Провадження №2п/200/109/16
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 листопада 2016 року Бабушкінський районний суд м.Дніпропетровська

в складі: головуючого судді -Шевцової Т.В.

при секретарі Южаковій В.А.

за участі представника заявника ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2 ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дніпропетровська заяву Публічного акціонерного товариства «АКТАБАНК» про перегляд заочного рішення по цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2, Публічного акціонерного товариства «Акта Банк», третя особа ТОВ «Інвестиційна фінансова-промислова група» про визнання договору іпотеки недійсним,

В С Т А Н О В И В:

11 грудня 2014 року в цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2, Публічного акціонерного товариства «Акта Банк», третя особа ТОВ «Інвестиційна фінансова-промислова група» про визнання договору іпотеки недійсним винесено заочне рішення суду, яким задоволено позовні вимоги позивача.

24 квітня 2015 року до суду надійшла заява відповідача ПАТ «Акта Банк», про перегляд заочного рішення по цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до ГюрджянОганесаГарніковича, Публічного акціонерного товариства «Акта Банк», третя особа ТОВ «Інвестиційна фінансова-промислова група» про визнання договору іпотеки недійсним.

В обґрунтування заяви посилаються на те, що про день, час та місце розгляду справи обізнані не були, жодних повісток не отримували, рекомендоване повідомлення, яке міститься у матеріалах справи, відповідно якого отримано судове повістку 29.11.2014 року, підробне, оскільки невідомо, чий саме підпис стоїть на повідомленні, з цього приводу банк звернувся до правоохоронних органів. Крім цього, судом розглянуто позовні вимоги у перше судове засідання, чим порушено ч.4 ст.169 ЦПК України. При укладенні оспорюваного договору іпотеки, позичальник та іпотекодавець ОСОБА_2 повідомив банку, що у шлюбі не перебуває та укладення договору не порушує прав дітей. Отже, ОСОБА_2 ввів в оману або банк, або суд. Земельна ділянка, передана в іпотеку банку, була отримана іпотекодавцем у власність на підставі договору дарування від 17.06.2008 року. Відповідно до ст.57 СК України, майно, набуте за час шлюбу, але на підставі договору дарування, є особистою приватною власністю, тому згода дружини на передачу землі в іпотеку не потрібна. Копію заочного рішення суду банк не отримував, а поштове повідомлення, яке міститься у матеріалах справи, також підробне, оскільки підпис на повідомлені не належить працівнику банку, з цього приводу банк звернувся до правоохоронних органів. Про існування заочного рішення суду від 11.12.2014 р. банк дізнався 17.04.2015 року, при ознайомленні з матеріалами справи.

В якості доказів до заяви про перегляд заочного рішення суду відповідачем долучено заяву ОСОБА_2, адресовану приватному нотаріусу ДМНО ОСОБА_5, відповідно якої повідомив, що в шлюбі не перебуває та не перебував, не проживав та не проживає однією сімєю без укладення шлюбу, права третіх осіб та неповнолітніх, малолітніх осіб укладенням договору іпотеки порушені не будуть, датовану 10.12.2013 року. Також, надано копію нотаріально посвідченого договору дарування земельної ділянки від 17.01.2008 року, на підставі якого ОСОБА_2 набув у власність земельну ділянку, площею 0,0305 га по вул.22-го Партзїзду, 2а в м.Дніпрі.

Також, надано копії сторінок, встановити походження яких без огляду оригіналу неможливо. Відповідачем зазначено, що вказані копії сторінок підтверджують факт неотримання повісток та копій заочного рішення суду, однак суд не вважає цей доказ належним і допустимим, оскільки на спростування факту отримання повістки відповідачу необхідно було представити довідку відповідного відділу ДП «Укрпошта» та відділу (канцелярії) реєстрації вхідної кореспонденції, за підписом відповідальної особи, чого відповідачем не зроблено.

Посилаючись на порушення кримінального провадження за фактом підробки рекомендованих повідомлень, відповідач не подає доказів на підтвердження таких обставин, отже факт підробки рекомендованих повідомлень не встановлений у спосіб, визначений кримінально-процесуальним законом.

До апеляційної скарги на ухвалу суду про повернення заяви про перегляд заочного рішення суду, відповідачем долучено заяву про злочин, адресовану прокурору м.Дніпропетровська 23.04.2015 року, у якій зазначено про проведення внутрішньої перевірки за фактом неотримання кореспонденції, однак, знову ж таки, висновку чи акту перевірки до заяви не долучено.

З наведених вище доводів відповідача, суд погоджується лише з твердженням відповідача щодо відсутності повторної неявки відповідача у судове засідання, що відповідає матеріалам справи.

Відповідно до ч.1 ст.232 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не зявився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Статтею 231 ЦПК України встановлено, що у результаті розгляду заяви про перегляд заочного рішення суд може своєю ухвалою залишити заяву без задоволення або скасувати заочне рішення і призначити справу до розгляду в загальному порядку.

Відповідно до ч.2 ст. 228 ЦПК України заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

В силу ст.60 ЦПК України доказування покладається на сторін, за ст.ст.10, 11 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах диспозитивності та змагальності процесу.

Незгода відповідача з заочним рішенням суду полягає у посиланні на набуття відповідачем ОСОБА_2 заставленого майна у приватну власність, у звязку з чим, згода дружини на укладення договору іпотеки не потрібна.

Разом з цим, зі змісту заочного рішення суду вбачається, що підставою визнання іпотеки недійсною є не тільки відсутність згоди позивача на укладення оспорюваних правочинів, як дружини і співвласника майна, а істотне порушення прав спільних дітей сторін, які з моменту придбання відповідачем заставленого майна, отримали право на проживання у житловому будинку.

Таким чином, відповідачем не наведено жодного істотного доказу чи обставини, які б мали значення для вірного вирішення спору, у звязку з чим, заяву відповідача про перегляд заочного рішення суду слід визнати безпідставною та в її задоволенні відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.228, 231, 232 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

В заяві відповідача про перегляд заочного рішення по цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2, Публічного акціонерного товариства «Акта Банк», третя особа ТОВ «Інвестиційна фінансова-промислова група» про визнання договору іпотеки недійсним - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Т.В.Шевцова