Справа № 368/573/16-ц
Провадження № 2/368/349/16
Рішення

Іменем України

(Заочне)

"11" травня 2016 р. Кагарлицький районний суд Київської області

в складі: головуючого судді Шевченко І.І.

при секретарі Гребеневич А.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Кагарлик цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Расавської сільської ради Кагарлицького району Київської області, третя особа: Управління Держгеокадастру в Кагарлицькому районі Київської області про визнання права власності на земельну ділянку, -

встановив:

позивач просить суд визнати за нею право власності на земельну ділянку площею 0,1004 га, розташовану в с. Расавка, Кагарлицького району, Київської області по вул. П.Мирного, наданої для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських споруд, кадастровий номер :01:319:0028, посилаючись на те, що 10 вересня 2012 року помер її чоловік - ОСОБА_2, який був зареєстрований та мешкав до дня смерті за адресою: АДРЕСА_1.

Після його смерті відкрилася спадщина у вигляді земельної ділянки площею 0,1004 га розташованої в с. Расавка, Кагарлицького району, Київської області по вул. П.Мирного та наданої для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських споруд, яка належала її чоловікові на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯЙ № 337371, виданого управлінням Держкомзему у Кагарлицькому районі, Київської області та зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів за № 03908.

Вона, як дружина померлого, являється єдиним спадкоємцем першої черги за законом, оскільки їхні з померлим діти спадщину не прийняли, бо на час її відкриття не проживали разом із спадкоємцем, та не подавали заяви про прийняття спадщини, що підтверджується копією її заяви в нотаріальну контору від 07.05.2015р. № 331.

Вона ж спадщину прийняла згідно ч. 3 ст. 1268 Цивільного кодексу України, оскільки постійно проживала разом із спадкоємцем на час її відкриття, що підтверджується відповідною довідкою від 29.04.2015 р. № 388. Але вона не може отримати свідоцтво про право на спадщину, оскільки Державний акт на право власності на земельну ділянку на імя померлого виданий після його смерті, тобто з порушенням вимог чинного законодавства.

Але той факт, що зазначена земельна ділянка належить її померлому чоловікові підтверджується копією рішення XXIV сесії IV скликання Расавської сільради від 18.05.2010р. № 5, згідно якого її чоловікові було надано дозвіл на виготовлення проекту із землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для будівництва жилого будинку по вул. П.Мирного в с. Расавка, після чого відповідною землевпорядною організацією були виконані всі необхідні для цього роботи, та виготовлена технічна документація для видачі Державного акту на землю, на що вона з чоловіком витратили значні кошти.

Крім того, земельній ділянці, яка по даним Держкомзему значиться за її чоловіком, присвоєний кадастровий номер.

При таких обставинах за нею можливо визнати право власності на зазначену земельну ділянку у порядку спадкування.

Представник відповідача в особі Расавської сільської ради Кагарлицького району Київської області в судове засідання не зявився, про час і місце розгляду справи був повідомлений завчасно, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене йому належним чином, а тому суд вважає ухвалити заочне рішення на підставі наявних в справі матеріалів.

Представник відповідача в особі Управління Держгеокадастру в Кагарлицькому районі Київської області в судове засідання не зявився, про час і місце розгляду справи був повідомлений завчасно, про що свідчить розписка про отримання судової повістки, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене йому належним чином, а тому суд вважає ухвалити заочне рішення на підставі наявних в справі матеріалів

Згідно із ч.1 ст. 224 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Суд, вислухавши позивача, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з наступних підстав.

В судовому засіданні суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносин, що виникають у державі.

У відповідності з п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997 року, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов'язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом.

Відповідно до ст. 55 Конституції України, кожному гарантується судовий захист його прав і свобод.

Згідно зі ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 10 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності.

Згідно зі ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних та юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст. ст. 57, 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко - і відеозаписів, висновків експертів. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 346 ЦК України право власності припиняється у разі смерті власника.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб спадкоємців).

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

10 вересня 2012 року помер ОСОБА_2.

За життя ОСОБА_2. належала земельна ділянка площею 0,1004 га, що розміщена за адресою: с. Расавка по вул.. П. Мирного Кагарлицького району і цільове призначення якої для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських споруд.

Згідно ч. 1 ст. 1223 Цивільного кодексу України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

При житті ОСОБА_2 заповіт на все своє майно , в тому числі вищезазначену земельну ділянку, складено не було.

Згідно ч. 2 ст. 1223 Цивільного кодексу України у разі відсутності заповіту, визнання його недійснім, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також: у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 того Кодексу.

Згідно ст. 1261 Цивільного кодексу України у першу чергу право на спадкуванню за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народженні після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Після смерті ОСОБА_2 із спадкоємців першої черги залишилася його дружина ОСОБА_1, а інші його діти спадщину не прийняли.

У звязку з відкриттям спадщини ОСОБА_2 позивач ОСОБА_1 у встановлений ст. 1270 ЦК України шестимісячний строк звернулася із заявою до Обухівської районної державної нотаріальної контори про прийняття спадщини.

Листом від 07 травня 2015 року державний нотаріус позивачу повідомив про неможливість видати свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку, площею 0,1004 га, розташовану за адресою: с. Расавка Кагарлицького району Київської області, вул. П. Мирного, після померлого 10 вересня 2012 року чоловіка позивача ОСОБА_2, через відсутність документів, для вчинення нотаріальної дії.

Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності у разі втрати документу, що засвідчує його право власності.

Судом також встановлено, що згідно довідки Управління Держгеокадастру у Кагарлицькому районі нормативна грошова оцінка земельної ділянки належної ОСОБА_2 становить 42 924,00 грн.

Відповідно до ст. 41 Конституції України право приватної власності набувається в порядку визначеному законом.

Відповідно до ст. 1217 ч. 1 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

У відповідності ч. 1 ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Враховуючи вищевикладене, а також те, що позивачка є єдиною спадкоємицею після смерті ОСОБА_2 та яка бажає прийняти спадщину, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись Законом України від 02 вересня 1993 року «Про нотаріат», ЦК України, постановою Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», «Інструкцією про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» , затверджена наказом Міністерства юстиції України від 18 червня 1994 року № 18/5, ст. ст. 10, 11, 60, 212, 213, 214, 215, 218 ЦПК України суд, -

вирішив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Расавської сільської ради Кагарлицького району Київської області, третя особа: Управління Держгеокадастру в Кагарлицькому районі Київської області про визнання права власності на земельну ділянку - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, право власності в порядку спадкування на земельну ділянку площею 0,1004 га, розташовану в с. Расавка Кагарлицького району Київської області по вул.. П. Мирного, наданої для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських споруд, кадастровий номер :01:319:0028.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Київської області через Кагарлицький районний суд протягом десяти днів з дня проголошення, а особами , які брали участь у справі і не були присутніми в судовому засіданні протягом 10 днів з дня отримання копії рішення.

Суддя І.І. Шевченко