Справа № 362/1197/16-ц
Провадження № 2/362/1155/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 жовтня 2016 року Васильківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючої - судді Кравченко Л.М.,

при секретарі Яренко Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Василькові Київської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди в звязку з пошкодженням майна, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи його тим, що 12.02.2016 р. в кінці робочого дня, позивач виявив пошкодження лакрофарбового покриття на своєму автомобілі НОМЕР_1, який він залишив на парпковці біля в"їзду на підприємство ТОВ «Грантехінженерінг» по вул.Зоряній, 1, в смт. Гребінки, Васильківського району, Київської області, на якому працює. Переглянувши відеозапис з камери відеоспостереження, було виявлено, що дане пошкодження вчинила колишня працівниця підприємства ОСОБА_2 Збиток, спричинений позивачу, оцінено в 8433,44 грн., крім того, позивач стверджує, що зазнав моральної шкоди.

За таких обставин позивач просить суд стягнути з відповідача 8433,44 грн. матеріальної шкоди, моральну шкоду в розмірі 10000,00 грн., судові витрати в розмірі 551,20 грн. та 150.00 грн., 700,00 грн. за проведення оцінки матеріальної шкоди, 280.00 грн. за виклик відповідача для проведення експертизи, 600.00 грн. за надання юридичної допомоги, а всього стягнути 20714, 64 грн.

Позивач в судове засідання не зявився, до суду подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позов підтримує в повному обсязі, просить його задовольнити.

Відповідач в судове засідання не зявилась, про день, час та місце розгляду справи судом повідомлялась належно, шляхом виклику до суду за адресою місця її реєстрації, однак до суду повернулись поштові конверти з відміткою «за закінченням терміну зберігання», що у відповідності до положень ч.5 ст. 74, 77 ЦПК України дає суду підстави вважати, що судові виклики вручені відповідачу належним чином.

Дослідивши матеріали справи та зібрані по справі докази, всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному і об'єктивному розгляді справи, суд дійшов до висновку, що позов задоволенню не підлягає виходячи з наступного.

Судом достовірно встановлено, що власником автомобіля НОМЕР_1 є ОСОБА_1, що стверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу САК 753980 (а.с.9).

Відповідно до звіту про визначення вартості матеріального збитку №226, виконаного ФОП «ОСОБА_3П.» станом на 04.03.2016 р., вартість матеріального збитку, заподіяного власнику КТЗ Scoda Octavia д.н.з. НОМЕР_2 станом на 04.03.2016 р. складає 8433,44 грн.(а.с.21-27).

ОСОБА_1 12.02.2016 р. звернувся до Васильківського ВП ГУ НП в Київській області з заявою про навмисне пошкодження його автомобіля.

Однак, за результатами перевірки , висновком від 14.02.2016 р., дільничий інспектор Васильківського ВП ГУНП в Київській області ОСОБА_4 вважає закінченою перевірку по даному факту, рекомендував для відшкодування заподіяних матеріальних збитків звернутися до суду, оскільки вважає, що у вказаних матеріалах відсутні ознаки кримінального правопорушення і підстав внесення до ЄРДР немає.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних і юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ч.1 ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Таким чином, виходячи із змісту зазначеної норми, для настання відповідальності необхідна наявність складу правопорушення, а саме: наявність шкоди; протиправна поведінка заподіювача шкоди; причинний зв'язок між шкодою та протиправною поведінкою заподіювача; вина.

Як зазначено в Постанові Пленуму ВСУ «Про практику розглядами судами цивільних справ про відшкодування шкоди» № 6 від 27.03.1997 р., розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи.

Згідно ст.10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно ст.57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу. Згідно ч.4 цієї ж статті доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін виникає спір.

Відповідно до ч. 4 ст. 61 ЦПК України вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Відповідно до ч. 2 ст. 59 ЦПК України та ч. 4 ст. 60 ЦПК України передбачено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Разом з тим, позивачем не надано доказів на підтвердження обставин, на які він посилається в огрунтування своїх позовних вимог, а сама допустимих доказів на підтвердження неправомірних дій відповідача ОСОБА_2, що саме ОСОБА_2 заподіяла йому шкоду, шляхом пршкодження вказнаого автомобіля.

Наданий позивачем речовий доказ, який містить аудіовізуальну інформацію про обставини справи, а саме диск з записом з камери відеоспостереження, який містить запис з місця вчиненя вказаного неправомірного діяння, суд не бере до уваги відповідно до положень ст. 59 ЦПК України.

Суд прозбавлений можливості індентифікувати особу, зображену на відеозаписі та встановити її особу, тому, враховуючи положення ч.4 ст. 60 ЦПК України щодо неможливості грунтування доказування на припущеннях, позивачем не доведено і судом не встановлено вини ОСОБА_2 у заподіяні шкоди позивачу, тому відсутні підстави для відшкодування позивачу майнової шкоди відпвідачем.

Оскільки судом не встановлено вини відповідача у завданні шкоди позивачу, суд не вбачає підстав для відшкодування моральної шкоди, яка відповідно ч. 1 ст. 1167 ЦК України відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

У зв'язку з відмовою в задоволенні позову, не підлягають стягненню з відповідача понесені позивачем судові вирати.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 22, 23, 1166, 1167, Постановою Пленуму Верховного Суду України від 27.03.1992 р. № 6 "Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди", ст.ст. 10, 11, 15, 57, 59, 60, 61, 88, 209, 212-215, 212-215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди в зв'язку з пошкодженням майна - відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Київської області через Васильківський міськрайонний суд Київської області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Л.М. Кравченко