РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

заочне

28 січня 2016 року Київський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого судді Якуші Н.В.,

при секретарі Пічугіної А.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_1 Аваль» до ОСОБА_2, про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення з останнього заборгованість за кредитним договором №014/0257/74/65198 від 17.05.2006 року в розмірі 24988,72 доларів США, а також просив суд стягнути з відповідача на їх користь судові витрати по сплаті судового збору в сумі 8492 грн. 93 коп.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач вказує на те, що між ВАТ «ОСОБА_1 Аваль», правонаступником якого є ПАТ «ОСОБА_1 Аваль» та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір №014/0257/74/65198 від 17.05.2006 року.

За умовами вказаного кредитного договору, позивач зобовязався надати відповідачу (позичальнику) кредит у вигляді не відновлювальної кредитної лінії з лімітом 32700 дол. США, а позичальник зобовязався прийняти, належним чином використати та повернути кредит, а також сплатити за користування ним проценти у розмірі 12% річних в порядку, на умовах та в строки, визначені кредитним договором, а саме до 17.05.2016 року.

Банк своє зобовязання виконав належним чином та в повному обсязі, що полягало у наданні позичальнику грошових коштів у розмірі 32700 доларів США.

Вказав, що 24.03.2009 року між Банком та позичальником було укладено Додаткову угоду №014/0257/74/65198/1, якою позичальнику було збільшено строк кредиту на 120 календарних місяців (дата остаточного погашення кредиту 17 травня 2026 року).

Вказав, що у звязку з тим, що боржник не виконував свої зобовязання по погашенню заборгованості за кредитом і процентами по кредитному договору, позивачем неодноразово здійснювались повідомлення відповідача про усунення порушень щодо оплати боргу, але до теперішнього часу вимоги банку залишились без задоволення.

Станом на 09.11.2015 року, заборгованість за кредитним договором становить 24998,72 долара США (в еквіваленті за курсом НБУ станом на дату розрахунку становить 566195,15 грн.), яка складається з наступного: заборгованості за кредитом 22974,40 долара США (в еквіваленті за курсом НБУ станом на дату розрахунку становить 520346,40 грн., в тому числі прострочена 633,82 доларів США (в еквіваленті за курсом НБУ станом на дату розрахунку становить 15034,84 грн.), суми заборгованості за відсотками 2024,32 долара США (в еквіваленті за курсом НБУ станом на дату розрахунку становить 45848,75 грн.), в тому числі прострочена заборгованість за відсотками 1827,93 доларів США (в еквіваленті за курсом НБУ станом на дату розрахунку становить 41400,72 грн.).

Враховуючи вищевикладене, а саме неналежне виконання позичальником умов кредитного договору позивач звернувся до суду з даним позовом та просив ухвалити рішення, яким задовольнити позов в повному обсязі.

Представник позивача ОСОБА_3, яка діє на підставі довіреності від 17.08.2015 року, в судове засідання не зявилась, до матеріалів справи долучив заяву, в якій підтримала позовні вимоги в повному обсязі та просила суд їх задовольнити. Також просила слухати справу за її відсутності, не заперечувала проти винесення заочного рішення по справі (а.с.39-40).

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявилась, про та місце слухання справи повідомлялась належним чином, причини неявки суду не повідомила, клопотань про відкладення не надавала, у звязку з чим ухвалою суду від 28 січня 2016 року з урахуванням згоди представника позивача, суд вирішив розглянути дану справу у заочному порядку.

Дослідивши матеріали справи, зясувавши фактичні обставини даної справи, дослідивши письмові докази у їх сукупності, суд дійшов до висновку про наявність законних підстав для задоволення позовних вимог, зважаючи на наступне.

Як встановлено у судовому засіданні і вбачається з доданих до справи документів, між ВАТ «ОСОБА_1 Аваль» (в подальшому назва була змінена на ПАТ «ОСОБА_1 Аваль») та відповідачем ОСОБА_2 було укладено кредитний договір №014/0257/74/65198 від 17.05.2006 року, відповідно до якого позивач зобовязався надати відповідачу (позичальнику) кредит у вигляді не відновлювальної кредитної лінії з лімітом 32700 дол. США, а позичальник зобовязався прийняти, належним чином використати та повернути кредит, а також сплатити за користування ним проценти у розмірі 12% річних в порядку, на умовах та в строки, визначені кредитним договором, а саме до 17.05.2016 року.

Відповідно до п.5.1 кредитного договору, відповідач зобовязався здійснювати безготівковим платежем або готівкою в касу кредитора: щомісячно, до 15 числа кожного місяця, починаючи з місяця наступного за місяцем отримання кредиту, часткове погашення заборгованості згідно п. 1.3 цього Договору, а саме згідно погодженого графіку погашення та остаточне погашення кредиту до 17.05.2016 року; щомісячно до 15 числа кожного місяця, починаючи з місяця наступного за місяцем отримання кредиту та при остаточному погашенні кредиту сплату відсотків за фактичне користування кредитними коштами.

Разом з тим, судом встановлено, що 24.03.2009 року між Банком та позичальником було укладено Додаткову угоду №014/0257/74/65198/1, якою позичальнику було збільшено строк кредиту на 120 календарних місяців (дата остаточного погашення кредиту 17 травня 2026 року). (а.с.19-20).

Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до п. 6.5 кредитного договору було передбачено право Банку на дострокове стягнення заборгованості за кредитом, нарахованих відсотків за користування кредитом та штрафні санкції, у випадках невиконання позичальником умов цього договору та/або інших договорів, що забезпечують погашення кредиту.

Таке стягнення здійснюється за рахунок коштів, майна та майнових прав позичальника, за умови попереднього (за 30 днів) повідомлення Позичальника рекомендованим листом.

Відповідно до п. 9.1 кредитного договору за порушення строків повернення кредитної заборгованості та відсотків за користування кредитом, передбачених положеннями цього Договору, передбачено, що Позичальник сплачує Кредитору пеню в розмірі 0,5 % від суми простроченого платежу за кожний день прострочення.

Як вбачається з розрахунку до позовної заяви, станом на 09.11.2015 року, заборгованість за кредитним договором становить 520346,40 грн., з них заборгованість за кредитом становить 22974,40 долара США (в еквіваленті за курсом НБУ станом на дату розрахунку становить 520346,40 грн., в тому числі прострочена 633,82 доларів США (в еквіваленті за курсом НБУ станом на дату розрахунку становить 15034,84 грн.), суми заборгованості за відсотками 2024,32 долара США (в еквіваленті за курсом НБУ станом на дату розрахунку становить 45848,75 грн.), в тому числі прострочена заборгованість за відсотками 1827,93 доларів США (в еквіваленті за курсом НБУ станом на дату розрахунку становить 41400,72 грн.). (а.с.7-12).

Як встановлено в ході судового розгляду, у звязку з невиконанням ОСОБА_2 зобовязань по погашенню заборгованості за кредитом і процентами по кредитному договору, позивачем була направлена вимога про усунення порушення зобовязань за кредитним договором від 17.05.2006 №014/0257/74/65198, в якій останню було повідомлено про наявність заборгованості

за кредитним договором та можливе здійснення звернення стягнення на предмет іпотеки в разі невиконання обовязків по погашенню заборгованості (а.с.26), проте вимога банку залишилась без реагування.

Так, виходячи зі змісту ст.530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений термін його виконання, то воно підлягає виконанню у цей термін.

Згідно даних розрахунку заборгованості, боржник порушив виконання умов кредитного договору та не здійснював погашення отриманого кредиту згідно з умовами вказаного договору та не сплачує відсотки за користування кредитом.

Статтями 525, 526 ЦК України передбачено, що зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст.1049 ЦК України, позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно з ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 кодексу.

Згідно з вимогами ч.1 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ч.1 ст.3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорення.

З урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорення саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Суд повинен встановити чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від встановленого вирішити питання про задоволення або про відмову в їх задоволенні.

Позивач, кредитор має право захистити свої майнові права, звернувшись до суду з позовом про стягнення заборгованості з позичальника, оскільки вищевказаним кредитним договором сторонами передбачено, що кредитор має право вимагати дострокове погашення Кредиту Позичальником у повному обсязі разом із сплатою всіх сум, належних до сплати на дату предявлення вимоги, включаючи проценти за Кредитом, пеню та штрафи (п.6.5 та п. 9.1 Кредитного договору ).

У звязку з чим, застосовуючи загальні принципи справедливості, визначені ЦК України, порушення прав позивача внаслідок невиконання відповідачем своїх зобов'язань за кредитним договором, відсутність підстав для відмови в позові про стягнення заборгованості, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, а тому суд вважає за необхідне їх задовольнити.

Крім того, у відповідності до ст.88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір в сумі 8492 грн. 93 коп.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 525, 526, 530, 554, 575, 576, 583, 599, 625 ч.1, 1054, 1055, ст.ст.10, 11, 60, 88, 208, 212-215, 218, 224-228, 292-294 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_1 Аваль» до ОСОБА_2, про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН) на користь Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_1 Аваль» заборгованість за кредитним договором №014/0257/74/65198 від 17.05.2006 року в розмірі 24998,72 доларів США, що складається з заборгованості за кредитом 22974,40 долара США, що в еквіваленті за курсом НБУ становить 520346,40 грн., в тому числі прострочена 633,82 доларів США, що в еквіваленті за курсом НБУ становить 15034,84 грн.; суми заборгованості за відсотками 2024,32 долара США, що в еквіваленті за курсом НБУ становить 45848,75 грн., в тому числі прострочена заборгованість за відсотками 1827,93 доларів США, що в еквіваленті за курсом НБУ становить 41400,72 грн..

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН) на користь Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_1 Аваль» витрати по сплаті судового збору в сумі 8492 грн. 93 коп.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. У разі якщо рішення було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга може бути подана протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення складено в єдиному екземплярі в нарадчий кімнаті.

Суддя Н.В. Якуша