Справа № 192/2865/16-ц
Провадження № 2/192/547/16
РІШЕННЯ

Іменем України

"03" листопада 2016 р. Солонянський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Стрельникова О.О.

за участю секретаря судового засідання Папян Д.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Солоне цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Солонянської селищної ради Дніпропетровської області, третя особа Солонянська державна нотаріальна контора Дніпропетровської області про визнання права власності на будинок в порядку спадкування за законом,

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про визнання права власності на будинок в порядку спадкування за законом.

На обґрунтування своїх вимог посилається на те, що 20 жовтня 2011 року помер її чоловік ОСОБА_2, який на день смерті був зареєстрований та проживав за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1. Заповіт померлим не посвідчувався.

Після смерті ОСОБА_2 відкрилась спадщина, що складається з житлового будинку, та знаходиться за адресою: с. Камяне, Солонянського району, Дніпропетровської області, вул. Садова (до зміни назви вулиці Петровського), буд. 26-А, який неможливо оформити через відсутність правовстановлюючих документів на нього.

Спадкоємцями спадкового майна є вона, - ОСОБА_1, та син померлого ОСОБА_3, який своєю заявою відмовився від спадщини.

Позивачка вступила у фактичне володіння, управління будинком, користується ним та присадибною земельною ділянкою, проте не може отримати в нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину на спірний будинок, оскільки право власності на будинок не пройшло державну реєстрацію.

Тому враховуючи, що до позивачки перейшли права на житловий будинок, який позивачка немає змоги оформити відповідно до вимог законодавства у звязку з відсутністю правовстановлюючого документу на будинок на імя померлого ОСОБА_2, просила визнати за нею, як за спадкоємицею за законом, право власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами розташований за адресою: с. Камяне, Солонянського району, Дніпропетровської області, вул. Садова, буд. 26-А.

Позивачка ОСОБА_1 в судове засідання 12 жовтня 2016 року не зявилась, заявою просила розглянути справу за її відсутності, позов підтримала у повному обсязі та просила його задовольнити. В судове засідання 03 листопада 2016 року не зявилась причини неявки суду не повідомила, про час та місце судового розгляду повідомлялась належним чином (а.с. 54, 55, 57).

Представник відповідача, в судове засідання не зявився, згідно поданої заяви просив розглянути справу за його відсутності, надав письмові заперечення проти позову, відповідно до яких позов не визнали та просили в задоволенні його відмовити, оскільки позову до суду щодо визнання спадщини відумерлою не подавали, рішення не виносилось, тому вважають себе неналежним відповідачем по справі. (а.с. 49-50, 58).

Представник третьої особи в судове засідання не зявився, повідомлявся належним чином про час та місце судового розгляду, надала суду письмову заяву, згідно якої просила справу розглядати за відсутності нотаріуса (а.с. 31).

У звязку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, суд у відповідності з ч. 2 ст. 197 ЦПК України ухвалив здійснювати розгляд справи у відсутність сторін, які належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Суд, дослідивши докази, що маються у справі, приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню, з таких підстав.

Судом встановлено, що згідно свідоцтва про смерть 20 жовтня 2011 року помер ОСОБА_2 (а.с. 8).

Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу від 15 листопада 1986 року, ОСОБА_2 (дошлюбне Дорош) ОСОБА_4, уклала шлюб з ОСОБА_2 15 листопада 1986 року (а.с. 9).

Як вбачається зі свідоцтва про народження серії V-КИ № 426614 від 25 квітня 1987 року, батьками ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, є ОСОБА_2 та ОСОБА_1 (а.с. 37).

Заявою до Солонянської районної державної нотаріальної контори від 21 лютого 2012 року ОСОБА_1 прийняла спадщину після смерті ОСОБА_2 померлого 20 жовтня 2011 року (а.с. 33).

При цьому завою до Солонянської районної державної нотаріальної контори від 21 лютого 2012 року ОСОБА_3 відмовився від прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 померлого 20 жовтня 2011 року (а.с. 34).

Постановою про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 02 лютого 2016 року нотаріуса Солонянської районної державної нотаріальної контори Дніпропетровської області ОСОБА_5, відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва на спадщину після померлого 20 жовтня 2011 року ОСОБА_2 жилий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: с. Камяне, Солонянського району, Дніпропетровської області, вул. Петровського, буд. 26-А, у звязку з відсутністю правовстановлюючого документа на жилий будинок та відомостей, що підтверджують виникнення речового права на нерухоме майно (а.с. 47).

Згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути визнання права.

Статтею 3 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

При цьому ст. 30 ЦПК України передбачено, що сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач.

Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи (за винятком тих осіб, які не мають цивільної процесуальної дієздатності), в інтересах яких заявлено вимоги.

Заявляючи позовні вимоги до Солонянської селищної ради Дніпропетровської області, позивачка зазначила, що вона звертається саме до цього відповідача, оскільки наразі Василівська сільська рада знаходиться у складі Солонянської селищної ради Дніпропетровської області, а у випадку відсутності спадкоємців чи неприйняття ними спадщини, спадщина переходить у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини, що передбачено ст. 1277 ЦК України.

Разом з тим, позивачкою, у відповідність до ст. 60 ЦПК України, доказів перебування Василівської сільської ради у складі Солонянської селищної ради Дніпропетровської області суду не надано.

При цьому позивачкою предявлено позов не до територіальної громади, а до органу місцевого самоврядування, хоча згідно положень ст. 1277 ЦК України власником відумерлої спадщини можу бути лише територіальна громада.

Враховуючи, що згідно положень ст.ст. 11, 33 ЦПК України суд самостійно позбавлений можливості залучити належного відповідача, а Солонянська селищна рада Дніпропетровської області є неналежним відповідачем за позовними вимогами ОСОБА_1, тому в задоволенні позову слід відмовити, оскільки він предявлений до неналежного відповідача.

Оскільки судом в задоволенні позову відмовлено, тому у відповідність до положень ст. 88 ЦПК України судові витрати по справі слід віднести на рахунок позивачки.

На підставі викладеного, керуючись ст. 1277 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 60, 88, 197, 209, 212-215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Солонянської селищної ради Дніпропетровської області, третя особа Солонянська державна нотаріальна контора Дніпропетровської області про визнання права власності на будинок в порядку спадкування за законом відмовити.

Судові витрати по справі покласти на ОСОБА_1.

Рішення суду може бути оскаржене до апеляційного суду Дніпропетровської області через Солонянський районний суд Дніпропетровської області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий: суддя Стрельников О.О.