Справа №592/2638/16-ц Головуючий у суді у 1 інстанції - Князєв В. Б.
Номер провадження 22-ц/788/1300/16 Суддя-доповідач - Семеній Л. І.
УХВАЛА

30 серпня 2016 року м.Суми

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - Семеній Л. І.,

суддів - Кононенко О. Ю. , Шевченка В. А.

за участю секретаря судового засідання - Назарової О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3

на ухвалу судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 02 червня 2016 року

у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третя особа - Ковпаківський відділ державної виконавчої служби Сумського міського управління юстиції,

про стягнення заборгованості по аліментах та пені за прострочення,

в с т а н о в и л а:

Ухвалою судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 02 червня 2016 року позов ОСОБА_3 визнано неподаним та повернуто заявниці.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 вказує на необґрунтованість оскаржуваної ухвали, порушення судом норм процесуального права та просить її скасувати, зобов'язати суд прийняти позов до розгляду, але в іншому складі. Свої вимоги обґрунтовує тим, що повністю виконала вимоги ухвали судді про залишення її позову без руху від 16 травня 2016 року та направила до суду відповідні докази поштою 31 травня 2016 року, тобто у межах визначеного суддею строку на усунення недоліків позовної заяви.

Дослідивши матеріали справи та перевіривши законність й обґрунтованість ухвали суду, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Згідно зі ст.311 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм матеріального чи процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

Визнаючи позовну заяву неподаною та повертаючи її заявниці, місцевий суд виходив з того, що вимог ухвали судді від 16 травня 2016 року про залишення позову без руху ОСОБА_3 у п'ятиденний строк з моменту отримання її копії не виконала, недоліків поданої позовної заяви не усунула.

Проте, колегія суддів вважає такий висновок суду першої інстанції передчасним.

З матеріалів справи вбачається, що з позовом ОСОБА_3 звернулася до суду 20 лютого 2016 року, який ухвалою судді від 23 березня 2016 року був залишений без руху з підстав не зазначення ціни позову та несплати судового збору. Крім того, суддею зазначено, що заявниця неправильно зазначила процесуальний статус сторін по справі.

На усунення допущених недоліків заявницею 05 квітня 2016 року на адресу суду направлено позовну заяву у новій редакції, а також докази сплати судового збору.

Як у поданій вперше, так і в позовній заяві у новій редакції ОСОБА_3 наводився розрахунок суми пені за прострочення сплати аліментів за відповідний період.

Визнавши недоліки, вказані в ухвалі від 23 березня 2016 року усунутими, подана заявницею позовна заява у новій редакції суддею ухвалою від 16 травня 2016 року залишена без руху з підстав недотримання вимог ст. 119 ЦПК України, а саме у зв'язку з розрахунком пені за несплату аліментів з наростаючим підсумком, що суперечить практиці суду касаційної інстанції та Верховного Суду України. Позивачці запропоновано надати суду новий розрахунок пені, а також зазначити конкретний період, за який необхідно стягнути заборгованість зі сплати аліментів.

Згідно з ч. 1 ст. 121 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Відповідно, у статтях 119 і 120 ЦПК України містяться вимоги щодо форми і змісту позовної заяви, а також зобов'язання позивача подати копії позовної заяви та доданих до неї документів.

Інших вимог до позовної заяви, зокрема і вимоги подати відповідні докази, процесуальний закон не містить, крім обов'язку зазначити про відповідний доказ, який підтверджує ту чи іншу обставину, тобто про його існування.

За змістом ч. 1 ст. 131 ЦПК України сторони зобов'язані подати докази до або під час попереднього судового засідання.

Відсутність вказівки на докази та неподання таких доказів є діями різними за характером, змістом та наслідками, оскільки не зазначення доказів у позовній заяві є підставою для залишення заяви без руху, а неподання доказів на підтвердження позовних вимог є підставою для відмови в позові.

Таким чином, вказуючи на відсутність належного розрахунку пені, тобто відповідного доказу, та зобов'язуючи його надати на стадії вирішення питання про відкриття провадження у справі, суд не лише залишив позовну заяву без руху з підстав, які не передбачено ЦПК України, але і порушив вимоги процесуального закону, безпідставно вважаючи, що неподання доказів на цій стадії є наслідком, що передбачений ч. 2 ст. 121 ЦПК України.

Крім того, передчасним є висновок судді про невиконання вимог ухвали про залишення позову без руху від 16 травня 2016 року у наданий заявниці п'ятиденний строк.

Постановляючи ухвалу про залишення позову без руху, суддя зазначає в ній підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Відповідно до ст. 69 ЦПК України перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

Копію ухвали судді про залишення позову без руху заявниця отримала 27 травня 2016 року (а.с. 24), а відтак перебіг процесуального строку на усунення недоліків позовної заяви розпочався 28 травня та закінчився 01 червня 2016 року.

Згідно із ч. 6 ст. 70 ЦПК України строк не вважається пропущеним, якщо до його закінчення заява, скарга, інші документи чи матеріали або грошові кошти здано на пошту чи передані іншими відповідними засобами зв'язку.

Зазначених положень процесуального закону суддею не враховано, зокрема не врахована можливість здачі заявницею документів на пошту в установлений ухвалою суду п'ятиденний строк, тобто до 01 червня 2016 року включно.

Відтак, суддею передчасно вирішено питання про неусунення ОСОБА_3 недоліків в установлений судовою ухвалою строк.

На підставі викладеного, колегія суддів вважає за необхідне ухвалу судді першої інстанції скасувати відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 311 ЦПК України, з підстав порушення норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення питання.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 311, 313-315, 319 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Ухвалу судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 02 червня 2016 року скасувати, а питання про відкриття провадження у справі передати на новий розгляд до суду першої інстанції в тому ж складі.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.

Головуючий -

Судді: