Справа № 308/1930/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 жовтня 2016 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області

в складі : головуючого судді Леміш О.М.,

при секретарі Химинець О.Я.,

з участю представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2В ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Ужгороді цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ПАТ "Закарпаттяобленерго" про визнання наказу незаконними ,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3М звернувся до суду з позовом до ПАТ "Закарпаттяобленерго" про визнання наказу незаконними. Свій позов позивач мотивував тим, що протягом періоду з 15.01.2007 року і по сьогоднішній день він прапцює на посаді начальника Великоберезнянського РЕМ. Загальний стаж роботи в ПАТ «Закарпаттяобленерго» складає понад 37 років. Розпорядженням генерального директора ПАТ «Закарпаттяобленерго» № 537 від 07.12.2015 року позивача було зобов"язано до 12.00 год. 08.12.2015 року надати на ім'я генерального директора письмові пояснення, які необхідно було направити в ПАТ «Закарпаттяобленерго» за адресою: вул. Головна, 57, с. Оноківці, Ужгородський р-н., Закарпатська обл.

У вказані строки ним було підготовлено названі вище пояснення і для направлення в ПАТ «Закарпаттяобленерго» він їх спробував передати в приймальню представника ПАТ «Закарпаттяобленерго» у Великоберезнянському РЕМ п.Герзанича В.М., щоб його секретар направив їх електронною поштою або факсом. Однак, в приймальні представника ПАТ «Закарпаттяобленерго» у Великоберезнянському РЕМ п.Герзанича В.М. ОСОБА_3М було відмовлено в направленні електронною поштою або факсом поясненнь без відповідної вказівки на це самого п.Герзанича В.М. Після 15.00 к.ч. з'явився п. Герзанич В.М. і дав вказівку своєму секретарю направити пояснення електронною поштою або факсом в ПАТ «Закарпаттяобленерго». Після чого, за те, що позивач не встиг до 12.00 год. 08.12.2015 року надати письмові пояснення, йому наказом генерального директора ПАТ-«Закарпаттяобленерго» № 344 від 15.12.2015 року було оголошено догану.

Разом з тим, з вказаним наказом позивач не погоджується та вважає його таким, що порушує його права як працівника, а також прийнятий з порушенням вимог кодексу законів про працю, оскільки в розпорядженням генерального директора ПАТ «Закарпаттяобленерго» № 537 від 07.12.2015 року досить чітко визначено: у який строк, а саме до 12.00 год. 08.12.2015 року; кому, а саме генеральному директору; куди, а саме в ПАТ «Закарпаттяобленерго» за адресою: вул. Головна, 57, с. Оноківці, Ужгородський р-н., Закарпатська обл.; необхідно направити письмові пояснення.

В той же час, у згаданому розпорядженні зовсім не передбачено, у який спосіб, яким чином, за допомогою яких засобів та способів, за чий рахунок, позивач , працюючи у Великоберезнянському РЕМ, що розташований за адресою: вул. Фізкультурна, 9, смт. Великий Березний, Закарпатська обл., повинен направити в ПАТ «Закарпаттяобленерго» що розташоване в іншому населеному пункті за адресою: вул. Головна, 57, с. Оноківці, Ужгородський р-н., Закарпатська обл. письмові пояснення.

Суть полягає в тому, що в порушення п. З ст. 29 та ст. 141 Кодексу законів про працю України, ПАТ «Закарпаттяобленерго» не забезпечило його жодними засобами оргтехніки, доступом до мережі інтернет, службовим комп'ютером, кульковими ручками чи олівцями, папером, поштовими конвертами та марками, факсимільним апаратом, за допомогою яких він міг би підготувати та направити ці пояснення за вказаною в розпорядженні адресою.

Так само, позивача і не забезпечено і транспортним засобом, за допомогою якого він зміг би особисто доставити генеральному директору ці пояснення.

Також, важливим фактом є те, що пояснення згідно розпорядження № 537 від 07.12.2015 року відбиралися від позивача на виконання ч. 1 ст. 149 Кодексу законів про працю України, за якою до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення.

Тобто, частиною 1 цієї статті встановлено обовязки виключно до роботодавця, роботодавець за невчасне надання чи ненадання письмових пояснень не вправі застосовувати до працівника будь-яких дисциплінарних стягнень.

Таким чином, якщо врахувати всі вищенаведені обставини, які позбавили позивача вчасного направлення пояснень, відсутність будь-якої шкоди для роботодавця чи інших осіб, його попередню роботу та відсутність тяжкості в діях, вбачається, що позивач не мав права на застосування до позивача дисциплінарного стягнення

В судовому засіданні представник позивача позов підтримав та просив суд такий задовільнити.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечила, підтримала подані сторонами заперечення , просила відмовити в задоволенні позову.

Заслухавши позицію учасників процесу, оцінивши належність та допустимість кожного доказу, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позову з огляду на наступне.

Так, в судовому засіданні встановлено, що позивач ОСОБА_3М обгрунтовуючи свої позовні вимоги стверджує, що у вказані в розпорядженні №537 від 07.12.2015 р. строки, ним були підготовлені необхідні пояснення, які він спробував передати в приймальню представника ПАТ «Закарпаттяобленерго», щоб його секретар направив їх електронною адресою або факсом, в чому в приймальні Великоберезнянського РЕМ спочатку йому було відмовлено.

Разом з тим, судом встановлено, що станом на 08.12.2015 р. ОСОБА_3 працював у Великоберезнянському РЕМ та обіймав посаду начальника, що підтверджується наказом від 07.04.2016 р. №206-К про звільнення з посади начальника Великоберезнянського РЕМ.

Відповідно до п.4.1. розділу 4 Положення Великоберезнянського РЕМ ПАТ «Закарпаттяобленерго», введеного в дію наказом товариства №249 від 29.09.2015 р., керівництво (М)РЕМ здійснює начальник району, якому підпорядковані всі структурні підрозділи і дільниці (М)РЕМ згідно затвердженої структури управління.

У відповідності до пп.5.1.3 п.5.1. розділу 5 Положення Великоберезнянського РЕМ у здійсненні своїх повноважень, покладених завдань та функцій начальник (М)РЕМ має право вносити дирекції компанії пропозиції щодо накладення стягнень на працівників (М)РЕМ за невиконання наказів, організаційно-розпорядчих документів, не своєчасне подання інформації, довідок, звітів, порушення трудової дисципліни, тощо.

Станом на дату звільнення начальника Великоберезнянського РЕМ ОСОБА_3, а саме до 07.04.2016 р., до ПАТ «Закарпаттяобленерго» не надходило жодної службової або доповідної записки ОСОБА_3, з проханням притягнути до дисциплінарної відповідальності секретаря Великоберезнянського РЕМ або ж будь-якого іншого працівника, за невиконання вказівок начальника РЕМ, про направлення його пояснень на виконання розпорядження №537 від 07.12.2015 р. Так, відмова у виконані вказівки начальника РЕМу є серйозним порушенням трудової дисципліни, що потягнуло за собою накладення догани на начальника Великоберезнянського РЕМ., і, відповідно, мало серйозні наслідки для ОСОБА_3

Відсутність службової або доповідної записки начальника Великоберезнянського РЕМ по вищевказаному факту свідчить про те, що ОСОБА_3 не звертався до працівників Великоберезнянського РЕМ з вказівкою про направлення його пояснень у встановлений в Розпорядженні №537 від 07.12.2015 р. час, а саме до 12.00 год. 08.12.2015. до ПАТ «Закарпаттяобленерго».

Вищенаведений факт підтверджується наданим поясненнями інженера із заключення угод на відпуск електроенергії, що працює за суміщенням секретарем друкаркою ОСОБА_4.

В своєму позові позивач також стверджує, що ПАТ «Закарпаттяобленерго» не забезпечило його жодними засобами оргтехніки, доступом до мережі інтернет, службовим компютером, кульковими ручками чи олівцями, папером, поштовими конвертами та марками, факсимільним апаратом, за допомогою яких він би міг підготувати та направити ці пояснення за вказаною в розпорядженні адресою.

З таким твердженням суд не може погодитись враховуючи інвентаризаційний опис основних засобів що числяться на балансі бухгалтерського обліку ПАТ «Закарпаттяобленерго» станом на 01.11.2015 р. у Великоберезнянському РЕМ. та довідка ПАТ «Закарпаттяобленрго» від 16.09.2016 р. про наявність електронних адрес у Великоберезнянському РЕМ станом на грудень 2015 р.

Відповідно до ст. 139 КЗпП України працівники зобов'язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержувати трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна власника, з яким укладено трудовий договір.

Відповідно до п. 3.1 розділу ІІІ правил внутрішнього трудового розпорядку ПАТ «Закарпаттяобленерго» затверджених профспілковою конференцією колективу ПАТ «Закарпаттяобленерго» протокол від 04.10.2011 р., якими під розписку ознайомлений ОСОБА_3, обовязками всіх працівників товариства є сумлінне виконання покладених на них обовязків відповідно до посадових інструкції, своєчасне та точне виконання наказів і доручень керівників відповідних структурних підрозділів у межах визначених повноважень.

У відповідно до п.4.1 розділу 4 Положення Великоберезнянського РЕМ введеного в дію наказом №249 від 29.09.2015 р. начальника (М)РЕМ в своїй роботі керується рішеннями органів управління товариства, цим Положенням, наказами і розпорядженнями генерального директора. ОСОБА_3 ознайомлений з даним Положення під особистий розпис.

З вищенаведених норм КЗпПУ та Правил внутрішнього трудового розпорядку, Положення Великоберезнянського РЕМ, випливає, що всі працівники, в тому числі і начальника Великоберезнянського РЕМ ОСОБА_3, зобовязані своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу.

Розпорядження №537 від 07.12.2015 р. було складено у звязку з проведенням ПАТ «Закарпаттяобленерго» службової перевірки відносно начальника Великоберезнянського РЕМ ОСОБА_3 за скаргою голови кооперативу «Альмір Красія» на дії начальника Великоберезнянського РЕМ ОСОБА_3

А отже, для того щоб розібратися в ситуації, яка склалася за вказаною скаргою відносно начальника Великоберезнянського РЕМ ОСОБА_3, товариству було необхідно терміново отримати пояснення від ОСОБА_3

Відповідно до ст. 147 1 КЗпП України дисциплінарні стягнення застосовуються органом, якому надано право прийняття на роботу (обрання, затвердження і призначення на посаду) даного працівника.

Тобто, ПАТ «Закарпаттяобленерго» правомірно було видано розпорядження про надання пояснень, а також, правомірно притягнуто начальника Великоберезнянського РЕМ ОСОБА_3 до дисциплінарного стягнення у вигляді Догани за несвоєчасне невиконання розпорядження роботодавця.

Таким чином твердження позивача, що жодним чином працівника не зобовязано надавати пояснення за розпорядженням роботодавця на виконання ч.1 ст. 149 КЗпП України, судом не може бути прийнято до уваги та покладено в основу свого рішення.

Разом з тим, судом встановлено , що оскаржуваний позивачем наказ на час звернення його до суду є скасованим , однак позивач стверджує що предметом спору в даній справі є визнання незаконним наказу за №344 від 15.12.2015 р. «Про оголошення догани» а не його скасування, ОСОБА_3 також стверджує, що незаконним наказ визнається з моменту його прийняття і розповсюджується на весь період його попередньої дії та має наслідком відновлення порушених прав працівника, в тому числі виплати йому усіх заходів заохочення (за грудень 2015 року), яких він був позбавлений в період дії догани, з моменту прийняття незаконного наказу, а не з моменту його скасування.

Також , як уже і зазначалось, судом встановлено , що Наказ №344 від 15.12.2015 р. був скасований наказом Відповідача №5-д від 12.02.2016 р., отже такий наказ припинив свою дію і є недійсним, всі виплати за час дії скасованого наказу Відповідачем було сплачено , згідно розрахункового листка за квітень 2016 року, ОСОБА_3 пропрацював тільки 1 день (07.04.2016 року) оскільки у період з 15.03.2016 по 06.04.2016 року позивач перебував на лікарняному, то останньому за цей період була виплачена допомога по тимчасовій непрацездатності.

Між тим, як вбачається з наказу про скасування, ОСОБА_5 був ознайомлений зі змістом вказаного наказу тільки 13.04.2016 року. До цього моменту виплати не могли були бути здійснені позивачу, адже бухгалтерії не було відомо про наказ про скасування.

Тому, всі виплати утримані з працівника протягом дії наказів були проведені відразу після ознайомлення з наказом про скасування бухгалтерією.

Відповідно дост. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Статтею 1 ЦПК України зазначено, що завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

За змістом ст.10,60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановленихстаттею 61 цього Кодексу.

Відповідно дост. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, у межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

При цьому, враховуючи норми ст. ст.27,31 ЦПК України, позивач самостійно визначає предмет й підстави позову та на власний розсуд розпоряджається своїми правами щодо предмета позову.

Як вбачається із правової позиції, висловленої Верховним Судом України в постанові від 12 червня 2013 року в справі 6-32цс13, законодавчі обмеження матеріально-правових способів захисту цивільного права чи інтересу підлягають застосуванню з дотриманням положень ст. ст. 55, 124 Конституції України та ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, відповідно до яких кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом.

Оскільки положення Конституції України та Конвенції мають вищу юридичну силу (ст. ст. 8, 9 Конституції України), а обмеження матеріального права суперечать цим положенням, порушення цивільного права чи цивільного інтересу підлягають судовому захисту і у спосіб, не передбачений законом, зокрема ст. 16 ЦК України, але який є ефективним засобом захисту, тобто таким, що відповідає змісту порушеного права, характеру його порушення та наслідкам, спричиненим цим порушенням.

В своєму аналізі ст.16 ЦК ВСУ розяснив, що у кінцевому результаті ефективний засіб повинен забезпечити поновлення порушеного права, а у разі неможливості такого поновлення - гарантувати особі можливість отримання нею відповідного відшкодування.

Таким ефективним способом може бути вимога про скасування наказу, однак, наказ «Про оголошення догани» був скасований ще до моменту предявлення позову до суду.

Отже, у звязку з тим, що спірний наказ був скасований до моменту подання позивачем позову, всі відрахування були виплачені позивачу, оскільки такий спосіб як визнання незаконним наказу чинне законодавство не передбачає і обраний позивачем спосіб не може бути ефективним засобом поновлення права у відповідності до ст. 16 ЦК України, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позову.

Керуючись ст.ст. 4, 5, 14, 60, 88, 208, 209, 212-215, 218, 294 ЦПК України

РІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_3 до ПАТ "Закарпаттяобленерго" про визнання наказу незаконними - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

З повним рішенням суду сторони можуть ознайомитись через 5 днів.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_6