справа № 208/9642/15-ц
№ провадження 2/208/1069/16
15 квітня 2016 р. м. Дніпродзержинськ
Заводський районний суд м. Дніпродзержинська в складі: судді Дячкова С.В., при секретареві Тур І.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до житлово-будівельного кооперативу № 30, ОСОБА_3, 3-тя особа: приватний нотаріус Дніпродзержинського міського нотаріального округу ОСОБА_4 про визнання права власності на частину квартири, -
Позивачі ОСОБА_1, ОСОБА_2 звернулися до суду з указаним позовом, зазначаючи, що позивач ОСОБА_2 і відповідачка ОСОБА_3 брат і сестра. Їхні батьки це позивачка ОСОБА_1 та ОСОБА_5
25 січня 1994 року ОСОБА_5 помер, заповіту не залишив. Дружина померлого ОСОБА_1 та його діти позивач ОСОБА_2 та відповідачка ОСОБА_3 є його спадкоємцями за законом першої черги.
Майном, набутим ОСОБА_1 за час шлюбу із ОСОБА_5, є кооперативна квартира № 8, розташована в будинку № 25 по вулиці Айвазовського в м. Дніпродзержинську.
10 лютого 2014 року приватний нотаріус Дніпродзержинського міського нотаріального округу ОСОБА_4 своєю постановою правомірно відмовила їм у вчиненні нотаріальної дії - у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на квартиру № 8, розташовану в будинку № 25 по вулиці Айвазовського в м. Дніпродзержинську після смерті ОСОБА_5, оскільки з наданих ними нотаріусу документів неможливо встановити належність спірної квартири спадкодавцю ОСОБА_5 у звязку з відсутністю правовстановлюючого документа на квартиру, зареєстрованого згідно чинного законодавства.
Просили визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частку зазначеної квартири як на частку в спільному сумісному майні подружжя, та на 1/6 частку вказаної квартири в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка ОСОБА_5, померлого 25 січня 1994 року; визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/6 частку зазначеної квартири в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_5, померлого 25 січня 1994 року.
У судове засідання позивачі, представник відповідача та третя осіб не зявилися, про місце та час розгляду справи були повідомлені належним чином, згідно листів, які є в матеріалах справи позивачі та третя особа прохають розглянути справу у їх відсутності, позивачі позов підтримують, третя особа проти позову не заперечує, відповідач поважність причини неявки суду не повідомила. Зі згоди представника позивачів суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини.
Позивач ОСОБА_2 і відповідачка ОСОБА_3 брат і сестра. Їхні батьки це позивачка ОСОБА_1 та ОСОБА_5. 31 травня 2005 року Заводським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпродзержинського міського управління юстиції в Книзі реєстрації зміни імені зроблено актовий запис № 23 про зміну відповідачкою ОСОБА_3 прізвища Трусь на дошлюбне прізвище їхньої матері - Вітюк.
ОСОБА_1 з 30 січня 1982 року перебувала в зареєстрованому шлюбі із ОСОБА_5
25 січня 1994 року ОСОБА_5 помер, заповіту не залишив. Дружина померлого ОСОБА_1 та його діти позивач ОСОБА_2 та відповідачка ОСОБА_3 є його спадкоємцями за законом першої черги відповідно до ст. 529 ЦК України в редакції 1963 року, що діяла на час відкриття спадщини. Позивачка ОСОБА_1 має також право на подружню частку в майні, набутому нею разом із чоловіком ОСОБА_5 під час їх шлюбу за спільні кошти подружжя. Таким майном, набутим ОСОБА_1 за час шлюбу із ОСОБА_5, є кооперативна квартира № 8, розташована в будинку № 25 по вулиці Айвазовського в м. Дніпродзержинську.
ОСОБА_5 був членом житлово-будівельного кооперативу № 30, створення якого затверджено рішенням виконкому Дніпродзержинської міської ради народних депутатів від 12.01.1979 року № 18. Він одержав в ЖБК № 30 двокімнатну квартиру № 8, розташовану в будинку кооперативу № 25 по вулиці Айвазовського у м. Дніпродзержинську. Пайовий внесок за цю квартиру в розмірі 5182,33 крб. повністю був сплачений ОСОБА_5 у 1989 році разом із дружиною ОСОБА_1 за спільні кошти подружжя. І позивач ОСОБА_2, і відповідачка ОСОБА_3 на той час буди дітьми та не приймали і не могли приймати участі у сплаті пайових внесків за кооперативну квартиру. Після смерті ОСОБА_5 у члени ЖБК № 30 була прийнята його дружина позивачка ОСОБА_1
Дружина, син і дочка померлого ОСОБА_5 фактично прийняли спадщину після його смерті у відповідності до п. 2 ч. 1 ст. 549 ЦК України в редакції 1963 року, бо постійно проживали і були зареєстровані у вищевказаній кооперативній квартирі як до, так і після смерті ОСОБА_5, у тому числі протягом шести місяців з дня смерті спадкодавця, що настала 25.01.1994 року. Позивачі і відповідачка зареєстровані в цьому жилому приміщенні по цей час. Відповідно до п. 113 наказу Міністерства юстиції України від 14.06.1994 р. № 18/5 «Про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», що також діяла на час виникнення спірних правовідносин, доказом вступу в управління чи володіння спадковим майном може бути «запис у паспорті або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець був постійно прописаний у спадковому будинку (квартирі) протягом 6 місяців після смерті спадкодавця».
10 лютого 2014 року приватний нотаріус Дніпродзержинського міського нотаріального округу ОСОБА_4 своєю постановою правомірно відмовила позивачам у вчиненні нотаріальної дії - у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на квартиру № 8, розташовану в будинку № 25 по вулиці Айвазовського в м. Дніпродзержинську після смерті ОСОБА_5, оскільки з наданих ними нотаріусу документів неможливо встановити належність спірної квартири спадкодавцю ОСОБА_5 у звязку з відсутністю правовстановлюючого документа на квартиру, зареєстрованого згідно чинного законодавства. Із довідки ОКП «Дніпродзержинське бюро технічної інвентаризації», отриманої нотаріусом, вбачається, що на підприємстві відсутні відомості щодо реєстрації права власності на зазначену квартиру.
Спірна двокімнатна квартира № 8 загальною площею 44,5 кв. м, житловою 28,9 кв. м розташована в будинку № 25 по вулиці Айвазовського в м. Дніпродзержинську, який належить житлово-будівельному кооперативу № 30. Відповідно до довідки ЖБК № 30 від 17 грудня 2015 року ОСОБА_5 був членом житлово-будівельного кооперативу № 30, від якого одержав вищевказану кооперативну квартиру; пайовий внесок за цю квартиру в сумі 5182,23 крб. сплатив повністю у 1989 році.
Таким чином, зазначена квартира після повної сплати ОСОБА_5 житлово-будівельному кооперативу № 30 її вартості була спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_5 і ОСОБА_1 у відповідності до Закону України «Про власність» та ч. 1 ст. 22, ч. 1 ст. 28 КЗпШтС України, що діяли на той час.
Отже, 1/2 частка цієї квартири є часткою ОСОБА_1 у спільному сумісному майні подружжя, а інша 1/2 частка належала ОСОБА_5 та входить у склад спадкового майна після його смерті. Таким чином, кожний із трьох спадкоємців ОСОБА_5 за законом успадкував по 1/6 частці квартири з розрахунку: 1/2 : 3 = 1/6.
Після повної сплати пайових внесків ОСОБА_5 мав право у будь-який час оформити свідоцтво про право власності на нерухоме майно на вищезазначену квартиру, але не встиг за життя належним чином оформити правовстановлюючі документи на свою нерухомість, бо 25 січня 1994 року трагічно загинув. ЖБК № 30 визнавало та визнає право власності ОСОБА_5 на спірне жиле приміщення та підтверджує ту обставину, що ним за життя повністю сплачені кооперативу пайові внески за квартиру. Але оформлення правовстановлюючих документів на вищевказану квартиру на імя ОСОБА_5 є неможливим через його смерть, а відсутність правовстановлюючих документів на імя спадкодавця унеможливлює оформлення спадщини після його смерті нотаріусом.
Та обставина, що ОСОБА_5 належала спірна квартира на праві власності, підтверджується довідкою ЖБК № 30 від 17.12.2015 року, в який підтверджується членство ОСОБА_5 в ЖБК № 30 та повна сплата ним за життя пайових внесків за свою квартиру у 1989 році.
Та обставина, що ОСОБА_1 має право на подружню частку у майні (квартирі), а також що вона є спадкоємицею ОСОБА_5 за законом і має право на частку у спадщині, підтверджується Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану про її шлюб із ОСОБА_5, свідоцтвом про смерть ОСОБА_5, вищевказаною довідкою ЖБК № 30 від 17.12.2015 року про повну сплату пайових внесків за спірну квартиру у 1989 році, тобто під час її шлюбу із ОСОБА_5
Та обставина, що ОСОБА_2 і ОСОБА_3 є дітьми ОСОБА_5 і його спадкоємцями 1-ї черги за законом, підтверджується свідоцтвом про народження ОСОБА_2, витягами з Державного реєстру актів цивільного стану про народження ОСОБА_3, про зміну її прізвища з Трусь на Вітюк.
Та обставина, що позивачі, у відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 549 ЦК України в редакції 1963 р. вчасно прийняли спадщину після смерті ОСОБА_5, бо постійно проживали в спірній квартирі на час його смерті і були зареєстровані в цьому жилому приміщенні, підтверджується двома довідками ЖБК № 30 від 18 грудня 2015 року про реєстрацію осіб (позивачів, відповідачки, померлого ОСОБА_5Б.) в кооперативній квартирі, у тому числі і протягом шести місяців з дня смерті спадкодавця.
Той факт, що позивачі позбавлені можливості в нотаріальному порядку отримати правовстановлюючі документи на спірну квартиру після смерті ОСОБА_5, підтверджується постановою приватного нотаріуса Дніпродзержинського міського нотаріального округу ОСОБА_4 від 10.02.2014 року про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину на спірну квартиру.
За таких обставин позовні вимоги підлягають задоволенню.
Керуючись ст. 344 ЦК України, ст. 10, 11, 209, 212, 214-215 ЦПК України, суд, -
Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частку квартири № 8, розташованої в будинку № 25 по вулиці Айвазовського в м. Дніпродзержинську загальною площею 44,5 кв. м, житловою 28,9 кв. м як на частку в спільному сумісному майні подружжя, та на 1/6 частку вказаної квартири в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка ОСОБА_5, померлого 25 січня 1994 року.
Визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/6 частку квартири № 8, розташованої в будинку № 25 по вулиці Айвазовського в м. Дніпродзержинську загальною площею 44,5 кв. м, житловою 28,9 кв. м в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_5, померлого 25 січня 1994 року.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний термін апеляційної скарги.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя Дячков С. В.