Яготинський районний суд Київської області
Справа 382/680/16-ц
Провадження №2/382/366/16
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

23 серпня 2016 року Яготинський районний суд Київської області в складі:

Головуючого-судді Карпович В. Д.

при секретарі Шипота Я. В.,

представник відповідача; адвокат Косогор О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Яготині Київської області справу за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційного банку "Приват Банк" до ОСОБА_2, про стягнення заборгованості.

Встановив:

В позові до суду позивач вказав, що відповідно до укладеного кредитного договору SAMDN5230 від 25.12.2006 року ОСОБА_2 отримав кредит в розмірі 104175,10 грн. на термін до 24.12.2013 року.

Відповідач зобов'язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором.

Відповідно до договору, погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати відповідач повинен надавати Банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно кредитного договору.

Відповідно до умов договору у випадку порушення зобов'язань за кредитним договором, відповідач сплачує банку відсотки за користування кредитом у подвійному розмірі на місяць, нараховані від суми непогашеної в строк заборгованості за кредитом.

Позивач зобов'язання за даним договором виконав у повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, передбаченому умовами Кредитного договору.

Відповідач зобов'язання за даним кредитним договором не виконав та не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, комісією, а також іншими витратами відповідно до умов договору. Таким чином станом на 04.05.2016 року відповідач має заборгованість в розмірі 333269,05 грн., яка складається із заборгованості за кредитом в розмірі 63047,68 грн., заборгованості за відсотками за користування кредитом в розмірі 65337,05 грн., заборгованості за пенею за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором в розмірі 203884,32 грн., яку він просив стягнути із відповідача, а також судові витрати.

В судовому засіданні встановлено наступне:

25.12. 2006 року між ПАТ КБ « Приват Банк» та ОСОБА_2 було укладено договір SAMDN5230 про відкриття карт рахунку та обслуговування платіжної карти « Авторассрочка», в результаті чого ОСОБА_2 отримав кредит в розмірі 104175,10 грн. на термін до 24.12.2013 року./ а.с. 5-10 /

Відповідач зобов'язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором.

Відповідно до договору, погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати відповідач повинен надавати Банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно кредитного договору./ п. 1.2 Додаткової угоди // а.с. 8 /

В позові до суду позивач вказав, що відповідач зобов'язання за даним кредитним договором не виконав та не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, комісією, а також іншими витратами відповідно до умов договору.

Таким чином,станом на 04.05.2016 року відповідач має заборгованість в розмірі 333269,05 грн., яка складається із заборгованості за кредитом в розмірі 63047,68 грн., заборгованості за відсотками за користування кредитом в розмірі 65337,05 грн., заборгованості за пенею за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором в розмірі 203884,32 грн., яку він просив стягнути із відповідача, а також судові витрати.

На підтвердження своїх позовних вимог позивач надав до суду разом з позовною заявою розрахунок заборгованості, із я кого видно наступне;/ а.с. 4 /

-заборгованість за кредитом становить- 63047,68 грн; заборгованість за процентами- 65337,05 грн; заборгованість по пені- 203884,32 грн;

Проте детального розрахунку, із яких сум складаються дані суми заборгованості, позивачем до суду надано не було.

За клопотанням представника відповідача, ухвалою Яготинського районного суду від 30.06. 2016 року, ПАТ КБ « ПритватБанк» зобов»язано в строк до 11.07. 2016 року направити до Яготинського районного суду детальний розрахунок заборгованості за кредитним договором SAMDN5230 від 25.12.2006 року, із зазначенням дати її виникнення та періоду існування. / а.с. 36, 37 /. В зв»язку з цим розгляд справи було відкладено на 11 липня 2016 року.

В заяві, яка надійшла до суду 11.07. 2016 року, позивач просив відкласти розгляд справи для надання часу для підготовки належним чином розрахунку заборгованості по кредиту за договором SAMDN5230 від 25.12.2006 року, із зазначенням дати її виникнення та періоду існування. / а.с. 38./ В зв»язку з із заявою позивача, розгляд справи було відкладено до 23.08. 2016 року.

В заяві, яка надійшла до суду 23.08.2016 року представник позивача просить розглянути справу у відсутності їх представника на підставі доказів які є в матеріалах справи. / а.с. 41 / При цьому не виконавши ухвалу Яготинського районного суду від 30.06. 2016 року, про витребування доказів.

Представник відповідача вимоги позивача не визнала та просила застосувати до вимог позивача, строки позовної давності.

Відповідно до правових позицій / Постанова Верховного суду України від 19.03. 20914 року по справі за позовом ПАТ «Родовід Банк» до особа 1 про стягнення кредитних коштів /, яка в силу ст.. 360-7 ЦПК України є обов»язкова для всіх судів України :- оскільки в кредитному договорі передбачено, що його виконання здійснюється частинами відповідно до графіка погашення кредиту, то початок перебігу позовної давності для стягнення кредиту та процентів за користування кредитом є день, коли боржник повинен був с платити черговий платіж, однак не сплатив його, а тому загальна позовна давність застосовується до кожного щомісячного платежу, який був визначений у договорі графіком платежів.

Одним із видів порушення зобов'язання є прострочення - невиконання зобов'язання в обумовлений сторонами строк.

При цьому в законодавстві визначаються різні поняття як "строк дії договору", так і "строк (термін) виконання зобов'язання" (статті 530, 631 ЦК України).

Якщо в зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін).

Як убачається з матеріалів справи, сторони встановили як строк дії договору - до повного погашення позичальником заборгованості за кредитами та процентами за користування ними (пункт 7.6 кредитного договору), кінцевий строк повернення кредиту - до 27 грудня 2010 року (пункти 1.1;

П.1.2 / Додаткової угоди №2 від 25.12. 2006 року / строки виконання зобов'язань зі щомісячним погашенням платежів - з 01 по 20 числа включно кожного календарного місяця для основної заборгованості, для процентів за користування кредитом та комісії, що складає щомісяця по 2239,76 грн..

Наслідки прострочення позичальником повернення позики визначено у статті 1050 ЦК України. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу (частина друга статті 1050 ЦК України).

Про правові наслідки порушення зобов'язання боржником йдеться також у частині першій статті 611, частині другій - четвертій статті 612 ЦК України, частині першій, другій статті 220 ЦК України, які передбачають відповідальність боржника.

Перевіряючи доводи заявника в частині застосування судами норм закону щодо позовної і давності, судові палати у цивільних та господарських справах Верховного Суду України виходять із такого.

Сторони встановили як строк дії договору - до моменту виконання сторонами в повному обсязі взятих на себе зобов'язань, так і строки виконання зобов'язань зі щомісячним погашенням платежів.

Таким чином, умовами договору погашення кредитної заборгованості та строки сплати чергових платежів визначено місяцями.

Отже, поряд з установленням строку дії Договору сторони встановили й строки виконання боржником окремих зобов'язань (внесення щомісячних платежів), що входять до змісту зобов'язання, яке виникло на основі договору.

Строк виконання кожного щомісячного зобов'язання згідно із частиною третьою статті 254 ЦК України спливає у відповідне число останнього місяця строку. Перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок (стаття 253 ЦК України).

Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові (частина четверта статті 267 ЦК України).

Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України).

Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність.

Зокрема, частина друга статті 258 ЦК України передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України).

Так, за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (частина п'ята статті 261 ЦК України).

Для обчислення позовної давності застосовуються загальні положення про обчислення строків, що містяться у статтях 252-255 ЦК України.

Таким чином враховуючи, що позивачем не було надано до суду детальний розрахунок заборгованості за кредитним договором від 25.12. 2016 року / невиконання ухвали суду від 30.06. 2016 року про витребування доказів /, то суд вважає за неможливе встановити строки позовної давності по даній справі та позбавлений можливості перевірити вимоги позивача в частині встановлення суми заборгованості, а тому вважає, що вимоги позивача не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні, а тому в їх задоволенні необхідно відмовити.

В силу ст.. 10 п.3 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Керуючись

ст.. ст.. 10, 60, 209, 211-215 ЦПК України, ст.. 509, 526, 1054 ЦК України, суд-

ВИРІШИВ:

В позові Публічного Акціонерного Товариства Комерційний банк «Приватбанк», представника позивача; Сафір Федір Олегович до ОСОБА_2, про стягнення заборгованості- відмовити, в зв»язку з недоведеністю позовних вимог.

Рішення може бути оскаржено через Яготинський районний суд до апеляційного суду Київської області, протягом 10 днів з дня його проголошення.

Суддя Карпович В. Д.