АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/6374/16 Справа № 201/9478/16-ц Головуючий у 1 й інстанції - Демидова С. О. Доповідач - Максюта Ж.І.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 листопада 2016 року Апеляційний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого: Максюти Ж.І.,

суддів : Макарова М.О., Прозорової М.Л.,

за участі секретаря: Синенко Є.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро

апеляційну скаргу ОСОБА_2 - ОСОБА_3

на ухвалу Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 04 липня 2016 року

у справі за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_2 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, третя особа Третя дніпропетровська державна нотаріальна контора про визнання недійсними заяв про відмову від спадщини та визначення додаткового строку для прийняття спадщини, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачі звернулися до суду з вищезазначеною позовною заявою.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 04 липня 2016 року позовну заяву ОСОБА_3, ОСОБА_2 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, третя особа Третя ДДНК, про визнання недійсними заяв про відмову від спадщини та визначення додаткового строку для прийняття спадщини, - повернуто позивачу, та роз'яснено йому, що для вирішення цього спору потрібно звернутися до суду за місцем знаходженням основної частини майна.

З цією ухвалою не погодився ОСОБА_2 і звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій ставить питання про скасування ухвали, посилаючись на порушення судом норм процесуального права.

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів приходить до висновку, що скаргу необхідно задовольнити, а ухвалу суду скасувати за наступних підстав.

Повертаючи скаргу місцевий суд виходив з того, що вимоги викладені в позові повинні розглядатися за правилами виключної підсудності згідно ст.114 ЦПК України, оскільки виникають зі спору з приводу нерухомого майна, і не відноситься до території Соборного району м. Дніпропетровська, а тому дійшов висновку, що позов не може бути розглянутий в Жовтневому районному суді м. Дніпропетровська і підлягає поверненню позивачу для подачі до належного суду.

Однак, з таким висновком місцевого суду погодитися не можна, виходячи с наступного.

Як, на обґрунтування висновку про те, що вимоги викладені в позові повинні розглядатись за правилами виключної підсудності, оскільки виникають зі спору з приводу нерухомого майна, і не відноситься до території Соборного району м. Дніпропетровська, суд першої інстанції посилається на п.42 Постанову Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з цивільних і кримінальних справ №3 від 01.03.2013 року «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ», зокрема мова іде про те, що виключна підсудність встановлюється для позовів, що виникають з приводу нерухомого майна, наприклад, позов про усунення від права на спадкування та визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Колегія суддів вважає, що зазначений пункт постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №3 від 01.03.2013 року не може бути застосований у даному випадку, оскільки з огляду на позовні вимоги, позивачами заявлено спір про їх право на звернення до нотаріуса для визначення додаткового строку для прийняття спадщини, у зв'язку з чим, як вважають позивачі, необхідно визнати недійсними односторонні правочини, які оформлені у вигляді заяв про відмову у прийнятті спадщини, а не з приводу успадкування конкретного нерухомого майна, у тому числі нерухомого, як помилково зазначив суд у своїй ухвалі.

Крім того, апеляційний суд зазначає, що перелік нерухомого майна про яке зазначає апелянт в позовній заяві, також не свідчить про наявність спору з приводу нерухомого майна, а є лише доказовою базою в обґрунтування позовних вимог щодо недійсності односторонніх правочинів, а саме заяв про відмову від прийняття спадщини.

Апеляційний суд також звертає увагу на роз'яснення, що містяться в Листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року №24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», яке датоване більш пізньою датою, де зазначено, що підсудність справ про спадкування визначається за правилами ст. 109 ЦПК. Позови, щодо права спадкування за загальними правилами підсудності подаються до суду за місцем проживання (знаходження) відповідача, за винятком позовів щодо нерухомого спадкового майна, які подаються до суду за місцезнаходженням цього майна.

Позовна заява ОСОБА_2, ОСОБА_3 не містить жодних вимог, пов'язаних із правом на спадкове нерухоме майно.

За таких обставин доводи апеляційної скарги є обґрунтованими, ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню, а справ направленню до суду першої інстанції для вирішення питання про відкриття провадження по справі.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 312, 315, 317 ЦПК України, апеляційний суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - ОСОБА_3 - задовольнити.

Ухвалу Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 04 липня 2016 року - скасувати на направити справу до суду першої інстанції для вирішення питання щодо відкриття провадження.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий: Судді: