У Х В А Л А

08 листопада 2016 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Рівненської області в складі

головуючий суддя: Хилевич С.В.

судді: Григоренко М.П., Максимчук З.М.

секретар судового засідання: Демчук Ю.Ю.

за участі: ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу судді Рівненського міського суду від 5 липня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання недійсним договору оренди, стягнення плати за оренду приміщення та зобов'язання припинити дії, які порушують права онуки,

в с т а н о в и л а:

Ухвалою судді Рівненського міського суду від 5 липня 2016 року позовну заяву ОСОБА_1 в частині вимог про зобов'язання припинити дії, які порушують права онуки, повернуто позивачу.

У поданій на ухвалу судді апеляційній скарзі ОСОБА_1 покликався на її необґрунтованість і незаконність через порушення судом норм процесуального права.

На її обґрунтування зазначав про безпідставність застосування вимог ч.1 ст. 109 ЦПК України. Тих документальних даних, що ОСОБА_2 проживає в м. Луцьк за конкретною адресою, судом не наведено, чим порушено право позивача звернутися за захистом своїх прав до належного суду

Вважав, що позовні вимоги є взаємопов'язаними, їх роз'єднання та окремий розгляд неможливий. Предметом спору є протиправність дій відповідача щодо передачі в оренду приміщення, яке є спільною частковою власністю, в т.ч. і онуки, та привласнення коштів за його оренду.

Зазначав, що якщо особу, якій адресовано судову повістку, не виявлено в місці проживання, повістку під розписку вручають будь-кому повнолітніх членів сім'ї, які проживають разом з нею (ч. 3 ст. 76 ЦПК України). Відповідач постійно протягом 4 років проживав з матір'ю за адресою: АДРЕСА_1. Щодо довідки Управління державної міграційної служби України в Рівненській області, то вважав її фіктивною.

Крім того, відповідач займається підприємницькою діяльністю, дані про його місце проживання (реєстрації) відомі органам фіскальної служби в м. Рівне, однак суд їх не витребував.

З цих підстав просив скасувати ухвалу судді першої інстанції та передати на новий розгляд.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення осіб, які беруть участь і з'явилися в судове засідання, перевіривши матеріали справи та доводи позивача, колегія суддів прийшла до висновку про часткове задоволення апеляційної скарги.

Постановляючи ухвалу про повернення позовної заяви в частині зобов'язання припинити дії, які порушують права онуки, суддя місцевого суду виходив з того, що оскільки згідно з представленими Управлінням державної міграційної служби України в Рівненській області даними ОСОБА_2 знято з реєстрації 12.02.2016 року в м. Луцьк, тому ця обставина виключає підсудність справи Рівненському міському суду.

Проте погодитися з таким висновком не можна.

Як убачається, позивач звернувся з позовом до відповідачів про визнання недійсним договору оренди, стягнення плати за оренду приміщення та зобов'язання припинити дії, які порушують права онуки, при цьому зазначивши адресу ОСОБА_2 у АДРЕСА_1 (а.с. 1).

На відповідний запит судді адресно-довідковим бюро Управління державної міграційної служби України у Рівненській області повідомлено, що ОСОБА_2 знятий з реєстрації 12 лютого 2016 року з вибуттям до м. Луцьк. Між тим, за якою саме конкретною адресою в м. Луцьк (назва вулиці, номери будинку, квартири) він на даний час зареєстрований і чи взагалі зареєстрований у м. Луцьк - не встановлено (а.с. 14).

Тобто місце його реєстрації не є відомим.

Згідно із ч. 9 ст. 110 ЦПК України позови до відповідача, місце реєстрації проживання або перебування якого невідоме, пред'являються за місцезнаходженням майна відповідача чи за останнім відомим зареєстрованим його місцем проживання або перебування чи постійного його заняття (роботи).

Тому за таких обставин у судді першої інстанції не було фактичних і правових підстав повертати позовну заяву ОСОБА_1 у частині вимог про зобов'язання припинити дії, які порушують права онуки, з мотивів непідсудності позову Рівненському міському суду.

Відповідно до п. 3 ст. 312 ЦПК України порушення суддею порядку, встановленого для вирішення питання про відкриття провадження у справі, є підставою для скасування оскаржуваної ухвали.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 312-315, 324-25 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу судді Рівненського міського суду від 5 липня 2016 року скасувати, а справу повернути до суду першої інстанції для вирішення питання про відкриття провадження у справі.

Головуючий: Судді: