.О.,

суддів: Колосовського С.Ю., Довжук Т.С.,

із секретарем: Лептугою С.С.,

за участю: відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу

за апеляційною скаргою

Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк»

(далі ПАТ «Укрсоцбанк)

на рішення Баштанського районного суду Миколаївської області від 2 вересня 2016 року

за його позовом

до ОСОБА_3,

третя особа ОСОБА_4,

про звернення стягнення на іпотечне майно,

В С Т А Н О В И Л А:

В квітні 2016 року ПАТ «Укрсоцбанк» звернулося до суду з позовом до відповідача ОСОБА_3, третій особи ОСОБА_4, про звернення стягнення на іпотечне майно в межах кредитної заборгованості третьої особи в розмірі 68 993,77 доларів США по курсу НБУ на час винесення судового рішення.

В обґрунтування позову посилалося на те, що 14 серпня 2007 року між АКБСР «Укрсобанк», правонаступником якого є ПАТ «Укрсоцбанк», та позичальником ОСОБА_4 укладено договір кредиту №643/460-К460, та 10 липня 2009 року додаткова угода №2 до цього договору, за яким банк надав третій особі грошові кошти у вигляді кредиту у розмірі 34 925,42 доларів США строком до 13 серпня 2022 року зі сплатою 15% річних.

В порядку забезпечення виконання зобов'язань за вказаним договором кредиту із додатковою угодою, 14 серпня 2007 року між банком та ОСОБА_3 укладено іпотечний договір та 10 липня 2009 року договір про внесення змін до іпотечного договору, за яким відповідач передав в іпотеку банку належний йому на праві власності нежитловий обєкт будівель та споруд, який знаходиться за адресою: Миколаївська область, Баштанський район, село Леніне, вулиця Комсомольська, 1-е, загальною іпотечною вартістю 52 387 доларів США.

Посилаючись на те, що внаслідок порушення третьою особою ОСОБА_4 кредитних зобов'язань виникла загальна заборгованість в сумі 68 993,77 доларів США, що еквівалентно на час розрахунку (12 червня 2016 року) - 1 764 212 грн. 03 коп., позивач просив в рахунок погашення такої заборгованості звернути стягнення на предмет іпотеки шляхом його продажу на прилюдних торгах за початковою ціною, встановленою у іпотечному договорі.

Рішенням Баштанського районного суду Миколаївської області від 2 вересня 2016року в задоволенні позовних вимог ПАТ «Укрсоцбанк» відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач, посилаючись на порушення місцевим судом норм матеріального і процесуального права, просив рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення осіб, які беруть участь у справі, перевіривши наведені в скарзі доводи та дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню із наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні позову банку, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем без поважних причин пропущено позовну давність на право предявлення основної вимоги до позичальника, а тому порушене право кредитора не підлягає захисту і в частині іпотечного зобовязання відповідача.

З такими висновками місцевого суду погодитися не можна, так як вони не відповідають обставинам справи та нормам матеріального права.

При вирішенні справи судом встановлено, що 14 серпня 2007 року між АКБСР «Укрсоцбанк», правонаступником якого є позивач, та третьою особою ОСОБА_4 укладено у простій письмовій формі договір кредиту за №643/460-К460, згідно якого остання отримала кредитні кошти у розмірі 33 800 доларів США строком до 13 серпня 2017 року зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 13,5% річних.

При невиконанні позичальником кредитних обовязків протягом більше 60 днів, пунктом 4.5 договору передбачено, що у такому разі строк користування кредитом вважається таким, що сплив, а позичальника зобовязано протягом одного робочого дня погасити кредит у повному обсязі, проценти та нараховані штрафні санкції (а.с.9-10, 17).

10 липня 2009 року між тими ж сторонами укладено додаткову угоду №2 до кредитного договору №643/460-К460, у відповідності до якої збільшена сума кредиту до 34 925,42 доларів США зі сплатою процентів за його користування до 15% річних, та строком його погашення до 13 серпня 2022 року. Визначено щомісячний платіж згідно складеного сторонами графіку, та пунктом 3 передбачено новий порядок дострокового повернення кредиту у випадку порушення обовязків позичальника, а саме право банка направити йому відповідне повідомлення, та обовязок позичальника на протязі 30-ти днів з дня отримання повідомлення погасити у повному обсязі заборгованість та виконати інші зобовязання за кредитом (а.с.11).

З метою забезпечення належного виконання кредитного договору, в ті ж самі дні 14 серпня 2007 року і 10 липня 2009 року між банком та ОСОБА_3 було укладено іпотечний договір та внесені до нього відповідні зміни, за умовами яких відповідач передав в іпотеку банку належний йому на праві власності нежитловий обєкт будівель та споруд, загальною площею 1 455,2кв.м., що знаходиться за адресою: Миколаївська область, Баштанський район, село Леніне, вулиця Комсомольська, 1-е, загальною іпотечною вартістю 264 554 грн. 00 коп., що за курсом НБУ на час оцінки складає 52 387 доларів США (а.с.12-16, 20-24).

За наданим позивачем розрахунком заборгованості, що не оспорювалася позичальником (а.с.5-7), третя особа ОСОБА_4 здійснювала часткові платежі, а останні з них здійснила в такому порядку: за тілом кредиту 8 грудня 2009 року, за процентами 29 вересня 2011 року.

За таких обставин та у відповідності до пункту 3 додаткової угоди №2 до договору кредиту, банк 13 серпня 2014 року направив на адресу позичальника та іпотекодавця вимогу про усунення порушень та погашення на протязі 30-ті календарних днів з дня її отримання загальної суми заборгованості у розмірі 47 281,36 доларів США (а.с.25-28).

Така вимога банка отримана відповідачем та третьою особою 9 вересня 2014 року (а.с.26).

Отже, внаслідок порушення боржником ОСОБА_4 строків повернення кредиту, встановленого договором, та виникнення кредитної заборгованості, кредитор використав, передбачене частиною 2 статті 1050 ЦК України та пунктом 3 додаткової угоди №2 договору кредиту, право на односторонню зміну умов договору, надіславши їй та іпотекодателю 13 серпня 2014 року повідомлення про дострокове повернення кредиту та повязаних з ним платежів.

Тому, строк виконання кредитних зобовязань настав 10 жовтня 2014 року.

Після чого, звертаючись 22 квітня 2016 року з позовом до відповідача про звернення стягнення на предмет іпотеки, банк посилався на те, що позичальник має заборгованість за кредитним договором, яка станом на 12 квітня 2016 року становить 68 993,77 доларів США, що еквівалентно на час розрахунку 1 764 212 грн. 03 коп., у тому числі: 30 404,26 доларів США строкова та прострочена заборгованість по кредиту, 24 579,52 доларів США заборгованість по процентам за користування кредитом та 6 736,04 доларів США і 7 273,95 доларів США пеня відповідно за несвоєчасне повернення кредиту та процентів, розрахованих в межах одного року.

Розмір сум, нарахованої банком та сплаченої позичальником заборгованості, третьою особою не оспорювався, та іпотекодавцем не спростовувався.

Разом з тим, подав заяву про застосування позовної давності, відповідач вважав, що банком її пропущено без поважних причин, а тому позивачем втрачено право на захист свого порушеного інтересу.

В той же час, за загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила; за зобовязаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (ч.ч. 1, 5 ст. 261 ЦК України).

Таким чином, у разі неналежного виконання позичальником зобовязань за кредитним договором позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредиту та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу.

При цьому, визначення початкового моменту перебігу позовної давності має важливе значення, оскільки від цього залежить і правильність обчислення позовної давності, і захист порушеного права (постанова Верховного Суду України від 27 травня 2014 року у справі №3-23г с14).

Отже, враховуючи строк дострокового виконання зобовязань, який настав за відповідною процедурою з 10 жовтня 2014 року, та дату звернення банка до суду у квітні 2016 року за захистом порушеного права в межах трьохрічного строку, колегія суддів доходить висновку, що суд першої інстанції помилково вважав, що банком пропущено позовну давність для предявлення вимог щодо звернення стягнення і таке його право не підлягає судовому захисту.

В цьому разі, за правовою позицією, викладеною у постанові Верховного Суду України від 1 липня 2015 року у справі №6-331цс15, несплачені до моменту звернення кредитора до суду платежі підлягають стягненню у межах позовної давності по кожному із платежів.

За такого, колегія суддів вважає за необхідно визначити період, за який можливо обрахувати суму заборгованості з урахування позовної давності та заяви відповідача про її застосування, а також щомісячної періодичності платежів, а саме з квітня 2013 року та до моменту звернення із позовом до суду.

При цьому, пеню за несвоєчасне повернення кредиту та процентів у відповідності до пункту 4.2 договору кредиту та порядку проведеного розрахунку її банком: від несвоєчасно сплаченої суми за кожній день прострочення не більше подвійної ставки НБУ, що діяла в цей період, слід розрахувати не у валюті кредиту доларах США, як розрахував позивач, а від несвоєчасно сплаченої суми (доларах США) перерахувати її еквівалент у відповідності до курсу НБУ на час затримки розрахунку, так як в цьому разі пеня не може бути розрахована в доларах США, а тільки в національної валюті гривні.

З урахуванням позовної давності та наданого розрахунку (а.с.5-8), сума заборгованості третьої особи ОСОБА_4 складе 955 861 грн. 62 коп. загальної суми кредитної заборгованості (32 761,39 доларів США основної заборгованості за кредитом та процентами, еквівалентних по курсу НБУ станом на 2 листопада 2016 року (100 доларів США 2 558,4772 грн.) - 838 191 грн. 71 коп., та 117 669 грн. 91 коп. пені) , з яких: 23 701,14 доларів США заборгованість по кредиту (в тому числі: 16 150,14 доларів США строкова заборгованість і 7 551 долар США прострочена заборгованість за кредитом), 9060,25 доларів США - заборгованість по процентам за користування кредитом, а також 65 039грн. 99 коп. і 52 629 грн. 92 коп. пеня відповідно за несвоєчасне повернення кредиту та процентів із розрахунку за один рік.

Вказаним обставинам суд першої інстанції оцінки не дав та припустився помилки щодо моменту застосування позовної давності.

Спростувань щодо зробленого банком розрахунку заборгованості в межах позовної давності відповідачем у судові засідання не надано, а тому усі його заперечення ґрунтуються на припущеннях, і покладені в основу судового рішення бути не можуть.

В силу положень ч. 1 ст. 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.

Право іпотекодержателя достроково звернути стягнення на предмет іпотеки у разі неналежного виконання позичальником будь-яких умов основного зобов'язання передбачено статтею 4 іпотечного договору (а.с.13).

Такі умови кредитного та іпотечного договорів дають позивачу право привести у дію механізм, передбачений вищезазначеною нормою закону і ставити питання про звернення стягнення на предмет іпотеки, а суду, відповідно до положень статей 525-526, 546, 1048 - 1050, 1054 ЦК України, Закону України «Про іпотеку» розглянути предявлені вимоги по суті.

Відповідно до ч.1 ст. 39 Закону України «Про іпотеку» в разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначаються: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; опис нерухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотеко держателя; заходи щодо забезпечення збереження предмета іпотеки або передачі його в управління на період його реалізації, якщо такі необхідні; спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону; пріоритет та розмір вимог інших кредиторів, які підлягають задоволенню з вартості предмета іпотеки; початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації.

Згідно із ч.6 ст. 38 Закону України «Про іпотеку» ціна продажу предмета іпотеки встановлюється за згодою між іпотекодавцем і іпотекодержателем або на підставі оцінки майна субєктом оціночної діяльності, на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна.

За таких обставин та з урахуванням положень статті 1054 ЦК України, статей 12, 33, 38, 39 Закону України «Про іпотеку», колегія суддів вважає, що наявні усі підстави для звернення стягнення в межах 955 861 грн. 62 коп. загальної суми кредитної заборгованості (32 761,39 доларів США основної заборгованості за кредитом та процентами, еквівалентних 838 191 грн. 71 коп., та 117 669 грн. 91 коп. пені), на предмет іпотеки з встановленням його початкової ціни в розмірі 821 218 грн. 00 коп. у відповідності до звіту оцінки ТОВ «Українського Консалтингове Бюро» від 21 жовтня 2016 року. При цьому реалізацію предмету іпотеки слід визначити шляхом проведення прилюдних торгів із зазначенням нової адреси нежитлового обєкта як село Лукянівка Баштанського району Миколаївської області у відповідності до пункту 10 постанови Верховної Ради України від 4 лютого 2016 року № 984-VIII.

Визначаючи початкову ціну для реалізації предмету іпотеки, колегія суддів виходила із оцінки іпотечного майна, яка проводилася на момент розгляду справи у суді апеляційної інстанції, та не оспорена відповідачем і третьою особою шляхом подачі клопотання про проведення судової експертизи, а інших допустимих доказів щодо зміни суми оцінки спірного майна в більшу або меншу сторону, сторонами по справі суду не надано.

Окрім цього, на підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судові витрати в загальному розмірі 30 190 грн. 19 коп., пропорційно обсягу задоволених вимог та витрат, що були ним понесені під час розгляду справи в суді першої та апеляційної інстанцій.

Керуючись статтями 303, 307, 309, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів,

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ПАТ «Укрсоцбанк» задовольнити частково.

Рішення Баштанського районного суду Миколаївської області від 2 вересня 2016року скасувати та ухвалити нове.

Позов Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_3, третьої особи ОСОБА_4, про звернення стягнення на майно задовольнити частково.

Звернути стягнення Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» в межах 956 861 грн. 62 коп. загальної суми кредитної заборгованості ОСОБА_4, що утворилася за договором кредиту №643/460-К460 від 14 серпня 2007 року та додатковою угодою №2 до цього договору, та складається із: 32 761,39 доларів США основної заборгованості за кредитом та процентами, еквівалентних 838 191 грн. 71 коп., а саме 23 701,14 доларів США заборгованості по тілу кредиту (що еквівалентні 606 388 грн. 26коп.), та 9 060,25 доларів США заборгованості за процентами (що еквівалентні 231 804 грн. 43 коп.), а також пені в загальному розмірі 117 669 грн. 91 коп. (65 039 грн. 99 коп. за порушення строків сплати кредиту і 52 629 грн. 92 коп. за порушення строків сплати процентів), на предмет іпотеки у вигляді нежитлового обєкту будівель та споруд, загальною площею 1 455,2кв.м., що знаходиться за адресою: Миколаївська область, Баштанський район, село Леніне (нова назва - село Лукянівка), вулиця Комсомольська, 1-е, та належить на праві власності ОСОБА_3, і передано ним в іпотеку на підставі іпотечного договору від 14 серпня 2007 року та договору про внесення змін до іпотечного договору від 10 липня 2009 року, укладених між АКБСР «Укрсоцбанк»» та ОСОБА_3 і посвідчених приватним нотаріусом Баштанського районного нотаріального округу Миколаївської області ОСОБА_5В за реєстровими №130 і №1160, шляхом проведення прилюдних торгів у межах процедури виконавчого провадження, із визначенням початкової ціни предмета іпотеки в розмірі 821 218 грн. 00коп..

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» 30 190 грн. 19коп. судових витрат.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржене в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Головуюча Судді