РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 листопада 2016 року Київський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого судді Зуб Г.А.

за участю секретаря Левченко І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

08.07.2016 року до суду звернувся представник позивача з позовом, в якому з подальшим уточненням просить стягнути солідарно з відповідачів на користь позивача суму заборгованості за кредитним договором № ML702/229/2006 від 26.12.2006 року в розмірі 21 016,62 дол. США, з яких 17 636,32 дол. США- заборгованість по сплаті кредиту, 3 380,30 дол. США - заборгованість по сплаті відсотків за користування кредитом за період з 15.05.2015р. по 08.09.2016р., та судові витрати. В обгрунтування позовних вимог посилається наступне. 26.12.2006 року між ОСОБА_1 та ЗАТ «ОТП Банк», правонаступником якого є позивач, було укладено кредитний договір № ML702/229/2006, відповідно до умов якого банк надав позичальнику кредит в розмірі 32 300,00 дол. США на купівлю нерухомого майна строком до 26.12.2019 року, а позичальник зобов'язувався повернути Банку суму отриманого кредиту, та оплатити відповідну плату за користування кредитними коштами у строки, передбачені кредитним договором. В подальшому, за згодою сторін, вносились зміни до кредитного договору, шляхом укладення 22.04.2009 року Додаткового договору №1, 26.05.2009р. Додаткового договору №2, 27.04.2010р. Додаткового договору №1, 26.06.2014р. Додаткового договору №3, 26.01.2015р. Додаткового договору №4. Банк виконав зобов'язання, передбачені кредитним договором, і надав позичальнику кредитні кошти згідно кредитної заявки від 26.12.2006 року. Відповідач порушив строки оплати передбачених кредитним договором платежів, у результаті чого виникла прострочена заборгованість. 20.04.2016р. позивачем на адресу відповідача ОСОБА_1 направлено досудову вимогу із вимогою про дострокове виконання боргових зобов'язань, яка вручена 27.04.2016р., та у встановлений строк не виконана. 26.12.2006 року в забезпечення виконання вищезазначеного кредитного договору між ОСОБА_2 та позивачем укладено договір поруки № SR-702/229/2006, відповідно до умов якого поручитель прийняв на себе зобов'язання відповідати за повне та своєчасне виконання боржником його боргових зобов'язань перед кредитором за кредитним договором в повному обсязі таких зобов'язань. В подальшому за згодою сторін, вносились зміни до договору поруки, шляхом укладення 27.04.2010р. Додаткового договору №1, 26.06.2014р. Додаткового договору №2, 26.01.2015р. Додаткового договору №3. Договором поруки передбачено, що у випадку не виконання боржником боргових зобов'язань перед кредитором за кредитним договором, кредитор має право звернутися до поручителя із вимогою про виконання боргових зобов'язань у повному обсязі чи в частині. 20.04.2016 року позивачем на адресу відповідача ОСОБА_2 направлено вимогу про дострокове виконання зобов'язань із вимогою про дострокове погашення боргових зобов'язань, яка отримана адресатом 27.04.2016 року особисто та у встановлений строк не виконана. Станом на 09.09.2016 року заборгованість ОСОБА_1 перед позивачем за кредитним договором № ML702/229/2006 від 26.12.2006 року становить 21 016,62 дол. США, та складається з: 17 636,32 дол. США - заборгованість по сплаті кредиту, 3 380,30 дол. США - заборгованість по сплаті відсотків за користування кредитом за період з 15.05.2015р. по 08.09.2016р.

В судове засідання представник позивача не з'явився, повідомлений належним чином, надав до суду заяву про проведення судового засідання без участі представника позивача, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, та проти ухвалення заочного рішення не заперечував.

Відповідач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_3 в судове засідання не з'явились, повідомлені належним чином та своєчасно, причину неявки суду не повідомили.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився, повідомлений належним чином та своєчасно, причину неявки суду не повідомив, клопотань про відкладення судового розгляду до суду не надходило.

Суд, заслухавши учасників судового розгляду в раніше призначених судових засіданнях, перевіривши матеріали справи, приходить до наступного.

Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до статті 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.

26.12.2006 року відповідач ОСОБА_1 звернулась до ЗАТ «ОТП Банк» із заявою на отримання кредиту. (а.с. 31).

Встановлено, що 26.12.2006 року між ЗАТ «ОТП Банк», правонаступником якого є позивач та відповідачем ОСОБА_1 укладено кредитний договір № ML702/229/2006, відповідно до якого банк надає позичальнику кредит в сумі 32 300.00 доларів США, на купівлю нерухомого майна на строк до 26.12.2019 року з процентною ставкою 5, 99% річних + FIDR. (а.с. 7-10).

Також, умовами, які містяться у частині 2 вказаного кредитного договору врегульовано питання щодо предмету договору, умов забезпечення зобов'язань, права та обов'язки сторін, відповідальність позичальника тощо.

Судом встановлено, що до спірного кредитного договору між банком та позивачем були укладені додаткові договори №1 від 22.04.2009 року, №1 від 27.04.2010 року, №2 від 26.05.2009 року, №3 від 26.06.2014 року, №4 від 26.01.2015 року та графіки до них. (а.с. 11-30).

Також надана до суду виписка з особового рахунку відповідача ОСОБА_1

Згідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальнику у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст.ст. 526,527 ЦК України, зобов'язання взяті сторонами за договором повинні виконуватися належним чином, одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається.

Згідно ч.1 ст.530 ЦК України, якщо в зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк.

Відповідно до ч.1 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання, а за правилами частини першої статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Статтею 525 ЦК України визначено недопустимість односторонньої відмови від зобов'язання.

В порушення зазначених вище умов Кредитного договору, а також ст.ст. 509, 526, 1054 ЦК України відповідачем ОСОБА_1 не погашено належні до сплати суми кредиту та не сплачені відсотки.

Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України.

В якості забезпечення виконання зобов'язань за вказаним кредитним договором, 26.12.2006 року між ЗАТ «ОТП Банк», правонаступником якого є позивач та відповідачем ОСОБА_2 було укладено договір поруки № SR-702/229/2006, відповідно до якого поручитель зобов'язується відповідати за повне та своєчасне виконання боржником його боргових зобов'язань перед кредитором за кредитним договором в повному обсязі таких зобов'язань. Поручитель та боржник відповідають як солідарні боржники, що означає, що кредитор може звернутись з вимогою про виконання боргових зобов'язань як до боржника, так і до поручителя, чи до обох одночасно. (а.с. 36). В подальшому до нього були укладені додаткові договори №1 від 27.04.2010р., №2 від 26.06.2014р., №3 від 26.01.2015р. (а.с. 37-41).

Згідно ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники,

якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Як передбачено ст.629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

У зв'язку з невиконанням відповідачем ОСОБА_1 умов кредитного договору, станом на 09.09.2016 року за нею утворилась заборгованість у розмірі 21025,11 доларів США, що за офіційним курсом НБУ станом на день проведення розрахунку становить 559 836,00 грн., але позивач в своєму уточненому позові просить стягнути з відповідачів заборгованість у розмірі 21016,62 доларів США, що складається з наступного: 17 636,32 дол. США - заборгованість по кредиту, 3 380,30 дол. США - заборгованість по сплаті відсотків за користування кредитом за період з 15.05.2015р. по 08.09.2016р. Підстав не довіряти розрахунку позивача у суду немає. (а.с. 69-70).

Відповідач ОСОБА_1 зверталась до суду з позовом до ПАТ «ОТП Банк» про захист порушених прав споживача, визнання правочинів недійсними та стягнення грошової суми, але рішенням Київського районного суду м. Харкова від 18.04.2016 року, ОСОБА_1 в задоволенні позову було відмовлено. Ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 18.07.2016 року, у відкритті апеляційного провадження ОСОБА_1 було відмовлено.

19.04.2016 року позивач надіслав відповідачам вимоги про дострокове виконання зобов'язань за вказаним кредитним договором, які були отримані відповідачем ОСОБА_2 особисто та залишені без задоволення. (а.с. 32-35).

Як вбачається з кредитного договору № ML702/229/2006 від 26.12.2006 року грошові кошти визначені в іноземній валюті, а саме в доларах США.

Відповідно до ч.1, 2 ст. 533 ЦК України, грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.

Щодо застосування індивідуального ліцензування щодо вказаних операцій, єдиною правовою підставою для здійснення банками кредитування в іноземній валюті згідно з вимогами статті 5 Декрету КМУ є наявність у Банку генеральної ліцензії на здійснення валютних операцій, отриманої в установленому порядку.

Відповідно до роз'яснень Верховного суду України у випадку наявності у банку генеральної ліцензії та письмового дозволу Національного банку України, здійснення кредитних операцій у валюті не суперечить вимогам чинного законодавства України.

Позивач здійснює свою діяльність у встановленому законом порядку. (а.с. 48-54).

Відповідно до п. 12 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 року №5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», у разі якщо кредит правомірно наданий в іноземній валюті та кредитодавець (позивач) просить стягнути кошти в іноземній валюті, суд у резолютивній частині рішення зазначає про стягнення таких коштів саме в іноземній валюті, що відповідає вимогам ч. 3 ст. 533 ЦК України.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає справу в межах позовних вимог та на підставі доказів, наданих сторонами.

Позивач здійснює свою діяльність в установленому законом порядку. (а.с. 20-21).

Відповідно до статті 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно зі статтею 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне солідарно стягнути з відповідачів заборгованість за кредитним договором № ML702/229/2006 від 26.12.2006 року у загальному розмірі 21016,62 доларів США, що с5кладається з: 17 636,32 доларів США- заборгованість по сплаті кредиту, 3380,30 дол. США - заборгованість по сплаті відсотків за користування кредитом за період з 15.05.2015 року по 08.09.2016року.

На підставі, ст. 88 ЦПК України, суд стягує з відповідачів на користь позивача документально підтверджені судові витрати.

Керуючись ст.ст. 512-514, 526, 554, 559, 629, 1048, ч. 1 ст. 1054 ЦК України, ст.ст. 10; 11; 60; 82; 88; 212-215, ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості - задовольнити.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1, і.н. НОМЕР_1, ОСОБА_2, і.н. НОМЕР_2, на користь Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк», , заборгованість за кредитним договором № ML702/229/2006 від 26.12.2006 року у сумі 21 016 (двадцять одна тисяча шістнадцять) доларів США 62 центів, з яких 17 636,32 доларів США - заборгованість по сплаті кредиту, 3 380,30 доларів США - заборгованість по сплаті відсотків за користування кредитом за період з 15.05.2015 року по 08.09.2016 року.

Стягнути з ОСОБА_1, і.н. НОМЕР_1, ОСОБА_2, і.н. НОМЕР_2, на користь Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк», , судові витрати у сумі 8398 (вісім тисяч триста дев'яносто вісім ) гривень 24 коп., тобто по 4199 гривень 12 коп. з кожного.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Харківської області, через Київський районний суд м. Харкова шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів після його проголошення.

Головуючий -