У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2016 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ у складі:

суддів:Завгородньої І.М., Гвоздика П.О., Мартинюка В.І.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про стягнення відсотків за договором позики за касаційною скаргою ОСОБА_5 на рішення Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 21 квітня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Кіровоградської області від 21 жовтня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У січні 2015 року позивач звернувся до суду з даним позовом, зазначивши в його обгрунтування, що 21 жовтня 2007 року між ним та відповідачем укладено договір позики у формі письмової розписки, відповідно до якого відповідач взяв у нього в борг 1 100 доларів США та зобов'язався повернути вказану суму до 01 серпня 2008 року.

При укладенні договору ними було досягнуто умову про зростання боргу щомісячно на 10 % від суми позики.

У зв'язку з невиконанням умов договору позики він звернувся з позовом до суду.

Заочним рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда від 18 листопада 2010 року стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 борг по договору позики в розмірі 3 190 доларів США, що відносно гривні еквівалентно 25 468,96 грн., а також понесені судові витрати у розмірі 171 грн., а всього 25 639,96 грн.

20 січня 2012 року державним виконавцем ВДВС Кіровоградського РУЮ Нагірною С.В. відкрито виконавче провадження з примусового виконання рішення суду.

Рішенням Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 25 березня 2013 року у задоволенні позову ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про визнання недійсним договору позики грошей від 21 жовтня 2007 року в частині щомісячного нарахування відсотків відмовлено.

Посилаючись на те, що борг за договором позики не повернуто, у січні 2015 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом, в якому просив суд стягнути з відповідача на його користь проценти за договором позики за період з 01 квітня 2010 року по день звернення до суду у розмірі 98 877 гривень 90 копійок та судовий збір.

Рішенням Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 21 квітня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Кіровоградської області від 21 жовтня 2015 року, позов задоволено.

Ухвалено стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 проценти за договором позики у розмірі 98 887 гривень 90 копійок.

Вирішено питання про стягнення судового збору.

У касаційній скарзі ОСОБА_5 просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалу апеляційного суду і передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції, мотивуючи свою вимогу порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Касаційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно з правилами ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. При цьому суд касаційної інстанції перевіряє законність і обґрунтованість постановлених судових рішень в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції, та доводів касаційної скарги.

Ухвалюючи рішення, суд першої інстанції, з висновком якого погодився й апеляційний суд, виходив з того, що неналежне виконання відповідачем умов договору позики в частині несвоєчасного його виконання тягне цивільно-правову відповідальність, яка передбачена ст. ст. 536, 625 ЦК України, у зв'язку з чим дійшов обгрунтованого висновку про стягнення з відповідача на користь позивача процентів за договором позики за період з 01 квітня 2010 року по день звернення до суду.

Оскільки доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку, що при розгляді справи судами допущено порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, які передбачені ст.ст. 338 - 341 ЦПК України як підстави для скасування рішень, колегія суддів вважає за необхідне відхилити касаційну скаргу.

Керуючись ст.ст. 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_5 відхилити.

Рішення Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 21 квітня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Кіровоградської області від 21 жовтня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: І.М. Завгородня П.О. Гвоздик В.І. Мартинюк