Справа № 755/6566/16-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" квітня 2016 р. суддя Дніпровського районного суду м. Києва Яровенко Н.О., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи: Національний банк України, Фонд гарантування вкладів фізичних осіб про захист прав споживачів та стягнення шкоди, -

в с т а н о в и в:

В провадження Дніпровського районного суду м. Києва надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи: Національний банк України, Фонд гарантування вкладів фізичних осіб про захист прав споживачів та стягнення шкоди.

З позовної заяви вбачається, що позивач просить стягнути 3332615 грн. 35 коп. у рахунок відшкодування шкоди, тому до даних правовідносин застосовується положення ст. 109 ЦПК України. Адресою відповідача, як зазначено у заяві, є АДРЕСА_1

Пунктом 22 ст. 1 ЗУ "Про захист прав споживачів" передбачено, що споживачем є фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує, або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов'язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов'язку найманого працівника.

В пунктах 1, 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 квітня 1996 року за №5 "Про практику розгляду цивільних справ за позовами про захист прав споживачів" роз'яснено, що споживачем, права якого захищаються на підставі Закону, є лише громадянин (фізична особа), котрий придбає, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити товари (роботи, послуги) для власних побутових потреб. Оскільки Закон не визначає певних меж своєї дії, судам слід мати на увазі, що до відносин, які ним регулюються, належать, зокрема, ті, що виникають із договорів про надання фінансово-кредитних послуг для задоволення власних побутових потреб громадян (у тому числі про надання кредитів, відкриття й ведення рахунків, проведення розрахункових операцій, приймання зберігання цінних паперів, надання консультаційних послуг).

Тобто, виходячи з роз'яснень Верховного Суду України, позовна заява про захист прав споживача подається саме споживачем, у разі порушення його прав, передбачених ст. 4-15 ЗУ "Про захист прав споживачів".

У позовній заяві відповідачем визначено ОСОБА_2, однак він не є стороною договору банківського вкладу «НВУ «Піврічний» №841739/14 (в доларах США) від 08.09.2014р., позивач ОСОБА_1 не є споживачем послуг ОСОБА_2 за вищезазначеним договором банківського вкладу.

Тому положення ч. 3 ст. 22 ЗУ "Про захист прав споживачів" не розповсюджуються на зазначені правовідносини.

Формальне посилання представника позивача, як на підставу визначення підсудності, на положення ч. 5 ст. 110 ЦПК України, суперечить нормам як процесуального, так і матеріального права, та виходить за межі заявлених позовних вимог, які не ґрунтуються на положеннях ЗУ "Про захист прав споживачів".

Підсудністю у цивільному судочинстві визначено розмежування компетенції між окремими ланками судової системи і між судами однієї ланки щодо розгляду і вирішення підвідомчих їм цивільних справ.

Відповідно до ст. 115 ЦПК України, якщо суддя, вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, встановить, що справа не підсудна цьому суду, заява повертається позивачу для подання до належного суду.

Позивач зазначає адресу ОСОБА_2 - АДРЕСА_1, що територіально не відноситься до юрисдикції Дніпровського районного суду м. Києва.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.7 Закону України "Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається ухвалою суду в разі повернення заяви або скарги.

Таким чином, суддя вирішує питання про повернення сплаченого позивачем судового збору, який сплачено позивачем при зверненні з даним позовом до суду, що документально підтверджується оригіналом платіжного документа.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. ст. 109, 115, 121, 208, 210 ЦПК України, суддя,-

у х в а л и в :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи: Національний банк України, Фонд гарантування вкладів фізичних осіб про захист прав споживачів та стягнення шкоди повернути позивачу для подання до належного суду.

Повернути ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 6890 (шість тисяч вісімсот девяносто) грн. 00 коп., який сплачено на підставі квитанції № 152986011 від 08 квітня 2016 року на рахунок №0005 МФО №820019, відкритий в ГУДК України в м. Києва, отримувач УДК в Дніпровському районі м. Києва.

До суду може бути подана апеляційна скарга на ухвалу суду протягом п'яти днів з дня її проголошення, а особами, які не були присутні при її оголошенні протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Н. О. Яровенко