Справа № 357/4026/15-ц Головуючий у І інстанції Ярмола О. Я.
Провадження № 22-ц/780/5036/16 Доповідач у 2 інстанції Журба С. О.
Категорія 26 31.10.2016
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 жовтня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого судді Журби С.О.,

суддів Мережко М.В., Сержанюка А.С.,

за участю секретаря Топольського В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду Київської області цивільну справу за апеляційною скаргою публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» на ухвалу Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 14 липня 2016 року у справі за позовом публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості по кредитному договору, зустрічним позовом ОСОБА_3 до публічного акціонерного товариства «Родовід Банк», третя особа - ОСОБА_2, про визнання припиненим договору поруки,

В С Т А Н О В И Л А:

У березні 2015 року публічне акціонерне товариство «Родовід Банк» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором кредиту. ОСОБА_3 в свою чергу звернувся до суду із зустрічним позовом до ПАТ «Родовід Банк», третя особа ОСОБА_2, про визнання договору поруки припиненим.

Ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 14 липня 2016 року у зв'язку з повторною неявкою позивача до суду справу за позовом публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором кредиту залишено без розгляду. Також на підставі пункту 5 ч. 1 ст. 207 ЦПК України зустрічний позов ОСОБА_3 до публічного акціонерного товариства «Родовід Банк», третя особа - ОСОБА_2, про визнання припиненим договору поруки, залишено без розгляду.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою, позивач ПАТ «Родовід Банк» подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить оскаржувану ухвалу скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду. Апеляційну скаргу обґрунтував тим, що за наявності трьох клопотань представника позивача про проведення судового засідання 14 червня 2016 року, 22 червня 2016 року та 14 липня 2016 року у режимі відеоконференції суд необґрунтовано не задовольнив їх, натомість залишив позовну заяву без розгляду. Крім того, останнє клопотання про проведення засідання в режимі відео конференції суд отримав ще 13 липня 2016 року, однак воно судом взагалі не вирішувалося. За таких умов вважає ухвалу суду незаконною, через що вона підлягає скасуванню.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з огляду на наступне:

Залишаючи первісний позов без розгляду, суд першої інстанції виходив з того, що позивач вчетверте (без зазначення відповідних дат) не направив свого представника в судове засідання, хоча про день та час розгляду був повідомлений належним чином, клопотань чи заяв до суду не надав, причини неявки не повідомив. Дані обставини за висновком суду першої інстанції зумовлюють наявність передбачених п. 3. ч. 1 ст. 207 ЦПК України підстав для залишення позову без розгляду, що й було ним зроблено. В той же час з наведеними висновками суду першої інстанції колегія суддів апеляційного суду погодитися не може.

З матеріалів справи вбачається, що 07.06.2016 року позивачем було направлено до суду клопотання про проведення призначеного на 14.06.2016 року судового засідання в режимі відеоконференції, яке позивач обґрунтовував відсутністю своїх працівників в м. Біла Церква, віддаленістю проведення засідання від місцезнаходження позивача, відтак труднощами у направленні представників в судове засідання. Просив суд організувати судове засідання в режимі відеоконференції у судовій установі, найближчій територіально до місцезнаходження позивача.

Аналогічні клопотання про проведення содового засідання в режимі відеоконференції були направлені банком до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області 23.06.2016 року та 11.07.2016 року.

Клопотання позивача від 07.06.2016 року та 23.06.2016 року були судом першої інстанції відхилені з тим мотивуванням, що в суді облаштовано лише 1 зал судового засідання для проведення відеоконференцій, провести розгляд цивільної справи в якому не вбачається за можливе через його використання для розгляду більш пріоритетних кримінальних справ. Клопотання, направлене позивачем до суду 11.07.2016 року, взагалі судом розглянуто не було, незважаючи на те, що поштове відправлення з ним було отримано адресатом ще 13.07.2016 р. о 13:19 (дані з офіційного веб-сайту Українського державного підприємства поштового зв'язку «Укрпошта»).

Питання проведення судового засідання в режимі відео конференції регламентоване положеннями ст. 1581 ЦПК України, у відповідності до яких суд за власною ініціативою або за клопотанням сторони чи іншого учасника цивільного процесу може постановити ухвалу про їх участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції. У клопотанні про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції в обов'язковому порядку зазначається суд, в якому необхідно забезпечити її проведення. Таке клопотання може бути подано не пізніш як за сім днів до дня проведення судового засідання, в якому відбуватиметься така участь. Питання про участь особи у судовому засіданні в режимі відеоконференції вирішується судом за наявності відповідного клопотання або за власною ініціативою не пізніш як за п'ять днів до дня проведення такого судового засідання. Участь особи у судовому засіданні в режимі відеоконференції згідно з правилами цієї статті може відбуватися під час розгляду справ у судах першої, апеляційної, касаційної інстанцій та перегляду справ Верховним Судом України.

Положеннями вищевказаних норм жодним чином не передбачено можливість відмови у задоволенні клопотання щодо проведення судового засідання з підстав необхідності використання обладнаного для відеоконференції залу судового засідання для розгляду інших справ. Не передбачає чинне законодавство України й встановлення пріоритетності розгляду судами справ однієї категорії перед іншими.

Зважаючи на те, що судом першої інстанції неправомірно, без наявності передбачених законом підстав відмовлено позивачу у розгляді справи в режимі відеоконференції, висновки суду щодо неприбуття представника позивача без поважних причин в судові засідання, про участь в яких в режимі відеоконференції він саме й клопотав, не відповідають обставинам справи та не можуть обґрунтовувати законність оскарженої ухвали, оскільки фактично судом неправомірно було усунуто позивача від можливості судового розгляду його позову.

Відповідно до положень ст.311 ЦПК України апеляційний суд скасовує ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направляє справу для продовження розгляду до суду першої інстанції у разі порушення ним норм матеріального чи процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

Керуючись ст.ст. 201, 202, 303-304, 307, 311, 315 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» задовольнити.

Ухвалу Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 14 липня 2016 року скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий С.О.Журба

Судді: М.В. Мережко

А.С. Сержанюк