Справа №487/6592/15-ц 18.08.2016 18.08.2016 18.08.2016
Провадження №22-ц/784/1907/16
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
справа № 487/6592/15-ц
провадження № 22ц/784/1907/2016 Головуючий у першій інстанції: Сухаревич З.М.
категорія 27 Доповідач в апеляційній інстанції: Лівінський І.В.
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

18 серпня 2016 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Миколаївської області в складі:

головуючого Лівінського І.В.,

суддів: Данилової О.О., Шаманської Н.О.,

із секретарями судового засідання Лептугою С.С., Андрієнко Л.Д.,

за участі: представника позивача Мавродій О.А.,

представника відповідача ОСОБА_4,

розглянула у відкритому судовому засіданні цивільну справу

за апеляційною скаргою

ОСОБА_5

на заочне рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 23 грудня 2015 року

за позовом

публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» (далі - ПАТ «Укрсоцбанк») до ОСОБА_5, ОСОБА_6 про стягнення заборгованості за кредитом,

в с т а н о в и л а:

В квітні 2015 року ПАТ «Укрсоцбанк» звернулось з позовом до ОСОБА_5 та ОСОБА_6 про стягнення заборгованості за кредитом.

Позивач зазначав, що 25 квітня 2006 року уклав з ОСОБА_5 кредитний договір, за яким позичальнику було надано кредит у розмірі 6000 євро, строком до 24 квітня 2013 року зі сплатою 10,50 % річних.

При цьому, по даному кредитному договору між банком, ОСОБА_5 (позичальник) та ОСОБА_6 (поручитель) укладено договір поруки.

Посилаючись на те, що ОСОБА_5 порушує кредитні зобов'язання та має станом на 9 квітня 2015 року заборгованість у розмірі 247075 грн. 55 коп., позивач просив стягнути з відповідачів в солідарному порядку вказану заборгованість.

Заочним рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 23 грудня 2015 року позов задоволено. Постановлено стягнути з відповідачів в солідарному порядку на користь банку заборгованість за спірним кредитним договором у розмірі 247075 грн. 55 коп., а також судовий збір в розмірі по 1235 грн. 38 коп. з кожного.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, а також на пропуск позивачем строку позовної давності для звернення з даним позовом, просив рішення скасувати та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позову.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши докази по справі в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 25 квітня 2006 року між Акціонерним-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» (який перейменовано в ПАТ) та ОСОБА_5 було укладено кредитний договір, за яким банк надав відповідачу кредит у розмірі 6000 євро, строком до 24 квітня 2013 року зі сплатою 10,50 % річних.

В цей же день, для забезпечення виконання цього договору між банком, ОСОБА_5 (позичальник) та ОСОБА_6 (поручитель) укладено договір поруки. При цьому, сторони визначили, що цей договір діє до повного виконання сторонами прийнятих на себе зобов'язань (а.с. 12-13).

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_5 не в повній мірі виконав зобов'язання за спірним кредитним договором.

При цьому, заборгованість за тілом кредиту станом на 9 квітня 2015 року склала 4366,03 євро, що еквівалентно 111494 грн. 99 коп., по відсоткам - 3266,61 євро, що еквівалентно 83419 грн. 28 коп.

За таких обставин, основний висновок суду першої інстанції про наявність невиконаних грошових зобов'язань позичальника за вказаним кредитним договором, є правильним.

Заперечуючи проти позову, ОСОБА_5 посилався в заяві про перегляд заочного рішення на пропуск позивачем позовної давності.

Разом з тим, районний суд не звернув належної уваги на вказану заяву відповідача та вимоги матеріального права стосовно застосування позовної давності.

Так, відповідно до ч. 3 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач ОСОБА_5 не приймав участь в судовому засіданні під час постановлення судом заочного рішення.

Порядок та умови проведення заочного розгляду справи передбачено главою 8 ЦПК України.

Так, за змістом ч. 1 ст. 224 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів лише у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, та якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Однією з гарантій захисту прав відповідача щодо належного доступу до суду в разі заочного розгляду справи, є можливість перегляду такого заочного рішення за його заявою.

При цьому, за наслідками розгляду заяви відповідача про перегляд заочного рішення суд може своєю ухвалою скасувати заочне рішення і призначити справу до розгляду в загальному порядку (ч. 3 ст. 231 ЦПК України).

Підставами для скасування заочного рішення є, по-перше, встановлення судом, що відповідач не з'явився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин, а по-друге, істотність значення для правильного вирішення справи, доказів, на які посилається заявник (ч. 1 ст. 232 ЦПК України).

Тобто, при вирішенні питання про перегляд заочного рішення суд повинен дослідити та надати оцінку як причинам відсутності відповідача, так і доказам, на які посилається відповідач, з точки зору впливу цих доказів на прийняте судом заочне рішення.

Отже, виходячи із системного аналізу глави 8 ЦПК України, слід дійти висновку, що вирішення питання про перегляд заочного рішення є завершальною стадією заочного розгляду справи, після проведення якої можна вважати, що судом вирішено спір по суті.

Як зазначалось вище, однією з обов'язкових умов проведення заочного розгляду справи є неявка відповідача та належне повідомлення відповідача про час і місце судового засідання.

Між тим, в матеріалах справи відсутні відомості про належне повідомлення відповідача ОСОБА_5 про час та місце даного судового розгляду справи.

Отже, при ухваленні заочного рішення суд першої інстанції не дотримався вимог ст. 224 ЦПК України щодо порядку заочного розгляду справи.

Не виправлено такі недоліки і під час перегляду заочного рішення. Хоча відповідач в своїй заяві посилався на поважність причин неявки в судове засідання, на підстави припинення поруки, та про необхідність застосування позовної давності.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції безпідставно не прийнято заяву відповідача про застосування позовної давності, а тому така заява може бути розглянута апеляційним судом.

При цьому колегія виходить з того, що розгляд такої заяви відповідача апеляційним судом не суперечить правовим позиціям Верховного Суду України, які викладені в постановах від 30 вересня 2015 року (справа № 6-780цс15) та від 11 лютого 2015 року (справа № 6-246цс14), оскільки зазначені правові позиції стосуються справ по яких заява про застосування позовної давності взагалі не заявлялась під час розгляду в суді першої інстанції, а була заявлена лише під час апеляційного розгляду.

Вирішуючи питання про застосування позовної давності колегія дійшла наступного.

Відповідно до статті 526, частин 1 статті 530 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 256 ЦК України визначено, що позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутись до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Загальна позовна давність встановлена тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України).

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено відповідачем, є підставою для відмови у позові (частина 4 статті 267 ЦК України).

Частиною 5 статті 261 ЦК України передбачено, що за зобов'язаннями з визначеним строком виконання, перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання.

Строк виконання кожного щомісячного зобов'язання згідно з частиною 3 статті 254 ЦК України спливає у відповідне число останнього місяця строку.

Як вбачається із змісту кредитного договору, сторони встановили строк дії договору - до повного виконання сторонами зобов'язань за цим договором (п. 7.3), а також визначили умови щомісячного повернення кредитних коштів, (1.1.1, 1.1.2, 2.4, 2.4.1).

Отже, поряд зі встановленням строку дії договору сторони встановили і строки виконання боржником окремих зобов'язань, тобто внесення щомісячних платежів, що входять до змісту зобов'язання, яке виникло на основі договору.

Оскільки умовами договору між сторонами встановлені окремі самостійні зобов'язання, які деталізують обов'язок відповідача повернути весь борг частинами, то право позивача вважається порушеним з моменту недотримання позичальником строку погашення кожного щомісячного платежу, а відтак і початок перебігу позовної давності за кожний черговий платіж починається з моменту порушення строку його погашення.

Така правова позиція міститься у постанові Верховного Суду України від 6 листопада 2013 року (справа № 6-116 цс 13) і є обов'язковою для застосування судами України.

Звернувшись до суду 24 квітня 2015 року позивач має право на стягнення платежів, строк внесення яких настав після 24 квітня 2012 року.

Відповідно до п.п. 1.1.1, 1.1.2 кредитного договору, позичальник мав погашати основну заборгованість по кредиту з червня 2006 року по квітень 2013 року щомісячно до 10 числа по 71 євро, а в квітні 2013 року 107 євро.

Отже, розмір тіла кредиту в межах строку позовної давності, за період з квітня 2012 року по квітень 2013 року, становить 888 євро ((71 * 11) + 107).

Крім того, за змістом частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно статті 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Оскільки кошти за кредитним договором в належному розмірі повернуто не було, проценти за кредитом та пеня за процентами підлягає стягненню з відповідача у межах строку позовної давності.

Зазначена правова позиція висловлена Верховним Судом України в постанові від 2 грудня 2015 року по справі № 6-249цс15.

За розрахунком банку, загальна заборгованість за тілом кредиту складає 4366,03 євро.

Відповідно до п. 2.4, 2.4.1 кредитного договору нарахування процентів за користування кредитом здійснюється в останній робочий день місяця з розрахунку факт/360. Сплата таких процентів здійснюється у валюті кредиту не пізніше десятого числа місяця наступного за тим, в якому нараховані проценти.

Отже, враховуючи загальну заборгованість по кредиту та процентну ставку - 10,5% (п. 1.1 кредитного договору), розмір процентів за період з 25 квітня 2012 року по 8 квітня 2015 року (в межах заявленого позову), тобто за 1074 дні, становить 1367,66 євро ((4366,03*10,5%)/360*1074).

Таким чином, розмір заборгованості по спірному кредиту, яка підлягає стягненню в межах позовної давності складає 2255,66 євро (888 + 1367,66).

Посилання представника позивача на переривання строку позовної давності у зв'язку з тим, що поручитель ОСОБА_6 під час розгляду даної справи в суді погодилась частково погасити заборгованість, не можуть братись до уваги.

Згідно ч. 1 ст. 264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку.

Отже, відповідні дії мають бути вчинені боржником саме під час перебігу позовної давності, а не після її спливу.

Враховуючи викладене, позовні вимоги про стягнення кредиту та процентів підлягають задоволенню частково.

Крім того, частковому задоволенню підлягають вимоги про стягнення пені.

Як зазначалось вище, несплачені до моменту звернення кредитора до суду платежі підлягають стягненню у межах позовної давності по кожному із платежів.

Відповідно до вимог статті 266, частини другої статті 258 ЦК України стягнення неустойки (пені, штрафу) обмежується останніми 12 місяцями перед зверненням кредитора до суду та починається з дня (місяця), з якого вона нараховується, у межах строку позовної давності за основною вимогою (Правова позиція Верховного Суду України від 19 листопада 2014 року у справі № 6-160цс14).

Відповідно до п. 4.2 кредитного договору у разі прострочення позичальником строків сплати процентів та повернення кредиту, останній сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від несвоєчасно сплаченої суми за кожний день прострочення, що діє у цей період.

Отже, виходячи з розміру заборгованості по тілу кредиту - 888 євро та розміру облікової ставки НБУ, яка становила в 2014 році: з 15 квітня - 9,5%, з 17 липня - 12,5%, з 13 листопада - 14%, а в 2015 році: з 6 лютого - 19,5%, з 4 березня - 30%, розмір пені по кредиту за період з 25 квітня 2014 року по 8 квітня 2015 року (в межах заявленого позову) складає 249,28 євро. Розрахунок такої заборгованості наведено в таблиці.

періодсума боргу облікова ставка НБУ днів за рікк-кть днівпеня
25.04.201416.07.608338,90
17.07.201412.11.6011973,38
13.11.201405.02.608558,71
06.02.201503.03.602625,01
04.03.201508.04.603653,28
всього 249,28

Крім того, позивач має право на стягнення пені по процентам.

Виходячи з вищезазначених правил застосування строку позовної давності, а також умов сплати процентів - не пізніше 10 числа місяця наступного за розрахунковим, позивач має право на стягнення пені за період з 25 квітня 2014 року по 8 квітня 2015 року (в межах заявленого позову), по тих процентах, які нараховані відповідачу після 24 квітня 2014 року та по лютий 2015 року включно. Розрахунок таких процентів наведено в таблиці.

періодсума боргу % ставкаднів за рікк-кть днівпроценти
25.04.201430.04.20144366,0310,536067,64
01.05.201431.05.20144366,0310,53603139,48
01.06.201430.06.20144366,0310,53603038,20
01.07.201431.07.20144366,0310,53603139,48
01.08.201431.08.20144366,0310,53603139,48
01.09.201430.09.20144366,0310,53603038,20
01.10.201431.10.20144366,0310,53603139,48
01.11.201430.11.20144366,0310,53603038,20
01.12.201431.12.20144366,0310,53603139,48
01.01.201531.01.20154366,0310,53603139,48
01.02.201528.02.20154366,0310,53602835,66

Враховуючи зазначений вище порядок розрахунку пені по спірному кредитному договору, пеня має нараховуватись щодо кожного простроченого платежу по процентам, починаючи з 11 числа місяця наступного за розрахунковим.

Отже, пеня по процентам за квітень 2014 року становить 2,08 євро. Розрахунок наведено в таблиці:

періодсума боргу облікова ставка НБУднів за рікк-кть днівпеня
11.05.201416.07.20147,,27
17.07.201412.11.20147,0,63
13.11.201405.02.20157,,51
06.02.201503.03.20157,,22
04.03.201508.04.20157,,46
всього 2,08

-по процентам за травень 2014 року - 10,08 євро. Розрахунок наведено в таблиці:

періодсума боргу облікова ставка НБУднів за рікк-кть днівпеня
11.06.201416.07.201439,,73
17.07.201412.11.201439,3,26
13.11.201405.02.201539,,61
06.02.201503.03.201539,,11
04.03.201508.04.201539,,37
всього 10,08

-по процентам за червень 2014 року - 9,17 євро. Розрахунок наведено в таблиці:

періодсума боргу облікова ставка НБУднів за рікк-кть днівпеня
11.07.201416.07.201438,21936060,12
17.07.201412.11.201438,,16
13.11.201405.02.201538,228360852,53
06.02.201503.03.201538,239360261,08
04.03.201508.04.201538,260360362,29
всього 9,17

-по процентам за липень 2014 року - 8,67 євро. Розрахунок наведено в таблиці:

періодсума боргу облікова ставка НБУднів за рікк-кть днівпеня
11.08.201412.11.201439,,58
13.11.201405.02.201539,,61
06.02.201503.03.201539,,11
04.03.201508.04.201539,,37
всього 8,67

-по процентам за серпень 2014 року - 7,82 євро. Розрахунок наведено в таблиці:

періодсума боргу облікова ставка НБУднів за рікк-кть днівпеня
11.09.201412.11.201439,,73
13.11.201405.02.201539,,61
06.02.201503.03.201539,,11
04.03.201508.04.201539,,37
всього 7,82

-по процентам за вересень 2014 року - 6,77 євро. Розрахунок наведено в таблиці:

періодсума боргу облікова ставка НБУднів за рікк-кть днівпеня
11.10.201412.11.201438,225360330,88
13.11.201405.02.201538,228360852,53
06.02.201503.03.201538,239360261,08
04.03.201508.04.201538,260360362,29
всього 6,77

-по процентам за жовтень 2014 року - 6,15 євро. Розрахунок наведено в таблиці:

періодсума боргу облікова ставка НБУднів за рікк-кть днівпеня
11.11.201412.11.201439,482536020,05
13.11.201405.02.201539,,61
06.02.201503.03.201539,,11
04.03.201508.04.201539,,37
всього 6,15

-по процентам за листопад 2014 року - 5,06 євро. Розрахунок наведено в таблиці:

періодсума боргу облікова ставка НБУднів за рікк-кть днівпеня
11.12.201405.02.201538,228360571,69
06.02.201503.03.201538,239360261,08
04.03.201508.04.201538,260360362,29
всього 5,06

-по процентам за грудень 2014 року - 4,28 євро. Розрахунок наведено в таблиці:

періодсума боргу облікова ставка НБУднів за рікк-кть днівпеня
11.01.201505.02.201539,,80
06.02.201503.03.201539,,11
04.03.201508.04.201539,,37
всього 4,28

-по процентам за січень 2015 року - 3,27 євро. Розрахунок наведено в таблиці:

періодсума боргу облікова ставка НБУднів за рікк-кть днівпеня
11.02.201503.03.201539,,90
04.03.201508.04.201539,,37
всього 3,27

-по процентам за лютий 2015 року - 1,72 євро. Розрахунок наведено в таблиці:

періодсума боргу облікова ставка НБУднів за рікк-кть днівпеня
11.03.201508.04.201535,,72
всього 1,72

Отже, загальний розмір пені по процентам, складає 65,07 євро (2,08+10,08+9,17+8,67+7,82+6,77+6,15+5,06+4,28+3,27+1,72).

Таким чином, загальна заборгованість, яка підлягає стягненню з позичальника ОСОБА_5 на користь банку, складає 2570,01 євро (888+1367,66+249,28+65,07), що еквівалентно 65630 грн. 08 коп., виходячи з курсу гривни щодо євро - 25,5369 грн.

Враховуючи викладене, рішення в частині вимог до позичальника ОСОБА_5 підлягає скасуванню на підставі п.п. 3, 4 ст. 309 ЦПК України, з ухваленням в цій частині нового рішення про часткове задоволення позову на суму 65630 грн. 08 коп.

Доводів які б спростовували зазначений висновок суду апеляційна скарга не містить.

Крім того, задовольняючи позов до поручителя, суд першої інстанції не звернув належної уваги на вимоги ст. 559 ЦК України щодо припинення поруки.

Так, за положеннями частини четвертої статті 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя.

Отже, якщо кредитним договором не визначено інші умови виконання основного зобов'язання, то у разі неналежного виконання позичальником своїх зобов'язань за цим договором строк пред'явлення кредитором до поручителя вимоги про повернення отриманих у кредит коштів повинен обчислюватися з моменту настання строку погашення зобов'язання згідно з такими умовами, тобто з моменту настання строку виконання зобов'язання в повному обсязі або у зв'язку із застосуванням права на повернення кредиту достроково.

Така правова позиція висловлена в постанові Верховного Суду України № 6-75цс14 від 26 листопада 2014 року.

З договору поруки вбачається, що в ньому не встановлено строк, після якого порука припиняється, а умова договору поруки про його дію до повного виконання боржником своїх зобов'язань перед банком за кредитним договором не є встановленим сторонами строком припинення дії поруки, оскільки суперечить частині першій статті 251 та частині першій статті 252 ЦК України, тому в цьому разі підлягають застосуванню норми частини четвертої статті 559 ЦК України про те, що порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя.

У кредитному договорі строк виконання основного зобов'язання чітко визначений -строк повного погашення кредиту до 24 квітня 2013 року.

За таких обставин банк отримав право пред'явити вимогу до поручителя про виконання порушеного зобов'язання боржника щодо повернення кредиту, починаючи з 25 квітня 2013 року протягом наступних шести місяців.

Тому, пред'явивши такі вимоги в квітні 2015 року позивач пропустив шестимісячний строк, передбачений ч. 4 ст. 559 ЦК України, в зв'язку з чим порука за спірним договором є припиненою.

Оскільки суд першої інстанції на зазначені обставини справи належної уваги не звернув, рішення в частині вимог до поручителя ОСОБА_6 також підлягає скасуванню на підставі п.п. 3, 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України, з ухваленням в цій частині нового рішення про відмову в задоволенні позову в зв'язку з припиненням поруки.

Також рішення підлягає скасуванню в частині розподілу судових витрат.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 88 ЦПК України якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Враховуючи розмір судових витрат позивача в суді першої інстанції (2470,76 грн.) та відповідача при подачі апеляційної скарги (2717,84 грн.), а також пропорційність задоволених позовних вимог (27%) та задоволених вимог апеляційної скарги (63%), з позивача на користь відповідача ОСОБА_5 підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1045 грн. 13 коп.

Керуючись статями 303, 309, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 задовольнити частково.

Заочне рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 23 грудня 2015 року скасувати та ухвалити нове рішення.

Позов публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_5 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» заборгованість за кредитним договором станом на 8 квітня 2015 року в розмірі 65630 грн. 08 коп.

Стягнути з публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» на користь ОСОБА_5 1045 грн. 13 коп. судового збору.

В задоволенні позову публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_6 відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, але протягом двадцяти днів може бути оскаржене в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий І.В. Лівінський

Судді О.О. Данилова

Н.О. Шаманська