УХВАЛА

14 січня 2016 року Хмельницький міськрайонний суд

Хмельницької області

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Хмельницького заяву ОСОБА_1 про вжиття заходів для забезпечення позову,

встановила:

В провадженні Хмельницького міськрайонного суду перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права особистої власності на майно, що було придбано під час перебування у шлюбі.

ОСОБА_1 12.01.2016 року подав до суду повторну заяву про вжиття заходів для забезпечення позову, в якій просить накласти арешт на все рухоме та нерухоме майно, грошові кошти, що належать відповідачу ОСОБА_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 і знаходиться у неї або в інших осіб та забороною вчиняти певні дії. В обгрунтування заяви зазначив, що йому стало відомо про наміри відповідачки здійснити продаж майна, зазначеного в позовній заяві, а також повідомлено, що для продажу павільйону для роздрібної торгівлі з зупинкою вже є готовий повний пакет документів, необхідний для нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу, що свідчить про невизнання відповідачем його права власності на майно, яке придбане за його особисті кошти. Відповідачка з метою унеможливити виконання рішення суду, зі слів її представника, вже реалізувала майно, яке є предметом спору. Ухвалою суду від 14.12.2015 року було частково задоволено клопотання про вжиття заходів забезпечення позову. В листі, направленому на імя суду Реєстраційним відділом ХМРУЮ відповідь надана за №686/13559/15-ц, і це не є справа за його позовом. Також звертає увагу суду на те, що предметом спору являється павільйон для роздрібної торгівлі, розташований по вул.П Мирного (зупинка вул.Кармалюка) в м.Хмельницькому, який є малою архітектурною формою, скорочено МАФ, тому він не є обєктом нерухомого майна і на нього не може бути оформлено право власності, а лише виготовляється технічний паспорт. Так як у відповідача існує реальна можливість відчужити своє майно до постановлення рішення у справі, просить заяву задоволити.

Вивчивши матеріали заяви, суд приходить до висновку, що заяву про забезпечення позову слід повернути заявнику з наступних підстав.

У відповідності до вимог ч.2 ст. 151 ЦПК України в заяві про забезпечення позову мають бути зазначені причини, у зв'язку з якими необхідно забезпечити позов, вид забезпечення позову, який належить застосувати з обґрунтуванням його необхідності, інші відомості потрібні для забезпечення позову.

Згідно вимог ч.8 ст. 153 ЦПК України суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог ст.151 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

Заявник в своїй заяві про вжиття заходів для забезпечення позову просить накласти арешт на все рухоме та нерухоме майно, грошові кошти, що належать відповідачу ОСОБА_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 і знаходиться у неї або в інших осіб та забороною вчиняти певні дії, проте в заяві: не обґрунтовано з посиланням на докази на яке саме майно та на які саме грошові кошти відповідача слід накласти арешт, яким способом слід заборонити вчиняти певні дії та яким чином накладення арешту на інше належне відповідачу майно може зробити неможливим виконання рішення суду по даній справі.

Згідно ч.1 ст.153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом, в провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

В звязку з вищевикладеним, суд позбавлений можливості перевірити наявність передбачених законом підстав для забезпечення позову у даній справі у вказаний позивачем спосіб.

За таких обставин, подану заяву слід повернути заявнику (позивачеві у справі).

Керуючись ст. ст. 151, 153 ЦПК України, суд,

ухвалив:

Заяву ОСОБА_1 про вжиття заходів для забезпечення позову повернути заявнику.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Хмельницької області через Хмельницький міськрайонний суд шляхом подачі протягом п'яти днів з дня її отримання апеляційної скарги.

Суддя: