Справа № 208/8493/14
№ провадження 6/196/12/2016
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.10.2016 смт Царичанка

Царичанський районний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючої - судді Гудим О.М.

при секретарі - Дорошенко В.В.

розглянувши подання державного виконавця Царичанського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області про тимчасове обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи ОСОБА_1 за межі України до виконання зобовязань за рішенням суду,

В С Т А Н О В И В:

Державний виконавець Царичанського районного відділу ДВС Головного ТУЮ в Дніпропетровській області ОСОБА_2 звернувся до суду з поданням про тимчасове обмеження особи у праві виїзду (боржника) ОСОБА_1, який проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, за межі України шляхом заборони перетинати державний кордон України до моменту фактичного виконання ним зобов'язань, згідно рішення Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 25 січня 2016 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 вартість матеріального збитку, нанесеного ним квартирі АДРЕСА_1, в розмірі 75752,80 грн.

В обґрунтування подання вказав на те, що на виконанні у Царичанському районному відділі ДВС ГТУЮ в Дніпропетровській області знаходиться виконавче провадження № 50566863 по примусовому виконанню виконавчого листа № 208/8493/14, виданого 01.03.2016 року Заводським районним судом м. Дніпродзержинська, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 вартість матеріального збитку, нанесеного ним квартирі АДРЕСА_1, в розмірі 75752,80 грн.

Загальна сума стягнення з урахуванням суми виконавчого збору та витрат на проведення виконавчих дій становить 83568,08 грн.

Виконавче провадження відкрито 21 березня 2016 року.

Боржник є громадянином України, добровільно рішення суду не виконує, кошти на користь стягувача не сплачує.

Боржник проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1. Відомості щодо його працевлаштування відсутні, допомогу у центрі зайнятості, а також дохід у вигляді пенсії, іншого виду доходів, з якого можливо провести утримання, не отримує.

Для виконання зазначеного рішення суду державним виконавцем на підставі ст.74 Закону України "Про виконавче провадження" перевірено майновий стан боржника шляхом направлення електронних та письмових запитів до органів, що здійснюють реєстрацію права власності на рухоме та нерухоме майно з метою виявлення майна, на яке можливо звернути стягнення. В результаті вжитих заходів виявлено, що за ОСОБА_1 зареєстровано право власності на житловий будинок за адресою: с. Могилів, вул. Вишнева, 4,6 Царичанського району Дніпропетровської області. Постановою державного виконавця відділу ДВС Царичанського РУЮ ОСОБА_4 від 21.03.2016 року № 50566863 накладено арешт на все нерухоме майно, що належить боржнику ОСОБА_1 за адресою: с. Могилів, вул. Вишнева, 4,6 Царичанського району Дніпропетровської області, та оголошено заборону на його відчуження. 13.10.2016 року згідно акту опису й арешту майна проведено опис і накладено арешт на майно, що належить боржнику ОСОБА_1

Зазначає, що з 21.03.2016 року по 28.10.2016 року рішення суду не виконано, не дивлячись на те, що державним виконавцем вжито усіх, передбачених чинним законодавством заходів примусового виконання рішень, боржник ухиляється від виконання зобовязань, покладених на нього рішенням суду.

Державний виконавець Карпенко Д.В. в судовому засіданні заявлене подання підтримав.

Розгляд даного подання, відповідно до ч. 2 ст. 377-1 ЦПК України, здійснюється негайно, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця.

Вивчивши матеріали подання та дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що в задоволенні подання слід відмовити з наступних підстав.

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Згідно зі ст. 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. 12 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права, кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не може бути встановлено жодних обмежень, крім тих, що передбачені законом і є необхідними, в тому числі, з метою захисту прав і свобод інших громадян.

Закон України Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України регулює порядок здійснення права громадян України на виїзд з України та в'їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, визначає випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлює порядок розв'язання спорів у цій сфері.

Так, п.5 ст. 6 Закону України Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України передбачено, як підставу для тимчасового обмеження у праві виїзду за кордон, ухилення від виконання зобовязань, покладених судовим рішенням, але лише до моменту виконання зобов'язань.

Відповідно до ст. 11 Закону України Про виконавче провадження державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів для примусового виконання рішень неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до ч.3 п.18 ст.11 Закону України Про виконавче провадження державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобовязань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи за межі України, - до виконання зобовязань за рішенням .

В рішенні Європейського Суду з прав людини у справі Півень проти України, яке є джерелом права в Україні, суд дійшов висновку, що відповідно до українського законодавства саме на державній виконавчій службі лежить обов'язок належно, у повному обсязі і без затримок виконувати рішення суду, що передбачає вжиття всіх необхідних заходів, які передбачені законом і повинні привести до виконання рішення.

В судовому засіданні встановлено, що рішенням Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 25 січня 2016 року вирішено стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 вартість матеріального збитку, нанесеного ним квартирі АДРЕСА_1, в розмірі 75752,80 грн.

На виконанні у Царичанському районному відділі ДВС ГТУЮ в Дніпропетровській області знаходиться виконавче провадження № 50566863 по примусовому виконанню виконавчого листа № 208/8493/14, виданого 01.03.2016 року Заводським районним судом м. Дніпродзержинська, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 вартість матеріального збитку, нанесеного ним квартирі АДРЕСА_1, в розмірі 75752,80 грн. Загальна сума стягнення з урахуванням суми виконавчого збору та витрат на проведення виконавчих дій становить 83568,08 грн. Виконавче провадження відкрито 21 березня 2016 року.

Державний виконавець Царичанського районного відділу ДВС Головного ТУЮ в Дніпропетровській області ОСОБА_2 звернувся до суду з поданням про тимчасове обмеження особи у праві виїзду (боржника) ОСОБА_1, який проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, за межі України шляхом заборони перетинати державний кордон України до моменту фактичного виконання ним зобов'язань, встановлених рішенням Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 25 січня 2016 року.

Заборона виїзду за кордон є одним з найсуворіших заходів, що сприяє примусовому виконанню судових рішень, так як пов'язаний з обмеженням конституційного права людини на вільне пересування та вибір місця проживання.

Слід зазначити, що у поданні не зазначено підстав та доказів того, що боржник попереджений про розмір його заборгованості, боржник має намір виїхати за межі України, не додано довідки з якої б вбачалося, чи звертався ОСОБА_1 за отриманням паспорта громадянина України для виїзду за кордон, тобто наявність лише самого зобов'язання не наділяє державного виконавця правом на звернення до суду з поданням про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за кордон. Також у поданні відсутні документи, які б свідчили про здійснення відповідних виконавчих дій щодо сплати боржником суми заборгованості.

Також до подання не надано доказів того, що ОСОБА_1 вчиняє дії, які унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення суду, що боржник за час виконання рішення виїжджав за межі України або боржник безпідставно не з'являється на виклик державного виконавця.

В поданні лише заявлено, що відділом здійснені всі заходи, передбачені Законом України "Про виконавче провадження", а саме перевірено майновий стан боржника, джерела отримання доходу.

Не додано доказів чи повідомлявся боржник про направлення до суду подання про тимчасове обмеження виїзду за межі України, відповідно до розділу 13 ч.3 Інструкції з організації примусового виконання рішень, Затвердженої в Міністерстві юстиції України 02.04.2012 року № 489/20802.

Відповідно до роз'яснень Верховного суду України від 01.02.2013 року щодо судової практики вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України, ухилення від виконання зобов'язань, покладених на боржника рішенням, варто розуміти як будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов'язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов'язок у нього є всі реальні можливості (наприклад, наявність майна, грошових коштів тощо) і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об'єктивні обставини (непереборної сили, події тощо). З метою всебічного і повного з'ясування всіх обставин справи, встановлення дійсних прав та обов'язків учасників спірних правовідносин, суду належить з'ясувати, чи дійсно боржник свідомо ухиляється від виконання зобов'язання в повному обсязі або частково.

Отже, на думку суду, викладені у поданні державного виконавця Царичанського районного відділу ДВС ГТУЮ в Дніпропетровській області доводи не ґрунтуються на доказах та не дають підстав вважати, що ОСОБА_1 ухиляється від виконання судового рішення, оскільки державний виконавець посилається лише на факт наявності у боржника невиконаного зобов'язання, покладеного на нього судовим рішенням, що само по собі не доводить факту ухилення від виконання покладених на нього зобов'язань.

За таких обставин, суд приходить до висновку про відсутність встановлених законом підстав для тимчасового обмеження ОСОБА_1 права на виїзд за межі України, а тому у задоволенні подання державного виконавця слід відмовити.

На підставі викладеного та керуючись ст. 33 Конституції України, ст.2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.12 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права, п.5 ст.6 Закону України Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України, Законом України Про виконавче провадження, ст. 377-1 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

В задоволенні подання державного виконавця Царичанського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області про тимчасове обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи ОСОБА_1 за межі України до виконання зобовязань за рішенням суду, - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом пяти днів з подачею апеляційної скарги через районний суд. Якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Головуюча О.М.ГУДИМ