РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 листопада 2016 року м.Торецьк

Дзержинський міський суд Донецької області у складі:

судді Андреєва В. В.,

за участю секретаря Петрової С. О.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Торецька цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Орган опіки та піклування Богодухівської районної державної адміністрації про позбавлення батьківських прав,-

ВСТАНОВИВ:

19 серпня 2016 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав відносно ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

В обґрунтування позову зазначила, що з відповідачем перебувала в зареєстрованому шлюбі, який було розірвано 15 липня 2008 року, актовий запис № 210. ОСОБА_2 є батьком малолітньої доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який не піклується життям, здоров'ям та духовним розвитком дитини, не виконує своїх батьківських обов'язків щодо її виховання та матеріального забезпечення, не виявляє бажання спілкуватися з нею. Позивач зверталася до суду з позовом про стягнення аліментів. Рішенням Ленінського районного суду м.Донецька від 22 травня 2007 року з відповідача було стягнено аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 Але не зважаючи на рішення суду відповідач не сплачує аліментів на утримання їх спільної дитини і не приймає участі у її вихованні та матеріальному забезпеченні. Позивач вважає, що вищевказане є підставою для позбавлення відповідача батьківських прав відносно дитини.

Позивач надала суду заяву, в якій просила справу розглянути за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує щодо заочного розгляду справи.

Представник третьої особи Орган опіки та піклування Богодухівської районної державної адміністрації надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовну заяву підтримав в повному обсязі.

Відповідач до суду не з'явився, про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином через засоби масової інформації, про причини неявки суд не інформував. Судом винесено ухвалу про заочний розгляд справи.

Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано15.07.2008 року, що підтверджено свідоцтвом про розірвання шлюбу серії НОМЕР_1 (а.с.4). Від шлюбу мають дитину ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджено свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 (а.с.5). Відповідно до свідоцтва про народження ОСОБА_2 є її батьком, а ОСОБА_1 - матір'ю. Рішенням Ленінського районного суду м.Донецька від 22.05.2007 року з ОСОБА_2 було стягнуто на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання ОСОБА_3 (а.с.8). Видано виконавчий лист з цього приводу (а.с.9). Однак відповідач аліменти не сплачував, внаслідок чого у нього станом на 01.02.2014 року утворилась заборгованість у сумі 55006,16 грн., що підтверджено розрахунком заборгованості із сплати аліментів (а.с.10).

Відповідно до довідки від 29.10.2014 року про взяття на облік особи, переміщеної з тимчасово окупованої території України, ОСОБА_1 та ОСОБА_3 прибули до м.Богодухів та фактично проживають за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.13)

Актом обстеження житлово-побутових умов сім'ї від 12.04.2016 року встановлено, що сім'я складається з двох чоловік: мати ОСОБА_1, донька ОСОБА_3 Сім'я проживає за вищевказаною адресою, займають одну кімнату. Санітарні умови задовільні. Дитина має окреме спальне місце, письмовий стіл. Батько не проживає з донькою з моменту народження, коштів на утримання не надає, мати працює вчителем та займається вихованням дитини (а.с.6).

Висновком органу опіки та піклування при Богодухівській районній державній адміністрації № 01-31/317 від 18.04.2016 року, що міститься в матеріалах справи, визнано за доцільне позбавити батьківських прав ОСОБА_2 відносно доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.12 ).

Відповідно до ст.18 Конвенції про права дитини, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини.

Згідно з ст.165 СК України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

У ч.1 ст.164 СК України наведено перелік підстав позбавлення батьківських прав, який складається з шести пунктів. Він охоплює всі можливі способи порушення батьками прав і інтересів дитини. Для задоволення позову достатньо впевнитись в одному з них.

Відповідно до пункту 2 ст.164 Сімейного кодексу України, мати та батько можуть бути позбавленні судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від своїх обов'язків по вихованню дитини.

Так у п.16 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав та поновлення батьківських прав» № 3 від 30 березня 2007 року роз'яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

Звертаючись до суду з позовом про позбавлення батьківських прав, позивач, як на підставу позову, посилалася на ухилення відповідача від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

Відповідно до ст.9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-ХІІ, держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.

За загальним правилом позбавлення батьківських прав спрямоване насамперед на захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей та є засобом стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов'язків. Згідно із ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини, схваленої Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1989 року, і ратифікованої Верховною Радою України 27.02.1991 року, а також ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» від 26 квітня 2001 року № 2402 кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для її фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Батьки несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно статті 12 цього Закону на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Судом встановлено, що дитина проживає разом з матір'ю, яка займається її вихованням та утриманням, батько дитини не виконує своїх батьківських обов'язків по вихованню та утриманню малолітньої дитини.

Всі питання щодо виховання та утримання доньки вирішуються позивачем самостійно без участі та підтримки з боку відповідача.

Під час судового розгляду справи виявлено, що відповідач ОСОБА_2 ніяким чином не піклується про доньку, не проявляє заінтересованості в її подальшій долі, не цікавиться її успіхами, станом здоров'я, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема - не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяє засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляє інтересу до її внутрішнього світу; не створює умов для отримання нею освіти.

Зазначені факти, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини батьком, свідомого нехтування ним своїми обов'язками, що підтверджує відсутність серйозного ставлення відповідача до своїх батьківських обов'язків.

За таких обставин суд вважає можливим позбавити відповідача ОСОБА_2 батьківських прав відносно його малолітньої дитини.

Відповідно до п.6 ч.3 ст.79 ЦПК України, до витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, належать витрати, пов'язані з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача.

Як вбачається з матеріалів справи, публікацію у газеті «Урядовий кур'єр» було сплачено ОСОБА_1 та документально підтверджено.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Позивачем сплачено 551 грн. 21 коп. судового збору, що підтверджується квитанцією, яка міститься в матеріалах справи. Таким чином слід стягнути з відповідача судові витрати у розмірі 551,21 грн. та витрати, пов'язані з розміщенням оголошення в газеті у розмірі 420 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10,11,60,212, 224 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Орган опіки та піклування Богодухівської районної державної адміністрації про позбавлення батьківських прав - задовольнити.

Позбавити батьківських прав ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 відносно малолітньої доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 на користь ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 551 (п'ятсот п'ятдесят одна) грн. 21 коп. та витрати, пов'язані з розміщенням оголошення в газеті у розмірі 420 (чотириста двадцять) грн.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, за письмовою заявою, що подається

протягом 10 днів з дня отримання його копії.

У разі залишення зави про перегляд заочного рішення без задоволення, на рішення може бути подана апеляція в Апеляційний суд Донецької області через суд міста Торецька протягом десяти днів з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Суддя: