РІШЕННЯ

Іменем України

01.02.2016 року Франківський районний суд м. Львова у складі:

головуючого судді Дзеньдзюри С.М.

при секретарі Стасишин А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за позовом ЛКП «Вулецьке» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за гаряче водопостачання,-

в с т а н о в и в:

позивач звернувся до суду з позовом з тих підстав, що відповідач не проводить оплату за послуги гарячого водопостачання, допустив заборгованість за період з липня 2010 року по жовтень 2014 року в розмірі 9 174,54 грн., добровільно сплатити заборгованість не бажає, тому просить стягнути її в примусовому порядку.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, просив позов задоволити.

Відповідач в судовому засіданні позов заперечив. Вказав, що послуги із гарячого водопостачання із 15.04.2008 року йому не надавались. Окрім цього, зазначив, що заборгованість, яку позивач просить стягнути, утворилась за межами позовної давності, що є підставою для відмови у позові.

Заслухавши пояснення представника позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення.

У судовому засіданні встановлено, що відповідач проживає у ІНФОРМАЦІЯ_1, що вбачається з довідки з місця проживання про склад сімї і приписки, виданої ЛКП «Вулецьке» 20.10.2014р.за №788.

ЛКП «Вулецьке» надає відповідачу послуги гарячого водопостачання. Однак, відповідач допустив заборгованість за послуги гарячого водопостачання за період з липня 2010 року по жовтень 2014 року в розмірі 9 174,54 грн., яку добровільно не сплачує, що вбачається з представленої суду відомості про нарахування та оплату послуги.

Ст.60 ЦПК України передбачено, що кожна із сторін зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень.

Відповідно до ч.1 ст.57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Відповідно до п.1,2 ч.1 ст.13 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на комунальні послуги (централізоване постачання холодної води, централізоване постачання гарячої води, водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо).

Пунктом першим частини першої статті 20 вищевказаного Закону передбачено право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, при цьому, такому праву відповідає визначений п.5 ч.3 ст.20 Закону обов'язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Відповідач зобовязаний і за відсутності договору про надання послуг з ЛКП «Вулецьке» сплачувати кошти за послуги з гарячого водопостачання, оскільки згідно ст. 11 ЦК України зобовязання виникають не лише з підстав передбачених законодавством, зокрема з угод, а також з дій громадян і організацій, які в силу загальних засад і змісту цивільного законодавства породжують цивільні права і обовязки, а між сторонами фактично виникли цивільно-правові відносини.

Відтак, суд приходить до висновку, що заявлені ЛКП «Вулецьке» вимоги про стягнення боргу є правомірними, однак підлягають до часткового задоволення у звязку із спливом позовної давності.

Згідно ст. 256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Відповідно до ст. 267 ЦК України, сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Як зазначено у постанові Пленуму Верховного суду України №11 Про судове рішення, встановивши, що строк для звернення з позовом пропущено без поважних причин, суд в рішенні зазначає про відмову в позові з цих підстав, крім випадків, коли позов не доведений.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що в позов слід задоволити в частині стягнення з відповідача 5,65 грн. боргу за гаряче водопостачання.

Відповідно до ст.88 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача в користь позивача 243,60 грн. судового збору.

Керуючись ст.ст.10,11,60,208,209,212-216,218 ЦПК України, суд,-

в и р і ш и в:

позов задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ЛКП Вулецьке заборгованість в розмірі 5 (пять) грн. 65 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ЛКП Вулецьке 243,60 грн. судового збору.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом 10 днів з дня його проголошення.

Суддя Дзеньдзюра С.М.