Справа № 199/8123/15-ц
РІШЕННЯ

Іменем України

26.10.2016 року Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючого судді Якименко Л.Г.

при секретарі Лавріщевій Г.Є.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Дніпропетровську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Газосантехмонтаж» про встановлення факту перебування в трудових відносинах,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Газосантехмонтаж» та в остаточній редакції позову просив встановити факт перебування його в трудових відносинах з відповідачем в період з 01 березня 2013 року по 16 травня 2013 року.

В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що 28.01.2013 року він був прийнятий на роботу до Товариства з обмеженою відповідальністю «Газосантехмонтаж» електромонтажником та з ним був підписаний трудовий договір строком до 28.02.2013 року.

З 01.03.2013 року він продовжував періодично працювати електромонтажником та виконував роботи на об'єктах за направленням підприємства. За результатами виконаних робіт складались акти, які підписувались начальником електромонтажної ділянки, та підтверджують участь позивача в роботі підприємства ТОВ «Газосантехмонтаж».

Під час хвороб лікарняні позивачу не оплачувались.

В січні 2015 року позивачу було повідомлено про відсутність необхідності виконання робіт на підприємстві, а у вересні 2015 року йому стало відомо, що відрахування з його заробітної плати не проводяться з травня 2013 року. Позивач зазначає, що заяви про звільнення він не писав та про припинення з ним трудових відносин дізнався після отримання довідки від ДПІ в АНД районі м.Дніпропетровська №4701/6/04-61-11-02-65/2 від 11.09.2015 року, в якій зазначені відрахування із заробітної плати за період з 01.03.2013 року по 16.05.2013 року та дата його звільнення 16.05.2013 року.

Трудова книжка позивача знаходиться на підприємстві, розрахунок при звільненні з ним не проводився.

Позивач зазначив, що листом ТОВ «Газосантехмонтаж» від 23.09.2015 року йому було повідомлено про припинення трудового договору, який він не укладав. На роботу його було прийнято за заявою та він розпочав працювати іще до укладання з ним договору від 28.01.2013 року, після надання підприємству трудової книжки для внесення відповідного запису та офіційного прийому на роботу.

Оскільки відповідач заперечує наявність між ОСОБА_1 та ТОВ «Газосантехмонтаж» трудових відносин після припинення дії строкового трудового договору, тому позивач просив суд визнати незаконними дії ТОВ «Газосантехмонтаж» щодо припинення трудових відносин з позивачем ОСОБА_1 та встановити факт перебування ОСОБА_1 в трудових відносинах із ТОВ «Газосантехмонтаж» на посаді електромонтажника у період з 01.03.2013 року по 16.05.2013 року.

У ході судового розгляду справи позивач зменшив позовні вимоги та просив суд встановити факт перебування ОСОБА_1 в трудових відносинах із ТОВ «Газосантехмонтаж» на посаді електромонтажника у період з 01.03.2013 року по 16.05.2013 року.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_3 позовні вимоги підтримали, надали послідовні пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві.

Представник відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Газосантехмонтаж» - Кравцов В.В. проти позову заперечував, зазначивши, що з позивачем було укладено строковий трудовий договір від 28.01.2013 року, згідно із наказом про прийняття на роботу позивача ОСОБА_1 від 28.01.2013 року № 28.01-03. Строк дії договору сплинув 28.02.2013 року та з позивачем припинені трудові відносини згідно із наказом про звільнення від 28.02.2013 року №28/02-13.

Оскільки бухгалтером ОСОБА_5 під час виконання своїх трудових обов'язків було подано у податкових розрахунках сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку та сум утриманого з них податку форми 1ДФ за перший та другий квартал 2013 року недостовірні дані відносно позивача ОСОБА_1, зокрема дата прийняття на роботу, дата звільнення з роботи та строк перебування у трудових відносинах ОСОБА_1 з ТОВ «Газосантехмантаж». Дані порушення, допущені бухгалтером, були з'ясовані уже під час розгляду даної справи та після звільнення її з роботи, тому притягнути вказану особу до відповідальності за подання недостовірних звітів, не вдалося.

Вислухавши пояснення представників сторін, свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7, дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав.

У судовому засіданні встановлено, що наказом №28/01-03 від 28.01.2013 року ОСОБА_1 був прийнятий на посаду електромонтажника Товариства з обмеженою відповідальністю «Газосантехмантаж» по строковому трудовому договору від 28.01.2013 року, строком 28.02.2013 року.

Наказом №28/02-13 від 28.02.2013 року позивача ОСОБА_1 було звільнено з займаної посади електромонтажника ТОВ «Газосантехмантаж» у зв'язку із закінченням трудового договору від 28.01.2013 року.

Відповідно до відомостей з інформаційного фонду Державного реєстру фізичних осіб ДФС України про суми виплачених доходів та утриманих податків, наданих ДПІ в Амур-Нижньодніпровському районі міста Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області листом від 11.09.2015 року №4701/6/04-61-11-02-65/2, ОСОБА_1 сплачував податки з отримуваних сум за період з 01.03.2013 року по 16.05.2013 року.

Відповідно до наданої ПАТ КБ «Приватбанк» відповіді від 25.05.2016 року №20.1.0.0.0/7-20160513/4400 щодо руху по картці НОМЕР_2, що була відкрита на підставі Анкети-заяви по ідентифікації клієнта від 17.09.2010 року, позивачем ОСОБА_1 було отримано заробітну плату перераховану відповідачем ТОВ «Газосантехмантаж» за період з 28.03.2013 року по 08.05.2016 року.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 надав детальні пояснення щодо виконання ним електромонтажних робіт за вказівками директора ТОВ «Газосантехмантаж» в період з 01.03.2013 року по 16.05.2013 року, тобто уже після спливу терміну дії строкового трудового договору, зокрема на будівельному об'єкті по вул. Мандриківській. У зв'язку з цим йому виплачувалась заробітна плата за цей період та з неї утримувались відрахування до пенсійного фонду. З 16.05.2013 року через стан здоров'я він тимчасово припинив трудову діяльність, однак згодом за направленням керівника ТОВ «Газосантехмантаж» знову періодично виконував певні роботи.

До пояснень представника відповідача стосовно виплати позивачу в період з 28.03.2013 року по 08.05.2016 року заробітної плати, начебто за попередній період роботи, та помилкове внесення бухгалтером ОСОБА_5 офіційних даних про працівника ТОВ «Газосантехмантаж» ОСОБА_1 в період з 01 березня 2013 року по 16 травня 2013 року, суд ставиться критично, оскільки саме ці дані і свідчать про виконання відповідачем обов'язків, як роботодавця, під час виконання працівником трудових обов'язків. До розгляду даного спору в суді будь-яких порушень з боку бухгалтера встановлено не було та зміни до вищевказаного звіту не внесені.

Допитані у судовому засіданні свідки ОСОБА_6 та ОСОБА_7 пояснили, що їм відомо про перебування позивача в трудових відносинах з позивачем, хоча і в інші періоди часу.

Згідно зі ст. 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до вимог ст. ст. 57-60 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Згідно вимог ст. 43 Конституції України, кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується.

Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом.

Відповідно до вимог ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту: родинних відносин між фізичними особами; перебування фізичної особи на утриманні; каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов'язковому державному соціальному страхуванню; реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу; належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.

У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до вимог ст. 21 КЗпП України, трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов'язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов'язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

Згідно зі ст. 23 КЗпП України, трудовий договір може бути безстроковим, що укладається на невизначений строк; на визначений строк, встановлений за погодженням сторін; таким, що укладається на час виконання певної роботи.

Відповідно до вимог ст. 47 КЗпП України, власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу.

Дослідивши в ході судового розгляду спірні правовідносини, надані сторонами докази та застосувавши вищенаведені норми права, суд вважає, що знайшов своє підтвердження факт наявності трудових відносин між позивачем ОСОБА_1 та «ТОВ «Газосантехмантаж» у період з 01.03.2013 року по 16.05.2013 року, що підтверджується відомостями з інформаційного фонду Державного реєстру фізичних осіб ДФС України про суми виплачених доходів та утриманих податків, наданих ДПІ в Амур-Нижньодніпровському районі міста Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області листом від 11.09.2015 року № 4701/6/04-61-11-02-65/2, відомостями ПАТ КБ «Приватбанк» від 25.05.2016 року №20.1.0.0.0/7-20160513/4400, наданими щодо руху по картці № НОМЕР_2.

Пояснення та надані докази відповідача ТОВ «Газосантехмантаж» в частині вини бухгалтера ОСОБА_5 щодо невірного зазначення дати прийняття на роботу, дати звільнення з роботи та строк перебування у трудових відносинах ОСОБА_1 з ТОВ «Газосантехмантаж», що призвели до порушення законодавства, спростовуються наданими доказами позивача ОСОБА_1, зокрема відомостями з інформаційного фонду Державного реєстру фізичних осіб ДФС України про суми виплачених доходів та утриманих податків, наданих ДПІ в Амур-Нижньодніпровському районі міста Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області листом від 11.09.2015 року № 4701/6/04-61-11-02-65/2 (а.с. 120), відомостями ПАТ КБ «Приватбанк» від 25.05.2016 року №20.1.0.0.0/7-20160513/4400, наданими щодо руху по картці № НОМЕР_2 ОСОБА_1 (а.с. 129-131)

Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, суд вважає стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Газосантехмонтаж», , на користь ОСОБА_1, ІПН НОМЕР_1, 487 (чотириста вісімдесят сім) гривень 20 копійок судових витрат.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 57-60, 88, 212-215, 235, 256 ЦПК України, ст.ст. 21, 23, 47, 46, 116 КЗпП України, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Газосантехмонтаж» про встановлення факту перебування в трудових відносинах, - задовольнити.

Встановити факт перебування в трудових відносинах ОСОБА_1, ІПН НОМЕР_1, з Товариством з обмеженою відповідальністю «Газосантехмонтаж», , на посаді електромонтажника в період з 01 березня 2013 року по 16 травня 2013 року.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Газосантехмонтаж», , на користь ОСОБА_1, ІПН НОМЕР_1, 487 (чотириста вісімдесят сім) гривень 20 копійок судових витрат.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення. У разі якщо рішення було постановлено без участі особи, яка його оскаржує, апеляційна скарга подається з дня отримання копії рішення.

Суддя