Провадження №2/523/4529/16
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" вересня 2016 р. Суворовський районний суд міста ОСОБА_1

у складі:

головуючого судді Пепеляшкова О.С.

при секретарі Лапчинській О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті ОСОБА_1 в залі суду № 18 цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики,

ВСТАНОВИВ:

До суду з позовом звернувся ОСОБА_2, який вказав, що передав ОСОБА_3 грошові кошти в розмірі 40 000 дол. США, про що 10.03.2012 року було складено розписку, відповідно до якої відповідач зобовязався повернути борг в строк до 10.03.2014 року, але, оскільки відповідач ухиляється від повернення боргу, позивач просив стягнути з відповідача грошові кошти в розмірі 995 000 грн. за договором позики та понесені судові витрати.

Позивача в судовому засіданні вимоги позову підтримав та просила їх задовольнити в повному обсязі посилаюся на викладені у позовній заяві обставини.

Адвокат відповідача ОСОБА_1 не заперечував факту отримання грошей відповідачем та вказував, що ОСОБА_3 повернути гроші можливості не має у звязку з відсутністю таких.

Вивчивши матеріали справи, суд дійшов до висновку про те, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як убачається з розписки від 10.03.2012р. ОСОБА_2 передав ОСОБА_3 суму 40 000 дол. США а відповідач зобовязався повернути гроші в строк до 10.03.2014р. (а.с. 6).

На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей ч.2 ст. 1047 ЦК України.

Статтею 509 ЦК України встановлено, що зобов'язанням є правовідносини, згідно яких одна сторона зобов'язана здійснити на користь іншої сторони певну дію (передати майно, виконати роботу, тощо) або утриматись від певної дії.

Відповідно до статті 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (займодавець) передає іншій стороні (заємщику) у власність (у оперативне управління) гроші або речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути кредитору таку ж суму грошей або рівну кількість речей того ж роду і якості.

За ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно зі статтею 615 частиною 2 ЦК України, одностороння відмова не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання.

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається якщо інше не встановлене договором або законом (стаття 525 ЦК України).

Частиною 1 статті 530 ЦК України передбачено, якщо в зобов'язанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін). Згідно статті 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Частиною 1 статті 612 ЦК України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Таким чином суд дійшов до висновку про наявність договірних відносин позики між позивачем як позикодавцем та відповідачем як позичальником, відповідно до яких відповідач отримав від позивача 40 000 дол. США, та зобовязався повернути цю суму не пізніше ніж до 10.03.201р., проте гроші не повернув.

На підставі викладеного суд дійшов до висновку про те, що у позивача згідно умов укладеного договору позики внаслідок невиконання обов'язку відповідачем повернути позичену грошову суму виникло відповідне право вимоги та позов підлягає задоволенню шляхом стягнення з відповідача суми боргу в національній валюті відповідно до положень ст. 192 ЦК України.

За курсом НБУ станом на день звернення до суду 40 000 дол.США складають 1 004 605,64 грн., разом з тим відповідно до положень ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог, а тому з відповідача на користь позивача підлягають стягненню 995 000 грн. боргу.

В силу ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 6 890 грн.

Керуючись статями 10, 11, 59, 60, 61, 88, 212-215, 218, 294 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_2 про стягнення боргу задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 суму боргу в розмірі 995 000 (девятсот девяносто пять тисяч) грн.; стягнути понесені судові витрати в сумі 6 890 грн., а всього стягнути 1 001 890 (один мільйон одна тисяча вісімсот девяносто) грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення через Суворовський районний суд м.Одеси.

Суддя