АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 22-ц/796/4303/2016 Головуючий у 1-й інстанції - Лужецька О.Р.
Доповідач - Рубан С.М.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 квітня 2016 року Колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого судді Рубан С.М.

суддів Желепа О.В., Кабанченко О.А.

при секретарі Перетятько А.К.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дарницького районного суду м. Києва від 13 січня 2016 року у цивільній справі за позовом, поданим ОСОБА_1, який зазначає, що діє в інтересах ОСОБА_2, до Профкома первинної профспілкової організації державного підприємства «Київський державний завод «Буревісник» про визнання дій та бездіяльності незаконними, зобов'язання вчинити дії, стягнення коштів та моральної шкоди,-

В С Т А Н О В И Л А :

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 13 січня 2016 року в задоволенні позову ОСОБА_1, який діє в інтересах ОСОБА_2, до Профкому первинної профспілкової організації Державного підприємства «Київський державний завод «Буревісник» про визнання дій та бездіяльності незаконними, зобов'язання вчинити дії, стягнення коштів та моральної шкоди - відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити.

В судовому засіданні ОСОБА_1 підтримав апеляційну скаргу.

Інші учасники процесу в судове засідання не з'явились, про час і місце розгляду справи повідомлені належно, тому в порядку ч. 2 ст. 305 ЦПК України, їх неявка не перешкоджає розгляду справи.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, які з'явились в судове засідання, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду та матеріали справи в межах апеляційного оскарження, дійшла наступного висновку.

У березні 2015 року ОСОБА_1, який діє в інтересах ОСОБА_2, звернувся до суду з позовом до Профкому первинної профспілкової організації Державного підприємства «Київський державний завод «Буревісник» про визнання дій та бездіяльності незаконними, зобов'язання вчинити дії, стягнення коштів та моральної шкоди.

Свої позовні вимоги мотивує тим, що ОСОБА_2 працювала на підприємстві «Київський державний завод «Буревісник» з 07.08.1995 року на посаді інженера II категорії.

15.03.2014 року її було звільнено згідно п.1 ст. 40 КЗпП України.

У зв'язку з необхідністю отримання від відповідача інформації, що має бути використана для звернення до інших установ, ОСОБА_3 06.10.2014 року звернулась до голови профкому ДП «Київський державний завод «Буревісник» з проханням надати відомості, зазначені в переліку.

18.02.2015 року ОСОБА_2 фактично відмовлено у наданні відомостей та документів.

Зазначає, що оскільки оскаржувані в позові дії відповідача стосуються і його особисто, він згідно довіреності наділений правом представляти інтереси та захищати порушені права ОСОБА_3, тому звернувся до суду з зазначеним позовом.

Ухвалюючи рішення про відмову в задоволенні позову, суд першої інстанції вірно виходив з наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 працювала на Державному підприємстві «Київський державний завод «Буревісник» з 07 серпня 1975 року по 15 березня 2014 року.

06.10.2014 року звернулась до голови профкому ДП «Київський державний завод «Буревісник» ОСОБА_4 з проханням надати відомості, зокрема: чим підтверджено наявність на підприємстві реструктуризації; які і коли були здійснені всі передбачені законодавством процедури по наданому поданню директора підприємства, що стосуються ОСОБА_3; які заходи були вжиті щодо виклику ОСОБА_3 на засідання профкому, чи відбулось воно, якщо так, то коли; яка і коли профкомом була надана відповідь адміністрації підприємства на подання щодо звільнення ОСОБА_3; яка і коли була надана інформація члену профспілки ДП КДЗ ОСОБА_3 щодо рішення профкому стосовно її звільнення; штатний склад профкому з зазначенням напрямків роботи його членів персонально та наявний на день проведення засідання по розгляду зазначеного подання.

18.02.2015 року головою профкому ДП КДЗ «Буревісник» ОСОБА_4 ОСОБА_2 було надано відповідь, яка не влаштувала позивача, у зв'язку з чим він звернувся до суду.

Згідно ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, або державні чи суспільні інтереси (ч.2 ст. 3 ЦПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Виходячи з наведених норм закону, суд дійшов висновку, що з урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів. Суд повинен встановити, чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.

Звертаючись з позовом до суду,ОСОБА_1 посилався на те, що він, як член сім'ї, несе обов'язок по захисту прав членів його сім'ї, а згідно довіреності К№ 658225 від 01.12.2011 року наділений правом представляти інтереси та захищати порушені права ОСОБА_2 у всіх державних органах та установах, у тому числі, і на представництво в судах, та з цих підстав позивачем у справі вважає саме себе.

Однак, ОСОБА_1 не надано доказів відповідно до приписів ст. 58-59 ЦПК України про порушення саме його прав та охоронюваних законом інтересів.

В апеляційному суді ОСОБА_1 наполягав на тому, що незалежно від довіреності позивачем у справі є він і суду належить виходити саме з цього твердження.

Виходячи із встановлених обставин справи та пояснень ОСОБА_1, який зазначає, що є позивачем у справі та діє в інтересах ОСОБА_2 колегія суддів погоджується з висновком суду, що доказів на порушення саме його прав ОСОБА_1 не надав ні суду першої, ні суду апеляційної інстанцій.

Також, колегія суддів зазначає, що позов ОСОБА_1, який діє в інтересах ОСОБА_2, не обґрунтований, та порушення прав ОСОБА_2 судом не встановлено, як не доведене доказами відповідно до приписів статей 58-59 ЦПК України.

З підстав вищевикладеного, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що заявлені позовні вимоги не ґрунтуються на вимогах закону і не підлягають задоволенню.

Таким чином, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують та не впливають на правильність ухваленого у справі рішення.

Оскільки рішення суду ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, колегія суддів не вбачає підстав для його скасування.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - відхилити.

Рішення Дарницького районного суду м. Києва від 13 січня 2016 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 20 днів.

Головуючий

Судді