Справа № 753/8470/15-ц С
№ апеляційного провадження: 22-ц/796/870/2016
Головуючий у суді першої інстанції: Сухомлінов С.М.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Шкоріна О.І.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 січня 2016 року Колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва

в складі головуючого-судді: Шкоріної О.І.,

суддів: Саліхова В.В., Стрижеуса А.М.,

при секретарі: Юрченко А.С.,

за участю: відповідача - ОСОБА_3,

представника відповідача - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Дарницького районного суду м.Києва від 30 листопада 2015 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И Л А:

У травні 2015 року позивач ПАТ «Дельта Банк» звернувся до суду із вказаним позовом і зазначав, що 13 березня 2012 року між ПАТ «Астра Банк», правонаступником якого є позивач, та ОСОБА_3 укладений кредитний договір № 71017, за умовами якого банк надав відповідачу кредит у сумі 21000 грн., а останній зобов'язався повернути кошти до 13 березня 2015 року та сплачувати 16 % річних. ПАТ «Астра Банк» свої зобов'язання за договором виконав належним чином, а відповідач свої зобов'язання в частині повної та своєчасної сплати кредитних платежів не виконав, у зв'язку з чим утворилась заборгованість у сумі 22163 грн.06 коп., з яких: сума заборгованості за кредитом - 12899 грн.01 коп.; сума заборгованості за відсотками - 2495 грн.41 коп.; комісія за ведення кредиту - 6768 грн.64 коп.

Рішенням Дарницького районного суду м.Києва від 30 листопада 2015 року задоволені позовні вимоги ПАТ «Дельта Банк» та стягнуто з ОСОБА_3 22163 грн.06 коп. заборгованості.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Не погоджуючись з зазначеним рішенням, ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати і ухвалити нове, яким в задоволенні вимог відмовити, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права. Вважав, що суд першої інстанції неповно з»ясував обставини, що мають значення для справи, визнав встановлені обставини, які не доведені належними доказами, та на підставі цього зробив висновки, які не відповідають дійсним обставинам справи.

В судове засідання представник ПАТ «Дельта Банк» не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлений, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с.75), причини своєї неявки суду не повідомив, у зв'язку з чим колегія вважала за можливе розглянути справу у його відсутність відповідно до вимог ч.2 ст.305 ЦПК України.

ОСОБА_3 та його представник ОСОБА_4 апеляційну скаргу підтримали і просили її задовольнити.

Заслухавши доповідь судді, вислухавши пояснення осіб, які з'явилися в судове засідання, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Установлено, що 13 березня 2012 року між ПАТ «Астра Банк» та ОСОБА_3 був укладений кредитний договір № 71017, за умовами якого банк надав позичальнику кредитні кошти у розмірі 21000 грн., зі сплатою за користування кредитом процентів у розмірі 16,9 % річних, на строк з 13 березня 2012 року по 13 березня 2015 року.

Банк свої зобов'язання виконав, надав позичальнику кошти у розмірі 21000 грн., відповідач в порушення взятих на себе зобов'язань, кошти не повернув, нараховані проценти та комісію не сплатив, у зв'язку з чим виникла заборгованість у сумі 22163 грн.06 коп., з яких: сума заборгованості за кредитом - 12899 грн.01 коп.; сума заборгованості за відсотками - 2495 грн.41 коп.; комісія за ведення кредиту - 6768 грн.64 коп.

Ухвалюючи рішення про задоволення позовних вимог, суд першої інстанції виходив із їх визнання відповідачем.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про задоволення позовних вимог, виходячи з факту визнання відповідачем ОСОБА_3 позову, що відповідає вимогам процесуального закону, зокрема, ч.4 ст.174 ЦПК України, та роз'ясненням Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року № 2, що містяться в п.24 постанови «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції».

Доводи апеляційної скарги в тій частині, що суд першої інстанції безпідставно не врахував його матеріальний, сімейний стан та не прийняв рішення про визначення порядку виконання рішення на підставі ст.217 ЦПК України колегія суддів відхиляє, оскільки таких клопотань відповідач в суді першої інстанції не заявляв.

Крім того, доводи апеляційної скарги в тій частині, що ОСОБА_3 не визнавав заборгованість перед ПАТ «Дельта Банк», оскільки кредитний договір ним був укладений з ПАТ «Астра Банк», про передачу права вимоги позивачу він повідомлений не був, докази про передачу прав вимоги є неналежними, колегія суддів відхиляє, з огляду на таке.

2 грудня 2013 року між ПАТ «Астра Банк», як продавцем, та ПАТ «Дельта Банк», як покупцем, укладено договір купівлі-продажу кредитного портфелю, за умовами якого продавець погоджується продати права вимоги та передати їх покупцю, а покупець цим погоджується купити права вимоги, прийняти їх і сплатити загальну купівельну ціну. Права вимоги переходять від продавця до покупця, та обов'язки продавця передати права вимоги вважаються виконаними з моменту підписання продавцем та покупцем акту приймання-передачі прав вимоги.

За актом приймання-передачі прав вимоги, що є додатком до договору купівлі-продажу прав вимоги від 2 грудня 2013 року, вимоги по кредитному договору № 71017 від 13 березня 2012 року, боржник -ОСОБА_3 передані, акт підписаний головою правління ПАТ «Астра Банк» та головою ради директорів ПАТ «Дельта Банк» (а.с.23).

Як пояснив в судовому засіданні ОСОБА_3 з 2 грудня 2013 року він заборгованість не сплачував.

У справі № 6-979цс15 Верховний Суд України сформулював правову позицію про те, що боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов'язку погасити заборгованість, а лише має право сплатити заборгованість первісному кредитору і таке виконання є належним, оскільки боржник не сплачував заборгованість за кредитним договором ні новому, ні старому кредитору, унаслідок чого в останнього утворилася заборгованість ( постанова від 23 вересня 2015 року).

Враховуючи наведене, висновок суду про задоволення вимог позивача ПАТ «Дельта Банк» та стягнення з боржника на користь позивача кредитної заборгованості є обґрунтованим, оскільки неповідомленням боржника про зміну кредитора не звільняє його від обов'язку погашення кредиту.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що рішення ухвалено судом першої інстанції з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги його висновків не спростовують.

З огляду на викладене, передбачених ст.309 ЦПК України підстав для скасування оскаржуваного рішення суду першої інстанції по даній справі немає.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 218, 303, 308, 313, 315, 317 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3- відхилити.

Рішення Дарницького районного суду м.Києва від 30 листопада 2015 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: