Справа № 527/55/16-ц
провадження 2/527/96/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27.01.2016 року м.Глобине

Глобинський районний суд Полтавської області в складі :

головуючого - судді Левицької Т.В.,

при секретарі - Папенко Л.І.,

з участю: позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

відповідача ОСОБА_3,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Глобине цивільну справу за позовом представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання договору дійсним та визнання права власності на житловий будинок, -

В С Т А Н О В И В :

12.01.2016 року представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_3 про визнання договору дійсним та визнання права власності на житловий будинок. Позовні вимоги мотивовані тим, що за життя ОСОБА_4, який є батьком відповідача ОСОБА_3, згідно з записом в погосподарській книзі за № 0517-1 Пронозівської сільської ради Глобинського району Полтавської області, належав житловий будинок з господарськими будівлями за адресою: село Пронозівка, вул. Жовтнева, буд. 7 Глобинського району Полтавської області. З метою купівлі вказаного будинку позивач зустрівся з продавцем будинку - ОСОБА_3, яка пояснила, що після смерті її батька ОСОБА_4, відкрилася спадщина на належний йому житловий будинок № 7 по вул. Жовтневій с. Пронозівка Глобинського району Полтавської області й пояснила, що на даний час спадщину не оформила, так як не має коштів на оформлення спадщини в нотаріуса, сторони домовилися про ціну будинку 55000 грн. та про те, що позивач надає завдаток в сумі 12 000 гривень для оформлення спірного будинку по спадкуванню, для подальшого оформлення договору купівлі - продажу на ОСОБА_5 при досягненні нею 18 років, не пізніше 09 листопада 2016 року. На підтвердження правочину ОСОБА_3 видала договір завдатку, у якому пообіцяла нотаріально посвідчити укладений між сторонами договір купівлі-продажу після отримання свідоцтва про право на спадщину, та передала позивачу ключі від спірного будинку.11 березня 2015 року ОСОБА_3 попросила позивача надати ще кошти в сумі 10 000 гривень та видала позивачу розписку про отримання коштів, де також зазначила, що ОСОБА_1 заплатив їй 22 000 гривень із спільної домовленості вартості будинку 52 000 гривень, зменшила вартість будинку з 55 000 гривень до 52 000 гривень. В подальшому відповідач ОСОБА_3 відмовилась укладати договір купівлі продажу будинку, посилаючись на те, що в неї є інший покупець. Позивач ОСОБА_1 вважає, що відбулося часткове виконання договору , але відповідач ОСОБА_3 ухиляється від нотаріального посвідчення договору купівлі продажу та виконання взятих на себе зобовязань, в звязку з чим прохає: - визнати дійсним та таким, що відбувся договір купівлі продажу, укладений 04 липня 2014 року, згідно якого ОСОБА_3 продала, а ОСОБА_1 купив в особисту власність жилий будинок з господарськими будівлями за адресою: село Пронозівка, вул. Жовтнева, 7 Глобинського району Полтавської області, який знаходиться на земельній ділянці площею 0,25 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка перебуває в комунальній власності Пронозівської сільської ради Глобинського району Полтавської області; - визнати за ОСОБА_1 право власності на жилий будинок з господарськими будівлями за адресою: село Пронозівка, вул. Жовтнева, 7 Глобинського району Полтавської області, який знаходиться на земельній ділянці площею 0,25 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка перебуває в комунальній власності Пронозівської сільської ради Глобинського району Полтавської області; - стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 недоплаченої плати за жилий будинок з господарськими будівлями за адресою: село Пронозівка, вул. Жовтнева, 7 Глобинського району Полтавської області, який знаходиться на земельній ділянці площею 0,25 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка перебуває в комунальній власності Пронозівської сільської ради Глобинського району Полтавської області, у розмірі 30000 гривень; стягнути з ОСОБА_3 судові витрати по справі.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 позовні вимоги підтримали з підстав, зазначених у позові та просили їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_3 в судовому засіданні проти задоволення позову заперечувала з підстав, зазначених у письмовому запереченні на позов.

Представник третьої особи: Глобинського РУЮ в Полтавській області в особі реєстраційної служби в судове засідання не зявився, був належним чином повідомлений про час та місце судового розгляду справи, про причини своєї неявки суд не повідомив.

Суд, заслухавши пояснення сторін по вказаній справі, дослідивши матеріали справи, повно і всебічно з'ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

У відповідності до ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Судом встановлено, що згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна, ОСОБА_3 є власником житлового будинку з господарчими будівлями, що знаходяться за адресою: Полтавська область, Глобинський район, с. Пронозівка, вул. Жовтнева, 7 та земельної ділянки площею 0,2508 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд ( присадибна ділянка) за адресою: Полтавська область, Глобинський район, с. Пронозівка, вул. Жовтнева,7.

Як встановлено в судовому засіданні, 04 липня 2014 року, згідно письмового договору сторони передбачили, що ОСОБА_3, яка є спадкоємицею, продає будинковолодіння та земельну ділянку за адресою: Полтавська область, Глобинський район, с. Пронозівка, вул. Жовтнева, 7 ОСОБА_1 для подальшого оформлення на його онучку ОСОБА_5; ОСОБА_1 передає ОСОБА_3 завдаток в сумі 12000 гривень із оговорених по угоді 55000 грн.

Сторони назвали вказаний договір завдатком, проте згідно ст. 570 ЦК України завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником в рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобов'язання і на забезпечення його виконання. Якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів є завдатком, вона вважається авансом.

11.03.2015 року, згідно письмової розписки, ОСОБА_3 отримала від ОСОБА_1 кошти в сумі 10000 грн. за купівлю спірного будинку. Крім того, в розписці зазначено, що всього ОСОБА_1 сплатив ОСОБА_3 22000 грн. із встановленої суми в 52000 грн.

Відповідно до вимог ст. 255 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Статтею 658 ЦК України встановлено, що право продажу товару, крім випадків примусового продажу та інших випадків, встановлених законом, належить власникові товару. Якщо продавець товару не є його власником, покупець набуває право власності лише у випадку, якщо власник не має права вимагати його повернення.

Як встановлено в судовому засіданні та не заперечуються сторонами, станом на 14 липня 2014 року ( дата, коли сторони досягли домовленості щодо купівлі продажу спірного житлового будинку з господарськими будівлями та яку позивач вважає датою укладення договору купівлі продажу нерухомого майна), відповідач не була власником житлового будинку з господарчими будівлями, що знаходяться за адресою: Полтавська область, Глобинський район, с. Пронозівка, вул. Жовтнева, 7 та відповідно не була наділена повноваженнями щодо розпорядження спірним житловим будинком, та не могла бути продавцем за договором купівлі продажу.

Право власності на спірне домоволодіння виникло у ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право на спадщину, виданого 07.08.2015 року приватним нотаріусом Глобинського районного нотаріального округу ОСОБА_6, зареєстрованого в реєстрі за № 46 та згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно зареєстроване за нею 07.08.2015 року за № 10717769.

Статтею 657 ЦК України визначено, що договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню, крім договорів купівлі-продажу майна, що перебуває в податковій заставі.

Згідно із ч. 3 ст. 640 ЦК України договір, що підлягає нотаріальному посвідченню, є укладеним з дня такого посвідчення.

Стаття 210 цього ж Кодексу визначає, що правочин підлягає державній реєстрації лише у випадках, встановлених законом. Такий правочин є вчиненим з моменту його державної реєстрації. Перелік органів, які здійснюють державну реєстрацію, порядок реєстрації, а також порядок ведення відповідних реєстрів встановлюються законом.

Згідно з положеннями частин 1, 2 та 4 статті 182 ЦК України , право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Державна реєстрація прав на нерухомість є публічною, здійснюється відповідним органом, який зобов'язаний надавати інформацію про реєстрацію та зареєстровані права в порядку, встановленому законом. Порядок проведення державної реєстрації прав на нерухомість та підстави відмови в ній встановлюються законом.

Відповідно до ст. 220 ЦК України в разі недодержання сторонами вимог про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним.

Якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається.

Отже, виходячи із системного аналізу ст. 220 ЦК України, для визнання договору дійсним необхідно наявність таких вимог: сторони домовилися щодо всіх істотних умов договору; така домовленість підтверджується письмовими доказами; відбулося повне або часткове виконання договору; одна зі сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення.

Розписка та договір, що свідчать про отримання ОСОБА_3 від ОСОБА_1 12000 та 10000 грн. в якості часткової оплати за домоволодіння не можуть замінити собою договір купівлі - продажу , та його укладення. Більш того, в п. 2 договору від 04.07.2014 року зазначено, що договір купівлі продажу повинен бути оформленим до 09 листопада 2016 року, що додатково підтверджує відсутність договору купівлі продажу.

Статтею 638 ЦК України встановлено, що договір вважається укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду.

Проте, в судовому засіданні встановлено, що сторонами не досягнуто домовленості щодо всіх істотних умов договору купівлі продажу нерухомого майна, зокрема щодо ціни договору.

Так, в договорі від 04.07.2014 року зазначена сума договору купівлі продажу 55000 грн., в розписці від 11.03.2015 року 52 000 року, відповідач ОСОБА_3 в судовому засіданні пояснила, що у звязку з коливанням курсу долару, сторони домовлялися про відповідне підвищення суми продажу житлового будинку.

Пунктом 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 06 листопада 2009 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» судам роз'яснено, що при розгляді справ про визнання правочину, який підлягає нотаріальному посвідченню, дійсним, суди повинні з'ясувати, чи підлягає правочин обов'язковому нотаріальному посвідченню, чому він не був нотаріально посвідчений, чи дійсно сторона ухилилася від його посвідчення та чи втрачена така можливість, а також чи немає інших підстав нікчемності правочину.

Як на підставу для задоволення позовних вимог представник позивача посилається на вимоги ст.220 ЦК України та вказує на те, що позивач і відповідачка домовилися щодо всіх істотних умов щодо купівлі-продажу будинку і позивач провів частковий розрахунок за будинок, але не може нотаріально посвідчити договір, так як відповідачка ухиляється від нотаріального посвідчення договору.

Статтею 60 ЦПК України визначено обов'язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Всупереч вимог ст.60 ЦПК України суду не надано належних та допустимих доказів, що відповідач ОСОБА_3 ухиляється від нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу належного їй будинку і можливість нотаріального посвідчення договору втрачена.

Беручи до уваги вищевикладене, суд вважає, що у задоволенні позовної вимоги про визнання дійсним та таким, що відбувся договору купівлі продажу, укладеного 04 липня 2014 року, згідно якого ОСОБА_3 продала, а ОСОБА_1 купив в особисту власність жилий будинок з господарськими будівлями за адресою: село Пронозівка, вул. Жовтнева, 7 Глобинського району Полтавської області необхідно відмовити. В звязку з тим, що позовна вимога про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 недоплаченої плати за жилий будинок з господарськими будівлями за адресою: село Пронозівка, вул. Жовтнева, 7 Глобинського району Полтавської області, який знаходиться на земельній ділянці площею 0,25 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка перебуває в комунальній власності Пронозівської сільської ради Глобинського району Полтавської області, у розмірі 30000 гривень є похідною від позовної вимоги про визнання договору купівлі продажу дійсним, то у її задоволенні також необхідно відмовити. Крім того, вказана позовна вимога не узгоджена з положеннями ст. 3 ЦПК України, відповідно до якого кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. В той же час, позивач ОСОБА_1 прохає стягнути з себе кошти на користь ОСОБА_3, не зазначаючи при цьому, яким чином порушені, невизнані або оспорюванні його права, в звязку з несплатою коштів на користь ОСОБА_3

Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Згідно із ч. ч. 3,4 ст. 334 ЦК України право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону.

Враховуючи, що між позивачем ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_7 не укладався та нотаріально не посвідчувався договір купівлі продажу житлового будинку з господарськими будівлями за адресою: с. Пронозівка Глобинського району, вул. Жовтнева, 7, рішення суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним відсутнє, то позов в частині визнання за ОСОБА_1 права власності на житловий будинок з господарчими будівлями за адресою: с. Пронозівка, вул. Жовтнева, 7 Глобинського району Полтавської області не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 220, 640, 657, 210 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 30, 60, 212-215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання договору дійсним та визнання права власності на житловий будинок відмовити в повному обсязі.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Полтавської області через суд першої інстанції в 10-денний строк з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

СУДДЯ Т. В. Левицька