Справа 720/1097/16-ц
Провадження №2/720/583/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 жовтня 2016 року Новоселицький районний суд Чернівецької області

в складі: головуючого судді Павлінчука С.С.

за участю секретаря Істратій І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Новоселиця цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Котелівської сільської ради, ОСОБА_2 про скасування рішення сільської ради та визнання недійсним свідоцтва про право власності на нерухоме майно,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про скасування рішення Котелівської сільської ради, яким було оформлено право приватної власності на житловий будинок по вул. Київській №18 в с. Котелеве та визнання недійсним свідоцтва на право приватної власності на вказаний будинок, посилаючись на те, що виконком Котелівської сільської ради виніс рішення без його заяви, та у звязку із цим незаконно видав свідоцтво на право приватної власності на житловий будинок.

В судовому засіданні позивач та його представник підтримали позовні вимоги та пояснили, що позивач не писав заяву про оформлення права приватної власності на житловий будинок, тому що на той час перебував за кордоном.

Представник сільської ради в судовому засіданні позов не визнав та пояснив, що оформленням документів на право власності займалася донька позивача ОСОБА_3, яка діяла на підставі довіреності, а тому не потрібно було заяви від позивача. Крім того, просить застосувати строк позовної давності.

Відповідач ОСОБА_2 та його представник позов не визнали та подали заяву про застосування строку позовної давності, посилаючись на те, що позивач взнав про наявність рішення та свідоцтва одразу після приїзду його із-за кордону, оскільки всі документи зберігалися в його житловому будинку. Оформленням документів займалася дочка ОСОБА_3, яка повинна була повідомити позивача про їх наявність. Він заяву в сільську раду не писав.

Свідок ОСОБА_4 в суді дав покази, що позивач являється його сватом а відповідач сином, та йому відомо, що ОСОБА_1 надав дозвіл своїй дочці та його сину будувати нову хату на місці старої, яка досталася у спадщину ОСОБА_1 від його батьків. Вони зі сватом разом робили разом багато робіт разом на тому будівництві. За два роки до того. як перейшли жити у нову хату померла мама свата, та вони найняли адвоката, який мав оформити документи, та ОСОБА_1 про це знав,оскільки дав довіреність як адвокатам, так і своїй дочці. Технічний паспорт позивач бачив після його виготовлення. ОСОБА_1 коли поїхав в Італію, то по телефону говорив секретаря сільської ради, що він не проти того, щоб оформити батьківську хату на зятя.

Свідок ОСОБА_5 в суді дав покази, що він є вінчальним батьком відповідача та дочки позивача, та йому відомо, що останні будували нову хату на місці старої. Він один день штукатурив стіни там, та один день допомагав робити дах. Позивач був вдома та не заперечував щодо проведення робіт.

Свідок ОСОБА_6 в суді дав покази, що стару хату вони розвалили у 2010 році і нову будував відповідач. Позивач був на місці та був не проти цього будівництва, оскільки і сам допомагав.

Свідок ОСОБА_7 в суді дала покази, що вона є дочкою позивача та колишньою дружиною відповідача. Вона жодного доручення від батька на здійснення дій щодо оформлення господарства по вул.Київській,18 не отримувала, заяву в сільську раду не писала, документи в БТІ не отримувала. Вона з чоловіком нічого спільно не будували. Документи на ОСОБА_2 оформили на тьу хату, але вона їх не бачила до тепер. Вона поїхала в Італію в 2011 році, коли меншій дочці було 11 місяців, та в цей час ОСОБА_2 із дітьми перейшли жити в нову хату. Вона висилала ОСОБА_2 гроші, щоб хату переробити по вул. Київській.

Свідок ОСОБА_8 в суді дав покази, що він працював у ОСОБА_2 на будівництві, та розбирав стару хату і заливав моноліт в новій хаті.

Свідок ОСОБА_9 в суді дав покази, що він разом із миколою побудували гараж в господарстві по вул. київській в 2010-2011 роках. Позивача бачив і той не заперечував.

Заслухавши пояснення сторін у справі, покази свідків, дослідивши письмові докази, суд прийшов до висновку, що у задоволенні позову слід відмовити у зв'язку з пропуском строку позовної давності.

Судом встановлено, що рішенням Котелівської сільської ради №59 від 10 червня 2009 року оформлено право приватної власності і видачу свідоцтва про право приватної власності на житловий будинок по вулиці Київській №18 в с. Котелево за ОСОБА_2.

Зі свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 23.06.2009 року вбачається що житловий будинок по вул. Київській №18 в с. Котелево Новоселицького району був оформлений на підставі рішення №59 від 10 червня 2009 року Котелівської сільської ради на відповідача.

В суді не було встановлено того, чи була написана заява позивачем та відповідачем для прийняття вищевказаного рішення, а тому воно прийнято без належних підстав та із порушенням встановленого порядку.

Відповідно до вимог ст.257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Згідно ч.1 ст.261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Відповідності до ч.4 ст.267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Судом встановлено, що на дочку позивача ОСОБА_3 було видано довіреність ОСОБА_1 04.11.2008 року, яка посвідчена секретарем виконкому Котелівської сільської ради за №456, якою було надано право, в тому числі вести його справи в тому числі в органах місцевого самоврядування, Новоселицькому КБТІ з правом підпису та подачі відповідних заяв. Таким чином, позивач повинен був взнати про наявність рішення та свідоцтва від своєї дочки ще в 2010 році, коли повернувся із-за кордону. Суд критично оцінює покази свідка ОСОБА_3, щодо того, що батько на неї довіреність не оформляв, оскільки це спростовується як самою довіреністю, так і замовленням №1887 від 13.05.2009 року Новоселицького КБТІ, згідно якого вказаний свідок отримала технічний паспорт на господарство по вул. Київській,№18 в с. Котелево Новоселицького району.

Крім того, з показів свідків ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_9 встановлено, що у 2010 році позивач був вдома та не заперечував щодо будівництва нового будинку ОСОБА_2 на місці старого по вул.Київській,№18 в с. Котелево Новоселицького району,а тому також з цього часу він повинен був взнати про те, на кого оформлені документи, оскільки про це знала його дочка, а також дял цього він найняв адвокатів.

Таким чином, оскільки із 2010 року по час звернення до суду сплинуло більше 3 років, стороною відповідачів заявлено про застосування позовної давності, то це є підставою для відмови в позові.

На підставі ст.ст.261, 267, 328, 392, 376 ЦК України, суд, керуючись ст.ст. 208, 213, 215, 218 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Котелівської сільської ради, ОСОБА_2 про скасування рішення сільської ради та визнання недійсним свідоцтва про право власності відмовити.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Чернівецької області через Новоселицький районний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня його проголошення.

Суддя: