Справа № 495/4976/16-ц
28 жовтня 2016 року Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області в складі:
головуючої одноособово судді Гайда-Герасименко О.Д.,
при секретарі Завацькій І.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Білгород-Дністровському цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення стягнення аліментів на утримання дитини та стягнення аліментів,
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про припинення стягнення аліментів на утримання дитини та стягнення аліментів.
В судове засідання представник позивача не зявився, але надав заяву згідно якої позовні вимоги підтримує, просив задовольнити, справу слухати в його відсутність, без фіксації технічними засобами та проти ухвалення заочного рішення суду не заперечує.
В судове засідання відповідачка не зявилась, була повідомлена належним чином, через оголошення у пресі, причини неявки суду не відомі.
Відповідно до ч.9 ст.74 ЦПК України, відповідач, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, викликається в суд через оголошення у пресі. З опублікуванням оголошення про виклик відповідач вважається повідомленим про час і місце розгляду справи.
Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Згідно ч.4 ст.169 ЦПК Україна, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів.
Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню.
Сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який 14 серпня 2007 року був розірваний, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії 1-ЖД №042578 від 14.08.2007 року.
Від шлюбу мають спільну неповнолітню доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-ЖД №031515 від 07.03.2006 року.
Після припинення шлюбно-сімейних відносин неповнолітня дитина залишилися проживати з матірю.
Згідно виконавчого листа №2-1795, виданого 07.05.2007 року Білгород-Дністровським міськрайонним судом Одеської області з позивача ОСОБА_1 на користь відповідачки ОСОБА_2 на утримання неповнолітньої доньки стягуються аліменти у розмірі 200 грн. щомісячно, починаючи з 05.01.2007 року до 12.07.2023 року.
Позивач щомісячно належним чином сплачує аліменти на утримання дитини, але з червня 2013 року до теперішнього часу неповнолітня донька ОСОБА_3 проживає разом з позивачем, знаходиться на повному його утриманні, що підтверджується довідкою виконавчого комітету Шабівської сільської ради №367 від 22.06.2016 року та довідкою Шабівського навчально-виховного комплексу «Загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів-гімназія» №27 від 01.06.2016 року.
З аналізу ст.192 СК України вбачається, що припинення стягнення аліментів можливим є у тому випадку, коли одержувач аліментів, наприклад, мати дитини не витрачає отримувані нею аліменти на дитину. У такому випадку відбувається припинення стягнення аліментів на ім'я одержувача аліментів - матері дитини. При цьому обов'язок батька - платника аліментів утримувати дитину не припиняється.
Таким чином, суд приходить до переконання, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню, оскільки було встановлено та підтверджено належними доказами, що одержувач аліментів ОСОБА_2 матеріально не утримує дитину, яка на теперішній час мешкає разом з платником аліментів - батьком та знаходиться на повному його утриманні.
Відповідачка не надає матеріальної допомоги на утримання неповнолітньої дитини, чим порушує вимогу ст.180 СК України, згідно якій батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття.
Відповідно до ч.1 ст.182 СК України при визначені розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інших обставин, що мають істотне значення.
Згідно ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення стягнення аліментів підлягає задоволенню, а також враховуючи вищевикладене, матеріальне становище сторін та те, що батьки зобовязані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 в частині стягнення аліментів є обґрунтованими, та також підлягають задоволенню.
Керуючись ст.ст.180, 182, 192 СК України, ст.ст.10, 11, 60, 74, 88, 169, 197, 213-215, 224-226 ЦПК України, суд
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення стягнення аліментів на утримання дитини та стягнення аліментів задовольнити.
Припинити стягнення аліментів відповідно до рішення Білгород Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 04 квітня 2007 року в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 200 грн. щомісячно, до досягнення нею повноліття, тобто до 12.07.2023 року.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 700 грн. щомісячно, починаючи з 29 червня 2016 року до її повноліття.
Стягнути з відповідачки на користь держави судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 551 грн. 20 коп..
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя