Справа №481/1390/14-ц 19.01.2016 19.01.2016 19.01.2016
Провадження №22-ц/784/99/16
Справа № 481/1390/14ц Головуючий у 1-й інстанції Уманська О.В.
Провадження № 22ц-784/99/16 Доповідач апеляційного суду Кушнірова Т.Б.
Рішення

Іменем України

19 січня 2016 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Миколаївської області у складі:

головуючого Кушнірової Т.Б.,

суддів: Базовкіної Т.М., Яворської Ж.М.,

із секретарем Горенко Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні без участі сторін цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Новобузького районного суду Миколаївської області від 16 листопада 2015 року за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Надра» до ОСОБА_3, ОСОБА_2, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и л а:

У липні 2014 року Банк звернувся в суд з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_2, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Банк зазначав, що 17 серпня 2012 року між ним і ОСОБА_3 було укладено кредитний договір №02/МК/Ц/2012-980, за умовами якого позичальнику надано кредит у розмірі 90 241 грн.54 коп. зі сплатою відсотків річних за користування кредитними коштами з кінцевим терміном повернення до 17 серпня 2013 року.

В забезпечення належного виконання зобов'язань за вказаним кредитним договором 17 серпня 2012 року між Банком та ОСОБА_2 та ОСОБА_4 було укладено окремі договори поруки, за умовами яких кожен із них зобов'язався перед Банком відповідати в солідарному порядку за своєчасне та повне виконання ОСОБА_3 кредитних зобов'язань.

У зв'язку з порушенням ОСОБА_3 зобов`язань за кредитним договором станом на 09 червня 2014 року його заборгованість становила 108 373 грн. 78 коп., із них: заборгованість за кредитом - 83 911 грн.15 коп.; заборгованість за відсотками - 7 414 грн. 47 коп.; штраф - 4 566 грн. 28 коп.; пеня - 6 355 грн. 50 коп.; інфляційні втрати внаслідок порушення строків сплати кредиту - 6 126 грн.38 коп.

Посилаючись на зазначені обставини, позивач просив стягнути з відповідачів в солідарному порядку 108 373 грн. 78 коп., заборгованості за кредитним договором.

Рішенням Новобузького районного суду Миколаївської області від 16 листопада 2015 року позов Банку задоволено частково.

Постановлено стягнути в солідарному порядку з ОСОБА_3, ОСОБА_2, ОСОБА_4 на користь Банку заборгованість за кредитним договором №02/МК/Ц/2012-980 від 17 серпня 2012 року станом на 09 червня 2014 року в розмірі 100218 грн.40 коп., яка складається із заборгованості: за кредитом - 83 911 грн. 15 коп.; за відсотками - 2752 грн.72 коп.; штраф - 4 566 грн.28 коп.; пеня-2861 грн.86 коп., а також 6 126 грн.38 коп. інфляційні втрати внаслідок порушення строків сплати кредиту.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення, яким в позові Банку відмовити, посилаючись на неповне з'ясування судом обставин справи, порушення норм матеріального та процесуального права.

Перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи та дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що вона підлягає частковому задоволенню із наступних підстав.

Із матеріалів справи вбачається, що 17 серпня 2012 року між Банком і ОСОБА_3 було укладено кредитний договір №02/МК/Ц/2012-980, за умовами якого позичальнику надано кредит у розмірі 90 241 грн.54 коп. зі сплатою 20% річних та з кінцевим терміном повернення до 17 серпня 2013 року.

Кредит було надано позичальнику для виконання зобов'язань за іншим кредитним договором №03/МК/15/2007-980 від 18 жовтня 2007 року.

17 серпня 2012 року між Банком та ОСОБА_2 та ОСОБА_4 укладено окремі договори поруки, за умовами яких кожен із них зобов'язався перед Банком нести солідарну із ОСОБА_3 відповідальність у разі порушення ним зобов'язань за кредитним договором.

Судом встановлено і таке підтверджується випискою із особового рахунку позичальника, наданою Банком в суд апеляційної інстанції, останній платіж на погашення заборгованості по даному кредитному договору ОСОБА_3 здійснено 13 березня 2014 року.

Відповідно до розрахунку Банку заборгованість ОСОБА_3 станом на 09 червня 2014 року становила 108 373 грн. 78 коп., із них: заборгованість за кредитом - 83 911 грн.15 коп.; заборгованість за відсотками - 7 414 грн. 47 коп.; штраф - 4 566 грн. 28 коп.; пеня - 6 355 грн. 50 коп.; інфляційні втрати внаслідок порушення строків повернення кредиту-6 126 грн.38 коп.

В матеріалах справи відсутні докази які спростовували б цей розрахунок Банку.

Встановивши наведені обставини суд першої інстанції відповідно до ст. ст. 526, 527, 553, 554, 611, 625, 1049, 1050, 1054 ЦК України дійшов вірного висновку про наявність підстав для стягнення з відповідачів в солідарному порядку на користь Банку заборгованості за кредитним договором станом на 09 червня 2014 року, а також 6 126 грн.38 коп. інфляційних втрат, нарахованих на суму боргу.

В той же час, згідно п.5.1 умов кредитного договору у випадку невиконання позичальником зобов'язань щодо строків та повноти сплати Кредиту, процентів відповідно до умов цього Договору, позичальник сплачує Банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від несвоєчасно сплаченої суми за кожний день прострочення.

Відповідно до умов кредитного договору (п.п. 5.2;5.3 ) у випадку порушення позичальником вимог п.п.4.3.2-4.3.5, 4.3.8-4.3.17 цього Договору (крім п.п.4.3.6,4.3.7) позичальник зобов'язаний сплатити Банку штраф у розмірі 5 процентів від суми залишку по кредиту, розрахованої на день порушення умов цього Договору, за кожен випадок.

У випадку прострочення позичальником виконання зобов'язання, визначеного абз.1 п.2.4 цього Договору на строк більше 30 календарних днів, позичальник починаючи з 30-го дня прострочення зобов'язаний сплатити кредитору штраф у розмірі 10 процентів від суми несплаченого щомісячного платежу за кожен випадок.

Отже, умовами зазначеного вище кредитного договору передбачена відповідальність позичальника у вигляді пені та штрафу у разі прострочення виконання зобов'язання.

Також сплата штрафу передбачена і за інше порушення умов договору зокрема, у разі не надання Банку документів на вимогу останнього щодо фінансового стану позичальника, передачі предмету застави у володіння, користування іншим особам, не надання кредитору можливості перевіряти стан предмета застави, тощо.

Із змісту позовної заяви вбачається що в обґрунтування позовних вимог Банк посилався на прострочення виконання зобов'язання. В матеріалах справи відсутнє обґрунтування та докази, які б свідчили, що відповідач допустив інші порушення умов договору, що можуть бути підставою для сплати штрафу.

Суд встановив, що позичальник допустив прострочення виконання умов кредитного договору і за це відповідно до ст.5 його умов вважав, що стягненню підлягає пеня та штраф. Проте, подвійна відповідальність за одне й те саме порушення не передбачена нормами цивільного законодавства та суперечить ст.61 Конституції України, а тому колегія суддів вважає, що стягненню підлягає пеня, передбачена п. 5.1 договору.

За таких обставин та відповідно до п. 4 ч. 1 ст.309 ЦПК України рішення суду першої інстанції в частині стягнення штрафу слід скасувати і ухвали в цій частині нове рішення про відмову в позові.

Крім того, висновок суду щодо покладення на відповідачів солідарної відповідальності за порушення зобов'язань по кредитному договору не відповідає положенням ст..554 ЦК України.

Статтею 554 ЦК України передбачено, що уразі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки.

Із матеріалів справи вбачається, що 17 серпня 2012 року Банком укладено окремі договори поруки з ОСОБА_2 і ОСОБА_4 У пункті 1.2 кожного із цих договорів зазначено про солідарну відповідальність боржника і поручителя.

Тому у суду першої інстанції не було підстав для стягнення заборгованості за кредитним договором на користь Банку в солідарному порядку з боржника і обох поручителів, оскільки останні не давали спільну поруку, а тому не повинні нести солідарну відповідальність.

За таких обставин, заборгованість за кредитним договором підлягає стягненню на користь Банку в солідарному порядку з боржника і кожного із поручителів.

Крім того, вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд помилково стягнув судовий збір з відповідачів в солідарному порядку, оскільки законом не передбачено стягнення таких витрат в солідарному порядку.

Таким чином, рішення суду в частині стягнення кредитної заборгованості та судових витрат відповідно до п. 4 ст.309 ЦПК України слід змінити, стягнувши з ОСОБА_3 солідарно з ОСОБА_2 та з ОСОБА_3 солідарно з ОСОБА_4 на користь позивача 100218 грн.40 коп. заборгованості за кредитним договором та по 361 грн.24 коп. судових витрат з кожного.

Аргументи ОСОБА_2 щодо укладення кредитного договору з Банком 18 жовтня 2007 року та сплати коштів на виконання умов зазначеного договору, не можуть бути прийняті до уваги, оскільки не стосуються предмету даного спору.

Твердження апелянта про те, що Банком невірно нарахована заборгованість, так як до розрахунку не увійшли платежі за червень, липень 2012 року, оплата страхових платежів є безпідставними. Зазначені платежі були сплачені на погашення заборгованості за кредитним договором №03/МК/15/2007-980 від 18 жовтня 2007 року, тоді як у даній справі є вимоги Банку стосовно боргу за договором №02/МК/Ц/2012-980 від 17 серпня 2012 року, тобто за іншим договором та стосуються іншого періоду.

Доводи відповідачки щодо невірного розрахунку та не врахування Банком 1 800 грн., які були сплачені відповідачем у березні 2014 року, теж безпідставні, оскільки вказана сума надійшла та була зарахована Банком на погашення пені, що підтверджується розрахунком заборгованості та випискою із особового рахунку позивальника. Інших розрахунків, які б підтверджували неправильність нарахування банком заборгованості за користування кредитом, матеріали справи не містять.

Посилання в апеляційній скарзі на сплив позовної давності щодо стягнення пені та штрафу, є помилковими.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 258 ЦК України до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) застосовується спеціальна позовна давність в один рік.

Відповідно до розрахунку заборгованості (а.с. 4-6) вимоги про стягнення пені заявлені позивачем за період з 19 серпня 2013 року, а позов було пред'явлено до суду 11 липня 2014 року.

Таким чином, вимоги про стягнення пені заявлені в межах передбаченої для таких вимог позовної давності.

Посилання апелянта на те, що відповідач має пільги, передбачені ст.14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», і суд належним чином не дослідив такі обставини, є безпідставними, оскільки суд застосував вказаний Закон до спірних правовідносин, виключив з розрахунку період призову відповідача під час мобілізації, починаючи з 18 березня 2014 року.

Керуючись статтями 303, 309, 316 ЦПК України, колегія суддів

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Новобузького районного суду Миколаївськї області від 16 листопада 2015 року в частині стягнення штрафу скасувати і ухвали в цій частині нове рішення про відмову в позові.

Це ж рішення суду в частині стягнення заборгованості за кредитним договором та судових витрат змінити.

Стягнути з ОСОБА_3 солідарно з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Надра» 95 652 грн. 12 коп. заборгованості за кредитним договором №02/МК/Ц/2012-980 від 17 серпня 2012 року.

Стягнути з ОСОБА_3 солідарно з ОСОБА_4 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Надра» 95 652 грн. 12 коп. заборгованості за кредитним договором №02/МК/Ц/2012-980 від 17 серпня 2012 року із них: заборгованість за кредитом - 83 911 грн.15 коп.; заборгованість за відсотками - 7 414 грн. 47 коп.; пеня - 6 355 грн. 50 коп.; інфляційні втрати внаслідок порушення строків сплати кредиту - 6 126 грн.38 коп.

Стягнути з ОСОБА_3, ОСОБА_2, ОСОБА_4 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Надра» по 318 грн. 84 коп. судових витрат з кожного.

В іншій частині зазначене рішення залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий

Судді :