Справа №265/4616/16-ц
Провадження №2/265/1848/16
У Х В А Л А

23 серпня 2016 року місто Маріуполь

Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого судді - Козлова Д. О.,

при секретарі - Азаровій А. О.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні в залі суду справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, треті особи: приватний нотаріус ОСОБА_5, приватний нотаріус ОСОБА_6, про визнання заяви про припинення заборони відчуження недійсною, про скасування та виключення записів про припинення заборони відчуження та припинення іпотеки квартири, про визнання договору купівлі-продажу недійсним, -

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулись до суду 10 серпня 2016 року із вказаним позовом.

До попереднього судового засідання приватним нотаріусом ОСОБА_6 суду було подано клопотання з проханням відмовити у відкритті провадження по справі за позовом ОСОБА_1, посилаючись на те, що дії приватного нотаріуса ОСОБА_1 оскаржує як державного реєстратора, хоча оскарження таких дій відноситься до юрисдикції адміністративних судів. Крім цього вказувала, що питання визнання недійсним договору купівлі-продажу АДРЕСА_1 вже вирішувалось судом по суті, про що було ухвалено рішення від 19 лютого 2016 року про відмову у задоволенні позову.

Під час проведення попереднього судового засідання ОСОБА_1 та ОСОБА_2 заперечували проти задоволення поданого ОСОБА_6 клопотання.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про необхідність відмовити у клопотанні приватного нотаріуса ОСОБА_6, виходячи з наступного обґрунтування.

За п. 1 ч. 2 ст. 122 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в судах у порядку цивільного судочинства.

На підставі п. 2 ч. 2 ст. 122 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо є таке, що набрало законної сили, рішення суду між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

В той же час за п. 1 ч. 1 ст. 205 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Також згідно із п. 2 ч. 1 ст. 205 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо набрали законної сили рішення суду, ухвалені або постановлені з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

19 лютого 2016 року на підставі рішення суду у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, треті особи: приватний нотаріус ОСОБА_5, ОСОБА_4, про визнання договору купівлі-продажу АДРЕСА_1 недійсним було відмовлено. Рішення суду набуло чинності.

Зважаючи на те, що суд ухвалою від 11 серпня 2016 року провадження по справі відкрив за наявним позовом ОСОБА_1, то викладені у клопотанні ОСОБА_6 доводи є підставами для вирішення питання щодо доцільності закриття провадження у справі.

Суд зазначає, що коло осіб за наявним позовом ОСОБА_1 відрізняється від такого кола осіб за рішенням суду від 19 лютого 2016 року за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, треті особи: приватний нотаріус ОСОБА_5, ОСОБА_4, про визнання договору купівлі-продажу недійсним, оскільки залучено позивачем було в якості співвідповідача додатково ОСОБА_4

Також за наявним позовом ОСОБА_1 просить суд додатково визнати заяву про припинення заборони відчуження недійсною, скасувати та виключити записи про припинення заборони відчуження та припинення іпотеки квартири, шо нею не заявлялось раніше.

Як підстави позову у наявній позовній заяві ОСОБА_1 посилається на порушення вимог щодо здійснення нотаріальних дій нотаріусом ОСОБА_6 щодо припинення заборони відчуження та припинення іпотеки відносно спірної квартири, додаючи, що підпис від імені позивача не належав ОСОБА_4, тому раніше такі підстави позову не були предметом розгляду судом.

Таким чином суд дійшов висновку, що спір, який зараз розглядається, не можна визначити, як такий, що виник між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, порівнюючи його із спором, вирішеним судом рішенням від 19 лютого 2016 року.

Суд також зазначає, що Верховним Судом України була висловлена правова позиції у постанові від 14 червня 2016 року по справі № 21-41а16, де Верховний Суд України зазначив по справі, що ним переглядалась, щодо вимог про визнання протиправним та скасування рішення державного реєстратора про реєстрацію права власності, що спірні правовідносини, які виникли, повязані із невиконанням, на думку позивача, умов цивільно-правової угоди (договору іпотеки), то спір не є публічно-правовим, а випливає з договірних відносин і має вирішуватися судами за правилами ЦПК.

Таким чином, враховуючи, що ОСОБА_1 у своїй позовній заяві оспорює правомірне відчуження АДРЕСА_1, яка перебувала у неї в іпотеці на підставі іпотечного договору, умови якого на її думку не були дотримані, то в такому випадку вказаний спір відноситься до приватно-правового, бо його вирішення впливає на законність відчуження спірного нерухомого майна, щодо якого виник спір про право власності.

Керуючись ст. ст. 130, 205 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання приватного нотаріуса ОСОБА_6 про закриття провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, треті особи: приватний нотаріус ОСОБА_5, приватний нотаріус ОСОБА_6, про визнання заяви про припинення заборони відчуження недійсною, про скасування та виключення записів про припинення заборони відчуження та припинення іпотеки квартири, про визнання договору купівлі-продажу недійсним відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя