_________________________________________________________________________________________________________________________
Справа № 520/5331/16-ц
Провадження № 2/520/3225/16
УХВАЛА

про виправлення описки

31 травня 2016 року

Київський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого судді Прохорова П.А.,

при секретарі Цвігун А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі заяву представника позивача про виправлення описки, що булла допущена в ухвалі про забезпечення позову, постановленої 23.05.2016 року в рамках провадження по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про звернення стягнення на майно,

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернувся до суду з вказаною заявою про виправлення описки в ухвалі про забезпечення позову, що полягає у помилковому зазначенні за текстом такої ухвали по-батькові ОСОБА_6 «Анатолійович», замість належного «Антонович», оскільки така описка перешкоджає належному виконанню вказаної ухвали а отже й вжиттю відповідних заходів.

Після отримання такої заяви суд дійшов висновку про необхідність її невідкладного розгляду, та застосування до порядку вирішення такої заяви спеціальних положень ч.1 ст. 153 ЦПК України, оскільки тільки у такий спосіб можливо створити належні умови для захисту передбачених процесуальним законодавством прав та інтересів, про необхідність захисту яких суд дійшов висновку в Ухвалі від 23.05.2016 року, про застосування заходів забезпечення позову.

Таким чином суд розглянув заяву представника позивача про виправлення описки невідкладно, без повідомлення відповідачів.

Так, суд вказує, що відповідно до ст. 219 ЦПК України, суд за заявою особи, яка бере участь у справі може виправити допущену у судовому рішенні описку.

Ухвала про забезпечення позову є особливою формою викладення судового рішення, що випливає з системного аналізу положень 153, 208 ЦПК України.

Її особливість витікає зокрема з того, що така ухвала підлягає негайному виконанню, та її оскарження не перешкоджає виконанню.

Така особливість зумовлена самою метою інституту забезпечення позову, що полягає у невідкладному вжитті судом, в провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують реальне виконання можливого позитивно прийнятого рішення.

Застосування заходів забезпечення позову відбувається за заявою позивача та без повідомлення інших учасників справи, ухвала про забезпечення позову вручається (надсилається) особі, за відсутності якої її було постановлено відбувається після її виконання.

Такий порядок розгляду питання про забезпечення позову спрямований на забезпечення реального виконання вжитих судом заходів забезпечення позову, та унеможливлення ухилення відповідачами від настання для них реальних наслідків відповідної ухвали у період з часу її постановлення до часу її виконання.

Натомість за обставинами справи вбачається, що 23.05.2016 року суд, за заявою представника позивача, постановив у справі №520/5331/16-ц ухвалу про забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно: 1/2 частини житлового будинку за адресою місто Одеса, вул. Лінія 1 Дмитрієвки, 19.

Предявлення такої ухвали до виконання було доручено представнику позивача, ОСОБА_7.

Як вбачається з заяви про виправлення описки, ОСОБА_7 звернувся до державного реєстратора з заявою про реєстрацію відповідних обтяжень вказаного нерухомого майна (предявив ухвалу до виконання), однак 28.05.2016 року державним реєстратором ОСОБА_8 було прийнято рішення про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень №29798867.

Підставою для відмови у державній реєстрації обтяжень (виконанні ухвали суду) стала вказівка у мотивувальній частині такої ухвали про приналежність майна, на яке накладено обтяження, ОСОБА_9, в той час коли державний реєстр прав власності на нерухоме майно містить відомості про реєстрацію прав власності на зазначене мано за ОСОБА_6.

Як вбачається зі змісту Ухвали Київського районного суду м. Одеси №520/5331/16-ц від 23.05.2016 року, судом при постановленні такої ухвали було досліджено інформаційну довідку №53950463 від 24.02.2016 року, де зазначено про факт приналежності зазначеного нерухомого майна саме ОСОБА_6, та свідоцтво про смерть, бланк серії 1-ЖД №251974, з якого вбачається факт смерті вказаної особи.

Таким чином суд доходить висновку про те, що належним по-батькові особи, про приналежність якій 1/2 частини житлового будинку за адресою місто Одеса, вул. Лінія 1 Дмитрієвки, 19 вказано у мотивувальній частині є «Антонович», натомість по-батькові «Анатолійович» - вказано помилково.

Згідно розяснень, наданих у Постанові Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9, судам було наголошено на тому, що особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову.

Натомість вбачається, що через зазначену описку в ухвалі суду, така ухвала по-перше до тепер залишається невиконаною, а по-друге існує обєктивна необхідність вирішення питання про виправлення у ній описки, загальний порядок вирішення якого передбачає сповіщення (виклик) всіх учасників справи та проведення відповідного судового засідання, що суперечить приписам ч.7 ст. 153 ЦПК України, та що тягне за собою порушення наведених засад інституту забезпечення позову щодо невідкладності та допуску такої ухвали до негайного виконання.

У випадку виникнення правової колізії суд має керуватися спеціальним законом, а тому з огляду на наведені вище обставини та доводи суд надає перевагу положенням ст. 153 ЦПК України.

Разом з тим слід зазначити про те, що положеннями ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір. Таке положення Конвенції поширюється як на вирішення справи в цілому, так і на розгляд окремих процесуальних питань, зокрема таких як забезпечення позову.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, положення ст. 6 Конвенції поширюється у тому числі на питання безпосереднього виконання рішень судів.

Як вказано вище Ухвала про забезпечення позову є судовим рішенням.

Таким чином неможливість виконання такої ухвали чи порушення спеціального порядку її виконання у розумінні ухвали як форми судового рішення, через наявність уній описки, через недолік національного законодавства з спеціального врегулювання такого питання, - є неприпустимим, про що неодноразово вказував Європейський суд з прав людини у рішеннях про задоволення позовів фізичних осіб до України, поданих з мотивів невиконання судових рішень: у справі «Сокур проти України» (Заява № 29439/02) 26 квітня 2005 року, у справі Справа «Астанков проти України» (Заява № 5631/03) 01 червня 2006 року, у справі «Хворостяной та інші проти України» (Заява № 54552/09 та 249 інших заяв) 25 липня 2013 року.

Таким чином суд вказує на необхідність виправлення зазначеної описки та наголошує на обєктивну наявність підстав для відступу від загальних правил розгляду питання про виправлення описки та необхідність розгляду цієї заяви про виправлення описки у передбаченому ч.1 ст. 153 порядку, із наступним невідкладним виконанням постановленої Ухвали про виправлення описки, за правилами, що встановлені до Ухвали про забезпечення позову.

Керуючись ст.ст. 1-3, 8, 152-153, 208-210, 219, 293 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву представника позивача про виправлення описки, що булла допущена в ухвалі про забезпечення позову, постановленої 23.05.2016 року в рамках провадження по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про звернення стягнення на майно, задовольнити.

Виправити описку, допущену у мотивувальній частині Ухвали Київського районного суду м. Одеси №520/5331/16-ц від 23.05.2016 року про забезпечення позову, вказавши у мотивувальній частині прізвище, імя та по-батькові особи, за якою зареєстровано право власності на 1/2 частини житлового будинку за адресою місто Одеса, вул. Лінія 1 Дмитрієвки, 19; - «Грищук Вячеслав Антонович», замість вказаних помилково «Грищук Вячеслав Анатолійович».

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Одеської області шляхом подання до Київського районного суду м. Одеси апеляційної скарги протягом пяти днів з дня її проголошення, а особами, які не брали участі у розгляді справи - протягом пяти днів з дня отримання її копії, однак оскарження цієї ухвали не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Суддя Прохоров П. А.