Справа № 495/2232/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 квітня 2016 року м. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі:

головуючого судді: Мишко В.В.

при секретарі судового засідання: Охримчук А.В.

за участю представників сторін:

від позивачів: не зявилися

від відповідачів: не зявився

від третьої особи: не зявився

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу № 495/2232/16-ц

за позовом:

- ОСОБА_1

- ОСОБА_2

до ОСОБА_3,

за участю третьої особи Білгород-Дністровського РВ ДМС в Одеській області

про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням

В С Т А Н О В И В :

25.03.2016 року ОСОБА_1 (далі по тексту позивач-1) та ОСОБА_2 (далі по тексту позивач-2) звернулися до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області з позовною заявою (з урахуванням поданих 29.03.2016 року уточнень)до ОСОБА_3 (далі по тексту відповідач), за участю третьої особи Білгород-Дністровського РВ ДМС в Одеській області (далі по тексту третя особа) про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття з реєстраційного обліку (а.с.2-3, 18-19).

Так, згідно останніх уточнень, позивачі просять суд визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, таким, що втратив право на користування житловим будинком № 18 по вулиці Промисловій в місті Білгород-Дністровський Одеської області.

Позивач-1 ОСОБА_4, в судове засідання не зявилася, але подала до суду заяву, відповідно до якої заявлені позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити та розглянути справу без її участі (а.с.30).

Позивач-2 ОСОБА_2, в судове засідання не зявилася, але подала до суду заяву, відповідно до якої заявлені позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити та розглянути справу без її участі (а.с.31).

Відповідач ОСОБА_3, відзив або заперечення на позов ОСОБА_4 та ОСОБА_2 до суду не надав та в судове засідання не з'явився без поважних причин, про причини неявки суд не повідомив, будь-яких клопотань не заявляв, хоча був належним чином повідомлений про час та місце судових засідань, про що свідчить наявна в матеріалах справи відповідна розписка (а.с.27-29).

Представник третьої особи Білгород-Дністровського РВ ГУ ДМС України в Одеській області, в судове засідання не з'явився, але від заступника начальника відділу надійшов до суду лист, згідно з яким останній просив розглянути справу без участі їх представника, зауважень та заперечень не має (а.с.34).

У відповідності до ч.2 ст.197 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши позовну заяву, вивчивши матеріали справи, дослідивши надані докази, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_4 та ОСОБА_2 є законними, правомірними, обґрунтованими, але підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено в судовому засіданні, ОСОБА_4 та ОСОБА_2 є власниками в рівних частинах житлового будинку №18 по вулиці Промисловій в місті Білгород-Дністровський Одеської області, що підтверджується договором дарування серії ВМС №206005 від 23.03.2009 року (а.с.6).

За твердженням позивачів, з 28.09.2006 року у даному житловому будинку зареєстрований ОСОБА_3, що підтверджується домовою книгою на дане житлове приміщення (а.с.12-15)

Позивачі стверджують, що з 2006 року по теперішній час ОСОБА_3 не проживає у житловому будинку №18 по вулиці Промисловій в місті Білгород-Дністровський Одеської області, по місцю реєстрації не зявляється, його речей у будинку немає, комунальні послуги не сплачує, ремонт будівель не проводить.

Відповідно до складеного та підписаного 10.03.2016 року комісією КП «ЖЕО-№1» Акту, ОСОБА_4 та ОСОБА_2 є власниками в рівних частинах житлового будинку №18 по вулиці Промисловій в місті Білгород-Дністровський Одеської області. Батько ОСОБА_4 та ОСОБА_2 ОСОБА_3, за даною адресою не проживає з 2009 року по теперішній час, спільне господарство не ведеться, вище вказаним житлом не користується(а.с.16).

Відповідно до ст.ст. 15, 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно із ч.1 ст.3 Цивільного процесуального кодексу України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Стаття 41 Конституції України закріплює право кожного громадянина володіти, користуватися і розпоряджатися свою власністю.

Відповідно до статей 316-317 Цивільного кодексу України право власності є правом особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежного від волі інших осіб. Власнику надається право володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Власник вправі вимагати усунення будь-яких порушень своїх прав, навіть якщо вони не поєднані з позбавленням права володіння (ст.391 ЦК України).

Статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07.1997 року відповідно до Закону України від 17.07.1997 року № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно із статтею 71 Житлового кодексу України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.

Визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку (ст.72 ЖК України).

Відповідно до ст.150 ЖК України, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.

Згідно із пунктом 11 Пленуму Верховного Суду України № 2 «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» від 12.04.1985 року, суд може визнати особу такою, що втратила право користування жилим приміщенням, лише з однієї зазначеної позивачем підстави, передбаченої ст.71 або ст.107 ЖК України.

Частиною 1 статті 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» встановлено, що зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. З даних положень вбачається, що судове рішення, яке набрало законної сили, є самостійною підставою для зняття з реєстрації.

Враховуючи вищевикладені обставини, норми чинного законодавства та той факт, що ОСОБА_3 фактично не мешкає в житловому приміщенні, що розташоване за адресою: 67700, Одеська область, м. Білгород-Дністровський, вулиця Промислова, 18, суд дійшов до висновку, що вимоги ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 15, 16, 316-317, 391 Цивільного кодексу України, ст.ст. 71, 72 Житлового кодексу України, ст.ст. 3, 10, 11, 57-60, 64, 157, 169, 197, 208, 209, 212-215, 218 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, за участю третьої особи Білгород-Дністровського РВ ДМС в Одеській області про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням задовольнити.

Визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, таким, що втратив право на користування житловим будинком №18 по вулиці Промисловій в місті Білгород-Дністровський Одеської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їх права та обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Одеської області через Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя В.В. Мишко