Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Є.У. № 314/4439/16-ц Головуючий у 1-й інстанції: Капітонов Є.М.
Провадження № 22-ц/778/3550/16 Суддя-доповідач: ОСОБА_1
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 вересня 2016 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду Запорізької області у складі:

Головуючого: Трофимової Д.А.

Суддів: Крилової О.В.

ОСОБА_2

При секретарі: Семенчук О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу судді Вільнянського районного суду Запорізької області від 31 травня 2016 року по справі за заявою ОСОБА_3, заінтересована особа - приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_4, про встановлення факту родинних відносин,

В С Т А Н О В И Л А:

У травні 2016 року ОСОБА_3 звернувся до суду з заявою, заінтересована особа - приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_4, про встановлення факту родинних відносин.

У заяві ОСОБА_3 вказав, що він звернувся до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, проте, нотаріусом у видачі свідоцтва про право на спадщину було відмовлено, з підстав того, що не надано документів, які б підтвердили факт родинних відносин зі спадкодавцем ОСОБА_5

Ухвалою судді Вільнянського районного суду Запорізької області від 31 травня 2016 року «в прийнятті заяви до розгляду в окремому провадженні» відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою, ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просить ухвалу судді скасувати, справу направити до суду першої інстанції для вирішення питання про відкриття провадження у справі.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Постановляючи оскаржувану ухвалу, суддя зазначив, що зі змісту заяви ОСОБА_3 вбачається спір про право.

Але погодитися з таким висновком судді не можна з наступних підстав.

Так, згідно зі ст. 234 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

У відповідності до п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов'язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними.

Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім'єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо.

Якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження з'ясується, що має місце спір про право, суд на підставі частини шостої статті 235 ЦПК України залишає заяву без розгляду та роз'яснює заявникові, що він має право звернутися до суду з позовом на загальних підставах.

Суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв'язку із втратою годувальника (п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення»).

У заяві про встановлення факту родинних відносин ОСОБА_3 посилався на ст. 1265 ЦК України і зазначав, що є спадкоємцем пятої черги, так як померлий ОСОБА_5 є його дядьком, інших спадкоємців не має. Із матеріалів справи та поданої заяви не вбачається спору між спадкоємцями, та що встановлення факту вплине на спадкові права й обов'язки інших осіб, інших вимог по справі ніким не заявлено, а, отже, висновок суду про наявність спору про право на час постановлення оскаржуваної ухвали є помилковим.

В той же час, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту родинних відносин із спадкодавцем, якщо це не підтверджено відповідними документами, та він не може у зв'язку з цим оформити спадщину у нотаріальній конторі.

Як зазначає ОСОБА_3, він звернувся до нотаріуса, проте, не може оформити спадщину у нотаріальній конторі, оскільки не може підтвердити факт родинних відносин із спадкодавцем.

Крім того, якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження з'ясується, що має місце спір про право, суд на підставі ч. 6 ст. 235 ЦПК України залишає заяву без розгляду та роз'яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

Колегія також наголошує, що при постановленні ухвали від 31 травня 2016 року суддя керувався ч. 4 ст. 256 ЦПК України, за вимогами якої суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду.

Відповідно до ч. 1 ст. 210 ЦПК України ухвала суду, що постановляється як окремий документ, складається з вступної, описової, мотивувальної та резолютивної частин, у останній зазначаються: висновок суду, строк і порядок набрання ухвалою законної сили та її оскарження.

Як зазначалося вище, суддя дійшов висновку, що з заяви ОСОБА_3 про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, тоді він повинен був відмовити у відкритті провадження у справі. Проте, в резолютивній частині ухвали від 31 травня 2016 року суддя постановив «в прийнятті заяви до розгляду в окремому провадженні … відмовити», що є порушенням вищенаведених норм процесуального права.

Враховуючи зазначені обставини, оскаржувану ухвалу не можна визнати такою, що постановлена з дотриманням норм процесуального права, а тому на підставі п. 3 ч. 1 ст. 312 ЦПК України вона підлягає скасуванню з передачею питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 311, 312, 314, 315, 317, 319, 324 ЦПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Ухвалу судді Вільнянського районного суду Запорізької області від 31 травня 2016 року по цій справі скасувати та передати питання про відкриття провадження у справі на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:

Судді: