Справа № 367/3094/15-ц Головуючий у І інстанції Чернов Д. Є.
Провадження № 22-ц/780/208/16 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 46 25.01.2016
УХВАЛА

Іменем України

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого:ОСОБА_1,
суддів:ОСОБА_2, ОСОБА_3,
при секретарі:ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на рішення Ірпінського міського суду Київської області від 21 жовтня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_6, ОСОБА_7 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою, -

В С Т А Н О В И Л А:

У травні 2015 року ОСОБА_5 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_6, ОСОБА_7 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою.

В обґрунтування позову вказував, що він проживає у житловому будинку №3 по вул. Полтавська у м. Ірпені, Київської області, який знаходиться на земельній ділянці площею 0,0852 га. ОСОБА_6 та ОСОБА_7, які проживають по сусідству чинять йому перешкоди у користуванні земельною ділянкою, через те, що шиферні листи, які знаходяться на земельній ділянці де проживають відповідачі, спираються на його огорожу та пошкоджують її.

Просив зобовязати ОСОБА_6 та ОСОБА_7 припинити пошкоджувати його паркан, що розділяє їх суміжні ділянки та усунути перешкоди у користуванні його земельною ділянкою, вирішити питання щодо судових витрат.

Рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 21 жовтня 2015 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати, з мотивів неправильного застосування судом норм матеріального та порушення норм процесуального права, та ухвалити нове рішення по суті заявлених вимог.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення сторін, що з'явилися, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід відхилити з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права рішення суду без змін. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що ОСОБА_5 проживає та зареєстрований у ІНФОРМАЦІЯ_1.

Також у вищезазначеному будинку, проживала та була зареєстрована його дружина ОСОБА_8, яка померла 02 листопада 2010 року, що підтверджується довідкою ІКЖЕП «Ірпінь» №2738 від 24.11.201__ року (а.с.5), свідоцтвом про одруження ОСОБА_2 ІІ-ЯР №043816 (а.с.7) та свідоцтвом про смерть ОСОБА_9 1-ОК №196882 (а.с.8).

За життя, ОСОБА_8 04 березня 2003 року отримала державний акт ОСОБА_2 Р3 №295721 на право приватної власності на землю площею 0,0852 га. для будівництва та обслуговування жилого будинку та господарських споруд, яка знаходиться за адресою: Київська область, м. Ірпінь, вул. Полтавська, 3 (а.с.4).

Ухвалюючи рішення про відмову в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не доведено обставини, на які він посилався, як на підставу своїх вимог та не надано належних та допустимих доказів порушення його права власності.

З такими висновками погоджується судова колегія, виходячи з наступного.

У відповідності до ч. 2 ст. 152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Отже, за змістом зазначеної норми права захисту підлягає не тільки право власності на земельну ділянку, а також право користування нею від будь-яких порушень зазначених прав.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Стаття 16 ЦК України визначає вичерпний перелік способів захисту цивільних прав та інтересів. Під способами захисту суб'єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на порушника.

Зважаючи на рекомендації, викладені у п. 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18.12.2009 року "Про судове рішення у цивільній справі", оскільки правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, то суд повинен встановити, чи були порушені, невизнані або оспорювані права, свободи чи інтереси цих осіб, а якщо були, то вказати, чи є залучений у справі відповідач відповідальним за це.

Ураховуючи вимоги ст. ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції вірно врахував наведені норми закону та встановив всі фактичні обставин справи, зокрема, що позивачем не доведено належними та допустимими доказами порушення саме відповідачами будь-якого існуючого у нього права (щодо спірної земельної ділянки), як власника або землекористувача суміжної земельної ділянки.

Не було надано таких доказів і до суду апеляційної інстанції.

Таким чином, оскільки позивачем не доведено обставини, на які він посилався як на підставу своїх вимог, висновок суду про відсутність підстав для задоволення позову є законний і обґрунтований.

Докази та обставини, на які посилається апелянт в апеляційній скарзі були предметом дослідження судом першої інстанції та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судом першої інстанції були дотримані норми матеріального та процесуального права.

Відповідно до п. 1 ст. 307 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишення рішення без змін.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції відповідає обставинам справи, ухвалене з дотриманням норм матеріального і процесуального права і не може бути скасоване з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

Керуючись ст.ст. 303, 307-308, 313 - 315, 316 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 - відхилити.

Рішення Ірпінського міського суду Київської області від 21 жовтня 2015 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий: Р.В.Березовенко

Судді: С.М.Верланов

ОСОБА_3