Номер провадження: 22-ц/785/198/16
Головуючий у першій інстанції Малиновський О. М.
Доповідач Сегеда С. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.01.2016 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого Сегеди С.М.,

суддів: Гайворонського С.П.,

Кононенко Н.А.,

за участю секретаря Феленко В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» на рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 02 листопада 2015 року у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_3, про звернення стягнення на предмет іпотеки,за участю третьої особи без самостійних вимог на стороні відповідача ОСОБА_4,

встановила:

03 вересня 2015 року позивач Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» (далі - ПАТ «Дельта Банк») звернулося до суду з позовом, в якому просило в рахунок погашення заборгованості за Кредитним договором №402-0131002/ФКВІП від 23.06.2008р. в загальному розмірі 361 645,30 грн. звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме на квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, шляхом передачі і визнання за Іпотекодержателем - ПАТ «Дельта Банк» прав власності на вказану квартиру.

Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 02 листопада 2015 року у задоволенні вказаних вище позовних вимог ПАТ «Дельта Банк» було відмовлено.

В апеляційній скарзі представник ПАТ «Дельта Банк» ставить питання про скасування зазначеного судового рішення із ухваленням нового - про задоволення позовних вимог, посилаючись на порушенням судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

До суду апеляційної інстанції всі особи, які беруть участь справі, не з'явились, будучи належним чином повідомленими про час і місце судового засідання, у зв'язку з чим та на підставі ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису в суді апеляційної інстанції не здійснюється.

Перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного судового рішення, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги колегія суддів дійшла висновку про необхідність часткового задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступних підстав.

Ухвалюючи судове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив із того, що з боку позивача суду не представлено ані копії, ані оригіналу кредитного договору №402-0131002/ФКВІП-08 від 23.06.2008р. Також з боку позивача не надано документів, які б підтверджували отримання ОСОБА_4 кредитних грошових коштів в розмірі 25 000,00 доларів США. Крім того, за висновком суду з боку позивача не представлений розрахунок заборгованості за кредитним договором №402-0131002/ФК-08/СК від 23.06.2008р. на загальну суму 361 645,30 грн., які позивач просить стягнути, шляхом визнання права власності на іпотечне майно.

Однак, з таким висновком суду погодитись не можна, з огляду на наступні обставини.

Так, дійсно при пред'явленні позову, позивачем до суду в якості доказів своїх позовних вимог була надана копія кредитного договору №402-0131002/ФК-08/СК, відповідно до якого ТОВ «Український промисловий банк», правонаступником якого є ПАТ «Дельта Банк», надав ОСОБА_4 у кредит грошові кошти у вигляді відновлюваної кредитної лінії з встановленням ліміту кредитування у розмірі 865,01 грн. для оплати страхування предмету забезпечення за цим Договором, а Позичальник прийняла на себе обов'язок повернути кредит в повному обсязі не пізніше 22.06.2023 року та сплатити проценти за користування кредитом в розмірі 22,0 % річних.

Однак, судом не було звернуто уваги на ті обставини, що в мотивувальній частині позовної заяви, ПАТ «Дельта Банк» обґрунтовував свої позовні саме укладенням між сторонами кредитного договору №402-0131002/ФКВІП-08 від 23.06.2008р., згідно якого відповідачка ОСОБА_4 отримала від банку кредитні кошти на суму 25 000 доларів США.

При цьому в якості додатку до позовної заяви, позивач надав суду копію іпотечного договору №402-0131002/ZФКВІП-08, який був укладений 23.06.2008 року між ТОВ «Український промисловий банк»і відповідачем ОСОБА_3, який виступив майновим поручителем боржника ОСОБА_4 саме за кредитним договором №402-0131002/ФКВІП-08 на 25 000 доларів США (а.с.16).

Крім того, до позовної заяви позивач додав копії листів-вимог від 27.08.2015 року на ім'я кожного із відповідачів, згідно яких позивач вимагав від відповідачів достроково погасити всю кредитну заборгованість, яка виникла також на підставі кредитного договору №402-0131002/ФКВІП-08 від 23.06.2008 року, та станом на 28.07.2015 року склала 16392,02 доларів США та 4154,2 грн. (а.с.21,22).

Колегія суддів погоджується з висновком суду стосовно того, що позивач не надав суду розрахунку заборгованості відповідачів за кредитним договором, однак позивач надав суду відповідну довідку про виниклу заборгованість відповідачів перед позивачем (а.с.20).

Також позивачем було надано суду копію Договору про передачу Активів та Кредитних зобов'язань Укрпромбанку на користь Дельта Банку від 30.06.2010 року, згідно якого ПАТ «Дельта Банк» прийняв від ТОВ «Український промисловий банк» права вимоги по всім кредитним і забезпечувальним зобов'язанням останнього, у тому числі боржника ОСОБА_4 (а.с.30-35).

Таким чином, позивач надав суду достатньо доказів на підтвердження своїх позовних вимог, окрім копії кредитного договору №402-0131002/ФКВІП-08 від 23.06.2008 року та Акту прийому передачі документів на підтвердження переходу прав вимоги від ТОВ «Український промисловий банк» до ПАТ «Дельта Банк».

У відповідності до ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Разом з тим, згідно ч. 4 ст. 10 ЦПК України суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.

Тобто, встановивши, що матеріали справи містять посилання на письмові докази, які можливо помилково не надані позивачем до суду разом з позовними матеріалами, суд, належним чином не з'ясувавши обставини справи, без попередження позивача про наслідки ненадання ним належних доказів і не отримавши від відповідачів жодних заперечень проти позовних вимог, ухвалив рішення при заочному розгляді справи, дійшовши при цьому помилкового і передчасного висновку про відсутність документальних доказів на підтвердження позовних вимог.

В свою чергу, звертаючись до суду з апеляційною скаргою, ПАТ «Дельта Банк» в якості доказів своєї апеляційної скарги надав суду апеляційної інстанції копію кредитного договору №402-0131002/ФКВІП-08 від 23.06.2008р., згідно якого відповідачка ОСОБА_4 отримала від банку кредитні кошти на суму 25 000 доларів США, разом з графіком погашення кредитних коштів (а.с.77-86), а також Акт звірки № 1 на підтвердження факту передачі активів ТОВ «Укрпромбанк» на користь ПАТ «Дельта Банк» відповідно до Договору від 30.06.2010 року, та фактичної заборгованості позичальників за кредитними договорами (а.с.68-70).

У відповідності до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

З огляду на викладене, оскаржуване заочне рішення не відповідає зазначеним вимогам, доводи апеляційної скарги його спростовують, у зв'язку з чим воно підлягає скасуванню.

Разом з тим, колегія суддів зазначає, що позовні вимоги ПАТ «Дельта Банк» не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Так, представником відповідача ОСОБА_3 ОСОБА_7 до суду апеляційної інстанції була надана заява про приєднання до матеріалів справи додаткових доказів (а.с.111-131).

Враховуючи, що судом першої інстанції було ухвалено заочне рішення, тобто без участі відповідачів у справі, колегія суддів вважає за можливе приєднати до матеріалів справи ці докази та дати їм належну оцінку.

Згідно Висновку про вартість трикімнатної квартири загальною площею 60,5 кв.м., яка розташована в АДРЕСА_1, її вартість станом на 20.01.2016 року склала 1 391 280 грн. (а.с.122-131).

Зазначений Висновок наданий суб'єктом оціночної діяльності - фізичною особою - підприємцем ОСОБА_8 20.01.2016 року.

Разом з тим, як вбачається із позовних матеріалів, загальна сума кредитної заборгованості відповідачів перед позивачем склала 361 645,30 грн., що в 3,8 разів менше вартості предмету іпотеки.

У відповідності до п. 6 ч. 1 ст. 3 ЦК України загальними засадами цивільного законодавства є справедливість, добросовісність та розумність.

З огляду на викладене, ухвалення рішення про задоволення позовних вимог ПАТ «Дельта Банк» про звернення стягнення на предмет іпотеки, шляхом визнання за позивачем права власності на вищезазначену квартиру, вартістю 1 398 280 грн., не буде відповідати вказаним засадам цивільного судочинства, оскільки, як зазначено вище, вартість предмета іпотеки перевищує кредитну заборгованість в 3,8 рази.

Зазначені обставини призведуть до безпідставного і незаконного збагачення позивача та поставлять відповідача ОСОБА_3 в скрутне матеріальне становище, що є недопустимим.

При таких обставинах, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог ПАТ «Дельта Банк» про звернення стягнення на іпотечне майно, шляхом визнання права власності на трикімнатну квартиру загальною площею 60,5 кв.м., яка розташована в АДРЕСА_1, вартістю 1 391 280 грн., яка належить на праві приватної власності відповідачу ОСОБА_3

Згідно ч.ч. 1,2,3 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Колегія суддів зазначає, що заявник апеляційної скарги частково надав суду достатні, належні і допустимі докази існування обставин, на які він посилається як на підставу своїх позовних вимог та доводів апеляційної скарги.

Разом з тим, колегія суддів дійшла висновку про необхідність відмови позивачу ПАТ «Дельта Банк» у задоволенні його позовних вимог про звернення стягнення на іпотечне майно, шляхом визнання права власності на нього, оскільки розмір позовних вимог не є співмірним із вартістю іпотечного майна.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку про необхідність скасування ухваленого заочного рішення та ухвалення нового - про відмову в задоволенні позовних вимог ПАТ «Дельта Банк» з підстав не співмірності заявлених позовних вимог вартості іпотечного майна.

Керуючись ст.ст. 303, 304, п.2 ч.1 ст. 307, п. 4 ч. 1 ст. 309, ст.ст. 313, 314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів

вирішила:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» задовольнити частково.

Рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 02 листопада 2015 року скасувати та ухвалити у справі нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмет іпотеки, шляхом визнання права власності на нього, за участю третьої особи без самостійних вимог на стороні відповідача ОСОБА_4, відмовити

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення, однак може бути оскаржене шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Судді апеляційного суду Одеської області: С.М. Сегеда

С.П. Гайворонський

Н.А. Кононенко