У Х В А Л А

29 січня 2016 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Рівненської області у складі: головуючого Буцяка З.І.,

суддів Боймиструка С.В., Гордійчук С.О.;

секретар судового засідання Коробчук А.М.,

з участю представників ОСОБА_1 і ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду в м. Рівному цивільну справу за апеляційною скаргою представника відповідача ОСОБА_2 - адвоката ОСОБА_3 на ухвалу судді Рівненського районного суду від 10 грудня 2015 року про відкриття провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 і Товариства з обмеженою відповідальністю "ОСОБА_4 БРЕНДЗ ГМБХ", треті особи на стороні відповідачів, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, Реєстраційна служба Рівненського районного управління юстиції Рівненської області та Державне підприємство "Інформаційний центр" Міністерства юстиції України, про припинення зобовязань,

в с т а н о в и л а :

Ухвалою судді Рівненського районного суду від 10 грудня 2015 року відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 і ТОВ "ОСОБА_4 БРЕНДЗ ГМБХ", треті особи на стороні відповідачів, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, Реєстраційна служба Рівненського районного управління юстиції Рівненської області та ДП "Інформаційний центр" Міністерства юстиції України, про припинення зобовязань.

В поданій на це рішення апеляційній скарзі представник відповідача ОСОБА_2 - адвокат ОСОБА_3 посилався на те, що до матеріалів справи долучено копії семи договорів купівлі-продажу від 20 березня 2015 року, посвідчених приватним нотаріусом Рівненського районного нотаріального округу ОСОБА_5 за №№ 199, 205, 211, 217, 223, 229 і 235, які були укладені між позивачкою ОСОБА_1 і відповідачем ТОВ "ОСОБА_4 БРЕНДЗ ГМБХ". Кожним із зазначених договорів було передбачено, що спори, які можуть виникнути у сторін у звязку із укладеними договорами, будуть вирішуватися у Віденському Господарському суді Австрійської Республіки за законодавством Австрійської Республіки.

Під час укладення згаданих договорів купівлі-продажу рухомого і нерухомого майна позивачці було повідомлено про те, що придбане нею майно знаходиться в заставі/іпотеці відповідача ОСОБА_2, що згідно зі ст. 23 Закону України „Про іпотеку і ст. 27 Закону України „Про заставу до неї переходять обовязки іпотеко- і заставодавця та що до моменту погашення позики це майно буде знаходитися під обтяженням.

Оплата за договорами купівлі-продажу майна повинна була бути перерахована ОСОБА_1 на рахунок ОСОБА_2 в якості погашення зобовязань ТОВ "ОСОБА_4 БРЕНДЗ ГМБХ" за договорами позики.

До матеріалів справи долучено копію SWIFT повідомлення від 2 березня 2015 року та лист від 18 березня 2015 року. Згідно із твердженням позивачки вказана сума була перерахована на погашення її зобовязань перед ОСОБА_2 та відповідно до укладених договорів купівлі-продажу рухомого і нерухомого майна. Таке твердження не відповідає дійсності, оскільки OLLIR BUSINESS LLP не є стороною договірних зобовязань сторін у даній справі, а також з ряду інших підстав, про які зазначено у скарзі.

Фактично між сторонами договірних зобовязань існує спір стосовно дійсного призначення платежу відповідно до SWIFT повідомлення від 2 березня 2015 року та виконання ОСОБА_1 зобовязань за договорами купівлі-продажу рухомого і нерухомого майна.

Згідно з ч. 1 ст. 115 ЦПК України якщо суддя, вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, встановить, що справа не підсудна цьому суду, заява повертається позивачеві для подання до належного суду, про що постановляється ухвала. Ухвала суду разом із заявою та всіма додатками до неї надсилаються позивачеві.

У пунктах 4 і 5 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року № 24-754/0/4-13 „Про практику розгляду судами цивільних справ з іноземним елементом зазначено, що визначення підсудності справ з іноземним елементом залежить від категорії спору. При вирішенні питання про підсудність справ судам України мають враховуватися вимоги загальної, альтернативної, договірної та виключної підсудності. Справи з іноземним елементом підсудні судам України у разі застосування сторонами договірної підсудності. Домовленість сторін щодо підсудності має бути досягнута у письмовій формі.

Відкриваючи провадження у даній справі, суд першої інстанції не зясував, чи була досягнута договірна підсудність між сторонами.

Покликаючись на ці обставини, відповідач ухвалу місцевого суду вважав незаконною та необґрунтованою і просив апеляційний суд про її скасування.

В запереченні на апеляційну скаргу представник позивачки ухвалу судді місцевого суду вважав законною та обґрунтованою і просив апеляційний суд залишити її без змін, а подану апеляційну скаргу відхилити.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення осіб, які беруть участь у справі і зявилися в судове засідання, перевіривши подані докази та доводи апелянта, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 414 ЦПК України підсудність судам України цивільних справ з іноземним елементом визначається цим Кодексом, законом або міжнародним договором, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України.

Статтею 77 Закону України «Про міжнародне приватне право» передбачено, що якщо нерухоме майно, щодо якого виник спір, знаходиться на території України, то підсудність у справах з іноземним елементом судам України є виключною.

З матеріалів справи вбачається, що між позивачкою ОСОБА_1, з одного боку, та відповідачами ОСОБА_2 і ТОВ "ОСОБА_4 БРЕНДЗ ГМБХ", з другого боку, має місце спір з приводу нерухомого майна та основних засобів, а саме - про припинення їхньої іпотеки і застави. Це нерухоме і рухоме майно знаходяться за адресою: Рівненська область, Рівненський район, с. Городок, вул. Барона Штейнгеля, 4 а (а. с. 1-35).

Частиною 1 ст. 114 ЦПК України, в якій ідеться про виключну підсудність, визначено, що позови, що виникають з приводу нерухомого майна, пред'являються за місцезнаходженням майна або основної його частини.

Пунктом 42 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 3 від 1 березня 2013 року "Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ" роз'яснено, що виключну підсудність встановлено для позовів, що виникають із приводу нерухомого майна (частина перша статті 114 ЦПК). Згідно з положеннями статті 181 ЦК до нерухомого майна належать: земельні ділянки, а також об'єкти, розташовані на них, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення. Наприклад, це позови про право власності на таке майно; про право володіння і користування ним (стаття 358 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності та виділ частки із цього майна (статті 364, 367 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній сумісній власності та виділ частки із цього майна (статті 370, 372 ЦК); про право користування нерухомим майном (визначення порядку користування ним); про право, яке виникло із договору найму жилого приміщення, оренди тощо; про визнання правочину з нерухомістю недійсним; про звернення стягнення на нерухоме майно - предмет іпотеки чи застави; розірвання договору оренди землі; стягнення орендної плати, якщо спір виник з приводу нерухомого майна; про усунення від права на спадкування та визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Тому зважаючи на викладене, доводи апеляційної скарги представника відповідача ОСОБА_2 - адвоката ОСОБА_3 є безпідставними і на увагу не заслуговують.

Ухвала судді місцевого суду від 10 грудня 2015 року про відкриття провадження у даній справі є законною й обґрунтованою.

Крім того, посилання апелянта на договірну підсудність сторін не підлягає врахуванню також зважаючи на те, що ст. 112 ЦПК України про договірну підсудність була виключена із чинного ЦПК Законом України № 2453-VI від 07.07.2010 року.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 303, 304, 307, 308, 312-315, 317 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу представника відповідача ОСОБА_2 - адвоката ОСОБА_3 відхилити.

Ухвалу судді Рівненського районного суду від 10 грудня 2015 року про відкриття провадження у даній справі залишити без змін.

Ухвала Апеляційного суду є остаточної й оскарженню не підлягає.

Головуючий Судді: