Справа №485/405/16-ц 11.05.2016 11.05.2016 11.05.2016
Провадження №22-ц/784/1219/16
Справа №485/405/16ц
Провадження № 22ц/784/1219/16 Головуючий у 1-ї інстанції Устіченко К.І.
Категорія 27 Доповідач в апеляційній інстанції Ямкова О.О.
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

11 травня 2016 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Миколаївської області у складі:

головуючого: Ямкової О.О.,

суддів: Колосовського С.Ю., Локтіонової О.В.,

із секретарем: Тищенком Л.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу

за апеляційною скаргою

ОСОБА_2

на рішення Снігурівського районного суду Миколаївської області від 5 квітня 2016 року

за позовом

Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк»

(далі - ПАТ КБ «ПриватБанк»)

до ОСОБА_2

про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И Л А:

У березні 2016 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення 17 878 грн. 42 коп. заборгованості за договором про відкриття поточного рахунку з використанням платіжної картки «Кредитка Універсальна».

Позивач зазначав, що позичальник ОСОБА_2 в порушення умов укладеного з ним 2 листопада 2010 року заявки-договору у встановлені строки не погашає тіло кредиту і проценти за користування кредитом, а тому він має право вимагати повернення кредитних коштів з урахуванням неустойки.

Рішенням Снігурівського районного суду Миколаївської області від 5 квітня 2016 року позов банка задоволено частково, ухвалено про стягнення на його користь з ОСОБА_2 16 840 грн. 36 коп. заборгованості та 1 378 грн. 00 коп. судових витрат.

В апеляційній скарзі відповідач ОСОБА_2, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду і ухвалите нове, яким задовольнити вимоги банка тільки в частини заборгованості за тілом кредиту.

Заперечуючи проти апеляційної скарги, представник позивача вважає доводи скарги необґрунтованими.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши наведені в скарзі доводи та дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню із наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, 2 листопада 2010 року між КБ «Приватбанк» і ОСОБА_2 укладено заявку-договір № SAMDN4227 на надання кредиту з використанням платіжної картки «Кредитка Універсальна». За кредитною карткою на момент укладення договору встановлено кредитний ліміт в сумі 1 000 грн. 00 коп., який збільшено за ініціативою банка у березні 2013 року до 6 500 грн. 00коп. під 3% в місяць зі сплатою комісії за зняття готівки, та нарахування прострочених процентів за Тарифами банка (а.с.9-10).

У разі порушення зобов'язань при користуванні картковим рахунком, передбачено сплату пені за кожен день прострочення по сплаті кредиту та в розмірі 1% від розміру заборгованості один раз на місяць при наявності прострочення сплати кредиту чи процентів, а також штрафу при наявності порушення строків платежів більше, ніж 120 днів, в розмірі 500грн.00коп.+5% від суми позову.

Також позичальника ОСОБА_2 зобов'язано здійснювати оплату вартості послуг, які надаються банком при здійсненні розрахунково-касового обслуговування рахунку в розмірі, строки та порядку, визначеними Правилами і Тарифами (а.с.9-34).

Позичальником при укладенні договору отримано дві платіжних картки строком дії до квітня та вересня 2014 року, які у подальшому обмінені на нові платіжні картки строком дії до березня 2016 року.

З 2 лютого 2015 року по 13 квітня 2016 року відповідача ОСОБА_2 призвано на військову службу у відповідності до Указу Президента України від 14 січня 2015 року №15/2015 «Про часткову мобілізацію», у зв'язку з чим останнім припинено погашення кредитної заборгованості.

Станом на 31 січня 2016 року банком нарахована заборгованість відповідача за зазначеним договором, яка складає 17 878 грн. 42 коп. ( 6 328 грн. 61 коп. - заборгованість за тілом кредиту, 10 122 грн. 27 коп. - проценти за користування кредитом, 100 грн. 00 коп. пені, 500 грн. 00 коп. - фіксована частина штрафу і 827 грн. 54 коп. - процентна складова штрафу).

При її нарахуванні банком частково враховано проходження відповідачем служби в період мобілізації, та здійснено списання процентів та пені за період з січня по грудень 2015 року. Одночасно, з 14 січня 2016 року відновлено нарахування процентів та пені, а також додатково нараховані штрафи.

Суд першої інстанції установивши такі факти, вірно визначився із характером спірних правовідносин, врахував положення ст. ст. 526, 599, 1049, 1054 ЦК України, частини 15 статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», відповідні умови договору, Умови та правила надання банківських послуг, затверджених наказом від 6 березня 2010 року № СП-2010-256 та Правила користування платіжною карткою «Універсальна», затверджених відповідними наказами, а також наявність інших обставин, які мають істотне значення для справи, та обґрунтовано задовольнив позов банка в частині стягнення суми кредиту в сумі 6 328 грн. 61 коп. та процентів, нарахованих банком за період до мобілізації відповідача, а саме станом на січень 2015 року і в розмірі 9 133 грн. 75 коп..

Заперечення відповідача стосовно того, що у банка відсутні підстави для нарахування процентів за період до січня 2015 року, не заслуговують на увагу, так як військовослужбовці звільняються від їх сплати, а банки не можуть нараховувати проценти за користування кредитними коштами тільки на період мобілізації позичальника, яка для відповідача відбулася з 2 лютого 2015 року.

Разом з тим, стягуючи в загальній сумі заборгованості 100 грн. пені та штрафні санкції в сумі 500 грн. і 778 грн., суд першої інстанції не перевірив обґрунтованість доводів позичальника і не звернув увагу на наданий банком розрахунок, та на те, що пеня, розрахована накопичувальним підсумком списана банком у квітні 2015 року, а нова в сумі 100 грн. 00 коп. нарахована у період проходження служби відповідачем, а також самостійно, без розрахунку банка, нарахував штрафні санкції станом на січень 2015 року, які позивачем не були пред'явлені до стягнення, оскільки розраховані на період мобілізації позичальника.

Тому, така сума неустойки як пеня та штрафи, які помилково стягнуті судом першої інстанції, не підлягають стягненню з відповідача, так як нараховані кредитором у період мобілізації позичальника.

За таких обставин, колегія суддів не вбачає підстав для скасування рішення суду першій інстанції, але є підстави для його зміни у відповідності до п. 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України зі зменшенням загальної суми заборгованості до 15 462 грн. 36 коп., яка складається із тіла кредиту та заборгованості за процентами, розрахованої станом на січень 2015 року.

На підстав та у відповідності до ст. 88 ЦПК України, слід зменшити розмір судових витрат до 1 102 грн. з урахуванням розміру задоволених вимог банка.

Керуючись статтями 303, 307, 309, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Снігурівського районного суду Миколаївської області від 5 квітня 2016 року змінити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за договором з використанням платіжної картки від 2 листопада 2010 року в загальному розмірі 15 462 грн. 36 коп., яка складається з: 6 328 грн. 61 коп. - заборгованості за тілом кредиту і 9 133 грн. 75 коп. - процентів за користування кредитом, а також судові витрати в розмірі 1 102 грн. 00 коп..

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржене в касаційному порядку протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуюча Судді