Справа № 646/8066/16-ц
№ провадження 2/646/1640/2016
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17.08.2016 року м. Харків

Червонозаводський районний суд міста Харкова в складі:

головуючого - судді Шуліка Ю.В.

при секретареві - Безсонній Д.,

розглянувши у відкритому судновому засіданні в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи: ОСОБА_3, Червонозаводський районний відділ ГУ ДМСУ в Харківський області, про визнання особи такою, що втратила право користування житловою площею,

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати відповідача ОСОБА_2 - його онуку, такою, що втратила право користування житловою площею в квартирі АДРЕСА_1, посилаючись на те, що відповідачка без поважних причин більше року не проживає у вказаному будинку, її речей в квартирі немає, знову оселитись у квартирі відповідачка ніколи не намагалась, вона постійно проживає в Германії.

Позивач в судовому засіданні підтримала позов у повному обсязі та пояснив, що відповідачці належить ? частина вказаної квартири. Більше 10 років тому його донька з неповнолітньою онукою ОСОБА_2, відповідачкою у справі, виїхала до Германії, де проживають до тепер. Відповідачка залишається зареєстрованою у вказаній квартирі, але не приймає участі у утриманні квартири, йому та його дружині, які є пенсіонерами, складно сплачувати комунальні послуги за відповідачку. Вони спілкуються з донькою та онукою тільки по телефону, до України ті не призжджають.

Відповідачка до судового засідання не з»явилась, про час і місце судового засідання повідомлялась належним чином за останнім відомим місцем реєстрації.

Третя особа ОСОБА_3 під час судового розгляду підтримала позовні вимоги, підтвердила вищенаведене та просила позов задовольнити.

Представники третьої особи, Червонозаводського районного відділу ГУ ДМСУ в Харківський області, до суду не з»явився з невідомих причин.

За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності не з»явившихся осіб.

Суд, вислухавши пояснення позивача, третьої особи, свідків, дослідивши письмові докази у справі, вважає позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 ЦПК України.

Під час судового розгляду судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Квартира АДРЕСА_1, відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 26.09.2001 року, належить на праві спільної сумісної власності: позивачу ОСОБА_1, його сину ОСОБА_5, доньці ОСОБА_2, онукі ОСОБА_2. Квартира є трьох кімнатною квартирою, загальною площею 63,6 кв. метрів ( а.с.10).

В квартирі зареєстровані: з 1990 року - позивач, з 2003 року - його дружина ОСОБА_3, з 1997 року - онука позивача ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_2 - снято є реєстрації у 2013 році, що підтверджується довідкою з місця проживання, виданою 22.07.2016 року ( а.с.4).

Позивач посилається на те, що з 2004 року відповідачка постійно проживає в Германії, куди виїхала разом з матір»ю. Ніхто не перешкоджає відповідачеві в проживанні в квартирі.

Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_6 підтвердили показання ОСОБА_1

При зверненні до суду позивач посилається на вимоги ст. 405 ЦК України.

Відповідно до ч.2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Відповідно до ст. 72 ЖК України визнання особи такою що втратила право користування житловим приміщенням у разі відсутності цієї особи понад встановлених строків, відбувається у судовому порядку.

Але, суд не може погодитись з позовними вимогами.

Як було зазначено вище, відповідачка є співвласницею АДРЕСА_1. Таким чином, вона зареєстрована у вказаній квартирі не у якості члена сім»ї власника житла, а як власник частки даного житла. Як власник житла вона на свій розсуд вирішує питання про проживання у належній їй квартирі, реєстрації в ній, тощо.

Статтею 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Держава не втручається у здійснення власником права власності.

Позивач стверджує, що відповідачка постійно проживає в Германії з 2004 року та не має наміру повертатись в Україну. Але, як вбачається з копії паспорту відповідачки, 06.06.2013 року ОСОБА_2 отримана паспорт громадянина України. В своїх показаннях, ОСОБА_3 підтвердила, що відповідачка до тепер є громадянкою України.

З огляду на наведене, суд не вбачає підстав для визнання власника квартири ОСОБА_2 такою, що втратила право користування належною їй квартирою АДРЕСА_1.

При цьому, суд роз»яснює позивачеві, що він має право вимагати від відповідача відшкодування понесених ним витрат на утримання їх спільної квартири.

На підставі викладеного й керуючись ст.ст. 10, 60, 212 ЦПК України, районний суд,-

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про визнання ОСОБА_2 такою, що втратила право користування житловою площею у квартирі АДРЕСА_1 - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Харківської області через районний суд протягом 10 днів після його проголошення, для осіб які брали участь у справі, але не були присутні при оголошенні рішення - у той же строк з моменту отримання копії рішення.

Суддя Шуліка Ю.В.