Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний № 315/1198/15 Головуючий у 1 інстанції: Ярош С.О.
Провадження № 22-ц/778/537/16 Суддя-доповідач: Дашковська А.В.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«26» січня 2016 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого: Кримської О.М.,

суддів: Дашковської А.В.,

Подліянової Г.С.,

при секретарі: Мельнику З.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на рішення Гуляйпільського районного суду Запорізької області від 25 листопада 2015 року по справі за позовом ОСОБА_3 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Новий Заповіт» Гуляйпільського району Запорізької області, треті особи Відділ Держгеокадастру в Гуляйпільському районі Запорізької області, Гуляйпільська міська рада Запорізької області, про визнання недійсною додаткової угоди до договору оренди земельної ділянки та розірвання договору оренди земельної ділянки, -

ВСТАНОВИЛА:

В листопаді 2015 року ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом до ТОВ «Новий Заповіт» Гуляйпільського району Запорізької області, треті особи Відділ Держгеокадастру в Гуляйпільському районі Запорізької області, Гуляйпільска міська рада Запорізької області, про визнання недійсною додаткової угоди до договору оренди земельної ділянки та розірвання договору оренди земельної ділянки.

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що є спадкоємицею земельної ділянки площею 4,9920 га, кадастровий номер НОМЕР_1, розташованої на території ДП № 72; п.760 Гуляйпільської міської ради Гуляйпільського району Запорізької області, після смерті матері ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

26 липня 2007 року ОСОБА_4 уклала договір оренди землі № 227 з ТОВ «Новий заповіт» на 10 років. Даний договір зареєстрований в ДП «Центр Державного земельного кадастру при Державному Комітеті України по земельним ресурсам, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 22 жовтня 2008року.

10.02.2014 року вона як спадкоємець уклала додаткову угоду до договору оренди земельної ділянки з ТОВ «Новий Заповіт» в особі директора Шрамка І.М., в якій сторони затвердили зміни по збільшенню розміру орендної плати.

Вважає додаткову угоду від 10.02.2014 року до договору оренди земельної ділянки від 26.07.2008 року недійсною, оскільки додаткова угода не пройшла державної реєстрації, до того ж в даній додатковій угоді недостовірно вказано, що договір оренди земельної ділянки від 26.07.2008 року без номеру, проте договір має номер 227 і під цим номером пройшов державну реєстрацію.

Крім того, вважає, що договір № 227 від 26.07.20 07 року, укладений між ОСОБА_4 та ТОВ «Новий Заповіт», має бути розірваний, оскільки в порушення умов договору відповідач не в повному обсязі сплатив орендну плату за 2014 р., також відповідно до п. 10 договору обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням коефіцієнту індексації поточного року, що не було здійснено відповідачем.

На підставі зазначеного просила визнати недійсною додаткову угоду від 10.02.2014 року до договору оренди земельної ділянки № 227 від 26 липня 2007 року, укладену між нею та ТОВ «Новий Заповіт»; розірвати договір оренди земельної ділянки № 227 від 26 липня 2007 року, укладений між ОСОБА_4 та ТОВ «Новий Заповіт»; стягнути з ТОВ «Новий Заповіт» на її користь судовий збір в сумі 1142,27 грн.

Рішенням Гуляйпільського районного суду Запорізької області від 25 листопада 2015 року позов залишено без задоволення.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю-доповідача, пояснення учасників апеляційного розгляду, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Згідно зі ст. 309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення або неправильне застосування норм матеріального та процесуального права.

Статтею 303 ЦПК України передбачено, що під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Апеляційний суд не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення.

Відмовляючи в задоволенні позову про визнання недійсною додаткової угоди та розірвання договору оренди № 227 від 26 липня 2007 року, укладеного між ОСОБА_4 та ТОВ «Новий заповіт», за недоведеністю позовних вимог, суд першої інстанції, застосувавши положення ст.210 ЦК України, ст. 18, 20 Закону України «Про оренду землі», за якими передбачалося, що договір оренди землі підлягає державній реєстрації і є укладеним з моменту такої реєстрації, та пославшись на ч.2.ст.651 ЦК України, згідно з якою договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною, при цьому істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Проте, повністю з таким висновком погодитись не можна з наступних підстав.

Як вбачається зі змісту позовної заяви, орендодавець земельної ділянки ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом до орендаря Товариства з обмеженою відповідальністю «Новий Заповіт» Гуляйпільського району Запорізької області з вимогою про розірвання договору оренди землі №227 від 26.07.2008 року в зв`язку з тим, що відповідач не виконав зобов`язання, передбачені п.9,10,11,28 договору, а саме: не виплатив орендну плату в належному розмірі - 1,5% нормативної оцінки земельної ділянки, або в натуральній формі - 1700 кг зерна та 200 кг соняшника, обчислив розмір орендної плати за землю без врахування коефіцієнту індексації поточного року. через що вона була значною мірою позбавлена того, на що розраховувала при укладанні договору.

Відповідно до ч. 2 ст. 792 ЦК України відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом.

Спеціальним законом, яким регулюються відносини, пов'язані з орендою землі, є Закон України «Про оренду землі».

Частиною 2 ст.651 ЦК України та ч.3 ст.31 Закону України "Про оренду землі" передбачено, що договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

За змістом положень абзацу 2 ст.651 ЦК України істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Судом першої інстанції встановлено, що 26.07.2008 року між ОСОБА_4 та Товариством з обмеженою відповідальністю «Новий Заповіт» Гуляйпільського району Запорізької області було укладено договір оренди землі №227, відповідно до якого земельна ділянка площею 4,9920 га, яка належала ОСОБА_6 була передана в оренду відповідачу строком на 10 років(а.с.12).

Відповідно до п.2 договору в оренду передається земельна ділянка строком на 10 років зі сплатою орендної плати згідно з п.п.9,10 договору в грошовій оцінці в розмірі 1,5 % від нормативної оцінки земельної ділянки з урахуванням коефіцієнту індексації поточного року або в натуральній: соняшник - 160 кг, зерно фуражне - 1700 кг, яка виплачується відповідно до п.11 договору не пізніше 31 грудня поточного року. У розмір орендної плати входить податок на землю.

Згідно з п.36 договору оренди землі зміна умов договору здійснюється у письмовій формі за взаємною угодою сторін шляхом укладення додаткової угоди до цього договору.

17.09.2010 року державним нотаріусом Гуляйпільської державної нотаріальної контори Запорізької області Горовою Я.О. позивачу видане свідоцтво про право на спадщину ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року, на земельну ділянку площею 4,9920 га кадастровий номер НОМЕР_1, розташованої на території ДП №72 п.760 Гуляйпільської міської ради Гуляйпільського району Запорізької області, яка належала спадкодавцю на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_2, виданого Гуляйпільською районною державною адміністрацією Запорізької області 25 листопада 2005 року, надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с.4).

Позивач є власником земельної ділянки площею 4,9920 га кадастровий номер НОМЕР_1, розташованої на території ДП №72 п.760 Гуляйпільської міської ради Гуляйпільського району Запорізької області, наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що підтверджується Державним актом на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_3, виданого 25.10.2010 року головою Гуляйпільської районної державної адміністрації Запорізької області Дудкою О.І. (а.с.7).

Як вбачається з довідки №381 від 25.11.2015 року, розмір орендної плати, який за умовами п.9,10 договору оренди земельної ділянки підлягав нарахуванню та сплаті за 2014 рік становив 3426 грн. 81 коп. (з урахуванням положень Указу Президента України від 19.08.2008 року №725/2006 «Про невідкладні заходи щодо захисту власників земельних ділянок та земельних часток (паїв)» щодо розміру орендної плати 3% нормативної грошової оцінки землі - 114 227 грн. 10 коп. (станом на 2014 рік); коефіцієнту індексації нормативної грошової оцінки згідно Постанови Кабінету Міністрів від 31.10 2011 року №1185), в тому числі 514 грн.02 коп. - податок на землю (а.с.32-33). Таким чином, розмір орендної плати до видачі у 2014 році - 2912,79 грн. (3426 грн.81 коп. - 514 грн.02 коп. = 2912,79 грн.).

Судом встановлено та підтверджується видатковим касовим ордером від 30.09.2014 року на суму 2112 грн., відомістю видачі зерна на земельний пай за 2014 рік - 800 кг.(на суму 1120 грн.) (а.с.30, 31), що позивач отримала орендну плату за 2014 рік на загальну суму 3232,00 грн.

Довід апеляційної скарги про те, що суд не взяв до уваги розрахунок позивача не заслуговує на увагу, оскільки матеріали справи не містять іншого розрахунку орендної плати, ніж той, що наданий відповідачем. Не надано іншого розрахунку ОСОБА_3 і в суді апеляційної інстанції.

Заперечення позивача щодо отримання орендної плати відповідно до наданої відповідачем відомості та видаткового касового ордеру не підтверджено належними доказами, що є обов'язком сторони відповідно до вимог ст.ст.10,60 ЦПК України.

Виконуючи вимоги ч.4 ст.10 ЦПК України щодо сприяння всебічному та повному з'ясуванню обставин справи, суд апеляційної інстанції повторно роз'яснив позивачці її право заявити клопотання про призначення почеркознавчої судової експертизи, проте ОСОБА_3 відмовилась заявити вказане клопотання.

З огляду на викладені обставини, колегія суддів погоджується з висновком суду щодо відмови в задоволення позовних вимог ОСОБА_3 про розірвання договору оренди землі №227, укладеного між сторонами.

Судом також встановлено, що 10.02.2014 року між сторонами було укладено додаткову угоду до договору оренди земельної ділянки, яка передбачає збільшення орендної плати до 5882 грн., інші умови, до яких не внесені зміни, зберігають чинність. За змістом додаткової угоди, вона є невід'ємною частиною договору та набирає чинності з дати державної реєстрації (а.с.10).

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог про визнання недійсною додаткової угоди від 10.02.2014 року, суд, встановивши, що зазначена угода не пройшла державну реєстрацію, дійшов правильного висновку про те, що вона не набрала чинності, а тому не породжує правових наслідків для сторін.

До вказаного висновку суд першої інстанції дійшов, пославшись на положення ст.210 ЦК України, відповідно до якої правочин підлягає державній реєстрації лише у випадках, встановлених законом, такий правочин є вчиненим з моменту його державної реєстрації та ст.20 Закону України «Про оренду землі», - укладений договір оренди землі підлягає державній реєстрації.

Проте, Законом України «Про внесення змін до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» та інших законодавчих актів України» №1878 від 11.02.2010 року до Закону України «Про оренду землі» внесені зміни, а саме: виключені статті 18 та 20, статтю 6 доповнено частиною п'ятою такого змісту: «Право оренди земельної ділянки підлягає державній реєстрації відповідно до закону».

Таким чином, оскільки судом застосовано положення ст. 20 Закону України «Про оренду землі», які на час виникнення спірних правовідносин не підлягали застосуванню, та не застосовано ч.5 ст.6 зазначеного закону, колегія суддів вважає за необхідне змінити рішення суду в частині правового обґрунтування відмови в задоволенні позову відповідно до п.4.ст.309 ЦПК України.

Довід апеляційної скарги щодо обов'язку Товариства з обмеженою відповідальністю «Новий Заповіт» Гуляйпільського району Запорізької області здійснити дії щодо державної реєстрації додаткової угоди колегія суддів вважає неприйнятним, оскільки а ні нормами Закону України «Про оренду землі», ані умовами угоди покладання зазначеного обов'язку саме на орендаря не передбачено.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 316,317 ЦПК України, колегія суддів

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Гуляйпільського районного суду Запорізької області від 25 листопада 2015 року у цій справі змінити в частині правового обґрунтування підстав відмови в задоволенні позову ОСОБА_3 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Новий Заповіт» Гуляйпільського району Запорізької області, про визнання недійсною додаткової угоди до договору оренди земельної ділянки та розірвання договору оренди земельної ділянки.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржене до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: