Справа № 737/890/16-ц
Провадження № 2/737/344/16
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

28 вересня 2016 року смт.Куликівка

Куликівський районний суд Чернігівської області в складі:

судді Іванець С.В.,

за участі секретаря Чередниченка С.О.,

за участі позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Куликівської селищної ради Чернігівської області про визнання права власності за набувальною давністю,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 подала до суду позов до Куликівської селищної ради Чернігівської області, в якому просить визнати за нею право власності за набувальною давністю на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований в смт. Куликівка Чернігівської області по ву.Мурзи, 16, посилаючись на те, що у вищезазначеному будинку постійно проживала та була зареєстрована ОСОБА_2, померла 19.10.2002, яка є рідною тіткою позивача ОСОБА_1, яка після смерті тітки відкрито безперервно володіє вказаним нерухомим майном, а саме систематично підтримує в належному стані земельні ділянки, на яких розташований будинок, проводить поточний та капітальний ремонти, сплачує всі обовязкові платежі, що згідно положень ст.344 ЦК України є підставою для визнання за нею права власності за набувальною давністю.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві.

Представник відповідача, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності та визнання позову.

Свідок ОСОБА_3, в судовому засіданні показала, що вона жила по сусідству з померлою ОСОБА_2, та після смерті останньої була свідком того, що позивач ОСОБА_1 та її дочка та зять постійно навідуються до будинку №16 по вул.Мурзи в смт.Куликівка, доглядають за будином та земельними ділянками.

Свідок ОСОБА_4 в судовому засіданні показала, що її будинок розташований навпроти будинку померлої ОСОБА_2, яку вона знала за життя, а після її смерті з 2002 року за будинком наглядають її родичі, обкошують бурян, зокрема вона бачила, що до будинку приїзжала і позивач ОСОБА_1.

Заслухавши позивача, свідків, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню з таких підстав.

По справі встановлено, що 18 жовтня 2002 року померла ОСОБА_2, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ЕЛ №149378, виданим відділом РАГС Куликівського РУЮ Чернігівської області 19.10.2002, яка відповідно до довідки №2835 від 11.08.2015, виданої Куликівською селищною радою Чернігівської області, на день смерті була зареєстрована та постійно проживала в ІНФОРМАЦІЯ_1, одна.

Позивач ОСОБА_1, яка є рідною племінницею померлої 19.10.2002 ОСОБА_2, після смерті останньої, протягом більше тринадцяти років користується земельною ділянкою, на якій розташований спірний будинок, здійснює ремонт будинку та господарських будівель, що на її думку, є підставою для визнання за нею права власності на будинок, за набувальною давністю, про що нею подано позов до суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Набуття права власності на земельну ділянку за набувальною давністю регулюється законом. Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації.

Частиною 4 ст. 344 ЦК України визанчено, що право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду.

Частиною 8 розділу "Прикінцеві та перехідні положення" ЦК України передбачено, що правила статті 344 ЦК України про набувальну давність поширюються також на випадки , коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності цим Кодексом, тобто з 01.01.200

Виходячи зі змісту ст. 344 ЦК України обставинами , які мають значення для справи , і , які повинен довести сам позивач ( ч.1 ст. 60 ЦПК України) , є законний об'єкт володіння , добросовісність володіння , відкритість володіння , давність володіння та його безперервність ( тобто строк володіння).

Ураховуючи положення статтей 335 і 344 ЦК України право власності за набувальною давністю може бути набуто на майно, яке належить на праві власності іншій особі (а не особі, яка заявляє про давність володіння), а також на безхазяйну річ. Отже, встановлення власника майна або безхазяйності речі є однією з обставин, що має юридичне значення і підлягає доведенню під час ухвалення рішення суду (стаття 214 ЦПК України).

Судом установлено, що спірний будинок ні за ким не рахується, відповідно до довідки КП ЧМБТІ №151 від 22.08.2016 станом на 31 грудня 2012 року на будинок № 16 по вул.Мурзи в смт.Куликівка Чернігівської області право власності не зареєстроване.

З інформаційної довідки №68389237 від 19.09.2016 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, право власності на спірний будинок за ОСОБА_2 не зареєстроване.

Відповідно до п. 13 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ» № 5 від 7 лютого 2014 року, можливість пред'явлення до суду позову про визнання права власності за набувальною давністю випливає з положень статтей 15, 16 ЦК України, а також ч. 4 ст. 344 ЦК України, згідно з якими захист цивільних прав здійснюється судом шляхом визнання права. У зв'язку з цим особа, яка заявляє про давність володіння і вважає, що у неї є всі законні підстави бути визнаною власником майна за набувальною давністю, має право звернутися до суду з позовом про визнання права власності.

Частина 2 статті 59 ЦПК України передбачає, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Стаття 60 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Таким чином, оскільки судом встановлено, що житловий будинок № 16 по вул.Мурзи в смт.Куликівка Чернігівської області до експлуатації не прийнятий, у встановленому законом порядку за власником не зареєстрований, правові підстави для визнання за позивачем права власності на будинок за набувальною давністю відсутні, тому позовні вимоги задоволенню не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись ст. 344 ЦК України, ст. 60, 209, 212-215, 218, 294 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Куликівської селищної ради Чернігівської області про визнання права власності за набувальною давністю відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до Апеляційного суду Чернігівської області. Апеляційна скарга на рішення суду подається апеляційному суду через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя С.В.Іванець