Охтирський міськрайонний суд Сумської області
Справа № 583/2779/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 листопада 2016 року Охтирський міськрайонний суд Сумської області в складі:

головуючого Олійник О.В.,

за участю секретаря Наливайкіної Н.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Охтирка справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа Малопавлівська сільська рада Охтирського району Сумської області, про встановлення факту, що має юридичне значення,

встановив:

05 вересня 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду із вказаною заявою, посилаючись на те, що ОСОБА_2 доводилася мачухою його матері, з якою він мешкав в одному дворі по вул. Гагаріна, 7, с. Мала Павлівка, з 1985 року по день її смерті - 11.05.1998 року. Після смерті ОСОБА_2 залишилося спадкове майно, інші спадкоємці відсутні, із заявами про прийняття спадщини ніхто не звертався, а тому заявник отримав вищезазначене майно у спадок і користувався ним. При зверненні до нотаріальної контори із заявою про оформлення спадщини на земельну частку (пай) після смерті ОСОБА_2, заявнику було відмовлено в звязку із відсутністю документу, що підтверджує факт родинних відносин між померлою та спадкоємцем. Тому просить встановити факт проживання його із ОСОБА_2 однією сімєю не менше пяти років до часу відкриття спадщини.

Заявник ОСОБА_1 в судовому засіданні заяву підтримав з вищевикладених підстав, просив задовольнити.

Представник Малопавлівської сільської ради Охтирського району Сумської області в судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. В судове засідання подали довідку про те, що ОСОБА_2, яка померла 11.05.1998 року, до дня своєї смерті більше пяти років фактично проживала із ОСОБА_1 (а.с.5).

Свідки ОСОБА_3, ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснили, що ОСОБА_1 із сімєю побудував житловий будинок та проживав у ньому з 1988 року по даний час по вул. Гагаріна, 7, с. Мала Павлівка Охтирського району. Разом з ним проживала ОСОБА_2 (нерідна бабуся) та ОСОБА_5 (рідний дід заявника). В1993 році дід помер, а ОСОБА_2 сімя ОСОБА_1 доглядала і поховала пізніше.

Заслухавши пояснення заявника, свідків, проаналізувавши матеріали справи, суд дійшов висновку про необхідність задоволення заяви зі слідуючих підстав.

Відповідно до ч.2 п.5 ст. 234 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_2 помела 11.05.1998 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданого 12.05.1998 року виконкомом Малопавлівської сільської ради Охтирського району Сумської області. (а.с. 11).

Судом також встановлено, що на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) виданого 28.08.1996 року головою Охтирської районної державної адміністрації ОСОБА_2 належить право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності сільськогосподарського акціонерного товариства закритого типу «Дружба» розміром 4,58 га, розташованої на території Малопавлівської сільської ради Охтирського району Сумської області (а.с. 7).

Відповідно до листа за № 896/01-16 від 19.10.2016 року, наданого Охтирською районною державною нотаріальною конторою, після смерті ОСОБА_2, померлої 11.05.1998 року, до нотаріальної контори спадкоємці із заявами про прийняття спадщини та/або про відмову від спадщини не звертались, спадкова справа не заводилася, свідоцтва про право на спадщину не видавалися, заповіт в нотаріальній конторі не посвідчувався, що підтверджується Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) №45516782 від 24.10.2016 року (а.с. 30, 31, 32).

Відповідно до розяснень викладений в п. 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року, при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК про те, що сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Зазначений п'ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім'єю до набрання чинності Сімейним Кодексом.

До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім'єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов'язані спільним побутом, мали взаємні права та обов'язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім'ї, тощо.

За змістом ст. 3 ч.2 Сімейного кодексу України, сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 є дружиною діда заявника, що підтверджується відповідними документами (а.с. 19-20).

Згідно довідки №450 від 22.07.2016 року, виданої виконкомом Малопавлівської сільської ради Охтирського району Сумської області, ОСОБА_2, яка померла 11.05.1998 року на момент смерті була зареєстрована та постійно проживала за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, разом з якої були зареєстровані та проживали чоловіковий онук ОСОБА_1, дружина онука ОСОБА_3, правнучка ОСОБА_4 Заповіт від імені ОСОБА_2 в Малопавлівській сільській раді не посвідчувався (а.с.6).

Згідно ст. 1216 Цивільного кодексу України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно ст. 1223 Цивільного кодексу України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Згідно вимог ст. 1264 Цивільного кодексу України, у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини.

За змістом ст. 1268 Цивільного кодексу України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 256 Цивільного процесуального кодексу України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Суд вважає, що факт проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_2 однією сім'єю знайшов своє підтвердження в суді, такий факт має юридичні наслідки, оскільки потрібний для реалізації права спадкування, тому доцільно захистити права заявника, задовольнивши його вимоги.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 10, 60, 212-215, 234, 256, 257, 259 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Встановити факт проживання однією сімєю ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 разом із ОСОБА_6, яка померла 11.05.1998 року, у період з 1988 року по 11 травня 1998 року.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Сумської області через Охтирський міськрайонний суд протягом 10 днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: О.В. Олійник