АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/2419/16Головуючий по 1 інстанції
Доповідач в апеляційній інстанції
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 листопада 2016 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоОСОБА_2
суддівОСОБА_3, ОСОБА_4
при секретаріОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_6 на рішення Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 18 серпня 2016 року по справі за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_7 про зобовязання вчинити дії, -

в с т а н о в и л а :

У листопаді 2015 року ОСОБА_6 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_7 про зобовязання вчинити дії, мотивуючи свої вимоги тим, що він є власником домоволодіння по вул. Черняховського, 8 в м. Умань Черкаської області та земельної ділянки на якій вказане домоволодіння розташоване. Власником сусіднього домоволодіння по провулку Черняховського, 11 в м. Умань є ОСОБА_7

На вказаному домоволодінні вона має гараж, який розташований на відстані 1 м. до межі земельних ділянок, що позивача повністю влаштовує. Проте ОСОБА_7 облаштувала навіс (тимчасову споруду) між гаражем та межею земельної ділянки, на якій встановила опорні стовпчики навісу таким чином, що дах навісу став продовженням даху гаража, виходить за межі земельної ділянки і вся стічна вода з опадів даного гаражу стікає на земельну ділянку позивача. Даний навіс не обладнаний засобами по утриманню снігу та водостічною системою, в звязку з чим на земельній ділянці постійно утворюються скупчення великої кількості води. Крім того, конструкція даху збудована таким чином, що позбавляє позивача можливості відремонтувати встановлений паркан на межі земельних ділянок.

ОСОБА_6 намагався в досудовому порядку відновити свої порушені права, тому звертався як до відповідачки, так і до архітектурно-будівельної інспекції України та до Уманської міської ради з метою вирішення питання переоблаштування вказаного навісу.

Проте вказаний спір в досудовому порядку вирішено не було, а тому позивач змушений звернутися до суду для захисту своїх прав.

04 лютого 2016 року ОСОБА_6 подав до суду заяву про збільшення позовних вимог та остаточно просив суд зобовязати власника домоволодіння по провулку Черняховського, 11 в м. Умань Черкаської області ОСОБА_7 знести за свій рахунок навіс (тимчасову споруду), самочинно встановлену нею впритул до межі присадибної земельної ділянки позивача між належним їй гаражем та межею земельної ділянки по вул. Черняховського, 8 в м. Умань Черкаської області, яка належить на праві власності ОСОБА_6 Зобовязати власника домоволодіння по провулку Черняховського, 11 в м. Умань Черкаської області ОСОБА_7 не перешкоджати будь-яким чином ОСОБА_6 у праві користування даною земельною ділянкою.

Рішенням Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 18 серпня 2016 року у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_6 просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити його позовні вимоги, вважаючи рішення суду першої інстанції незаконним та ухваленим з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Заслухавши доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції виходив з того, що в Уманському ВП ГУНП в Черкаській області проводиться досудове розслідування по факту підробки ОСОБА_6 документів із землеустрою, які стали підставою для незаконної приватизації частини земельної ділянки, яка належить відповідачці та крім того позивачем не надано жодних доказів того, що вказана споруда знаходиться на його території.

Однак з такими висновками суду першої інстанції погодитись не можна.

В судовому засіданні встановлено та підтверджується матеріалами справи, що ОСОБА_6 належить на праві власності земельна ділянка для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд площею 0,0750 га, яка знаходиться по вул. Черняховського,8 в м. Умань, що підтверджується Державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ №617591 від 12 жовтня 2007 року.(а.с.9)

Вказана земельна ділянка позивача межує із домоволодінням за адресою пров. Черняховського, 11 в м. Умань, яка належить ОСОБА_7 на підставі рішення Уманського міського суду Черкаської області від 11 липня 1994 року.

ОСОБА_8 в обґрунтування свого позову вказав, що відповідачка на власній земельній ділянці має існуючі будівлі, в тому числі гараж, який розташований на відстані 1 м. від межі. Проте між вказаним гаражем та межею земельних ділянок ОСОБА_7 облаштувала навіс (тимчасову споруду) таким чином, що він виходить за межі її земельної ділянки і вся стічна вода з даного гаража стікає на земельну ділянку позивача. Дана споруда не обладнана засобами по утриманню снігу та водостічною системою. При цьому конструкція даху побудована таким чином, що позбавляє можливості ОСОБА_6 встановити паркан на вказаній межі.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Частиною 2 статті 152 ЗК України також передбачено, що власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Частиною 3 цієї ж статті передбачено способи захисту прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки, а саме запобігання вчиненню дій, що порушують права.

Згідно з п. 3.25 Наказу Держкоммістобудування, від 17.04.1992, № 44 "Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень. ДБН 360-92" для догляду за будівлями і здійснення їх поточного ремонту відстань до межі сусідньої ділянки від найбільш виступної конструкції стіни треба приймати не менше 1,0 м. При цьому повинно бути забезпечене влаштування необхідних інженерно-технічних заходів, що запобігатимуть стіканню атмосферних опадів з покрівель та карнизів будівель на територію суміжних ділянок.

Дослідивши всі обставини справи, колегія суддів не погоджується з висновком міськрайонного суду про те, що позивач не довів фактів порушення його прав як землевласника.

Спірний навіс, згідно з матеріалами справи носить стаціонарний характер, а тому повинен бути зведений на відстані не менше 1.0 метру від межі. На дане порушення права позивача звертали увагу відповідачки і місцеві органи влади.

Так, відповідно до листа Відділу житлово-комунального господарства Уманської міської ради від 21 жовтня 2015 року за № 1588/09, Інспекцією з благоустрою відділу житлово-комунального господарства 06 жовтня 2015 року проведено обстеження вказаних домоволодінь та встановлено, що тимчасова споруда розташована на межі домоволодінь, яка належить ОСОБА_7 своїм дахом виступає на 30 см вглиб домоволодіння ОСОБА_6

У своїх запереченнях на позов відповідачка посилалась на незаконний, шляхом підроблення документів, захват частини її земельної ділянки позивачем.

Проте питання усунення порушення права користування земельною ділянкою за позовом ОСОБА_7 вже були предметом розгляду в суді, та вказані факти свого підтвердження не знайшли, що підтверджується постановою Уманського міскрайонного суду від 5 жовтня 2012 року та ухвалою Вищого адміністративного суду України від 10 липня 2014 року.(а.с.76-79)

Таким чином матеріали справи не містять доказів скасування права власності ОСОБА_6 на належну йому земельну ділянку, а тому за вказаних обставин колегія суддів вважає, що в даному випадку права позивача дійсно порушені і підлягають захисту.

Відповідно до ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 309, 314, 316 ЦПК України, судова колегія, -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 задовольнити.

Рішення Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 18 серпня 2016 року скасувати.

Позов ОСОБА_6 до ОСОБА_7 задовольнити.

Зобовязати ОСОБА_7 знести за свій рахунок навіс (тимчасову споруду), що знаходиться між гаражем по провулку Черняховського, 11 в м. Умань та земельною ділянкою ОСОБА_6 за адресою вул. Черняховського 8 в м. Умань.

Зобовязати ОСОБА_7 не чинити перешкоди у здійсненні ОСОБА_6 його права користування земельною ділянкою, розташованою за адресою: вул. Черняховського, 8 в м. Умань, Черкаської області.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_6 1023.12 гривень судового збору.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржене в касаційному порядку до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів.

Головуючий :

Судді :