У Х В А Л А

4 жовтня 2016 року м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

Гуменюка В.І.,
Лященко Н.П., Сімоненко В.М.,

розглянувши заяву комунального підприємства «Тернопільводоканал» про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 7 жовтня 2015 року в справі за позовом ОСОБА_4 в інтересах малолітньої ОСОБА_5 до комунального підприємства «Тернопільводоканал», відкритого акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» про стягнення коштів, відшкодування моральної шкоди,

в с т а н о в и л а :

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області рішенням від 6 травня 2015 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Тернопільської області від 15 липня 2015 року, позовні вимоги ОСОБА_4 в інтересах малолітньої ОСОБА_5 задовольнив частково, стягнув з КП «Тернопільводоканал» на користь ОСОБА_4 в інтересах малолітньої ОСОБА_5 92 тис. 270 грн у рахунок відшкодування майнової шкоди, в решті позову відмовив, вирішив питання про розподіл судових витрат.

Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ ухвалою від 7 жовтня 2015 року касаційну скаргу КП «Тернопільводоканал» відхилив, рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 6 травня 2015 року та ухвалу Апеляційного суду Тернопільської області від 15 липня 2015 року залишив без змін.

У серпні 2016 року до Верховного Суду України звернулось КП «Тернопільводоканал» із заявою про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 7 жовтня 2015 року, посилаючись на неоднакове застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, а саме статті 1166 ЦК України, що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах.

На обґрунтування своїх доводів заявник надав ухвалу Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 11 травня 2016 року.

Перевіривши доводи заявника, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України вважає, що в допуску справи до провадження слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до статті 353 ЦПК України Верховний Суд України переглядає судові рішення у цивільних справах виключно з підстав і в порядку, встановлених цим Кодексом.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 355 ЦПК України підставою для подання заяви про перегляд судових рішень у цивільних справах є неоднакове застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах.

При цьому під застосуванням норм матеріального права у подібних правовідносинах слід розуміти такі правовідносини, де тотожними є предмет спору, підстави позову, зміст позовних вимог та встановлені судом фактичні обставини справи, а також наявне однакове матеріально-правове регулювання спірних правовідносин.

У справі, рішення в якій просить переглянути заявник, суд касаційної інстанції виходив з того, що суди попередніх інстанцій, встановивши, що внаслідок дій відповідача завдано шкоду майну, власником якого є ОСОБА_5, дійшли обґрунтованого висновку про відшкодування завданої майнової шкоди з особи, яка її завдала. Крім того, судом зазначено про те, що позивачем не пропущено строк позовної давності при зверненні до суду із зазначеним позовом.

Ухвалою від 11 травня 2016 року Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ на підставі статті 338 ЦПК України скасував судові рішення судів попередніх інстанцій направивши справу на новий розгляд, оскільки судами порушено норми процесуального права, що унеможливили встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, а саме не вирішено питання про призначення додаткової чи повторної експертизи, не мотивовано відмову в задоволенні клопотання відповідача про призначення повторної експертизи.

У судовому рішенні, наданому заявником на підтвердження підстави для перегляду судового рішення, передбаченої пунктом 1 частини першої статті 355 ЦПК України, та в судовому рішенні, про перегляд якого подано заяву, наявні різні фактичні обставини справи, що не свідчать про неоднакове застосування судом касаційної інстанції однієї і тієї самої норми матеріального права.

За таких обставин вважати заяву КП «Тернопільводоканал» обґрунтованою немає підстав.

Відповідно до статті 360 ЦПК України Верховний Суд України відмовляє в допуску справи до провадження, якщо подана заява є необґрунтованою.

Керуючись статтями 353, 355, 356, 360 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а :

У допуску до провадження Верховного Суду України справи за позовом ОСОБА_4 в інтересах малолітньої ОСОБА_5 до комунального підприємства «Тернопільводоканал», відкритого акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» про стягнення коштів, відшкодування моральної шкоди за заявою комунального підприємства «Тернопільводоканал» про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 7 жовтня 2015 року відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В.І. Гуменюк

Н.П. Лященко

В.М. Сімоненко