Справа №628/3390/15-ц
Провадження № 2/628/76/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2016року Куп'янський міськрайонний суд Харківської області

у складі: головуючого - судді Сєлютіної Н.М.

при секретарі Дюковій Г.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Куп'янську цивільну справу за позовом ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитом

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що відповідно до укладеного договору № HAXRRX14420008 від 04.04.2007року ОСОБА_1 отримала кредит у розмірі 2398,80грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. У звязку з порушенням умов зобовязань за кредитним договором станом на 16.06.2015року утворилася заборгованість у сумі 29108,50грн. Оскільки рішенням Купянського міськрайонного суду Харківської області від 21.04.2009року з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» вже стягнута заборгованість у сумі 10918,47грн., просить суд стягнути різницю у сумі 18190,03грн., а також штрафи у відповідності до п. 5.3 Умов та правил надання банківських послуг у розмірі 500грн. (фіксована частина) і 909,5грн. (процентна складова) та понесені судові витрати по сплаті судового збору у сумі 1218грн.

Представник позивача у судове засідання не зявився, згідно письмової заяви просить справу розглянути у його відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання не зявилася, згідно заяви просить справу розглянути у її відсутність, позовні вимоги ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» не визнає, просить врахувати, що заборгованість за кредитом вже стягнута рішенням суду. Просить суд застосувати до вимог позивача строк позовної давності.

Вивчивши матеріали справи, суд приходить до такого.

Встановлено, що згідно заяви позичальника № HAXRRX.04.2007року ОСОБА_1 просить «ПРИВАТБАНК» надати строковий кредит у сумі 2398,8грн. на строк 12 місяців з 04.04.2007року по 03.04.2008року включно, з умовами сплати за користування кредитом відсотків у розмірі 1% на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом, щомісячної винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 58,77грн. та єдиноразової винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 399,8грн. в обмін на зобовязання позичальника з повернення кредиту, сплати відсотків, винагороди, комісії в зазначені в Заяві та Умовах надання споживчого кредиту фізичним особам («Розстрочка» (СТАНДАРТ) строки. Погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати , за який приймається період з 5 по 10 число кожного місяця позичальник повинен надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж у сумі 72,09грн. (так у документах а.с.8зв), для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, відсотків, винагороди, комісії, а також інших витрат згідно з Умовами.

Відповідно до вищезазначеної заяви ОСОБА_1 згодна, що ця заява разом із запропонованими ОСОБА_2 Умовами надання споживчого кредиту фізичним особам («Розстрочка») (Стандарт), тарифами складає укладений між нею та банком кредитно-заставний договір. Крім того, висловила згоду, що заява разом з Памяткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами складає договір про надання банківських послуг(а.с.8зв).

Позичальник зобовязався повернути суму кредиту, відсотків, винагороди відповідно до Заяви та Умов.

Товар позичальника є предметом застави. Інформація про товар (його найменування, вартість, заводський номер) визначені у супроводжувальних документах на товар, копії яких додаються до заяви позичальника.

Згідно п.4.2 Умов, при порушенні позичальником зобовязань із погашення кредиту, позичальник сплачує банку відсотки за користування кредитом в розмірі 15,17 % в місяць, розрахованих від суми залишку непогашеної заборгованості за кредитом.

Крім того, позичальник доручив банку, без додаткового узгодження, перерахувати кредитні кошти в день надання кредиту, в сумі 1999грн. на поточний рахунок № 0001 в ОСОБА_2 з призначенням платежу «Перерахування коштів згідно з рахунком-фактурою № 459/0930 від 04.04.2007року».

Для виконання зобовязань банк відкриває позичальнику рахунок № 3605 для зарахування коштів, спрямованих на погашення заборгованості по кредиту, відсоткам, винагороді та ін. платежам (а.с.8зв.).

Відповідно до Умов надання споживчого кредиту фізичним особам («Розстрочка») (СТАНДАРТ), які додані до матеріалів справи (а.с.9-12) позичальником визначається фізична особа, яка придбала у торгівельно-сервісному підприємстві товар з використанням наданого банком кредиту.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін.

Позивачем до суду не надано ні рахунку-фактури, ні даних щодо відкриття позичальнику рахунку, ні доказів на підтвердження перерахування кредитних коштів за рахунком -фактурою, ні інформації про товар на підтвердження обставин виконання кредитно-заставного договору з боку позивача.

Відповідно до ч.3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ.

З копії рішення Купянського міськрайонного суду Харківської області від 21.04.2009року, що набрало законної сили 04.05.2009року (а.с.4-5) вбачається, що розмір фіксованої суми штрафу за порушення зобовязання умовами договору передбачений у розмірі 250грн., а у п.5.3 наданих до суду Умов визначено фіксований розмір штрафу при порушенні зобовязання 500грн., що може свідчити про надання до суду на час винесенні рішення суду від 21.04.2009року інших умов надання кредиту, ніж ті які надані суду при зверненні до суду з зазначеним позовом. Відомості про ознайомлення ОСОБА_1 саме з цими умовами надання споживчого кредиту відсутні. До того ж, штрфи вже стягнуті рішенням суду від 2009року та не можуть стягуватися повторно.

Крім того, позивачем при зверненні до суду Памятки клієнта, Правила надання банківських послуг, а також Тарифи, які складають договір про надання банківських послуг та які є обовязковою складовою форми кредитного договору, до суду не надано.

Відповідно до п.4.1 Умов надання кредиту за користування кредитом у період з дати укладення даного договору до дати погашення кредиту позичальник сплачує відсотки у розмірі, зазначеному в Тарифах та Заяві. Тарифи до суду позивачем не надано.

З наданого позивачем розрахунку заборгованості вбачається, що заборгованість за кредитом, в тому числі прострочене тіло кредиту складає 0 грн. (а.с.6-7), однак Банком нараховуються відсотки за користування кредитом, що суперечить п.4.1 Умов та з якого не зрозуміло підставу нарахування відсотків та інших нарахувань, оскільки відсутнє саме тіло кредиту.

Крім того, відповідно до п.5.4 наданих до суду Умов нарахування неустойки здійснюється протягом трьох років з дня, коли відповідне зобовязання повиненне бути виконане зобовязання. Оскільки строк дії договору встановлено до 03.04.2008року, відомості про продовження строку дії договору відсутні, нарахування неустойки повинно було здійснюватися до 03.04.2011року. З наданого позивачем розрахунку боргу вбачається, що неустойка продовжує нараховуватися.

З виписки ОСОБА_2 (а.с.44) від 26.11.2015року за обслуговуванням рахунку № 3605, відкритого на імя ОСОБА_1 та складеного за період з 01.03.2014року по 26.11.2015року вбачається, що з 08.04.2014року кредит непрострочений, кредит прострочений, процент непрострочений, процент прострочений , нарахована комісія, прострочена комісія відсутні.

З довідки УПФУ у Купянському районі Харківської області від 23.12.2015року за № 18828/18-02 вбачається, що ОСОБА_1 є інвалідом дитинства 3 групи та з неї на підставі рішення суду утримується заборгованість на користь ОСОБА_2 (а.с.35), що також підтверджується і вищезазначеною випискою по рахунку на а.с.44, з якої вбачається надходження відрахувань.

Термін позовної давності сторонами визначено у п.5.5. вищезазначених Умов та складає 5 років.

Якщо в зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін). Зобовязання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події (ч.1 ст.530 ЦК).

Наслідки прострочення позичальником повернення позики визначено в ст.1050 ЦК. Якщо договором установлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 цього кодексу (ч.2 ст.1050 ЦК).

Як зазначалося вище, сторони встановили як строк дії договору 12 місяців, так і строки виконання зобовязань зі щомісячним погашенням платежів (а.с.8зв.).

Оскільки умовами договору встановлені окремі самостійні зобовязання, які деталізують обовязок боржника повернути весь борг частинами та встановлюють самостійну відповідальність за невиконання цього обовязку, то право кредитора вважається порушеним з моменту недотримання боржником строку погашення кожного наступного траншу, а отже, початок перебігу позовної давності за кожний наступний платіж починається з моменту порушення строку його погашення.

Таким чином, якщо за умовами договору погашення кредиту та процентів повинно здійснюватися позичальниками частинами кожного місяця, в рахунок чого вносяться кошти, початок позовної давності для стягнення цих платежів необхідно обчислювати з моменту (місяця, дня) невиконання позичальниками кожного із цих зобовязань.

Отже, поряд з установленням строку дії договору сторони встановили й строки виконання боржником окремих зобовязань (унесення щомісячних платежів), що входять до змісту зобовязання, яке виникло на основі договору.

Відповідно до ст.256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові (ч. 4 ст.267 ЦК).

Частина 2 статті 258 ЦК України передбачає, що позовна давність строком один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Таким чином, стягнення неустойки (пені, штрафу) обмежується останніми 12 місяцями перед зверненням кредитора до суду, а починається з дня (місяця), з якого вона нараховується, в межах строку позовної давності за основною вимогою. При цьому початок перебігу позовної давності повязується не стільки зі строком дії (припинення дії) договору, як з певними моментами (фактами), які свідчать про порушення прав особи (ст.261 ЦК). Початок перебігу позовної давності збігається з моментом виникнення в зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Сторони встановили строк позовної давності 5 років, строк дії договору до 03.04.2008року, тобто строк позовної давності сплив 2013року.

Враховуючи вищевикладене, заяву відповідача про застосування строку позовної давності, а також положення ст.360-7 ЦПК України та правову позицію, викладену у Постанові Верховного Суду України від 29.10.2014року за № 6-169цс14, недоведеність позивачем своїх позовних вимог з урахуванням ст. 60 ЦПК України, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову у повному обсязі.

Керуючись ст.ст.10, 11,60, 88, 209, 212, 214-215 ЦПК України, ст.ст. 509, 525,526, 530, 625, 610, 1050, 1054 ЦК України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовити.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Харківської області через Куп'янський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Головуючий: