УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2016 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Кузнєцова В.О.,

суддів: Кадєтової О.В., Карпенко С.О.,

Мостової Г.І., Наумчука М.І.,

розглянувши цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, третя особа - приватний нотаріус Сумського міського нотаріального округу РепетунОлена Євгенівна, про встановлення факту проживання однією сім'єю та визнання права власності, за касаційною скаргою ОСОБА_3 на рішення апеляційного суду Сумської області від 3 вересня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У квітні 2012 року ОСОБА_3 звернулася до суду з указаним позовом. Зазначала, що із серпня 2002 року вона та ОСОБА_8 проживали однією сім'єю без реєстрації шлюбу. За час спільного проживання ними набуто та оформлено на ім'я ОСОБА_8 автомобіль Lexus RX350, а також відкрито депозитні рахунки в публічному акціонерному товаристві комерційному банку «ПриватБанк» у м. Суми. ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_8 помер. Посилаючись на те, що зазначене майно є спільними сумісним, просила задовольнити позов.

Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 9 червня 2015 року позов задоволено. Встановлено факт, що ОСОБА_3 проживала з ОСОБА_8 однією сім'єю без реєстрації шлюбу з 5 квітня 2010 року по ІНФОРМАЦІЯ_1 року. Визнано за ОСОБА_3 право власності на Ѕ частину автомобіля Lexus RX 350, державний номер НОМЕР_1, Ѕ частину коштів на рахунку № НОМЕР_3 тип DE03 СТАНДАРТ та Ѕ частину суми коштів на рахунку № НОМЕР_4 тип DE03 СТАНДАРТ, відкритих 20 вересня 2011 року в публічному акціонерному товаристві комерційному банку «ПриватБанк». Виключено із складу спадкового майна, яке підлягає спадкуванню за законом після смерті ОСОБА_8: Ѕ частину автомобіля Lexus RX 350, державний номер НОМЕР_1, Ѕ частину коштів на рахунку № НОМЕР_3 тип DE03 СТАНДАРТ та Ѕ частину суми коштів на рахунку № НОМЕР_4 тип DE03 СТАНДАРТ, відкритих 20 вересня 2011 року в публічному акціонерному товаристві комерційному банку «ПриватБанк». Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішенням апеляційного суду Сумської області від 3 вересня 2015 року рішення суду першої інстанції скасовано, ухвалено нове рішення про відмову в задоволенні позову.

ОСОБА_3 звернулася до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ із касаційною скаргою, в якій просить рішення апеляційного суду скасувати, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Касаційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Судами встановлено, що з червня 1961 року ОСОБА_8 та ОСОБА_9 перебували у шлюбі, у якому народилися дочки - ОСОБА_5, ОСОБА_6 та син ОСОБА_4

ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_9 померла.

Згідно з довідкою Управління Державної автомобільної інспекції Управління Міністерства внутрішніх справ України у Сумській області від 22 березня 2013 року за ОСОБА_8 9 серпня 2011 року зареєстровано автомобіль марки Lexus RХ350, державний номерний знак НОМЕР_2.

Відповідно до довідки ПАТ КБ «ПриватБанк» від 15 березня 2013 року 20 вересня 2011 року на ім'я ОСОБА_8 відкриті депозитні рахунки № НОМЕР_5 тип DE03 стандарт та № НОМЕР_4 тип DE03 стандарт.

ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_8 помер.

Звертаючись до суду з позовом, ОСОБА_3 вказувала, що вона проживала із ОСОБА_8 однією сім'єю без реєстрації шлюбу з 5 квітня 2010 року по день його смерті - ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та ухвалюючи нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, суд апеляційної інстанції виходив із того, що ОСОБА_3 не надала суду належних та допустимих доказів на підтвердження факту її спільного проживання з ОСОБА_8 однією сім'єю без реєстрації шлюбу.

Однак повністю з такими висновками суду погодитися неможливо.

Згідно з ч. 2 ст. 3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки.

Відповідно до ст. 74 СК України, якщо жінка та чоловік проживають однією сім'єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. На майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, поширюються положення глави 8 цього Кодексу.

Враховуючи наведене, вирішуючи питання про встановлення факту проживання однією сім'єю без реєстрації шлюбу, суд має з'ясувати такі факти: спільне проживання осіб, наявність спільного побуту; взаємних прав та обов'язків.

Можливість визнання проживання чоловіка та жінки однією сім'єю залежить від їх встановлення та доведеності.

Відмовляючи у встановленні факту проживання однією сім'єю апеляційний суд не дав оцінки нотаріально посвідченій заяві ОСОБА_8 від 6 жовтня 2008 року, якою останній надав згоду на купівлю ОСОБА_10 квартири та зазначав про перебування з нею у фактичних шлюбних стосунках.

В ній заявник вказував, що квартира буде об'єктом спільної сумісної власності як така, що набувається за час шлюбу, а договір укладається його дружиною в інтересах сім'ї на попередньо обговорених умовах (а. с. 44 т. 1).

Зазначені у заяві ОСОБА_8 обставини можуть свідчити про проживання ним однією сім'єю з ОСОБА_3 та визнання ним особисто такого факту.

Крім того, із нотаріально посвідчених заяв ОСОБА_5 та ОСОБА_6 від 3 лютого 2014 року вбачається, що вони визнавали проживання ОСОБА_3 разом із їх батьком ОСОБА_8, ведення ними спільного господарства, наявність взаємних прав та обов'язків. У зв'язку з цим, вважали, що період спільного проживання ОСОБА_11 та їх батька з моменту смерті їх матері (ІНФОРМАЦІЯ_2 року) та до моменту смерті ОСОБА_8 (ІНФОРМАЦІЯ_1 року) слід визнати періодом їх проживання однією сім'єю без реєстрації шлюбу (а. с. 167, 168 т. 2).

Однак, згодом ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у своїх поясненнях від 23 лютого та 24 лютого 2015 року зазначили, що позовні вимоги вони не визнають (а. с. 145, 153 т. 3).

Вирішуючи спір, апеляційний суд не з'ясував причину таких протиріч та того, чим вони викликані, хоча це має значення для правильного вирішення спору.

З огляду на викладене погодитись із ухваленим апеляційним судом рішенням неможливо.

Вказані порушення норм процесуального права (ст. ст. 10, 60, 179, 212 ЦПК України) унеможливили встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, в зв'язку з чим рішення апеляційного суду не може вважатись законним і обґрунтованим та в силу ст. 338 ЦПК України підлягає скасуванню з передачею справи на новий розгляд до цього суду.

Згідно облікових даних АІПС «Автомобіль» 9 серпня 2011 року за ОСОБА_8 був зареєстрований автомобіль Lexus RX 350, державний номер НОМЕР_1, який був знятий з обліку 17 грудня 2011 року і 20 грудня 2011 року зареєстрований за ОСОБА_4 (а. с. 141, 242 т. 1).

Звертаючись до суду з позовом ОСОБА_11 просила виключити вказаний автомобіль із спадкової маси та визнати право власності за нею на Ѕ його частину.

При новому розгляді справи апеляційний суд, при доведеності позову, повинен з'ясувати можливість визнання права власності на автомобіль і виключення його із спадкової маси, при умові реєстрації права власності на нього за іншою особою без оспорення законності її проведення, а відтак можливість захисту порушеного права ОСОБА_3 в цій частині в обраний нею спосіб.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення апеляційного суду Сумської області від 3 вересня 2015 року скасувати, справу передати на новий розгляд до цього суду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий В.О. Кузнєцов
Судді: О.В. Кадєтова С.О. Карпенко Г.І. Мостова М.І. Наумчук