АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/1233/16Головуючий по 1 інстанції
Категорія : 24 ОСОБА_1
Доповідач в апеляційній інстанції
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 травня 2016 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоОСОБА_2
суддівОСОБА_3, ОСОБА_4
при секретаріОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу ТОВ «Сміла Енергоінвест» на рішення Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 29 березня 2016 року у цивільній справі за позовом ТОВ «Сміла Енергоінвест» до ОСОБА_6 про стягнення заборгованості за послуги з централізованого опалення місць загального користування,

в с т а н о в и л а :

ТОВ «Сміла Енергоінвест» звернулося до суду із даним позовом, яким просило стягнути з відповідачки на свою користь заборгованість у сумі 789,97 грн. за послуги з централізованого опалення місць загального користування за період часу з жовтня 2010 року по квітень 2015 року, мотивуючи про те, що позивач є постачальником теплової енергії до будинку за адресою вул. Леніна, 51 у м. Сміла Черкаської області, в якому знаходиться квартира №6, що належить відповідачці. Дану квартиру відєднано від системи централізованого опалення і в ній встановлено індивідуальне теплопостачання, але відповідно до п. 28 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою КМУ від 21.07.2005 №630, споживачі, які встановили у квартирі багатоквартирного будинку індивідуальні системи опалення, оплачують послуги з централізованого опалення місць загального користування будинку відповідно до ОСОБА_1, що затверджується центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства. Позивач поставляє до даного жилого будинку теплоносії, але відповідачка не оплачує за отримані нею комунальні послуги з централізованого опалення місць загального користування, в зв'язку з чим виникла вищевказана заборгованість про стягнення якої заявлено даний позов.

Рішенням Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 29.03.2016 у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з таким рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального права та на неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, просить його скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову. В обґрунтування апелянт указує на помилковість висновків суду про відмову у позові з посиланням на відсутність у будинку, де проживає відповідач, підвального приміщення, в якому могли відбуватися витрати теплової енергії розподільчим трубопроводом, так як вказані трубопроводи прокладені під підлогою першого поверху.

Заслухавши доповідь судді, пояснення осіб, які зявилися у судове засідання, вивчивши та обговоривши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з таких підстав та мотивів.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив із того, що у будинку відповідачки відсутнє підвальне приміщення, в якому могли відбуватись втрати теплоносіїв системи трубопроводів та за які позивач просить стягнути плату.

Однак погодитися з такими висновками суду першої інстанції колегія суддів не може, виходячи з наступного.

При розгляді справи судом встановлено, що ТОВ «Сміла Енергоінвест» є постачальником теплової енергії до будинку за адресою вул. Леніна, 51 у м. Сміла Черкаської області, в якому знаходиться квартира №6, що належить відповідачці згідно свідоцтва на право власності на житло від 17.04.1997. Право власності на цю квартиру відповідачка набула у процесі приватизації. Згідно з рішеннями виконавчого комітету Смілянської міської ради від 21.06.2007 №661 та від 20.10.2010 №651 виконавцем житлово-комунальних послуг в галузі теплопостачання є КП «Смілакомунтеплоенерго» та, в послідуючому, - ТОВ «Сміла Енергоінвест».

Згідно актів від 11.10.2010, 19.11.2011, 15.10.2013, 24.10.2014, складеними представниками ТОВ «Сміла Енергоінвест» та представником СКП «Наш Дім», який є балансоутримувачем будинку №51 по вул. Леніна в м. Сміла, до цього багатоквартирного будинку було подано теплоносій від котельні №5.

ОСОБА_6 відєдналася від системи централізованого опалення та встановила у своїй квартирі індивідуальне (автономне) опалення.

Указані фактичні обставини у справі не оспорюються.

Відповідно до п. 28 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою КМУ від 21.07.2005 №630, споживачі, які встановили у квартирі багатоповерхового будинку індивідуальні (автономні) системи опалення, оплачують послуги з централізованого опалення місць загального користування відповідно до ОСОБА_1, що затверджується центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства.

Якщо житло відповідача знаходиться у багатоквартирному будинку, він зобов'язаний нести всі витрати по утриманню та обслуговуванню будинку спільно з іншими власниками квартир цього будинку, а отже, оплачувати ці послуги згідно з діючими тарифами.

Відповідно до ст.ст. 64, 65-1, 66, 68 ЖК України, п. 2 ст. 10 ЗУ «Про приватизацію державного житлового фонду» квартиронаймач (власник) зобов'язаний щомісячно вносити квартирну плату (витрати на утримання будинку та при будинкової території) згідно тарифу, затвердженого у встановленому законом порядку. Власники приватизованого житла в багатоповерхових будинках є співвласниками всіх допоміжних приміщень будинку і зобов'язані брати участь у загальних витратах, пов'язаних з утриманням будинку, споруд та при будинкової території відповідно до своєї частки в майні будинку. Власник квартири зобов'язаний утримувати її відповідно до вимог чинних Правил користування житлових будинків і гуртожитків.

Постановою КМ України від 20.05.2009 №529 «Про затвердження Типового договору про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій» покладено обов'язок квартиронаймачів (власників) сплачувати за утримання будинку та прибудинкової території у вигляді квартирної плати.

Крім того, згідно ст. 382 ЦК України власникам квартири у багатоквартирному житловому будинку належать на праві спільної сумісної власності приміщення загального користування, опорні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання за межами або всередині квартири, яке обслуговує більше однієї квартири, а також споруди, будівлі, які призначені для забезпечення потреб усіх власників квартир.

Відповідно до ст. 360 ЦК України співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов'язаний брати участь у витратах на управління на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов'язкових платежів).

Відповідно до п.2.1.4 ОСОБА_1 розрахунку кількості теплоти, спожитої на опалення місць загального користування багатоквартирних будинків, та визначення плати за їх опалення, затвердженої наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 31.10.2006 №359, загальна кількість теплової енергії на опалення місць загального користування розраховується як сума кількості теплової енергії на опалення окремого приміщення місць загального користування та утрат теплової енергії розподільчими трубопроводами опалення будинку, прокладеними в підвалі або на горищі.

Тарифи на опалення місць загального користування для населення м. Сміла затверджені рішеннями виконавчого комітету Смілянської міської ради від 20.10.2010 №652, від 22.04.2011 №261 та постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 17.10.2014 №146.

Позивачем щомісячно надсилались відповідачці рахунки на оплату послуг з централізованого опалення місць загального користування у будинку, в якому знаходиться її квартира, однак сплати за одержані послуги відповідачка не здійснювала, внаслідок чого у неї перед позивачем утворилася заборгованість у сумі 789,97 грн. за період часу з жовтня 2010 року по квітень 2015 року.

Таким чином при розгляді справи встановлено факт надання позивачем відповідачці послуг з централізованого опалення місць загального користування в будинку, у якому знаходиться її квартира, які відповідачка не оплатила внаслідок чого у неї виникла відповідна заборгованість, яку слід стягнути на користь позивача.

Заперечення відповідачки проти позовних вимог, з якими погодився суд першої інстанції, зводяться до того, що у будинку відповідачки відсутнє підвальне приміщення, в якому могли відбуватись втрати теплоносіїв системи трубопроводів та за які позивач просить стягнути плату, однак з їх правильністю погодитися не можна.

Так з формули розрахунку загальної кількості теплової енергії на опалення місць загального користування слідує, що до неї включено, зокрема, втрат теплової енергії розподільчими трубопроводами опалення будинку.

Як слідує з листа Смілянського КП «Наш Дім» від 01.04.2016 №180 система централізованого теплопостачання у будинку №51 по вул. Леніна у м. Сміла, де знаходиться квартира відповідачки, прокладена під підлогою першого поверху у звязку з відсутністю підвального приміщення у цьому будинку.

Таким чином, є очевидним факт наявності у будинку системи труб централізованого теплопостачання у яких, поза розумним сумнівом, мають місце втрати теплової енергії розподільчими трубопроводами опалення будинку, що свідчить про обґрунтованість позовних вимог у справі про стягнення боргу за послуги з централізованого опалення місць загального користування до яких включено, зокрема, вищевказані втрати.

Одночасно колегія суддів враховує, що у запереченні на позовну заяву від 01.03.2016 (а.с.24-25) відповідачка просила суд застосувати строк позовної давності до позовних вимог в сумі 637,64 грн. за період часу з жовтня 2010 року по лютий 2013 року.

Згідно положень ст.256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч.4 ст.267 ЦК України). Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст.257 ЦК України). Відповідно до ст.253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок. За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч.1 ст.261 ЦК України).

Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

На підставі викладених фактичних обставин та норм законодавства колегія суддів приходить до висновку про те, що в даному випадку в задоволенні позовних вимог про стягнення з відповідачки на користь позивача заборгованість за послуги з централізованого опалення місць загального користування за період часу з жовтня 2010 року по грудень 2012 року включно, слід відмовити у звязку з пропуском строків позовної давності, оскільки право на вимогу про стягнення відповідної заборгованості виникло у позивача з моменту несплати відповідачкою вартості послуги, тобто з жовтня 2010 року, так як з цього часу згідно розрахунків позивача у ОСОБА_6 наявний борг, а до суду позивач звернувся через відділення поштового звязку лише 25.12. 2015 року.

Відповідно до ст.309 ЦПК України підставою для скасування рішення суду першої інстанції є невідповідність висновків суду обставинам справи, недоведеність обставин, що мають значення по справі, які суд вважав доведеними, порушення або неправильне застосування норм матеріального та процесуального права, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

Таким чином рішення Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 29.03.2016 у даній справі слід скасувати у звязку з невідповідністю висновків суду обставинам справи та порушенням норм процесуального права щодо законності та обґрунтованості судового рішення (ст. 213 ЦПК України) та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Отже з відповідачки на користь позивача має бути стягнуто 665,03 грн. сплаченого ним судового збору, що пропорційно до задоволених вимог.

Керуючись ст. ст. 88, 303, 304, 307, 309, 313, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів,

в и р і ш и л а :

апеляційну скаргу задовольнити частково.

Рішення Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 29 березня 2016 року у цивільній справі за позовом ТОВ «Сміла Енергоінвест» до ОСОБА_6 про стягнення заборгованості за послуги з централізованого опалення місць загального користування, скасувати.

Позов ТОВ «Сміла Енергоінвест» до ОСОБА_6 про стягнення заборгованості за послуги з централізованого опалення місць загального користування задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь ТОВ «Сміла Енергоінвест» (МФО 328760, код 518031019, р/р 0739 в АТ «Місто Банк», м. Одеса) заборгованість за спожиті та неоплачені послуги з централізованого опалення місць загального користування в розмірі 204,32 грн.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь ТОВ «Сміла Енергоінвест» (МФО 328760, код 518031019, р/р 0739 в АТ «Місто Банк», м. Одеса) 665,03 грн. судового збору.

Рішення апеляційного суду набирає чинності з моменту проголошення і може бути оскаржене в касаційному порядку до суду касаційної інстанції протягом 20 днів з дня його проголошення.

Головуючий :

Судді :