Справа № 275/7/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А І Н И

01 листопада 2016 року смт. Брусилів

Брусилівський районний суд Житомирської області в склад:

головуючого судді Лівочка Л. І.,

при секретарі- Дубчак Н.В.,

за участю: позивача - ОСОБА_1, представника позивача- Попович Т.Г.,

відповідача- Лузана М.А., представника третьої особи- Києнко Д.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Брусилів Житомирської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, третьої особи- Ставищенської сільської ради Брусилівського району Житомирської області, про усуненнея перешкод у користуванні та припинення самовільного використання земельної ділянки, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовною заявою до відповідача ОСОБА_2, третя особа - Ставищенська сільська рада Брусилівського району Житомирської області про усунення перешкод у користуванні та припинення самовільного використання земельної ділянки.

В позовній заяві позивачка вказала, що з 29.05.2007 року їй на праві власності, в порядку спадкування після смерті матері, належать земельні ділянки: площею 0,2500 га, що розташована за адресою: Житомирська область, Брусилівський район, село Ставище, вул. Лузанівська, 62, цільове призначення - для будівниицтва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд; та площею 0,07 га, що розташована за адресою : Житомирська область, Брусилівський район, село Ставище, вул. Лузанівська, цільове призначення - для особистого селянського господарства. При встановлені огорожі та подальших вимірах нею було виявлено, що сусід ОСОБА_2 ( садиба № 60 по вул. Лузанівській , с. Ставище) самовільно захопив та користується частиною її земельної ділянки. При оформлені технічної документації на землю між ними спору не було. Вважає, що сарай ОСОБА_2 знаходиться на частині належної їй земельної ділянки. Просила зобов"язати відповідача припинити користування частиною належної їй земельної ділянкої, звільнити земельну ділянку та привести до стану, придатного для використаня за цільовим призначенням; зобов"язати ОСОБА_2 сприяти відновленню межових знаків відповідно до чинної технічної документації на земельні ділянки та зобов"язати його не перешкоджати встановленню нових межових знаків між земельними ділянками.

25.08.2016 року ОСОБА_1 подала до суду заяву про уточнення позовних вимог та залучення до участі в справі в якості співвідповідачів ОСОБА_3 та ОСОБА_4, так як їй стало відомо, що вони є власниками земельної ділянки, що розташована за адресою с. Ставище вул.Лузанівська,60.

Ухвалою суду від 09.09.2016 року до участі в справі залучені в якості співвідповідачів ОСОБА_3 та ОСОБА_4.

В суді позивачка та її представник підтримали позовні вимоги, та показали, що ОСОБА_1 на праві приватної власності належить земельна ділянка, що розташована в селі Ставище вул. Лузанівська, 62, площею 0,2500 га , цільове призначення - для

обслуговування житлового будинку, та земельна ділянка площею 0,07 га, цільове призначення- для ведення особистого селянського господарства, відповідно до державних актів на землю. Земельні ділянки отримані у власність на підставі свідоцтва про спадщину, після смерті матері. При встановлені огорожі та подальших вимірах було виявлено, що сусід ОСОБА_2 (садиба № 60 по вул.Лузанівській с.Ставище) самовільно захопив та користується частиною земельної ділянки, належної ОСОБА_1 Встановлено, що на частині земельної ділянки, що належить їй знаходиться сарай ОСОБА_2 ОСОБА_2 відмовляється встановити межові знаки відповідно до технічної документації. При оформлені технічної документації на землю між ними спору не було. Просила зобов"язати відповідачів припинити користування належною їй земельною ділянкою, що відносяться до садиби № 62 по вул. Лузанівській в с. Ставище, звільнити земельну ділянку та привести до стану, придатного для використаня за цільовим призначенням; та зобов"язати відповідачів сприяти відновленню межових знаків відповідно до чинної технічної документації на земельні ділянки, зобов"язати відповідачів не перешкоджати встановленню нових межових знаків

Відповідач ОСОБА_2 в суді, діючи від свого імені, та за дорученням, від імені ОСОБА_3 та ОСОБА_4, позов не визнав та показав, що перешкод у користуванні земельною ділянкою позивачці не здійснює та її земельною ділянкою не користується. На земельній ділянці, що належить позивачці, належних йому та його дочкам: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 будівель чи споруд немає і ніколи не було. Земельна ділянка та будинок № 60 по вул. Лузанівській в с. Ставище йому дістались від матері. До 1996 року земельні ділянки в селі Ставище по вул. Лузанівській 60 та 62 належали колгоспу, в 1996 році він приватизував земельну ділянку. Після 1996 року на земельній ділянці він ніяких будівель не здійснював, парканів не будував і координати меж не міняв. Всі будівлі та паркани на його ділянці, на яку він має державний акт, були побудовані до 1996 року. Він подарував будинок та земельну ділянку своїм дітям: ОСОБА_3 та ОСОБА_4, по 1/2 частці кожній, теперь вони є власниками. Твердження позивачки ( його сусідки), що частка земельної ділянки, якою користувалась за життя його мати, а потім він, належить їй, є безпідставним. Просив в задоволенні позовних вимог відмовити, так як позивачкою не надано суду доказів того, що він чи його доньки порушують її права на володіння та розпорядження належною їй земельною ділянкою.

В суді представник третьої особи- Києнко Д.О. позовні вимоги не визнав та показав, що Ставищенська сільська рада Брусилівського району Житомирської області не має ніякого відношення до порушення прав власності ОСОБА_1 суміжним землекористувачем, та не може бути стороною по справі. Вважає, що відсутні будь-які докази того, що порушено право власності ОСОБА_1 на земельну ділянку суміжним землевласником, так як сама ОСОБА_1 стверджує, що при оформлені технічної документації на землю між нею та ОСОБА_2 ніяких спорів не було. Крім того, спір між сторонами намагались врегулювати неодноразово представники сільської ради, виходом на місце було встановалено, що без проведення спеціального дослідження за участю спеціаліста, зробити це неможливо.

Суд, вислухавши сторони, та їх представників, представника третьої особи, дослідивши та оцінивши надані докази, приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 на праві власності належать земельні ділянки, що розташовані в с. Ставище вул. Лузанівська ,62, що підтверджується державними актами на земельні ділянки.

Відповідно до Державного акту серія ЯК № 099541, виданого ОСОБА_1, вона на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 29.05.2007 року є власником земельної ділянки, що розташована за адресою: Житомирська область Брусилівський район , вул. Лузанівська, площею 0,0758га, цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства ( а.с. 5).

Відповідно до Державного акту серія ЯК № 099750, виданого ОСОБА_1, вона, на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 29.05.2007 року, є власником земельної ділянки, що розташована за адресою: Житомирська область Брусилівський район , вул. Лузанівська,62, площею 0,2500га, цільове призначення - для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд (а.с. 6).

Судом встановлено, що ОСОБА_2 на праві власності належала до 28.10.2016 року, а ОСОБА_3 та ОСОБА_4 з 28.10.2016 року належить земельна ділянка, що

розташована за адресою : Житомирська область, Брусилівський район с. Ставище по вул. Лузанівській, 60., що підтверджується наступним.

Відповідно до Державного акта на право приватної власності на землю Серія ЖТ- 23-16 № 000257 від 12.09.1996 року ОСОБА_2 належить земельна ділянка площею 0,3342 га, що розташована на території с. Ставище Ставищенської сільської ради Брусилівського району( вул. Лузанівська) ( а.с. 36).

29.10.2011 року ОСОБА_2 подарував, в рівних частках, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 житловий будинок № 60 з надвірними будівлями, який знаходиться по вул. Лузанівській в селі Ставище, Брусилівського району, Житомирської області та земельну ділянку площею 0,3342 гектарів, на якій він розташований , що підтверджується договором дарування( а.с. 115).

Відповідно до відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно 28.10.2016 року за ОСОБА_3 та ОСОБА_4 зареєстровано право спільної приватної власності, по 1/2, на житловий будинок № 60 по вул. Лузанівській, в селі Ставище, Брусилівського району, Житомирської області.

Відповідно до відомостей з Державного реєстру речивих прав на нерухоме майно 28.10.2016 року за ОСОБА_3 та ОСОБА_4 зареєстровано право приватної спільної часткової власності, по 1/2 , на земельну ділянку площею 0,25 га , кадастровий номер :01:001:0793, що розташована за адресою: Житомирська область Брусилівський район с. Ставище, вул. Лузанівська,60.

Відповідно до відомостей з Державного реєстру речивих прав на нерухоме майно 28.10.2016 року за ОСОБА_3 та ОСОБА_4 зареєстровано право спільної часткової власності, по 1/2, на земельну ділянку площею 0,0842 га, кадастровий номер :01:001:0794, що розташована за адресою: Житомирська область Брусилівський район с. Ставище, вул. Лузанівська.

Статтею 10 ЦПК України передбачено, що цивільне законодавство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Суд сприяє всебічному і повному з"ясуванню обставин справи: роз"яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов"язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхнії прав у випадках, встановлених цим Кодексом.

Згідно із статтею 60 ЦПК України кожна сторона зобов"язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може грунтуватись на припущеннях.

Позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_5 вказали в позовній заяві та в суді настоювали на тому, що відповідачі порушують право ОСОБА_1 на користування належною їй земельною ділянкою, на підтвердження чого надали суду державні акти про право власності ОСОБА_1 на земельні ділянки.

Відповідач ОСОБА_2 заперечував в суді, що ним та ОСОБА_3,ОСОБА_4 порушуються права ОСОБА_1 на користування належною їй земельною ділянкою, на підтвердження чого надав правовстановлюючі документи на належну земельну ділянку.

Судом встановлено,що не заперечували в суді і сторони, що при оформленні технічної документації на земельні ділянки між сторонами спорів не було.

Відповідно до листа № 101 від 07.06.2016 року головного спеціаліста відділу МА, ЖКГ,ЦЗН Брусилівської райдержадміністрації, у відділі відсутні будь-які документи по перебудові існуючого на початок 90-х років сараю розмірами ( 3м-4м), який розташований біля паркану садиби № 62 по вул. Лузанівській в с. Ставище Брусилівського району Житомирської області( а.с. 106).

Суд пропонував сторонам призначити експертизу для з"ясування обставин, що мають значення для справи, але сторони відмовились.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що позивачем не надано суду доказів того, що відповідачами порушуються її права на користування земельною ділянкою та що ними самовільно використовується належна їй земельна ділянка .

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 209, 213-215, ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа- Ставищенська сільська рада Брусилівського району Житомирської області, про усунення перешкод у користуванні та припинення самовільного використання земельної ділянки- відмовити.

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до апеляційного суду Житомирської області через Брусилівський районний суд Житомирської області протягом десяти днів з дня отримання копії повного рішення, яке виготовлене 04.11.2016 року. Особи, ячкі брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час прорголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не було скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Л. І. Лівочка