Справа № 760/9379/16-ц
Провадження № 6/760/241/16
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 травня 2016 року м. Київ

Солом'янський районний суд м. Києва у складі судді Шевченко Л. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні подання старшого державного виконавця Солом'янського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві Бурлаки Руслана Володимировича, про примусове проникнення до житлового приміщення,

в с т а н о в и в:

24.05.2016 старший державний виконавець Солом'янського районного ВДВС Головного територіального управління юстиції у м. Києві Бурлака Р. В. звернувся до Солом'янського районного суду м. Києва з поданням про надання дозволу про примусове проникнення до квартири АДРЕСА_1.

Заявник при зверненні до суду посилається на те, що на примусовому виконанні у Солом'янському районному ВДВС Головного територіального управління юстиції у м. Києві перебуває на виконанні виконавчий лист № 2-5499/14, який виданий Солом'янським районним судом м. Києва 19.03.2015 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ТОВ «Юридична компанія «Ренесанс-Консалтинг» заборгованості за надані послуги адвоката у розмірі 15 500 грн.

Однак, боржник добровільно рішення суду, на підставі якого було видано вищезазначений лист, не виконує.

Державний виконавець зазначив, що відповідно до Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 15.04.2015 було встановлено, що боржнику ОСОБА_2 належить на праві власності квартира АДРЕСА_1.

22.12.2015 державний виконавець на адресу боржника надіслав вимогу про зобов'язання бути присутнім за вищезазначеною адресою - 28.12.2015 о 10 год. 00 хв., яку ОСОБА_2 отримав 24.12.2015.

28.12.2015 з метою здійснення опису майна боржника, державний виконавець здійснив вихід за місцем знаходження майна боржника, але скласти акт опису та арешт майна не виявилося можливим, оскільки боржник не надав до нього доступу.

У зв'язку з неможливістю виконати рішення суду та наявністю перешкод, що унеможливлюють проведення опису та арешту майна боржника, державний виконавець просив задовольнити подання про надання дозволу на примусове проникнення в житлове приміщення.

У судове засідання старший державний виконавець Солом'янського районного ВДВС Головного територіального управління юстиції у м. Києві не з'явився, хоча про дату, час і місце судового розгляду був повідомлений належним чином.

Враховуючи скорочені строки розгляду подань в порядку статті 376 ЦПК, суд визнав можливим розглянути справу без державного виконавця на підставі наявних доказів.

З'ясувавши обставини справи, всебічно, повно, об'єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, суд дійшов висновку про те, що подання про надання дозволу на примусове проникнення до житла належить задовольнити з таких підстав.

Суд встановив, що на примусовому виконанні у Солом'янському районному ВДВС Головного територіального управління юстиції у м. Києві знаходиться виконавчий лист у цивільній справі № 2-5499/14, виданий Солом'янським районним судом м. Києва 19.03.2015.

26.03.2015 державний виконавець виніс постанову про відкриття виконавчого провадження про стягнення з ОСОБА_2 на користь ТОВ «Юридична компанія «Ренесанс-Консалтинг» боргу у сумі 15 500 грн., у якій надав боржнику строк для добровільного виконання рішення суду до 02.04.2015 (а.с. 3).

Відповідно до договору купівлі-продажу від 29.08.2006, який посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріально округу Джуринською Л. В., ОСОБА_2 на праві власності належить квартира АДРЕСА_1. Цей факт встановлений на підставі Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 93242818 від 15.04.2015 (а.с. 7-19).

08.05.2015 державний виконавець направив на адресу боржника вимогу, у якій зобов'язав ОСОБА_2 - 15.05.2015 надати доступ до квартири АДРЕСА_1, для її опису та подальшої реалізації, з метою погашення заборгованості за виконавчим документом (а.с. 20).

15.05.2015 державний виконавець здійснив вихід за адресою: АДРЕСА_1, однак боржник застосував до державного виконавця заходи фізичного впливу у присутності понятих та навмисно перешкоджав здійсненню виконавчих дій (а.с 22).

02.10.2015 державний виконавець на адресу боржника направив вимогу, у якій зобов'язав ОСОБА_2 з'явитися на прийом до нього - 07.10.2015 о 15 год. 00 хв. за адресою: м Київ, проспект Повітрофлотський, 40-а, каб 10, для сплати боргу або надання підверджуючих документів про його сплату (а.с. 25).

22.12.2015 державний виконавець направив на адресу боржника вимогу, у якій зобов'язав ОСОБА_2 - 28.12.2015 о 10 год. 00 хв. бути присутнім за адресою: АДРЕСА_1 для опису майна, яку боржник отримав 24.12.2015 (а.с. 29-30).

28.12.2015 державний виконавець здійснив вихід за адресою: АДРЕСА_1, однак боржник чинив йому перешкоди у проведенні виконавчих дій (а.с. 32).

Відповідно до частини першої статті 376 ЦПК питання по примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника-фізичної особи або особи, у якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, або дитина, щодо якої є виконавчий документ про її відібрання, при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням житла чи іншого володіння особи за поданням державного виконавця.

Відповідно до частини п'ятої статті 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України. У пункті 9 частини третьої статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов'язковість рішень суду.

Судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Отже, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Міжнародно-правові акти у сфері прав людини проголошують серед основоположних прав людини право на житло та його недоторканість. Так, у статті 12 Загальної декларації прав людини зазначається, що «Ніхто не може зазнавати безпідставного посягання на недоторканість його житла, таємницю його кореспонденції». Крім того, аналогічні права проголошені і в Міжнародному пакті про громадянські і політичні права (стаття 17) та в Європейській конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (стаття 8).

Конституція України також гарантує недоторканість житла. Відповідно до статті 30 Основного Закону забороняється проникнення до житла чи до іншого володіння особи, проведення в них огляду і обшуку інакше як за вмотивованим рішенням суду.

Відповідно до частини першої статті 11 Закону «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Пункт 4 частини третьої статті 11 Закону «Про виконавче провадження» передбачає, державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право «безперешкодно входити до приміщень і сховищ, що належать боржникам або зайняті ними, проводити огляд зазначених приміщень і сховищ, у разі необхідності примусово відкривати та опечатувати такі приміщення і сховища».

Крім цього, відповідно до пункту 5 частини третьої статті 11 Закону «Про виконавче провадження» державний виконавець має право накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку.

Згідно з пунктом 15 частини третьої статті 11 Закону «Про виконавче провадження» державний виконавець у процесі виконання рішень за наявності вмотивованого рішення суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння фізичної особи безперешкодно входити на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень боржника - фізичної особи, особи, у якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, проводити в них огляд, у разі необхідності примусово відкривати їх в установленому порядку із залученням поліцейських, опечатувати такі приміщення, арештовувати, опечатувати та вилучати належне боржникові майно, яке там перебуває та на яке за законом можливо звернути стягнення

Пунктом 10 частини третьої статті 11 Закону «Про виконавче провадження» передбачено право державного виконавця на звернення до суду з поданням про постановлення вмотивованого рішення про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, або дитина, стосовно якої складено виконавчий документ про її відібрання.

Отже, йдеться про застосування таких заходів примусового виконання, передбачених у законі, як:

а) звернення стягнення на кошти боржника;

б) звернення стягнення на інші види майна боржника;

в) вилучення у боржника і передання стягувачеві певних предметів;

г) відібрання дитини.

Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних в кримінальних справ у своєму листі «Про практику розгляду судами процесуальних питань, пов'язаних із виконанням судових рішень у цивільних справах» № 8 від 15.09.2015 роз'яснив, що «суди при розгляді подань про примусове проникнення до житла чи іншого володіння, повинні з'ясувати належність вказаного у поданні житла боржнику на праві власності або на праві іншого користування. Крім цього, повинні з'ясувати, що боржник достовірно знає про наявність виконавчого провадження та повідомлявся про намір державного виконавця вчинити виконавчі дії з опису та арешту майна, але чинив цьому перешкоди, не надавав доступу до житла у відведений для нього час вчинення виконавчих дій».

Суд на підставі Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 93242818 від 15.04.2015 встановив, що боржнику відповідно до договору купівлі-продажу від 29.08.2006 на праві власності належить квартира АДРЕСА_1 (а.с. 8).

Крім цього, відповідно до довідки Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Волинь» № 47 від 16.09.2015, ОСОБА_2 проживає та прописаний у квартирі АДРЕСА_1 (а.с. 24).

З матеріалів справи випливає, що боржник достовірно знає про наявність виконавчого № 47003176, оскільки 15.05.2015 під час здійснення державним виконавцем виходу за адресою: АДРЕСА_1 він чинив перешкоди у проведенні опису його майна. Цей факт встановлений на підставі акта державного виконавця від 15.05.2015 (а.с. 22).

Також, 24.12.2015 боржник отримував вимогу державного виконавця № 837/15 від 22.12.2015 про зобов'язання бути присутнім - 28.12.2015 о 10 год. 00 хв. за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 29-30).

Однак, з акта державного виконавця від 28.12.2015 випливає, що доступ до своєї квартири не надав.

Суд констатує, що з матеріалів справи випливає, що судове рішення залишається невиконаним, сума боргу яка підлягає стягненню на підставі виконавчого листа № 2-5499/14 від 19.03.2015 не сплачена, а сам боржник чинить перешкоди у проведенні державним виконавцем опису його майна.

Таким чином, державний виконавець вжив всіх заходів щодо виконання рішення суду боржником в межах та у спосіб передбачений Законом «Про виконавче провадження», однак боржник ухиляється від виконання покладеного на нього обов'язку щодо сплати боргу та чинить перешкоди державному виконавцю у проведенні опису майна.

Зважаючи на обставини справи, докази та системний аналіз положень чинного законодавства України та з урахуванням того, що рішення суду тривалий час не виконується, чим порушуються майнові права стягувача, а сам боржник чинить перешкоди у здійсненні державним виконавцем відповідних дій, суд дійшов висновку про задоволення подання державного виконавця.

Керуючись статтями 30, 124 Конституції, статтями 11, 12 Закону «Про виконавче провадження», статтею 376 ЦПК, суд

у х в а л и в:

Подання старшого державного виконавця Солом'янського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві Бурлаки Руслана Володимировича, про примусове проникнення до житлового приміщення - задовольнити повністю.

Надати дозвіл старшому державному виконавцю Солом'янського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві Бурлаці Руслану Володимировичу на примусове проникнення до квартири АДРЕСА_1, яка належить на праві приватної власності ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу від 29 серпня 2006 року, який посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріально округу Джуринською Людмилою Володимирівною, для виконання рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 02 грудня 2014 року у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Юридична компанія «Ренесанс-Консалтинг» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за надані послуги адвоката у розмірі 15 500 грн. (п'ятнадцять тисяч п'ятсот гривень), з метою проведення опису та арешту майна ОСОБА_2.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, а у разі подання апеляційної скарги - після розгляду справи апеляційним судом.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Л. В. Шевченко