Михайлівський районний суд Запорізької області
Справа № 321/390/16-ц
Провадження № 2/321/223/2016
У х в а л а

16 травня 2016 року смт. Михайлівка

Михайлівський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Олійника М.Ю.

за участю:

секретаря судового засідання Засько О.А.

відповідачів ОСОБА_1

ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «АІСЕ Україна» до ОСОБА_3, ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення боргу,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Михайлівського районного суду Запорізької області знаходиться цивільна справа за позовом Приватного акціонерного товариства «АІСЕ Україна» до ОСОБА_3, ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення боргу.

В судові засідання призначені на 11 квітня 2016 року та 16 травня 2016 року представник позивача не зявився, про причини неявки суду не повідомив, про час і місце судового розгляду на адресу позивача були направлені судові повістки, але конверти повернулися з відміткою про те, що адресат вибув (а.с. 34,37).

В судовому засіданні судом було поставлено на обговорення питання про можливість залишення позовної заяви без розгляду у звязку з повторною неявкою позивача.

Відповідачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 просили вирішити вказане питання на розсуд суду.

Заслухавши думки учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про необхідність залишити позовну заяву без розгляду на таких підставах.

Частина 3 статті 169 ЦПК України регламентує, що у разі повторної неявки в судове засідання позивача, повідомленого належним чином, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, суд залишає позовну заяву без розгляду.

За змістом ч. 1 п. 3 ст. 207 ЦПК України, суд постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не зявився в судове засідання, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності.

Тобто, відповідно до ч.3 ст.169 ЦПК України і п.3 ч.1 ст.207 ЦПК України позовна заява залишається судом без розгляду за сукупністю таких умов:

1) належне повідомлення позивача про час і місце проведення судового розгляду;

2) повторна неявки позивача в судове засідання;

3) не надання позивачем заяви про розгляд справи за його відсутності.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 77 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо особа за цією адресою більше не проживає або не знаходиться.

Судом встановлено, що представник позивача ПАТ «АІСЕ Україна» в судові засідання, призначені 11 квітня 2016 року та 16 травня 2016 року не зявився, хоча на адресу позивача вчасно направлялися судові повістки на останню відому суду адресу, тому позивач вважається належним чином повідомленим (а.с. 34,37).

В матеріалах справи відсутні відомості, про підтримання позивачем заявлених позовних вимог або відмову від них.

Крім того, відповідно до рекомендацій Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, викладених в інформаційному листі, суд залишає заяву без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не зявився в судове засідання, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності. Тобто, ст. 207 ЦПК України, на теперішній час, не містить положень про необхідність врахування поважності причин повторної неявки позивача. Зазначені зміни в ЦПК України були внесені з метою недопущення зловживання особами, які беруть участь у справі, своїми процесуальними правами.

З огляду на зазначені положення ЦПК України, при вирішенні судом процесуального питання про залишення позовної заяви без розгляду, причини повторної неявки позивача у судове засідання правового значення не мають.

Так, відповідно до ч. 3 ст. 27 ЦПК України особи, які беруть участь у справі, зобовязані добросовісно здійснювати свої процесуальні права та виконувати процесуальні обовязки.

Суд повинен контролювати процесуальну поведінку осіб, які беруть участь у справі, так як на них поширюється порядок цивільного судочинства, а значить обовязок добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обовязки, а також нести відповідальність за зловживання правом. Прямими обовязками осіб, що беруть участь у справі, є дотримання процесуальної дисципліни протягом усього провадження у справі.

Положення п.3 ст. 207 ЦПК України повинні враховуватися у системному та логічному звязку із положеннями статті 169 ЦПК України, згідно яких суд відкладає розгляд справи лише у разі першої неявки в судове засідання належним чином повідомленого позивача без поважних причин ( п.3 ч.1 ст. 169 ЦПК України). При повторній неявці належним чином повідомленого позивача, від якого не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, суд залишає заяву без розгляду.

До того ж, таке положення закону повязане із дотриманням судом розумних строків розгляду справи, що є вимогою статті 157 ЦПК України та статі 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року.

Як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд, позивач, як сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобовязана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обовязки.

Оскільки в призначені судові засідання представник позивача систематично не зявлявся, при цьому будучи належним чином повідомленим (відповідно до ст. 77 ЦПК України), а також враховуючи відсутність заяви про розгляд справи за відсутності позивача, суд змушений залишити позовну заяву без розгляду, так як обставини справи свідчать про недодержання умов реалізації стороною позивача свого права на звернення до суду за захистом, до того ж, можливість застосування таких прав надалі не втрачена.

Позивач був зобовязаний належним чином користуватися своїми процесуальними правами, зокрема, він не був позбавлений можливості, приймати участь в судовому засіданні через свого представника або звернутися до суду із заявою про розгляд справи за його відсутності.

В той же час, протягом усього часу перебування справи в суді позивачем не було подано заяви про розгляд справи за його відсутності, як і не надано в судовому засіданні жодних пояснень по суті справи, що унеможливлює завершення цієї справи опираючись на положення ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, щодо розгляду справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом та виходячи лише з наявних у справі доказів.

Разом із тим, частина 2 статті 207 ЦПК України надає право особі, заяву якої залишено без розгляду, після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду, звернутися до суду повторно.

Підсумовуючи все вище викладене, суд приходить до висновку про необхідність залишення позову ПАТ «АІСЕ Україна» без розгляду, внаслідок повторної неявки в судове засідання позивача.

Враховуючи викладене, керуючись ст.207-210 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

Позовну заяву Приватного акціонерного товариства «АІСЕ Україна» до ОСОБА_3, ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення боргу - залишити без розгляду.

Розяснити позивачу право на повторне звернення до суду після усунення умов, що були підставою для залишення позову без розгляду.

Ухвала суду може бути оскаржена до Апеляційного суду Запорізької області через Михайлівський районний суд протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Михайлівського районного суду

Запорізької області ОСОБА_4