Справа №333/2080/15-ц
Пр. № 2/333/75/16
25 січня 2016 року м. Запоріжжя
Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі
Головуючого судді Наумової І.Й.,
при секретарі Кунець В.В.,
за участю перекладача ОСОБА_1,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Комунарського районного суду м. Запоріжжя цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів,-
До Комунарського районного суду м. Запоріжжя надійшла позовна заява ОСОБА_2 про стягнення аліментів на неповнолітню дитину за час проживання з батьком, в обґрунтування позову позивач зазначив, що у шлюбі з ОСОБА_3 у них народився син ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. За рішенням Мелітопольського міського суду від 17.11.2011 року з позивача стягуються аліменти на користь відповідача на утримання сина. Позивач зазначає, що з 18 травня по 21 серпня 2014 року син проживав за його адресою, він витрачав кошти на його утримання, та в цей період з нього стягувалися кошти на користь відповідача на утримання дитини. З урахуванням заяви про зменшення позовних вимог, позивач просить стягнути з відповідача 2693,22грн..
В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити на підставах, викладених в позові. Також додав, що дитина має право на спілкування з батьком, але мати дитини ніколи не дозволяє забирати дитину. З 29.12 2015 року на час розгляду справи дитина також проживає з позивачем та вирішується питання щодо навчання його в школі за місцем проживання батька. Зазначив, що його викликав слідчий з м.Мелітополь, у зв'язку з заявою матері дитини.
Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася судом своєчасно та належним чином, заяв та клопотань до суду не надавала.
На підставі вищенаведеного, керуючись ст. 169 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу у відсутності відповідача на підставі наявних у ній доказів, та на підставі ст. 224 ЦПК України, за згодою позивача, ухвалити заочне рішення.
Розглянувши матеріали справи, докази в їх сукупності, суд вважає за необхідне в задоволенні позову відмовити повністю за наступних підстав.
Згідно вимог ч. 3 ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Згідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як зверненням фізичних чи юридичних осіб та в межах заявлених ними вимог і на підстав доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
Згідно ст.ст. 58, 59 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.
Згідно ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.
Згідно положень ст. 61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами, не підлягають доказуванню.
Судом встановлено, що сторони є батьками ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.4). За рішенням Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 17.11.2011 року з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 стягнуто аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3 у розмірі ? частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менш 30% встановленого законом прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 22.09.2011 року та до його повноліття, до 06.08.2014 року. ОСОБА_2 отримує пенсію за віком та з його пенсії утримуються аліменти за виконавчим листом № 2-3948/2011 від 17.11.2011 року.
Рішенням Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 18.11.2011 року в позові ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа: служба по справам дітей Мелітопольської районної державної адміністрації про визначення місця проживання дитини, яким позивач просив визначити місце проживання дитини з батьком - відмовлено в повному обсязі.

Заочним рішенням Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 26.09.2013 року позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про відібрання дитини та визначення місця проживання дитини задоволено повністю. Відібрано малолітнього ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3 від батька ОСОБА_2 та повернуто матері ОСОБА_3 за місцем її проживання. Визначено місце проживання малолітнього ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3 разом з матір'ю ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1.

Довідкою голови ЖБК «Харчовик-3» №7 від 21.08.2014 року зазначено, ОСОБА_4 проживає разом з батьком ОСОБА_2 за адресою АДРЕСА_2 без реєстрації з 18.05.2014 року.

Листом в.о.начальника Комунарського РВ ЗМУ УМВС України в Запорізькій області від 01.09.2014 року вих..№ 68/8-9175, ОСОБА_2 повідомлено, що в порушення рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 18.11.2011 року, малолітній ОСОБА_4 з 19.05.2014 року по 21.08.2014 року проживав з позивачем по АДРЕСА_3, про що свідчить заява ОСОБА_3, яка внесена до ЄРДР за № 00026260 від 20.05.2014 року за ч.1 ст.382 КК України. 21.08.2014 року малолітній ОСОБА_4 допитаний в присутності сторін та пояснив, що 19.05.2014 року його забрав батько з с.Костянтинівка Мелітопольського району Запорізької області і привіз в м. Запоріжжя без відома матері.

Згідно зі ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом.

Відповідно до ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

При вирішенні спору, суд враховує, що за рішенням суду аліменти стягуються з позивача на користь відповідача та судом визначено місце проживання малолітньої дитини разом з матір'ю.

Однак, як вбачається з матеріалів справи, позивач самовільно забрав сина до м. Запоріжжя, згоди на це від матері дитини не отримував. Зазначена обставина не оспорювалася позивачем в судовому засіданні.

З огляду на вищевикладене, враховуючи, що позивач неправомірно утримує малолітнього сина за місцем свого проживання, законодавством не передбачено тимчасове право на стягнення аліментів, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги позивача не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 161, 180 - 182, 191 СК України, ст.ст.10, 60, 88, 212-215, 224-226 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів,- відмовити в повному обсязі.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Запорізької області через Комунарський районний суд м.Запоріжжя. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Комунарського районного суду

м. Запоріжжя І.Й.Наумова