Справа №718/1913/15-ц
Провадження №2/718/930/15
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.01.2016 року Кіцманський районний суд Чернівецької області в складі: головуючого судді Мізюка В.М., секретаря Івасюк Н.М. розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Кіцмань цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк" про захист прав споживача та стягнення коштів

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до відповідача про захист прав споживача та стягнення коштів , посилаючись на те, що 27.12.2012 року він уклав з ПАТ «Укрсоцбанк» договір банківського вкладу №38 терміном на 6 місяців в іноземній валюті Євро. На виконання п. 1.1. договору ним було внесено грошові кошти на поточний рахунок №2438 в сумі 3000 Євро на строк з 27.12.2012 року по 27.06.2013 року. Після укладення договору банківського вкладу ним неодноразово вносилися додаткові кошти, в тому числі отримані від банку відсотків за користування кредитом, а саме 234 Євро, тим самим продовживши термін дії договору банківського вкладу №38 на 3 місяці, тобто до 27.09.2013. Аналогічне поповнення депозитного вкладу з відповідним продовженням терміну дії договору ним було здійснено ще 6 разів і таким чином відповідно до останнього розпорядження від 27.09.2014 року на внесення відсотків по депозиту та продовження терміну дії договору №37, була внесена сума нарахованих відсотків в розмірі 26 Євро та сума депозиту становила 5000 Євро.

На звернення до Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» з вимогою про повернення депозитного вкладу, відповідач відмовляв у видачі коштів, вказуючи на те, що порушене ним питання потребує взаємодії декількох структурних підрозділів банку та є трудомістким процесом, тому додатково повідомить про прийняте рішення. Пізніше представник ПАТ «Укрсоцбанк» повідомив, що договір банківського вкладу із банком не укладався та що ПАТ «Укрсоцбанк» не відкривав депозитні рахунки, не приймав та не зараховував грошові кошти згідно договорів з депозитного обслуговування.

На підставі викладеного, просив стягнути з Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» на його користь суму банківського вкладу.

Позивач та його представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили їх задовольнити вказуючи на те, що договори укладалися з начальником Кіцманського відділення ПАТ «Укрсоцбанк» ОСОБА_2, якій передавалися гроші на депозити, на підтвердження чого вона видавала по договору (вклад «Інвестиційний») розпорядження на внесення коштів на депозит.

Представник відповідача позовні вимоги не визнала, заперечуючи тим, що письмова форма договору не додержана, а надані позивачем розпорядження не є належними документами, що підтверджують внесення коштів на депозитний рахунок. Також не може мати місце одночасне застосування деліктних та зобовязальних правовідносин. У Банку не зареєстровані та не обліковуються як договір, так і операції, про які зазначено у цих документах. У ПАТ Укрсоцбанк не надходили кошти від позивача і не відкривалися вкладні рахунки. З огляду на викладене, зміст договору та розпорядження на поповнення вкладу, не може бути доказом, тобто не може підтверджувати будь-яких фактичних даних, на підставі яких суд міг би встановити наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги позивача, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Крім того, зазначає, що позивач звернувся до правоохоронних органів стосовно неправомірних дій ОСОБА_2, та його було визнано потерпілим. Враховуючи викладене та відсутність договірних відносин між ОСОБА_1 та банком, пояснення позивача про передачу спірних коштів підлягають перевірці виключно у порядку кримінального судочинства, яке, зокрема, регулюється Кримінально-процесуальним кодексом України

Суд, всебічно, повно, обєктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, зясувавши обставини, на які посилалися сторони, як на підставу своїх вимог та заперечень, оцінивши ці докази в сукупності, приходить до висновку, що у задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

Судом встановлено, що 27 грудня 2012 року ОСОБА_1 уклав з ПАТ «Укрсоцбанк», в особі начальника Кіцманського відділення Чернівецької обласної філії ОСОБА_2, договір банківського вкладу «Інвестиційний» №38 (а.с. 9)

Згідно п.1.1 та 1.2 вищевказаного договору, Банк відкриває депозитний вклад «Інвестиційний» з поточним рахунком №2438 на суму 3000 Євро, вклад має назву «Депозитним вклад «Інвестиційний» з нарахуванням відсотків в розмірі 15,5 % річних на строк з 27.12.2012 року по 27.06.2013 року включно.

Пункт 3.2.4. договору передбачає, що банк зобовязаний повернути клієнту суму депозитного вкладу та суму нарахованих процентів в порядку, передбаченому цим договором.

24.11.2014 року ОСОБА_1 звернувся до Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» з вимогою про повернення депозитного вкладу. Однак 19.12.2014 року своїм листом №17-290/96-17071 ПАТ «Укрсоцбанк» повідомив його про те, що порушене ним питання потребує взаємодії декількох структурних підрозділів банку та є трудомістким процесом, тому пізніше повідомить про прийняте рішення.

06.01.2015 року відповідач направив лист №09.202-86/96-95 яким повідомив, що договір банківського вкладу із банком не укладався та в ПАТ Укрсоцбанк не обліковується, кріт того зазначив, що ПАТ Укрсоцбанк не відкривав депозитні рахунки, не приймав та не зараховував грошові кошти згідно договорів з депозитного обслуговування.

Згідно ст. 2 Закону України «Про банки і банківську діяльність» вклад (депозит) - це кошти в готівковій або у безготівковій формі, у валюті України або в іноземній валюті, які розміщені клієнтами на їх іменних рахунках у банку на договірних засадах на визначений строк зберігання або без зазначення такого строку і підлягають виплаті вкладнику відповідно до законодавства України та умов договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 1058 Цивільного кодексу України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.

Згідно ч.4 ст.203 ЦК України правочин має вчинятися у формі, встановленій законом.

З копії договору№ 38, наданого позивачем, вбачається, що його підписано ОСОБА_2 в особі начальника Кіцманського відділення та ОСОБА_1, однак копії заяви щодо оформлення депозитного вкладу позивачем не надано.

Відповідно до ч.2 ст. 1058 ЦК України договір банківського вкладу, в якому вкладником є фізична особа, є публічним договором (ст. 633 цього Кодксу).

Згідно ч. 2 ст. 207 ЦК України правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства, та скріплюється печаткою.

Статтею 1059 ЦК України передбачено, що договір банківського вкладу укладається у письмовій формі. Письмова форма договору банківського вкладу вважається додержаною, якщо внесення грошової суми підтверджено договором банківського вкладу з видачею ощадно книжки або сертифіката чи іншого документа, що відповідає вимогам, встановленим законом, іншими нормативно-правовими актами у сфері банківської діяльності (банківськими правилами) та звичаями ділового обороту. У разі недодержання письмової форми договору банківського вкладу цей договір є нікчемним.

Так, згідно ОСОБА_3 Банку України від 14.02.2012 р. N 11-117/708-1645 про «Роз'яснення про документальне оформлення касових операцій», надано наступне розяснення, що відповідно до пункту 4.8. «Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні», затвердженого постановою Правління ОСОБА_3 банку України від 15.12.2004 р. N 637, на підприємствах, що мають одного касира, при необхідності тимчасової його заміни виконання обов'язків касира покладається на іншого працівника за письмовим наказом керівника. З цим працівником укладається договірпроповну матеріальну відповідальність на час виконання ним обов'язків касира. Підприємства, штатним розписом яких не передбачена посада касира, виконання його обов'язків можуть покладати відповідно до письмового розпорядження керівника на бухгалтера або іншого працівника, з яким укладається договір про повну матеріальну відповідальність. Таким чином, на підприємствах у разі потреби тимчасової заміни касира або відсутності посади касира виконання його обов'язків може покладатися за письмовим наказом керівника на бухгалтера (у тому числі залученого на договірних засадах) або іншого працівника з укладенням договору про повну матеріальну відповідальність. При цьому підпис керівника на видаткових касових документах повинна бути обов'язково. Крім того, зазанчено, що керівник при наявності на підприємстві посад головного бухгалтера і касира не має права одноосібно підписувати касові документи.

Враховуючи те що, надані ОСОБА_1 розпорядження на внесення коштів на депозит не відповідають формі документу даного виду, визначеній у додатку 8 до Постанови ОСОБА_3 банку України від 01.06.2011, № 174 "Про затвердження Інструкції про ведення касових операцій банками в Україні" та реквізити не заповнені згідно додатку 16 до цієї Інструкції, зокрема: не зазначено платника та отримувача, не вказано, на який рахунок/рахунки вносяться кошти, не зазначено призначення платежу, не містять підпису касира - не складене у відповідності до вимог нормативно-правових актів щодо документального оформлення касових операцій не підтверджують внесення коштів на депозитний рахунок фізичної особи

Пунктом 1.4 Положення про порядок здійснення банками України вкладних (депозитних) операцій з юридичними і фізичними особами, затвердженого постановою Правління ОСОБА_3 банку України від 03.12.2003 року за № 516, передбачено, що залучення банком вкладів (депозитів) юридичних і фізичних осіб підтверджується: договором банківського рахунку; договором банківського вкладу (депозиту) з видачею ощадної книжки; договором банківського вкладу (депозиту) з видачею ощадного (депозитного) сертифіката; договором банківського вкладу (депозиту) з видачею іншого документа, що підтверджує внесення грошової суми або банківських металів і відповідає вимогам, установленим законом, іншими нормативно-правовими актами у сфері банківської діяльності (банківськими правилами) та звичаями ділового обороту.

Згідно із п. 2.1 цього Положення грошові кошти в національній та іноземній валюті або банківські метали, залучені від юридичних і фізичних осіб, обліковуються банками на відповідних рахунках, відкриття яких здійснюється банком на підставі укладеного в письмовій формі договору банківського вкладу (депозиту) або договору банківського рахунку та інших документів відповідно до законодавства України, у тому числі нормативно-правових актів ОСОБА_3 банку України з питань відкриття банками рахунків у національній та іноземній валюті.

При цьому відкриття банківських рахунків та обліковування на них грошових коштів, залучених від юридичних і фізичних осіб на підставі укладеного в письмовій формі договору банківського вкладу (депозиту), є обов'язком банку (ч. 3 ст. 1058, ч.2 ст.1068 ЦК України, п. 2.1 вищезгаданого Положення).

Відповідно до положень Інструкції про порядок відкриття, використання і закриття рахунків у національній та іноземних валютах, затвердженої постановою Правління ОСОБА_3 банку України від 12.11.2003 року за № 492 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 17 грудня 2003 року за № 1172/8493, банки відкривають своїм клієнтам за договором банківського вкладу вкладні (депозитні) рахунки (пункт 1.8. Інструкції); договір банківського рахунку укладається в письмовій формі; один примірник договору зберігається в банку, а другий - банк зобов'язаний надати клієнту під підпис (пункт 1.9. Інструкції); письмова форма договору банківського вкладу вважається дотриманою, якщо внесення грошової суми на вкладний (депозитний) рахунок вкладника підтверджено договором банківського вкладу з видачею ощадної книжки або іншого документа, що відповідає вимогам, установленим законом, іншими нормативно-правовими актами у сфері банківської діяльності (банківськими правилами) і звичаями ділового обороту; у договорі банківського вкладу, зокрема, зазначаються: вид банківського вкладу, сума, що вноситься або перераховується на вкладний (депозитний) рахунок, строк зберігання коштів (за строковим вкладом), розмір і порядок сплати процентів або доходу в іншій формі, умови перегляду їх розміру, відповідальність сторін, умови дострокового розірвання договору тощо (пункт 1.10. Інструкції).

П. 10.1. Інструкції передбачає порядок відкриття вкладних (депозитних) рахунків фізичним особам. Зокрема, після пред'явлення фізичною особою необхідних документів уповноважений працівник банку ідентифікує цю фізичну особу, після чого між банком і фізичною особою укладається в письмовій формі договір банківського вкладу; після укладення договору банківського вкладу фізична особа вносить або перераховує з іншого власного рахунку кошти на вкладний (депозитний) рахунок, після чого на підтвердження укладення договору банківського вкладу і внесення грошових коштів на вказаний рахунок банк видає фізичній особі ощадну книжку або інший документ, що її замінює і який видається згідно з внутрішніми положеннями банку.

Згідно п. 1.1. ст. 1 Розділу IV Постанови ОСОБА_3 банку України від 01.06.2011, № 174 "Про затвердження Інструкції про ведення касових операцій банками в Україні" передбачено, що до касових документів, які оформляються згідно з касовими операціями, визначеними цією Інструкцією, належать зокрема заява на переказ готівки (додаток 8) та заява на видачу готівки (додаток 10).

Так, п. 1.2. ст. 1 даного розділу чітко передбачено, що цією Інструкцією визначені зразки касових документів, на підставі яких здійснюються приймання і видача готівки з операційної каси. Бланки касових документів виготовляються з урахуванням їх зразків друкарським способом або з використанням комп'ютерної техніки з відображенням обов'язкових реквізитів, передбачених цією Інструкцією, крім грошових чеків, які виготовляються лише друкарським способом.

Крім того, відповідно до п. 1.3. ст. 1 Розділу IV Інструкції встановлено, що касові документи мають містити такі обов'язкові реквізити: найменування банку, який здійснює касову операцію, дату здійснення операції, зазначення платника та отримувача, суму касової операції, призначення платежу, підписи платника або отримувача та працівників банку, уповноважених здійснювати касову операцію.

Частина 2 п. 1.3. ст. 1 Розділу IV передбачає, що до обов'язкових реквізитів касових документів, які оформляються для зарахування суми готівки на відповідні рахунки (крім зазначених вище), також належать номер рахунку отримувача та найменування і код банку отримувача.

Однак, розпорядження Кіцманського відділення публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» не містять перелік обовязкових реквізитів, щодо належного оформлення касових документів, що у свою чергу унеможливлює підтвердити відомості про внесення ОСОБА_1 грошових коштів на депозитний рахунок фізичної особи.

Згідно правовим позиціям Верховного Суду України, - письмова форма договору банківського вкладу вважається додержаною, якщо внесення грошових сум підтверджується договором банківського вкладу з видачею ощадної книжки.

Аналіз зазначених норм матеріального права дозволяє дійти висновку про те, що письмова форма договору банківського вкладу вважається додержаною, якщо внесення грошової суми підтверджено договором банківського вкладу з видачею ощадної книжки або сертифіката чи іншого документа, що відповідає вимогам, встановленим законом, іншими нормативно-правовими актами у сфері банківської діяльності (банківськими правилами) та звичаями ділового обороту. При цьому квитанція (другий примірник прибуткового касового документа) або інший документ є підтвердженням про внесення готівки у відповідній платіжній системі.

Відповідно до ч. 2 ст. 214 ЦПК України, при виборі правової норми, що підлягає застосуванню до спірних правовідносин, суд зобовязаний враховувати висновки Верховного Суду України, викладені у рішеннях, прийнятих за результатами розгляду заяв про перегляд рішення з підстави, передбаченої пунктом 1 частини 1 статті 355 цього Кодексу.

Верховний суд України у постанові від 29.01.2014 року у справі № 6-149цс13 висловив наступну правову позицію: Письмова форма договору банківського вкладу вважається додержаною, якщо внесення грошових сум підтверджується договором банківського вкладу з видачею ощадної книжки. Покладення на особу передбаченої статтею 1172 ЦК України відповідальності, яка застосовується в деліктних правовідносинах, виключає одночасне застосування норм матеріального права, які передбачають відповідальність за порушення договірних зобовязань, зокрема статей 1058-1060 ЦК України.

З огляду на викладене, розпорядження Кіцманського відділення ПАТ «Укрсоцбанк» від 27.12.2012 року, 27.06.2013 року, 23.09.2013 року, 26.12.2013 року, 27.12.2013 року, 31.03.2014 року, 01.07.2014 року, 30.09.2014 року за змістом та формою не відповідають вимогам, які передбачені пунктом 2.9 глави 2 розділу IV Інструкції Інструкції про ведення касових операцій банками в Україні, затвердженої постановою Правління ОСОБА_3 банку України від 1 червня 2011 року №174.

ОСОБА_1 не надано суду належних доказів згідно вимог ст.59 ЦПК України та ст.1059 ЦК України про внесення коштів до каси банку за договором №38, що суперечить вимогами п. 2.10 гл. 2 розд. ІУ Інструкції НБУ від 01.06.2011 року за № 174 «Про ведення касових операцій банками України».

Сам по собі договір між публічним акціонерним товариством «Укрсоцбанк» та ОСОБА_1, банківського вкладу від 27.12.2012 року №38 і розпорядження Кіцманського відділення публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» не дають підстав для висновку про підтвердження внесення ОСОБА_1 грошових коштів за договором банківського вкладу.

Таким чином, суд приходить до висновку про недодержання письмової форми договору між ПАТ «Укрсоцбанк» та ОСОБА_1 банківського вкладу.

Крім того, 27.12.2014 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000622 внесено відомості за правовою кваліфікацією по ч.4 ст.191 КК України, зокрема про те, що начальник Кіцманського відділення ПАТ Укрсоцбанк ОСОБА_2, перебуваючи в приміщенні Кіцманського відділення ПАТ «Укрсоцбанк», діючи умисно, протиправно, повторно, з метою заволодіння чужим майном, шляхом зловживання своїм службовим становищем в період часу з 01.09.2014 року по 19.12.2014 року заволоділа коштами ОСОБА_1 у розмірі 311896,40 гривень, що були внесені останнім в банк для розміщення на депозитному рахунку, спричинивши ОСОБА_1 матеріальну шкоду в сумі 311896,40 гривень.

Згідно ч. 3 ст. 10 ЦПК України. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

При винесенні рішення, відповідно до ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достовірність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

З огляду на вищенаведене, беручи до уваги той факт що ОСОБА_1 не надано жодних належних та допустимих доказів існування між ним та банком будь-яких належним чином оформлених договірних відносин, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог, оскільки вони є необґрунтованими. Крім того, за наявності вищевказаного кримінального провадження № 0000622, має місце шкода, спричинена злочином, і питання про відповідальність винної особи може бути вирішено лише при наявності судового рішення у кримінальному провадженні.

На підставі вищенаведеного та керуючись вимогами ст.ст.3, 19 Конституції України, ст.ст. 15, 16, 22, 203, 207, 633, 638, 1059 ЦК України, керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 212-218 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк" про захист прав споживача та стягнення коштів відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до апеляційного суду Чернівецької області через Кіцманський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя : В.М. Мізюк