Справа № 442/2571/14 Головуючий у 1 інстанції: Хомик А.П.
Провадження № 22-ц/783/6141/16 Доповідач в 2-й інстанції: Бойко С. М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 жовтня 2016 року м.Львів

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого - судді Бойко С.М.,

суддів: Берези В.І., Приколоти Т.І.,

секретаря - Брикайло М.В.,

з участю: заявника ОСОБА_2, її представника -

ОСОБА_3, представника стягувача - ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 29 серпня 2016 року у справі за заявою товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» про скасування заходів забезпечення позову,-

в с т а н о в и л а:

У квітні 2014 року ОСОБА_2, яка є боржником у виконавчому провадженні №32525755 з примусового виконання виконавчого листа №2-578/10, виданого 04.04.2012 року Дрогобицьким міськрайонним судом Львівської області, про стягнення з ОСОБА_2 у користь ТзОВ «ОТП Факторинг Україна» заборгованості на суму 1859367 грн. 48 коп., звернулась до суду зі скаргою на неправомірні дії та рішення відділу державної виконавчої служби Дрогобицького міськрайонного управління юстиції Львівської області щодо передачі нерухомого майна на реалізацію під час примусового виконання вказаного вище виконавчого листа (а.с.1-6).

Під час розгляду справи за заявою заявника ОСОБА_2 (а.с.48-49) Дрогобицьким міськрайонним судом Львівської області постановлено ухвалу від 10.10.2014 року (а.с.62), якою на підставі пункту 4 частини першої статті 37 Закону України «Про виконавче провадження» зупинено стягнення на підставі виконавчого листа №2-578/10, виданого 04.04.2012 року Дрогобицьким міськрайонним судом Львівської області, про стягнення з ОСОБА_2 у користь ТзОВ «ОТП Факторинг Україна» заборгованості на суму 1859367 грн. 48 коп., до набрання законної сили рішенням у даній справі.

У липні 2016 року стягувач у виконавчому провадженні - ТзОВ «ОТП Факторинг Україна» звернулось до суду із заявою (а.с.143), в якій просив скасувати заходи із забезпечення позову за скаргою ОСОБА_2 на дії відділу державної виконавчої служби Дрогобицького міськрайонного управління юстиції Львівської області, вжиті вказаною вище ухвалою суду від 10.10.2014 року.

Ухвалою Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 29.08.2016 року скасовано зупинення стягнення на підставі виконавчого листа №2-578/10 від 04.04.2012 року, виданого Дрогобицьким міськрайонним судом Львівської області про стягнення з ОСОБА_2 в користь ТзОВ «ОТП Факторинг Україна» заборгованості в сумі 1859367 грн. 48 коп. до набрання чинності рішення у справі №442/2571/14-ц, встановлене ухвалою Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 10.10.2014 року.

Ухвалу суду оскаржила заявник ОСОБА_2, просить її скасувати з підстав порушення норм процесуального закону, які регулюють порядок вирішення даного питання, і постановити нову ухвалу, якою відмовити ТзОВ «ОТП Факторинг Україна» у задоволенні його заяви.

Свої доводи апелянт обґрунтовує тим, що при вирішенні вказаної заяви ТзОВ «ОТП Факторинг Україна» судом першої інстанції не враховано, що забезпечення позову на підставі статті 152 ЦПК України та зупинення стягнення на підставі виконавчого листа (п.4 ч.1 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження») - це різні правові інститути, які вчиняються в різних правових процедурах. Зазначає, що у справах даної категорії вжиття заходів забезпечення позову не допускається, а тому суд не вправі був, за аналогією у справах позовного провадження, застосовувати для вирішення заяви стягувача норми Цивільного процесуального кодексу України, які регулюють питання скасування заходів забезпечення позову. Крім того, апелянт вважає безпідставною заяву стягувача по своїй суті.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторони заявника в підтримання апеляційної скарги, заперечення сторони стягувача, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість оскаржуваної ухвали, колегія суддів дійшла висновку про часткове задоволення апеляційної скарги з наступних підстав.

Відповідно до ст.383 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутись до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Скарга подається до суду, який видав виконавчий документ (ч.3 ст.384 ЦПК), і розглядається у десятиденний строк за участю заявника і державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби, рішення дія чи бездіяльність якої оскаржується (ч.1 ст.386 ЦПК).

Статтею 387 ЦПК України визначено, що за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим чином поновлює його порушені права чи свободи. Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби і права чи свободи заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Отже, процесуальним законом визначено спеціальний порядок розгляду даної категорії справ, який відрізняється від порядку розгляду справ позовного провадження.

Розділом УІІ ЦПК України, який регулює порядок розгляду скарг на дії, рішення та бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, не передбачено такого процесуального інституту, як забезпечення позову.

Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у постанові №6 від 07.02.2014 року «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» (п.15) роз'яснив, що при розгляді скарги на дії, рішення та бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суд не вправі вживати заходів забезпечення скарги, аналогічно забезпеченню позову.

Отже, відсутність повноважень у суду при розгляді даної категорії справ вживати заходів забезпечення скарги, аналогічно забезпеченню позову в справах позовного провадження, свідчить й про відсутність у суду повноважень вирішувати заяви, подані в порядку статті 154 ЦПК України, про скасування заходів забезпечення позову.

Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у своїй постанові зазначив, що суд до завершення розгляду скарги при наявності для цього підстав може зупинити стягнення на підставі виконавчого листа, відповідно до повноважень суду, які передбачені пунктом 4 частини першої статті 37 Закону України «Про виконавче провадження».

Суд першої інстанції наведених вище вимог процесуального закону, які регулюють порядок розгляду даної категорії справ, та роз'яснень Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ не врахував, а тому оскаржувана ухвала суду підлягає скасуванню на підставі пункту 3 частини першої статті 312 ЦПК України з передачею питання по суті вирішення заяви стягувача на новий розгляд до суду першої інстанції, але не так, як просить апелянт в апеляційній скарзі.

При цьому, суду першої інстанції слід звернути увагу на дотримання строків розгляду скарги ОСОБА_2 відповідно до вимог частини першої статті 386 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 303, 312 ч.1 п.3, 313, 315, 317, 319, 324 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Ухвалу Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 29 серпня 2016 року скасувати і передати питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий: Бойко С.М.

Судді: Береза В.І.

Ванівський О.М.