АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22ц/790/5755/16 Головуючий 1 інст. Тімонова В.М.
Справа № 610/2464/16-ц Доповідач - Кругова С.С.
Категорія: договірні
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 жовтня 2016 року Апеляційний суд Харківської області у складі:

головуючого Кругової С.С.,

суддів Міненкової Н.О., Трішкової І.Ю,

екретаря ОСОБА_1

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Балаклійського районного суду Харківської області від 27 липня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики, -

в с т а н о в и в :

У червні 2016 року позивач звернулася з позовом в якому просила стягнути з відповідача на її користь суму боргу по розписці від 16.05.2015 року з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення в сумі 12251,54 грн. та 3% річних в сумі 199 грн., а всього 12450,54 грн.

Рішенням Балаклійського районного суду Харківської області від 27 липня 2016 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 суму боргу за договором позики з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення в розмірі 12251,54 грн. та три відсотки річних в сумі 199 грн., всього: 12450,54 грн.

Стягнуто з відповідача на користь позивача витрати, повязані зі сплатою судового збору в сумі 551,20 грн..

Не погоджуючись з зазначеним рішенням ОСОБА_2 звернулася з апеляційною скаргою, у якій просить скасувати рішення суду першої інстанції, та відмовити в задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування апеляційної скарги вказує, що рішення суду є необґрунтованим, безпідставним та ухваленим з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Вважає рішення незаконним, прийнятим без зясування обставин у справі, що мають значення для справи. Суд розглянув справу за відсутності встановленого факту отримання грошей у борг та письмового договору позики.

Судом першої інстанції не надано оцінки факту відсутності письмової форми договору позики та не враховано, що письмова форма договору позики його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, а й факту передачі грошових коштів позичальнику, а надано перевагу свідченням свідка, яка є заінтересованою особою тому що є подругою позивачки.

Заслухавши доповідь судді, пояснення осіб, що зявилися, обговоривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що позивач свої зобов"язання щодо надання відповідачу грошових коштів виконав, а відповідач в свою чергу не повернула позику у встановлений строк, про що свідчить наявність оригіналу розписки у позивача.

З таким висновком суду, судова колегія погоджується, з наступних підстав.

Судовим розглядом встановлено, що ОСОБА_2 16.05.2015 року була складена розписки, зі змісту якої вбачається, що вона взяла у борг 11354 грн. у ОСОБА_3, які зобовязувалась повернути до листопада 2015 року (а.с.21).

Відповідно до статті 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Частинами 1 та 2 ст.1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми.

На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Частиною 1 ст.1049 Цивільного Кодексу України визначено обов'язок позичальника повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно ч.1 ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

В статті 629 ЦК України зазначено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.

За правилами частини першої статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Статтею 525 ЦК України визначено недопустимість односторонньої відмови від зобов'язання.

Відповідач не виконала свої зобовязання і не повернула позивачу взяті в позику грошові кошти.

Згідно зі ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідач не надала суду достовірних письмових доказів, які б підтвердили факт сплати боргу або спростували його наявність.

Статтею 57 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Будь яких доказів, які б спростовували висновки суду - відповідач не надала.

Доводи апеляційної скарги не є суттєвими, і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Матеріали справи не містять доказів доводів представника відповідача щодо факту проведення ревізії, виявлення недостачі і написанням у зв"язку з цим відповідачем розписки. Факт знаходження відповідача в трудових відносинах з позивачем не виключає можливості отримання відповідачем у позивача грошових коштів у борг. Посилання відповідача на показання свідків не є належним доказом.

Доводи відповідача, що не укладено договір позики не звільняє її від відповідальності, оскільки розписка свідчить про взяті не. зобов"язання щодо повернення боргу.

Отже, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про задоволення позову.

Відповідно до ст.ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 525, 526, 610, 626, 629, 1046, 1046, 1049 ЦК України ст.ст. 10, 57, 58, 60, 303, 304, 307, 308, 313, 314, 315, 317, 319, 324, 325 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Балаклійського районного суду Харківської області від 27 липня 2016 року залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення. Касаційна скарга може бути подана безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий С.С. Кругова

Судді Н.О. Міненкова

ОСОБА_4