Провадження №2/359/1853/2016
Справа №359/5325/16-ц
РІШЕННЯ

Іменем України

27 жовтня 2016 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого - судді Журавського В.В.

при секретарі Алфімовій І.М..

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Борисполі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом, -

ВСТАНОВИВ:

В липні 2016 року ОСОБА_1 звернулась до суду з даним позовом з проханням визнати за нею право власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та складається з: житлового будинку «А», прибудови «а1», прибудови «а2», ганку, погреба з шийкою «В», вбиральні «Г», сараю «Д», душу «Е», сарай-бані «Ж», гаражу «З», колодязя «1», колодязя «ІІ», ями вигрібної «ІІІ», ями вигрібної «ІV», огорожі «1-4», в порядку спадкування за законом після смерті її чоловіка, ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року помер чоловік позивача - ОСОБА_3, який за життя заповіт не складав. Після його смерті відкрилась спадщина, яка складається із житлового будинку АДРЕСА_1 Спадкоємцями першої черги після його смерті є позивач та їхній син, відповідач по справі - ОСОБА_2 На момент смерті чоловіка позивач постійно проживала в спадковому будинку та після його смерті фактично вступила в управління та володіння спадковим будинком, а син ОСОБА_2 не був зареєстрований та не проживав в даному будинку. До нотаріальної контори позивач не зверталася, бо вважала, що право власності до неї перейде автоматично. Рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 10 січня 2012 року було встановлено факт прийняття спадщини позивачем. Проте, отримати свідоцтво про право на спадщину на житловий будинок позивач не може, оскільки за життя її чоловік не оформив правовстановлюючий документ та не здійснив державну реєстрацію права власності на житловий будинок. Це створює перешкоди для його успадкування. У зв'язку з цим, позивач змушена звернутися до суду за захистом своїх спадкових прав.

У судове засідання позивач не з'явилась, про дату час і місце розгляду справи повідомлена належним чином. Проте, подала до суду заяву, якою позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити, крім того просила розгляд справи здійснити у її відсутність.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився, про дату час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. Проте, надав суду заяву про визнання позову, в якій проти задоволення позовних вимог не заперечує та просить розгляд справи проводити у його відсутність.

Дослідивши матеріали цивільної справи, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року помер чоловік позивача - ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про смерть виданим відділом реєстрації актів громадянського стану Бориспільського міськвиконкому Київської області 08 грудня 1997 року, про що складено відповідний запис за №556 (а.с.7).

На випадок своєї смерті ОСОБА_3 заповіту за життя не склав. Спадкоємцями за законом першої черги є його дружина, позивач по справі ОСОБА_1 та син, відповідач по справі - ОСОБА_2

Після його смерті відкрилась спадщина, яка складається з житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться за адресоюАДРЕСА_2Відповідно до ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

На момент смерті чоловіка позивач постійно проживала в спадковому будинку та після його смерті фактично вступила в управління та володіння спадковим будинком. До нотаріальної контори позивач не зверталася, бо вважала, що право власності до неї перейде автоматично.

Рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 10 січня 2012 року було встановлено факт родинних відносин та факт прийняття спадщини позивачем (а.с.5).

Свідоцтво про право на спадщину за законом на житловий будинок отримати позивач не може у зв'язку з тим, що чоловік за життя не здійснив державну реєстрацію домоволодіння.

Відповідно до технічного паспорта на житловий будинок АДРЕСА_1 будинок побудований в 1968 році та належав померлому ОСОБА_3, який він успадкував після смерті свого батька ОСОБА_4 (а.с.9-11).

Згідно ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщина) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

До складу спадщини, відповідно до ст.1218 ЦК України, входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до абз.3 ч.2 ст.331 ЦК України, якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Відповідно до ч.3 ст.3 Закону України від 1 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

Відповідно до ч.4 ст.3 зазначеного Закону права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав.

Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася Інструкцією про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженої заступником Міністра комунального господарства Української РСР від 31 січня 1966 року і яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 року № 56, Тимчасовим положенням про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 7 лютого 2002 року №7/5.

Відповідно до вказаних нормативних актів передбачалась державна реєстрація будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК та Законом України від 1 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Згідно ч.7 ст. 16 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація прав проводиться на підставі заяви правонабувача, сторін (сторони) правочину, за яким виникло право, або уповноважених ними (нею) осіб. Відповідно до положень ч.10 даної норми під час подання заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень фізична особа повинна пред'явити документ, що посвідчує її особу, а у разі подання заяви представником фізичної особи чи юридичної особи - документ, що підтверджує його повноваження діяти від імені таких осіб.

Враховуючи те, що ОСОБА_3 помер, виконання вищезазначених приписів закону щодо подання особисто заяви про державну реєстрацію прав та документу на підтвердження особи є неможливим. Так само неможливо подати позивачем доручення від імені померлого, оскільки за життя таких доручень у встановленому законом порядку на ім'я ОСОБА_1 він не оформлював.

На підставі наведеного, суд дійшов до висновку, що позивач, яка прийняла спадщину після смерті ОСОБА_3, в тому числі на житловий будинок з господарськими спорудами та надвірними будівлями, набула право власності в порядку спадкування за законом з моменту відкриття спадщини.

Підсумовуючи вище викладене, суд вважає за можливе визнати за позивачем право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 з господарськими спорудами та надвірними будівлями, що є об'єктом спадщини, оскільки відсутність правовстановлюючого документу позбавляє ОСОБА_1 можливості оформити спадкові права щодо вказаного домоволодіння у встановленому законом порядку.

На підставі викладеного та керуючись ч.3 та ч.4 ст.3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», абз.3 ч.2 ст.331, ч.1 ст.1268, ч.1 ст.1269 та ч.1 ст.1270 ЦК України, п.2 ч.1 ст.208, ч.3 ст.209, ст.ст.212-215 та ст.218 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити у повному обсязі.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, в порядку спадкування за законом після смерті її чоловіка, ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

Рішення суду може бути оскаржене через Бориспільський міськрайонний суд шляхом подання апеляційної скарги до Апеляційного суду Київської області протягом десяти днів з дня проголошення рішення, а особами, які брали участь у розгляді справи, але не були присутні під час проголошення, на протязі десяти днів з моменту отримання копії рішення.

Суддя: підпис

З оригіналом згідно:

Суддя Бориспільського міськрайонного суду В.В. Журавський