Справа №345/2689/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23.08.2016 року м.Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області у складі: головуючого судді Гавриленка В.Г.,

секретаря судового засідання Бандура Г. М.,

з участю позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3, третя особа без самостійних вимог: приватний нотаріус Калуського міського нотаріального округу Тихан Ольга Михайлівна про зняття заборони на відчуження нерухомого майна,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з вищенаведеним позовом, стверджуючи, що її батьком, ОСОБА_6, 09.09.2009 року було складено два спадкові договори, згідно яких після його смерті, ОСОБА_4, передав у власність належне йому на праві приватної власності домоволодіння - житловий будинок НОМЕР_1, а також земельну ділянку площею 0,0964 га, що знаходяться по АДРЕСА_1. Спадкові договори посвідчені приватним нотаріусом Калуського нотаріального округу Тихан О.М. та зареєстровані в реєстрі за №3777 та № 3779 відповідно. ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_6 помер.

ОСОБА_4 звернулася до нотаріуса із заявою про переоформлення спадкового майна відповідно до спадкових договорів від 09.09.2009 року. Однак нотаріус своїм листом від 01.08.2016 року відмовив їй в державній реєстрації права власності щодо майна зазначеного в спадковому договорі, мотивуючи тим, що зняти заборону відчуження нерухомого майна - домоволодіння і земельної ділянки площею 0,0964 га по АДРЕСА_1 неможливо, оскільки відповідно до п.6.6. спадкового договору надано право проживання до дня смерті в зазначеному будинку дружині ОСОБА_3. Позивач вважає, що таким чином було порушено її право власності, зокрема вона не може розпоряджатися та володіти майном після смерті відчужувача, зокрема не може отримати субсидію, довідки житлово-експлуатаційний організацій, зареєструвати по місцю проживання членів сім'ї тощо. Тому просить суд скасувати заборону відчуження на вищенаведене спадкове майно, зобов'язати приватного нотаріуса Калуського міського округу Тихан О.М. виключити записи про накладення заборони відчуження з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна, а також зобов'язати нотаріуса провести державну реєстрацію права власності на домоволодіння та земельну ділянку, що знаходяться по АДРЕСА_1 за нею.

Позивач та її представник в судовому засіданні позов підтримали в повному обсязі та просили його задоволити.

Відповідач ОСОБА_3 в судовому засіданні позов визнала та пояснила суду, що не хоче проживати в домоволодінні АДРЕСА_1, планує переїхати проживати до міста Косів Івано-Франківської області. Вважає, що згідгно умов спадкового договору їй надано право проживання в будинку, а не обов'язок, однак скористатися цим правом вона не має наміру. Також зазначила, що ніхто не має права порушувати право людини на вільне пересування та проживання там де їй зручно.

Приватний нотаріус Калуського міського нотаріального округу Тихан О.М. в судове засідання не з'явилася, однак подала суду клопотання про розгляд справи за її відсутності.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено в судовому засіданні 09.09.2009 року між ОСОБА_6 та ОСОБА_4 було укладено два Спадкові договори, згідно умов якого ОСОБА_6 передає після своєї смерті у власність ОСОБА_4 належне їй на праві приватної власності домоволодіння - житловий будинок НОМЕР_1 з господарськими будівлями та спорудами в цілому, що знаходиться по АДРЕСА_1, а також на земельну ділянку площею 0,0964 га по АДРЕСА_1 Івано-Франківської області (а.с. 10-13). Дані спадкові договори були зареєстровані в реєстрі за № 3777 та № 3779 відповідно.

Крім того, нотаріусом нотаріусом накладено заборони на відчуження зазначених в спадкових договорах - житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами та земельну ділянку які зареєстровано в реєстрах № 3778 та № 3780 та які знаходяться по АДРЕСА_1

З копії свідоцтва про смерть вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_6 помер (а.с. 6).

Позивач після смерті батька звернулася до приватного нотаріуса Калуського міського нотаріального округу Тихан Ольги Михайлівни із заявою про реєстрацію права власності на нерухоме майно за спадковими договорами. Однак листом №346/01-16 від 01.08.2016 року відмовила їй в державній реєстрації права власності на майно зазначеного в спадковому договорі, мотивуючи тим, що зняти заборону відчуження нерухомого майна - житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами і земельної ділянки площею 0,0964 га, які знаходяться по АДРЕСА_1 неможливо, оскільки відповідно до п. 6.6. спадкового договору надано право проживання до дня смерті в зазначеному будинку дружині відчужувача - ОСОБА_3 (а.с.5).

Відповідно до статті 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном, однак нотаріус не бажає скасовувати заборону відчуження на майно зазначене у спадковому договорі, відповідно не здійснює державну реєстрацію права власності на майно, яке мені передано після смерті батька, таким чином позбавляє мене права вільно, на свій розсуд розпоряджатися та володіти своїм майном.

Згідно статті 319 ЦК України, власник володіє користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійснені. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом, що також передбачено ст. 41 Конституцією України.

Згідно із ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Згідно ст.1302 ЦК України, за спадковим договором одна сторона (набувач) зобов'язується виконувати розпорядження другої сторони (відчужувача) і в разі його смерті набуває право власності на майно відчужувача.

У відповідності до ст. 182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації, порядок проведення якої та підстави відмови в ній встановлюються законом.

Як передбачено положеннями ст. 2 Закону України «про державну реєстрацію речових прав на нерухоме мано та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно - офіційне визнання і підтвердження державною фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Відповідно до пункту 4 частини 2 статті 19 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», підставою для реєстрації обтяження є накладення заборони на відчуження нерухомого майна нотаріусом. Пунктом 8.11. передбачено, що відомості про припинення дії договору та зняття заборони відчуження майна, яке є предметом спадкового договору, нотаріус вносить до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Відповідно до п.2 ч.2 ст.9, ст.19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державний реєстратор приймає рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, про відмову в державній реєстрації, про її зупинення, внесення змін до Державного реєстру прав. Однією з підстав проведення державної реєстрації прав, їх обтяжень, внесення змін у відповідні реєстри, в тому числі Єдиний реєстр заборон відчуження об'єктів нерухомого майна є рішення суду, що набрало законної сили.

П. 2.1 Порядку прийняття і розгляду заяв про внесення змін до записів, внесення записів про скасування державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та ї обтяжень та скасування записів Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затверджене наказом Міністерства юстиції України від 12.12.2011 №3502/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 12.12.2011р. за №1429/20167 - для внесення змін до записів, внесення записів про скасування державної реєстрації прав та скасування записів Державного реєстру прав заявник подає органу державної реєстрації прав, державним реєстратором якого було проведено державну реєстрацію прав, або нотаріусу, яким проведено державну реєстрацію прав, заяву та документи, визначені цим порядком.

З огляду на вищенаведене, враховуючи думку учасників судового засідання, що відповідач позов визнає, суд приходить до висновку, що позов слід задоволити.

На підставі наведеного, ст. 317, 319, 321, 328, 1302 ЦК України, ст. 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», керуючись ст. 10, 11, 60, 61, 209, 212-215 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задоволити.

Скасувати заборону відчуження на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що знаходиться по АДРЕСА_1, яка зареєстрована в Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна за №3778 від 09 вересня 2009 року та заборону відчуження на земельну ділянку площею 0,0964 га, що знаходиться по АДРЕСА_1, яка зареєстрована в Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна за №3780 від 09 вересня 2009 року.

Зобов'язати приватного нотаріуса Калуського міського нотаріального округу Тихан Ольгу Михайлівну виключити з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна запис від 09 вересня 2009 року, що зареєстровано в реєстрі за № 3778, про заборону відчуження на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться по АДРЕСА_1 Івано-Франківської області та земельної ділянки площею 0,0964 га, зареєстрованої в реєстрі за №3780 від 09 вересня 2009 року, що по АДРЕСА_1 Івано-Франківської області.

Зобов'язати приватного нотаріуса Калуського міського нотаріального округу Тихан Ольгу Михайлівну провести державну реєстрацію права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами та земельну ділянку площею 0,0964 га, що знаходяться по АДРЕСА_1 Івано-Франківської області за ОСОБА_4. Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Івано-Франківської області через Калуський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя