Справа № 305/2328/15-ц
Провадження по справі № 2/305/268/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.01.2016 року. Рахівський районний суд Закарпатської області

у складі: головуючої - судді Бліщ О.Б.

секретаря - Вербещук В.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Рахів цивільну справу за позовом ОСОБА_1, як законного представника в інтересах малолітньої ОСОБА_2 до Росішківської сільської ради Рахівського району Закарпатської області в особі виконавчого комітету, третя особа без самостійних вимог: Рахівське районне управління юстиції Закарпатської області в особі реєстраційної служби про визнання права власності на спадкове майно,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1, як законний представник Малолітньої ОСОБА_2 звернулася в суд з позовом до Росішківської сільської ради Рахівського району Закарпатської області в особі виконавчого комітету, третя особа без самостійних вимог: Рахівське районне управління юстиції Закарпатської області в особі реєстраційної служби про визнання права власності на спадкове майно.

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що вона ОСОБА_1 являється дружиною ОСОБА_3, а ОСОБА_2, його дочкою. ІНФОРМАЦІЯ_2 її чоловік ОСОБА_3 помер, про що складено відповідний актовий запис про смерть №13 та про що виконкомом Росішківської сільської ради Рахівського району Закарпатської області видано свідоцтво про смерть серії НОМЕР_2. Після його смерті залишилося, як спадкове майно, житловий будинок АДРЕСА_1, який був його особистою власністю на підставі договору дарування від 01 серпня 2008 року. Спадкоємцями першої черги спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 є вона ОСОБА_1, їхня малолітня дочка ОСОБА_2 та батьки чоловіка - ОСОБА_4, ОСОБА_5 та його дружина ОСОБА_1, однак останні відмовилися від прийняття спадщини на користь ОСОБА_2. Малолітня ОСОБА_2 спадщину після смерті батька ОСОБА_3 в силу ч.4 ст. 1268 ЦК України прийняла. Разом з тим, отримати в нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_3, вона, як законний представник малолітньої дочки ОСОБА_2 не змогла, оскільки державним нотаріусом їй в цьому відмовлено, через те, що відсутня реєстрація правовстановлюючих документів спадкового майна. На підставі наведеного просила визнати за малолітньою ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН: НОМЕР_1, мешканкою АДРЕСА_2 в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_3 право власності на житловий будинок №155, загальною площею 50,95 кв.м. та житловою площею 37,1 кв.м. в цілій частині разом з надвірними спорудами, що розташований в АДРЕСА_1.

Позивачка, ОСОБА_1 в судове засідання не з"явилася, однак її представник ОСОБА_6 надав суду заяву про розгляд справи без йогої участі. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити з підстав зазначених в позовній заяві. На задоволенні позову наполягає.

Представник відповідача, виконавчого комітету Росішківської сільської ради Рахівського району Закарпатської області, в судове засідання не з'явився, однак сільський голова, Оленчук М.П. надіслав заяву, в якій просив розглянути справу без їхнього представника. Позовні вимоги визнають, просять позов задовольнити у повному обсязі.

Представник третьої особи без самостійних вимог на предмет спору, Реєстраційної служби Рахівського РУЮ, в судове засідання не з'явився, однак завідувач скектору державної реєстрації речових прав на нерухоме майно Рахівського РУЮ, Петращук І.В., надав суду заяву про розгляд справи без участі представника реєстраційної служби, позовні вимоги залишають на розсуд суду, відповідно до чинного законодавства.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши їх доказами, суд прийшов до наступного висновку.

У відповідності до положень частини 1 статті 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідачем у справі являється особа, діями якої порушуються права та інтереси відповідача.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер громадянин ОСОБА_3, що стверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3 від 20 серпня 2012 року.

Після його смерті відкрилася спадщина на все належне йому майно, в тому числі і на житловий будинок АДРЕСА_1.

Оскільки спадщина на за померлим ОСОБА_3 відкрилася ІНФОРМАЦІЯ_2 то дані цивільні правовідносини слід врегульовувати положеннями Книги шостої "Спадкове право" ЦК України (в редакції 2004 року).

Згідно ст. ст. 1217, 1258 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив та батьки.

З матеріалів справи, судом встановлено, що після смерті ОСОБА_3 спадкоємцем першої черги за законом являється його малолітня дочка ОСОБА_2, що стверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_4 від 11 червня 2007 року. Іншими спадкоємцями першої черги за законом після смерті ОСОБА_3, являються його батьки ОСОБА_4, ОСОБА_5 та його дружина ОСОБА_1, однак останні відмовилися від прийняття спадщини на користь ОСОБА_2, що стверджується їхніми нотаріально-посвідченими заявами.

Звернення позивачки до суду з вимогою визнання права власності на спадкове майно зумовлене порушенням її прав на отримання власності в порядку спадкування згідно відмови нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом в її користь, в зв`язку з відсутністю реєстрації правовстановлюючих документів на спадкове майно.

При вирішенні спорів щодо спадкування права власності на нерухоме майно звертається увага на зміну редакції ч. 4 ст. 331 і ч. 4 ст. 334 ЦК та інших норм цивільного законодавства і застосовується редакція закону, яка діяла на час виникнення права у самого спадкодавця та на час відкриття спадщини.

Належність правовстановлюючих документів встановлюється судом відповідно до законодавства, яке було чинним на час набуття права власності на житловий будинок, споруду, зокрема, відповідно до Переліку правовстановлюючих документів, на підставі яких провадиться реєстрація будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженого Міністерством комунального господарства УРСР 31 січня 1966 року та погодженого з Верховним Судом УРСР 15 січня 1966 року, який втратив чинність згідно з наказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству від 13 грудня 1995 року, та інших нормативно-правових актів.

Якщо право власності на житловий будинок, споруду підтверджується належними правовстановлюючими документами на час виникнення права власності на будівлі, споруди, органи місцевого самоврядування зобов'язані видати довідку про належність житлового будинку на праві приватної власності спадкодавцеві, оскільки до компетенції виконкомів місцевих рад відносилось також питання узаконення цих будівель та внесення записів про право власності на будинки за громадянами у погосподарські книги місцевих рад. Погосподарські книги є особливою формою статистичного обліку, що здійснюється в Країні (УРСР) із 1979 року, в яких при визначення року побудування зазначається рік введення в експлуатацію будинку, тобто, записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності.

Судом встановлено, що житловий будинок АДРЕСА_1, являвся особистою власністю нині померлого ОСОБА_3, що стверджується договором дарування від 01 серпня 2008 року, посвідченого приватним нотаріусом Маріна А.С., однак останній не здійснив державну реєстрацію, що є перешкодою для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом.

За таких обставин, суд констатує, що вище зазначений житловий будинок не можна розцінювати як об'єкт самочинного будівництва.

Стаття 1268 ЦК України проголошує, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Судом встановлнено, що малолітня ОСОБА_2, як спадкоємець першої черги за законом, у відповідності до ст. 1268 ЦК України, прийняла спадщину, після смерті свого батька, що стверджується заявою про прийняття спадщини та Витягом про реєстрацію у спадковому реєстрі №33029416 від 10.01.2013 року.

Таким чином, враховуючи, що позивачка по справі являється спадкоємцем першої черги спадкоємців за законом, спадщину прийняла, майнового спору з приводу спадкування не існує, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню.

Питання про відшкодування судових витрат позивачкою не ставилося.

Керуючись ст.ст. 10,11,60, 131, 209, 212-215, 218, 223, 294 ЦПК України суд,-

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати за малолітньою ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН: НОМЕР_1, мешканкою АДРЕСА_2 в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_3 право власності на житловий будинок №155, загальною площею 50,95 кв.м. та житловою площею 37,1 кв.м. в цілій частині разом з надвірними спорудами, що розташований в АДРЕСА_1.

Витрати по сплаті судового збору залишити за позивачкою.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення суду може бути оскаржено протягом десяти днів з дня його проголошення до цивільної палати апеляційного суду Закарпатської області через Рахівський районний суд. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуюча: Бліщ О.Б.

З оригіналом вірно,

Суддя Рахівського районного суду: Бліщ О.Б.