У х в а л а

іменем україни

09 листопада 2016 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Маляренка А.В.,Демяносова М.В.,Ситнік О.М.,
розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про встановлення факту проживання однією сім'єю без реєстрації шлюбу та поділ спільного сумісного майна подружжя, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 17 березня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Полтавської області від 26 травня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У липні 2015 року ОСОБА_4 звернулась до суду з позовом в якому зазначала, що з травня 2012 року до 31 травня 2015 року знаходилась у фактичних шлюбних відносинах з відповідачем. Проживали разом за адресою: АДРЕСА_1. Вели спільне господарство, мали один сімейний бюджет.

За час спільного проживання придбали домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2.

У травні 2013 року придбали автомобіль Ауді100, згодом в березні 2014 року придбали автомобіль MERCEDES-BENZ VITO.

В зв'язку з вищевикладеним просила встановити факт спільного проживання з відповідачем з 2012 року по травень 2015 року, визнати спільним майном подружжя домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 та автомобіль MERCEDES-BENZ VITO, 2004 року, виділити їй у власність 1/2 частини спільного сумісного майна подружжя, а саме, домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2.

Зобов`язати відповідача сплатити їй різницю вартості сумісного майна.

У лютому 2016 року ОСОБА_4 уточнила позовні вимоги та просила стягнути з ОСОБА_5 на її користь різницю вартості спільного сумісного майна у розмірі 137 448 грн.

Рішенням Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 17 березня 2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Полтавської області від 26 травня 2016 року, у задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове рішення про задоволення позову, обґрунтовуючи свої доводи порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-УІІІ «Про судоустрій статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про те, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд першої інстанції, з висновками якого погодився суд апеляційної інстанції, дослідивши докази у справі й давши їм належну оцінку в силу вимог ст. 212 ЦПК України, а також, врахувавши обставини справи, дійшов обґрунтованого висновку, що позивачем не надано належних та допустимих доказів у розумінні ст. 57 ЦПК України на підтвердження спільного проживання з відповідачем та придбання за спільні кошти спірного майна.

Доводи касаційної скарги висновків суду не спростовують та зводяться до переоцінки доказів, що не відповідає вимогам ст. 335 ЦПК України, оскільки суд касаційної інстанції позбавлений можливості встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції при попередньому розгляді справи відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 17 березня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Полтавської області від 26 травня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів:

А.В.Маляренко

М.В.Демяносов

О.М.Ситнік