Провадження № 2/161/440/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 січня 2016 року Луцький міськрайонний суд Волинської області

в складі: головуючого-судді - Олексюка А.В.

при секретарі - Педич Ю.С.

з участю: позивача - ОСОБА_1

відповідача - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та призначення права на утримання (аліменти) одного з подружжя, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та призначення права на утримання (аліменти) одного з подружжя.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що вона перебуває в шлюбі з відповідачем з 12.10.1973 року, який зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану Щорського районного управління юстиції Чернігівської області, актовий запис № 98.

Від подружнього життя у сторін неповнолітніх дітей не має.

Позивач свої вимоги обґрунтовує тим, що вона не підтримує шлюбних стосунків з відповідачем, не веде спільного господарства, кожен з них живе за рахунок своєї пенсії, шлюб існує формально. Просить суд шлюб розірвати, після розірвання шлюбу присвоїти їй дошлюбне прізвище «ОСОБА_1». Крім того, позивач просить суд призначити їй право на утримання (аліменти) в розмірі 1200,00 грн. з пенсії відповідача.

Ухвалою суду від 21.01.2016 року позов в частині вимог щодо присвоєння після розірвання шлюбу ОСОБА_1 дошлюбного прізвища «ОСОБА_1» залишено без розгляду.

Позивач в судовому засіданні позовну заяву підтримала з підстав в ній зазначених. Просила суд шлюб розірвати.

Відповідач в судовому засіданні позов не визнав з підстав викладених у письмових запереченнях. Просив суд відмовити в задоволенні позову.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши та оцінивши представлені по справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення.

З свідоцтва про укладення шлюбу вбачається, що сторони з 12.10.1973 року перебувають в шлюбі, який зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану Щорського районного управління юстиції Чернігівської області, актовий запис № 98 (а.с. 4)

Від даного шлюбу у сторін неповнолітніх дітей не має.

В судовому засіданні встановлено, що сторони не підтримують подружніх стосунків, не ведуть спільного господарства, кожен з них живе за рахунок своєї пенсії, шлюб існує формально.

При таких обставинах, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, а тому шлюб слід розірвати.

При визначенні коштів, які підлягають стягненню з кожної з сторін при реєстрації розірвання шлюбу, суд виходить з матеріального становища кожного з подружжя.

Разом з тим, не підлягає до задоволення вимога позивача про призначення їй права на утримання (аліменти) в розмірі 1200,00 грн. з пенсії ОСОБА_2, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1-4 ст. 75 Сімейного кодексу України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Непрацездатним вважається той із подружжя, який досяг пенсійного віку, встановленого законом, або є інвалідом I, II чи III групи. Один із подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Ч. 1, 2 ст. 76 Сімейного кодексу України розірвання шлюбу не припиняє права особи на утримання, яке виникло у неї за час шлюбу. Після розірвання шлюбу особа має право на утримання, якщо вона стала непрацездатною до розірвання шлюбу або протягом одного року від дня розірвання шлюбу і потребує матеріальної допомоги і якщо її колишній чоловік, колишня дружина може надавати матеріальну допомогу.

Проте, всупереч ст. 60 Цивільно-Процесуального Кодексу України позивач не довела та не підтвердила належними та допустимими доказами ті обставини, що відповідач в силу матеріального становища спроможний надавати їй матеріальну допомогу.

Таким чином, враховуючи ту обставину, що ОСОБА_2 є пенсіонером, інвалідом другої групи, інших доходів не отримує, на думку суду останній не має можливості надавати матеріальну допомогу позивачу в порядку ст. 76 СК України.

Відповідно ч. 2 ст. 88 ЦПК України судові витрат компенсуються за рахунок держави, оскільки обидві сторони звільнені від оплати судових витрат.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 13, 14, 59, 60, 130, 174, 209, 213, 214, 215 ЦПК України, ст.ст. 104; 105; 109; 110; 112 Сімейного кодексу України, суд, -

в и р і ш и в:

Позов задовольнити частково.

Шлюб між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, який зареєстрований 12.10.1973 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Щорського районного управління юстиції Чернігівської області, актовий запис № 98 - р о з і р в а т и.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Волинської області протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Суддя Луцького міськрайонного суду А.В.Олексюк