У Х В А Л А

Іменем України

22 серпня 2016 року смт. Близнюки

Суддя Близнюківського районного суду Харківської області Масло С.П., розглянувши заяву ТОВ імені газети «Ізвєстія» про забезпечення позову по цивільній справі № 612/434/16-ц, 2/612/259/16 за позовом ТОВ ім. газети «Ізвєстія» до ОСОБА_1 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою,-

в с т а н о в и в:

ТОВ імені газети «Ізвєстія» звернулося до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою.

22.08.2016 року ТОВ ім. газети «Ізвєстія», звернулося в суд з заявою про забезпечення позовних вимог, в якій просить вжити заходи про забезпечення позову, шляхом заборони ОСОБА_1 та будь-яким іншим особам вчиняти будь-які дії з посівами соняшника, що знаходяться на земельній ділянці кадастровий номер :04:00:0264 площею 5,5800 га, розташованій на території Самійлівської сільської ради Близнюківського району Харківської області та зобовязання Товариства з обмеженою відповідальністю імені газети «Ізвєстія» до 01.10.2016 р. в момент досягнення стиглості врожаю соняшника, що знаходиться на земельній ділянці кадастровий номер :04:00:0264 площею 5,5800 га, розташованій на території Самійлівської сільської ради Близнюківського району Харківської області, зібрати цей врожай та передати його на зберігання Товариству з обмеженою відповідальністю «Близнюківський комбінат хлібопродуктів» до набрання законної сили рішенням суду по цій справі.

В обґрунтування заяви зазначено, невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, оскільки відповідач, самостійно засіявши земельну ділянку соняшником, має намір зібрати та привласнити собі цей врожай соняшника, посіви якого на цей час знаходяться на орендованій позивачем земельній ділянці. З посиланням на договір оренди спірної земельної ділянки та положення чинного законодавства, позивач вважає, що саме ТОВ імені газети «Ізвєстія» має право збирати врожай з орендованої земельної ділянки.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи заявника, суд дійшов наступного.

Згідно ч.1 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити передбачені цим Кодексом заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно ч. 3 ст. 152 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Як зазначено у Постанові Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року N 9 "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову", забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог. Точне і неухильне додержання судами України норм чинного законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову є необхідною умовою здійснення завдань цивільного судочинства, які полягають у справедливому, неупередженому та своєчасному розгляді й вирішенні цивільних справ із метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову.

Відповідно п. 4 вказаної Постанови, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

З матеріалів цивільної справи вбачається, що позивачем у позовній заяві ставляться вимоги про усунення перешкод у користуванні земельної ділянки, при цьому будь-яких вимог повязаних з врожаєм соняшника, про який йде мова у заяві про забезпечення позову, позивачем у позові не висувається.

Таким чином, суд дійшов висновку, що види забезпечення позову, які позивач просить вжити, виходять за межі самого позову, і ці заходи не повязані з предметом позовних вимог.

Отже, позивачем не доведено суду, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду і види забезпечення позову є співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні заяви ТОВ імені газети «Ізвєстія» про забезпечення позову по справі, що розглядається.

Керуючись ст.ст. 151-153 ЦПК України, суддя, -

у х в а л и в :

Відмовити в задоволенні заяви ТОВ імені газети «Ізвєстія» про забезпечення позову по цивільній справі № 612/434/16-ц, 2/612/259/16 за позовом ТОВ ім. газети «Ізвєстія» до ОСОБА_1 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через Близнюківський районний суд Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги в 5-денний строк з дня отримання копії ухвали.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя С.П. Масло