У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

№ 336/6466/16-ц

пр. 2/336/3179/2016

м. Запоріжжя 01 листопада 2016 року

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді Зарютіна П.В. при секретарі Чернишовій І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 до ТОВ «Барістранс» про визнання незаконним та скасування наказу про прийняття на роботу у частині часу прийняття на роботу, про визнання недійсним запису в трудовій книжці в частині часу прийняття на роботу, про покладення обовязку внести до трудової книжки запис щодо дійсного часу прийняття на роботу, про визнання незаконним повністю та скасування наказу про звільнення, про поновлення на роботі з часу звільнення, про стягнення невиплаченої заробітної плати, про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та за час затримки повного розрахунку, про стягнення моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, за яким просить суд визнати незаконним та скасувати наказ про прийняття позивача на роботу у частині часу прийняття на роботу, визнати недійсним запис в трудовій книжці позивача в частині часу прийняття на роботу, покласти на відповідача обовязок внести до трудової книжки запис щодо дійсного часу прийняття на роботу позивача, визнати незаконним повністю та скасувати наказ про звільнення позивача, поновити на роботі позивача з часу звільнення, стягнути невиплачену заробітну плату у сумі 66 686,16 грн., стягнути середній заробіток за час вимушеного прогулу та за час затримки повного розрахунку у сумі 5602,04 грн., стягнути з відповідача моральну шкоду у розмірі 50 000,00 грн.

При цьому, відповідач подав суду заяву, якою просить вжити заходи забезпечення позову, а саме, накласти арешт на транспортні засоби, право власності на які зареєстровано за ТОВ «Барістранс».

В порядку ч.2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Суд, ознайомившись з матеріалами справи, із заявою про забезпечення позову та доданими до неї доказами, дійшов до висновку про те, що вказана заява не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, за ч. 3 ст. 151 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Як вбачається із самої заяви, позивач зазначає, що у власності відповідача є транспортні засоби, за рахунок лише яких і можуть бути задоволені вимоги матеріального характеру позивача. Статтею 11 ЦПК України встановлено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи (за винятком тих осіб, які не мають цивільної процесуальної дієздатності), в інтересах яких заявлено вимоги.

Проте на момент розгляду заяви суду не було надано доказів ані наявності у власності відповідача певних транспортних засобів, ані доказів того, що у відповідача відсутнє будь-яке інше майно чи грошові кошти, як на цьому наполягає позивач.

З викладеного суд не доходить висновку про те, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду за поданим позовом.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 151-153, 208, 209 ЦПК України,

У Х В А Л И В :

Залишити без задоволення заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову.

Ухвала суду може бути оскаржена до Апеляційного суду Запорізької області через суд першої інстанції протягом п'яти днів з дня проголошення ухвали. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала підлягає негайному виконанню, оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Суддя П.В. Зарютін