Справа № 513/1561/15-ц
Провадження № 2/513/148/16
Саратський районний суд Одеської області
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 лютого 2016 року Саратський районний суд Одеської області у складі: судді Бучацької А.І., при секретарі Златіній О.І., за участю: позивачки ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Сарата цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Плахтіївської сільської ради Саратського району Одеської області про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом,

В С Т А Н О В И В:

16 грудня 2015 року позивачка звернулась з позовом до відповідача, в якому просить визнати за нею право власності в порядку спадкування за заповітом на житловий будинок, розташований по АДРЕСА_1, що належав на праві приватної власності її батьку, ОСОБА_2, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2.

Свої вимоги вона мотивує тим, що прийняла спадщину, але нотаріус відмовив їй у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів.

Позивачка у суді позов підтримала та просила його задовольнити.

Представник Плахтіївської сільської ради Саратського району Одеської області, якого належним чином повідомили про дату, час та місце розгляду справи, до суду не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов визнав, не заперечував проти його задоволення.

Заслухавши позивачку, дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку про задоволення позову з таких підстав.

Відповідно до пунктів 1, 4 Прикінцевих та перехідних положень діючого ЦК України цей кодекс застосовується до цивільних правовідносин, що виникли після набрання ним чинності, тобто після 1 січня 2004 року.

Згідно до ч.3 ст.3 Закону України від 1 липня 2004 року № 1952-IV "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: 1) реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; 2) на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов'язкової реєстрації.

Таким чином, час і підстави виникнення права власності на житловий будинок у спадкодавця визначаються відповідно до законодавства України, чинного на час виникнення права власності, а підстави спадкування зазначеного майна визначаються законом, який діяв на час відкриття спадщини, тобто згідно з положеннями книги шостої ЦК України (в редакції 16 січня 2003 року).

Належність правовстановлюючих документів встановлюється судом відповідно до законодавства, яке було чинним на час набуття спадкодавцем права власності на житловий будинок.

Інструкція про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР, затверджена наказом Міністерства юстиції Української РСР від 31 жовтня 1975 р. N 45/5, яка діяла на час виникнення правовідносин щодо права власності на спірний будинок, та втратила чинність згідно з наказом Міністерства юстиції України від 14 червня 1994 року N 18/5), визначала, що підтвердженням належності житлового будинку (частки будинку) відчужувачу, розмір будинку та земельної ділянки, на який він розташований, можуть бути відповідні довідки виконавчого комітету селищної, сільської ради народних депутатів.

Як убачається з технічного паспорту, спірний будинок з господарськими будівлями був збудований в 1965 році (а.с. 16-21), до введення і дію діючого ЦК України. Факт належності будинку батьку позивачки, ОСОБА_2, підтверджується довідкою № 442 від 09 листопада 2015 року Плахтіївської сільської ради Саратського району Одеської області, в якій зазначено, що відповідно до погосподарської книги Плахтіївської сільської ради Саратського району Одеської області № 7, особовий рахунок № 1025-1, головою домогосподатсва за адресою: АДРЕСА_1, рахувався ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 66).

Згідно звіту про незалежну оцінку ринкової вартості від 30 листопада 2015 року, ринкова вартість зазначеного житлового будинку складає 68055 гривень (а.с. 25-64). Довідка № 466 від 07 грудня 2015 року Плахтіївської сільської ради Саратського району Одеської області підтверджує, що будинок придатний для проживання, відповідає санітарним та технічним нормам (а.с.68).

Ст.ст.1216, 1217 ЦК України визначають, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи (спадкодавця), яка померла, до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Ст. 1270 ЦК України передбачено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Згідно свідоцтва про народження НОМЕР_1 виданого Плахтіївської сільською радою Саратського району Одеської області; запису акта про одруження № 122 від 12 жовтня 2002 року; свідоцтва про розірвання шлюбу НОМЕР_2 та свідоцтва про шлюб НОМЕР_3, позивачка ОСОБА_1 є дочкою ОСОБА_2 (а.с. 5-10).

ОСОБА_2 залишив заповіт, посвідчений 21 січня 2002 року секретарем Плахтіївської сільської ради Саратського району Одеської області, реєстровий № 3, відповідно до якого спадкоємцем усього належного йому майна він призначив свою дочку ОСОБА_3 (а.с.11).

ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджено свідоцтвом про смерть НОМЕР_4, виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Саратського районного управління юстиції в Одеській області 07 квітня 2014 року (а.с.12).

ОСОБА_2 до дня своєї смерті проживав один в АДРЕСА_1, що підтверджено довідкою № 443 від 09 листопада 2015 року Плахтіївської сільської ради Саратського району Одеської області (а.с. 67).

Після смерті ОСОБА_2 відкрилась спадщина на належне йому майно, в тому числі на житловий будинок з господарськими будівлями під АДРЕСА_1

Позивачка, як спадкоємець за заповітом подала нотаріусу заяву про прийняття спадщини. 04 листопада 2014 року приватний нотаріус Саратського районного нотаріального округу Сулаков І.І. видав позивачці свідоцтво про право на спадщину за заповітом (реєстровий № 2440) на земельну ділянку площею 0,2228 гектарів, розташовану по АДРЕСА_1, передану для будівництва і обслуговування житлового будинку, що належала померлому ОСОБА_2 на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку НОМЕР_5, виданого 29 грудня 2012 року Плахтіївською сільською радою Саратського району Одеської області (а.с.104). Вказані обставини підтверджуються копією спадкової справи (а.с. 85-105) та інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) (а.с. 83).

Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 22 жовтня 2015 року, на підставі свідоцтва про право на спадщину за позивачкою зареєстроване право приватної власності на вищевказану земельну ділянку (а.с. 48).

З відповіді нотаріуса вбачається, що він відмовив позивачці у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок, розташований в АДРЕСА_1 через відсутність правовстановлюючих документів (а.с. 65).

Оскільки позивачка, як спадкоємець за заповітом, прийняла спадщину, що відкрилась після смерті її батька ОСОБА_2, суд вважає необхідним позов задовольнити, визнавши за позивачкою право власності на належний спадкодавцеві житловий будинок з господарськими будівлями.

Керуючись ст.ст.3-8, 10, 11, ч.1-2 ст.209, ст. ст. 212-215 ЦПК України, ст. ст. 1216-1218, 1268- 1270 ЦК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити. Визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за заповітом на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами під 240 (двісті сороковим) номером, розташований по АДРЕСА_1

Рішення суду може бути оскаржено до апеляційного суду Одеської області через Саратський районний суд Одеської області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів після проголошення рішення, а особами, які не були присутніми під час проголошення рішення - у той же строк з дня отримання копії рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя А. І. Бучацька