Справа № 505/5081/15-ц
Провадження № 2/505/152/2016
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.01.2016 року Котовський міськрайонний суд Одеської області

повна назва суду

в складі: головуючого - судді Драгомерецької К. П судді _______________________________________

судді _______________________________________

при секретарі Марченко Н. Б.

та адвоката (ів)

представника громадськості

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Котовськ Одеської області

цивільну справу за позовом ОРГАНУ ОПІКИТА ПІКЛУВАННЯ

КОТОВСЬКОЇ РАЙДЕРЖАДМІНІСТРАЦІЇ

до

ОСОБА_1

треті особи:

КОТОВСЬКА МІЖРАЙОННА ПРОКУРАТУРА,

ВІДДІЛ ДЕРЖАВНОЇ РЕЄСТРАЦІЇ АКТІВ ЦИВІЛЬНОГО СТАНУ

КОТОВСЬКОГО МРУЮ

про позбавлення батьківських прав

ВСТАНОВИВ:

Орган опіки та піклування Котовської районної державної адміністрації Одеської області звернувся до суду з позовом, відповідно до якого просить суд ухвалити рішення, яким позбавити батьківських прав ОСОБА_1 відносно малолітнього сина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 зобов'язати відділ ДРАЦС Котовського МРУЮ внести відповідні відмітки до актового запису про народження дитини, стягнути з ОСОБА_1 аліменти в розмірі 1/4 частини від всіх видів доходу на утримання малолітнього ОСОБА_3.

Свої вимоги мотивували тим, що ОСОБА_1 є матір'ю малолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_1 народила ОСОБА_3 вдома, у дитини діагностовано недоношеність II ст., затримка внутрішньочеревного розвитку. Дитина перебувала в відділенні патології новонароджених дітей перинатального центру Одеської обласної клінічної лікарні.

За заявою матері та розпорядженням Котовської райдержадміністрації від 02.02.2015 року №55/15 малолітній ОСОБА_3 тимчасово перебуває в Ізмаїльському спеціалізованому будинку дитини.

Згідно з листом будинку дитини від 13.10.2015 року №02/20-248, за час перебування ОСОБА_3 у державному дитячому закладі його мати, ОСОБА_1, не піклувалася про фізичний, духовний та моральний розвиток сина, не приймала участі у вихованні та утриманні дитини, жодного разу не відвідувала його, не листувалася з працівниками закладу, не телефонувала. Ніхто з родичів та близьких дитини також не відвідували його, станом здоров'я не цікавилися ні усно, ні письмово, допомоги в вихованні та утриманні дитини не надавали.

Для малолітньої дитини ОСОБА_1 так і не створені належні умови для утримання та виховання в біологічній сім'ї. 30.10.2015 року мати без поважної причини не з'явилася на засідання районної комісії з питань захисту прав дитини, де вирішувалася доля дитини. Тобто, ОСОБА_1 фактично самоусунулась від виховання та утримання дитини, не має наміру його забрати з державного дитячого закладу та в подальшому піклуватися над ним.

Представник позивача в судовому засіданні вимоги позову підтримав, просив його задовольнити.

Прокурор вважає позовні вимоги обґрунтованими, позов підтримала, просила його задовольнити.

Представник відділу ДРАЦ Котовського МРУЮ в судове засідання не з'явився, надіслав на адресу суду клопотання з проханням слухати справу за його відсутності.

Відповідачка в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, просила відмовити в їх задоволені. Вказала, що не мала змоги відвідати сина у зв'язку із складними погородними умовми та повідомила, що хоче стани на шлях виправлення та бути хорошою матір'ю.

Суд, вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи, всебічно з'ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження НОМЕР_1 (а.с.5), ОСОБА_1 є матір'ю малолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, не займається його вихованням, проживає окремо, матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, його долею не цікавиться. Відомості про батька дитини внесені відповідно ч.1 ст.135 СК України.

На підставі заяви ОСОБА_1, Котовською райдержадміністрацією було винесено розпорядження від 02.02.2015 року за № 55/15 про тимчасове влаштування малолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 до дитячого державного закладу на повне державне забезпечення. (а.с.11) На дату розгляду справи дитина перебуває в Ізмаїльському спеціалізованому будинку дитини. За час перебування дитини в дитячому державному закладі, відповідач дітини не відвідувала, її долею не цікавилася, матеріальної допомоги на утримання не надавала, що підтверджується клопотанням Ізмаїльського спеціалізованого будинку дитини від 13.10.2015 року за № 02/20-348. (а.с.13)

Згідно характеристики, виданої Качурівською сільською радою Котовського району від 12.11.2015 року за № 224 (а.с. 10), щодо відповідачки ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 р.н., остання зареєстрована на території сільської ради, але на даний час не проживає, за час проживання на території сільської ради зарекомендувала себе з негативної сторони,, вела аморальний спосіб життя, зловживала спиртними напоями, курила, має схильність до скитання, постійного місця проживання не має, ніде не працювала, проживала разом з батьками, які теж пиячили.

Згідно Висновку Органу опіки та піклування Котовської райдержадміністрації від 17.11.2015 року № 01-25/1179 визнано необхідним в інтересах малолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, позбавити відповідачку батьківських прав (а.с 3).

Відповідно до ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вона, він не забрали дитину з полового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини.

Згідно із ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог ст. ст. 57, 60 ЦПК України.

Особа, яка подала позов про позбавлення батьківських прав із підстав, передбачених п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України, повинна довести, що батьки (один із батьків) ухиляються від виконання своїх обов'язків з виховання дитини. У свою чергу батьки (один із батьків) мають довести, що вони належним чином виконують свої батьківські обов'язки.

Пленум Верховного Суду України в п.п. 15, 16 постанови від 30 березня 2007 року № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" роз'яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують, та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов'язками.

З урахуванням наведеного, доказів, наданих сторонами, суд дійшов до висновку, що відповідачка ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків щодо виховання малолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, свідомо нехтує своїми обов'язками матері. Твердження відповідача, що вона не мала змоги відвідати свого сина через складні погодні умови суд не бере до уваги, так-як дитина була влаштована до дитячого державного закладу ще 02.02.2015 року, і за ввесь цей час вона жодного разу не відвідала дитини та не цікавилася її долею, тому посилання позивачки на те, що на даний час, в зимову пору, вона не має змоги виїхати до Ізмаїльського спеціалізованого будинку дитини через складні погодні умови, суд вважає безпідставними.

Відповідно до ст. 165 Сімейного кодексу України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав має один із батьків, опікун, піклувальник, особа, у сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я або учбовий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягнула 14-річного віку.

В силу положень ст. 166 СК України позбавлення батьківських прав не звільняє батьків від обов'язку по утриманню дітей.

Після повного, всебічного, та об'єктивного з'ясування обставин справи, ставлення відповідачки до дитини, доказів, наданих сторонами, суд, враховуючи інтереси малолітньої дитини, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню.

Судові витрати розподілені відповідно до ст. 88 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 10,11,60,88,256,259 ЦПК України, ст.ст. 164-166 Сімейного кодексу України, суддя,

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Позбавити ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженку с. Березань Біляївського району Одеської області, батьківських прав відносно її сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження.

Зобов'язати Відділ державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби по м. Котовську та Котовському р-ні Котовського міжрайонного управління юстиції в Одеській області внести до актового запису про народження № 58 від 31.01.2014 року, складений відносно ОСОБА_3, відмітку про позбавлення батьківських прав ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянки України, у відношенні свого сина ОСОБА_3.

Стягнути на користь опікуна, піклувальника або державного закладу, в якому буде перебувати дитина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, року народження, з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, аліменти на утримання ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження, в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходів) щомісячно, але не менш 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку (на кожну дитину) щомісячно, починаючи з 19 листопада 2015 року до досягнення дитиною повноліття,тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 року .

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, у дохід держави судовий збір 1218 (одна тисяча двісті вісімнадцять) грн. 00 коп.

Відповідно до ст.367 ЦПК України допустити негайне виконання рішення суду у межах сплати платежу за один місяць.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Повний текст рішення виготовлено 29.01.2016 року.

Суддя К.П. Драгомерецька