Справа № 668/4925/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 листопада 2016 року Херсонський міський суд Херсонської області у складі:

головуючого судді Майдан С.І.

за участю секретаря Матієнко А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Херсоні цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Херсонська теплоелектроцентраль» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожиту теплову енергію,

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом, посилаючись на той факт, що відповідач проживає у ІНФОРМАЦІЯ_1 та є її власником, на неї відкритий особовий рахунок. ПАТ «Херсонська ТЕЦ» надає відповідачу послуги з централізованого опалення. Протягом тривалого часу відповідач не сплачує витрати, повязані зі споживанням послуг з централізованого опалення. У звязку з чим утворилась заборгованість за період з лютого 1998 року по лютий 2014 року в сумі 9034,37 гривень, яку відповідач виплачувати відмовляється. Просить суд стягнути з відповідача вказану заборгованість, а також судовий збір у сумі 243,60 гривень.

Представник позивача в судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити з підстав, викладених у позові.

Представник відповідача в судовому засіданні заявлені позовні вимоги визнав частково, зазначив, що дійсно у відповідача існує заборгованість за спожиту теплову енергію, однак заявлена позивачем сума заборгованості знаходиться поза межами позовної давності, тому просив застосувати строк позовної давності, передбачений ст.257 Цивільного кодексу України.

Відповідач в судове засідання не зявилася, про розгляд справи повідомлена у встановленому законом порядку.

Заслухавши учасників судового засідання, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Судом встановлено, згідно договору №46940 (особовий рахунок №273801), що відповідач ОСОБА_1 є споживачем послуг з централізованого опалення, які надає позивач ПАТ «Херсонська ТЕЦ» за адресою: АДРЕСА_1.

Згідно розрахунку, наданого позивачем, заборгованість відповідача за централізоване опалення за період з лютого 1998 року про лютий 2014 року складає 9034,37 гривень (а.с.5-6).

Відповідачем зазначена заборгованість не сплачена.

Ухвалою Суворовського районного суду м.Херсона №668/15006/13-ц від 13.11.2013 року скасовано судовий наказ від 01.10.2013 року за заявою ПАТ «Херсонська теплоелектроцентраль» про стягнення заборгованості за спожиту теплову енергію з ОСОБА_1 в сумі 8027,63 гривень (а.с.4).

З зазначеної ухвали вбачається, що з заявою про видачу судового наказу позивач звернувся 01.10.2013 року.

Відповідно до ч.1 ст.509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (божник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитору) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Частиною другою цієї статті зазначено, що зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Відповідно до ст.526 Цивільного кодексу України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» комунальні послуги - це результат господарської діяльності, спрямованої на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи у забезпеченні холодною та гарячою водою, водовідведенням, газо - та електропостачанням, опаленням. Споживачем за цим Законом є фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу.

Відповідно до ч.3 ст.31 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», ст.ст. 28, 30 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні, органи місцевого самоврядування затверджують ціни/тарифи на житлово-комунальні послуги в розмірі економічного обґрунтованих витрат на їх виробництво.

Відповідно до п.5 ч.3 ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ст.19 Закону України «Про теплопостачання» споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.

Відповідно до п.20 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водопостачання, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року №630 визначено, що плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води і теплової енергії або затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документа (розрахункові книжки, платіжної квитанції тощо) або відповідно до умов договору на встановлення засобів обліку.

Відповідно до ст.ст.256,257 Цивільного кодексу України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Судом встановлено, що позивач надає, а відповідач отримує послуги з теплопостачання, але в порушення вимог Закону України «Про житлово-комунальні послуги» належним чином не оплачує спожиті послуги, порушене право позивача на отримання належної плати за надані послуги підлягає судовому захисту.

Разом з цим, судом встановлено, що сума заборгованості за період з лютого 1998 року по лютий 2014 року у сумі 9034,37 гривень знаходиться поза межами позовної давності, яка не переривалась, тому суд вважає, необхідним стягнути з відповідача суму заборгованості, що за останні три роки станом за період з 01.10.2010 року по 01.02.2014 року складає 4568,07 гривень. Зазначена обставина підтверджується довідкою про розрахунок заборгованості (а.с.5-6)

З урахуванням цього заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню частково.

Також, відповідно до ч.1, ч.2, п.2 ч.3 ст.79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Крім цього, у відповідності до ч.1 ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню сплачені та документально підтверджені судові витрати пропорційно до задоволеної частини позовних вимог.

Згідно п.79 рішення Європейського суду з прав людини (справа «Білуха проти України» від 09.11.2006р. (Заява N 33949/02), відповідно до прецедентної практики Суду заявник має право на відшкодування витрат, тільки якщо буде доведено, що вони були необхідні та фактично понесені, а також є обґрунтованими за розміром.

Крім цього статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, закріплено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру. Оскільки позивач виконав зобовязання належним чином відповідно до умов кредитного договору, а відповідач порушив взяті на себе договором зобовязання та не повернув кредит, порушене право позивача на отримання належної йому суми позики, процентів за користування позикою та неустойки (штрафу) - за порушення зобов'язання, встановленого договором, підлягає судовому захисту.

З урахуванням вимог ч.1 ст.88 ЦПК України, а також того, що судом задоволено заявлені позовні вимоги в сумі 4568,07 гривень, що складає 50,56% від заявленої позивачем суми заборгованості, що становить 9034,37 гривень, у відповідності до вимог ч.1 ст.88 ЦПК України, суд дійшов переконання, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у сумі 123,16 гривень, що відповідає 50,56% від сплаченої позивачем суми судового збору під час звернення до суду 243,60 гривень.

Керуючись ст.10, 11, 15, 60, 88, 208-210, 213, 214, 215, 294 ЦПК України, ст.ст.256, 257,525, 526, 530, ЦК України, ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, п.79 рішення Європейського суду з прав людини (справа «Білуха проти України») від 09.11.2006р., суд

в и р і ш и в:

Позов Публічного акціонерного товариства «Херсонська теплоелектроцентраль» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожиту теплову енергію задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_2, уродж.: ІНФОРМАЦІЯ_3, прож.: ІНФОРМАЦІЯ_4, ІН: НОМЕР_1) на користь Публічного акціонерного товариства «Херсонська теплоелектроцентраль» заборгованість за спожиту теплову енергію в межах строку позовної давності за період з 01.10.2010 року по 01.02.2014 року в сумі 4568,07 гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_2, уродж.: ІНФОРМАЦІЯ_3, прож.: ІНФОРМАЦІЯ_4, ІН: НОМЕР_1) на користь Публічного акціонерного товариства «Херсонська теплоелектроцентраль» судові витрати по сплаті судового збору в сумі 123,16 гривень.

В решті позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Херсонської області через Херсонський міський суд Херсонської області, шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня виготовлення повного тексту рішення суду.

Суддя С.І.Майдан

Повний текст рішення суду складений 03.11.2016 року.

Суддя С.І.Майдан