Справа № 493/1444/16-ц
Провадження № 2/493/737/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 жовтня 2016 року

Балтський районний суд Одеської області в складі:

головуючої-судді ОСОБА_1,

при секретарі ТИХОНОВІЙ Н.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Балті Одеської області цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Балтської міської ради Одеської області про визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями в порядку спадкування,

в с т а н о в и в:

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить визнати за нею, як за спадкоємцем першої черги за законом після смерті її чоловіка ОСОБА_3, померлого 21 листопада 2015 року в м. Балті Одеської області, право власності на житловий будинок (на плані позначено літ. А) загальною площею 50,4 м. кв., житловою площею 34,8 м. кв. з господарськими будівлями сараями (літ. Б, Г, Д), вбиральнею (літ. В), лазнею (літ. Є), огорожею №1, хвірткою №2, розташований на земельній ділянці площею 583 м. кв. по вулиці Пархоменка,15 в м. Балті Одеської області, який раніше належав ОСОБА_4, померлій 18 квітня 2005 року, стверджуючи, що мати її чоловіка ОСОБА_3 ОСОБА_4, отримавши дозвіл на будівництво на підставі рішення виконавчого комітету Балтської міської ради депутатів трудящихся від 17 листопада 1958 року, договору про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку від 28 листопада 1958 року побудувала вище вказаний житловий будинок з господарськими будівлями.

За свого життя ОСОБА_4 заповіту стосовно належного їй майна не складала.

18 квітня 2005 року мати чоловіка позивача ОСОБА_4 померла. Після її смерті спадщину, як спадкоємець першої черги за законом, фактично прийняв її син ОСОБА_3, так як поховав матір, на день її смерті проживав разом з нею у житловому будинку, продовжував проживати в ньому і в подальшому.

21 листопада 2015 року чоловік позивача ОСОБА_3 помер. Після його смерті позивач, як спадкоємець першої черги за законом, фактично прийняла спадщину, так як поховала чоловіка, на день його смерті проживала разом з ним у житловому будинку, проживає в ньому і в теперішній час, в неї знаходиться технічна документація на будинок, крім позивача інших спадкоємців першої черги за законом, які б претендували на спадщину, немає, у відведений законом строк позивач звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, але їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом по причині того, що мати її покійного чоловіка ОСОБА_4 не отримала встановленого зразка свідоцтво про право власності на збудований нею житловий будинок, а також тому, що в свідоцтві про шлюб ОСОБА_4 її імя записано як «Ніна», а у всіх інших документах як «Антоніна», і рекомендовано звернутися з позовом до суду.

Вказані вище обставини позбавили позивача права в повній мірі володіти, користуватися, розпоряджатися спадковим майном, з приводу чого позивач змушена звернутися до суду з позовом, надала суду заяву, в якій свої заявлені вимоги підтримала в повному обсязі, просить розглянути справу за її відсутності.

Представник відповідача до судового засідання не зявився, але надіслав на адресу суду заяву, в якій не заперечує проти задоволення позовних вимог, просить розглянути справу без його участі у відповідності із вимогами законодавства України.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав.

У судовому засіданні встановлено, що за свого життя мати чоловіка позивача ОСОБА_3 ОСОБА_4 на підставі рішення виконавчого комітету Балтської міської ради депутатів трудящихся від 17 листопада 1958 року, договору про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку від 28 листопада 1958 року побудувала житловий будинок з господарськими будівлями, розташований по вулиці Пархоменка,15 в м. Балті Одеської області, що після смерті ОСОБА_4, померлої 18.04.2005 року, спадщину у вигляді вище вказаного житлового будинку з господарськими будівлями, як спадкоємець першої черги за законом, фактично прийняв чоловік позивача ОСОБА_3, так як поховав матір, на день її смерті проживав разом з нею у житловому будинку, продовжував проживати в ньому і в подальшому до дня своєї смерті, що після смерті ОСОБА_3, померлого 21.11.2015 року, спадщину як спадкоємець першої черги за законом, фактично прийняла його дружина позивач ОСОБА_2, так як поховала чоловіка, на день його смерті проживала разом з ним у житловому будинку, проживає в ньому і в теперішній час, підтримує будинок, господарські будівлі у належному стані, користується речами, предметами домашнього вжитку покійного, в неї знаходиться технічна документація на будинок, крім позивача інших спадкоємців першої черги за законом, які б претендували на спадщину, судом не встановлено, позивач звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, але їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом по причині того, що мати її покійного чоловіка ОСОБА_4 не отримала встановленого зразка свідоцтво про право власності на збудований нею житловий будинок, а також тому, що в свідоцтві про шлюб ОСОБА_4 її імя записано як «Ніна», а у всіх інших документах як «Антоніна», надані позивачем письмові докази вказують на те, що позивач, як спадкоємець першої черги за законом, має законне право володіти, користуватися, розпоряджатися вище вказаним спадковим майном, так як покійний чоловік позивача ОСОБА_3 є сином ОСОБА_4, а згідно Інструкції про порядок державної реєстрації права власності на обєкти нерухомого майна, що перебувають у власності юридичних та фізичних осіб, затвердженого наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики від 09.06.1998 року №121, обовязок власників забезпечити державну реєстрацію прав власності на всі без винятку обєкти нерухомості введено лише з 29.06.1998 року, відповідно до Порядку прийняття в експлуатацію індивідуальних житлових будинків, господарських будівель і споруд, затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України №91 від 24.06.2011 року, документом, який засвідчує відповідність закінчених до 5 серпня 1992 року індивідуальних будівель і споруд, є технічний паспорт, складений за результатами технічної інвентаризації, тому збудований позивачем до 09.06.1998 року житловий будинок з господарськими будівлями вважаються прийнятими в експлуатацію і відповідно обєктом завершеного будівництва з моменту завершення будівництва.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 321, 386, 1258, 1261, 1268 ЦК України, ст. ст. 10, 11, 209, 212, 214, 215, 223 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_2 задовольнити в повному обсязі.

Визнати за ОСОБА_2, як за спадкоємцем першої черги за законом після смерті її чоловіка ОСОБА_3, померлого 21 листопада 2015 року в м. Балті Одеської області, право власності на житловий будинок (на плані позначено літ. А) загальною площею 50,4 м. кв., житловою площею 34,8 м. кв. з господарськими будівлями сараями (літ. Б, Г, Д), вбиральнею (літ. В), лазнею (літ. Є), огорожею №1, хвірткою №2, розташований на земельній ділянці площею 583 м. кв. по вулиці Пархоменка,15 в м. Балті Одеської області, який раніше належав ОСОБА_4, померлій 18 квітня 2005 року в м. Балті Одеської області.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції в 10-денний строк з дня проголошення рішення.

СУДДЯ