ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
____________________________________________________________________________________
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 вересня 2016 р. м. Фастів

Фастівський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді Чернишовой Є.Ю.

за участі секретаря Соловей Ж.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Фастові Київської області подання головного державного виконавця Фастівського міськрайонного управління юстиції у Київській області ОСОБА_1 про тимчасове обмеження у праві виїзду боржника ОСОБА_2 за межі України, -

В С Т А Н О В И В :

Головний державний виконавець звернулась до суду з поданням про тимчасове обмеження виїзду за кордон ОСОБА_2, посилаючись на те, що на виконанні у ВДВС Фастівського МРУЮ перебуває зведене виконавче провадження з виконання вимог № Ф141-У від 21.04.2015 року, № Ф107-У від 15.04.2013 року, № Ф3242-У від 09.08.2013 року, № Ф415-У від 17.05.2013 року, виданих Управлінням пенсійного фонду України у м. Фастові та Фастівському районі про стягнення з ОСОБА_2 на користь Фастівського обєднаного управління ПФУ боргу на суму 8 693,28 грн.

Подання обґрунтовує тим, що виконавчі документи предявлялися стягувачем до відділу державної виконавчої служби неодноразово, повторно на виконання вимог надійшли 10.05.2016 року та 08.06.2016 року. 12.05.2016 року державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження з виконання №Ф141-У від 21.04.2015 року, 10.06.2016 року винесено постанову про відкриття виконавчих проваджень з виконання вимог №Ф107-У від 15.04.2013 року, № Ф-3424-У від 09.08.2013 року, № Ф415-У від 17.05.2013 року, копії яких направлено сторонам. В результаті вжитих державним виконавцем заходів майна, на яке можливо звернути стягнення, не виявлено. Державним виконавцем було здійснено вихід за адресою, вказаною у виконавчому документі, проте провести виконавчі дії не виявилося можливим, оскільки мешканці будинку були відсутні, двері ніхто не відчинив, про що складений відповідний акт.

На підставі зазначеного просить тимчасово обмежити ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документу, шляхом заборони перетинати державний кордон України до виконання своїх зобовязань, покладених на неї вимогами УПФУ.

Суд, розглянувши подання, дійшов наступного висновку.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконанні у ВДВС Фастівського МРУЮ перебуває зведене виконавче провадження з виконання вимог № Ф141-У від 21.04.2015 року, № Ф107-У від 15.04.2013 року, № Ф3242-У від 09.08.2013 року, № Ф415-У від 17.05.2013 року, виданих Управлінням пенсійного фонду України у м. Фастові та Фастівському районі про стягнення з ОСОБА_2 боргу на загальну суму 8 693,28 грн.

Відповідно до ст. 13 Загальної декларації прав людини, кожна людина має право вільно пересуватися й обирати собі місце проживання в межах будь-якої держави. Кожна людина має право залишати будь-яку країну, включаючи свою власну, і повертатися у свою країну.

Відповідно до ст. 33 Конституції України, кожному, хто на законних підставах перебуває на території, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Закон України «Про порядок виїзду з України та виїзду в Україну громадян України» регулює порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і вїзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, визначає випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлює порядок розвязання спорів у цій сфері.

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України» громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у випадках, якщо діють невиконані зобов'язання або він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням до виконання зобов'язань.

Відповідно до п. 18 ч. 3 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження, державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи за межі України - до виконання зобов'язань за рішенням.

Відповідно до п.п. 12.1.1 - 12.1.5 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 року № 512/5, подання повинно містити, зокрема, підтвердження факту ухилення боржника від виконання своїх зобов'язань. Крім того, до подання додаються копії виконавчого документа, постанови про відкриття виконавчого провадження та копії інших документів (за потреби); відомості про направлення до суду подання щодо встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду державний виконавець повідомляє боржника.

Вказаний нормативно-правовий акт передбачає, що подання державного виконавця повинно містити, зокрема, підтвердження факту ухилення боржника від виконання своїх зобов'язань.

Відповідно до узагальнення судової практики щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України від 01.02.2013 року, проведеного Верховним Судом України роз'яснено, що з погляду значення словосполучення "ухилення від виконання зобов'язань, покладених судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи)", вжите у п. 5 ч. 1 ст. 6 Закону N 3857-XII та у п. 18 ч. 3 ст. 11 Закону N 606-XIV, позначає з об'єктивної сторони такі діяння (дії чи бездіяльність) особи боржника, які полягають у навмисному чи іншому свідомому невиконанні нею зазначених обов'язків. У зв'язку з цим і здійснюється примусове виконання. Це також є підставою для звернення з поданням до суду щодо вирішення питання про застосування до такої особи тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України. На думку ВСУ, особа, яка має невиконані зобов'язання, не може вважатися винною в ухиленні, поки не буде доведено протилежне. Відповідно до положення ч. 2 ст. 10 ЦПК наявність умислу та обставини, які є предметом посилання суб'єкта подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України як на підставу його вимог, підлягають доведенню. Зокрема, задоволення такого подання можливе лише за умови "доведення факту ухилення боржника від виконання зобов'язання".

В матеріалах подання відсутнє документальне підтвердження факту ухиляння боржником виконання своїх зобовязань.

Більш того, матеріали подання взагалі не містять жодних доказів щодо того, що боржнику взагалі було відомо про існування відкритих виконавчих проваджень, в яких він є боржником (доказів отримання постанов державного виконавця).

Про направлення до суду подання щодо встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду державний виконавець повідомляє боржника (п.12.1.5 Інструкції), проте підтвердження відомостей про те, отримав боржник подання чи ні, державним виконавцем суду не надано.

Як вбачається зі змісту подання, державним виконавцем вживались необхідні заходи для виявлення встановлення майнового стану боржника, однак документальне підтвердження вчинення таких дій відсутнє.

Також державний виконавець зазначає, що з метою виявлення майна, яке належить боржнику, державним виконавцем проводилися дії щодо виявлення такого майна, а саме здійснювався вихід за місце проживанням боржника, однак у звязку з його відсутністю його за вказаною адресою, перевірити майновий стан не виявилось можливим, про що складені відповідні акти.

Суд зазначає, що ухилення від виконання зобов'язань, покладених на боржника рішенням - варто розуміти як будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов'язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов'язок у нього є всі реальні можливості (наприклад, наявність майна, грошових коштів тощо) і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об'єктивні обставини (непереборної сили, події тощо).

Оскільки державним виконавцем будь-якого майна, грошових коштів, за рахунок яких боржник може виконати боргове зобовязання, не виявлено, тому відсутні підстави вважати, що боржник ухиляється від виконання рішення суду, а відтак і відсутні підстави для встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду за кордон.

Керуючись ст. 209, 210, 377-1 ЦПК України, -

У Х В А Л И В :

У задоволенні подання головного державного виконавця Фастівського міськрайонного управління юстиції у Київській області ОСОБА_1 про тимчасове обмеження у праві виїзду боржника ОСОБА_2 за межі України- відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Київської області протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Є.Ю.Чернишова