Справа № 127/1765/16-ц Провадження № 22-ц/772/2613/2016Головуючий в суді першої інстанції Венгрин О. О.
Категорія 39 Доповідач Панасюк О. С.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 серпня 2016 рокум. Вінниця

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Вінницької області у складі: головуючого - судді Панасюка О.С., суддів Жданкіна В.В., Медвецького С.К., з участю секретаря судового засідання Топольської В.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Вінницької міської ради про встановлення факту проживання однією сім'єю зі спадкодавцем не менше як п'ять років до часу відкриття спадщини за апеляційною скаргою Вінницької міської ради на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 4 липня 2016 року, -

встановила:

В лютому 2016 року ОСОБА_2 звернулась до суду з цим позовом, вказуючи, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3, після смерті якої відкрилася спадщина у виді кімнати АДРЕСА_1. Впродовж 20 років до дня смерті ОСОБА_3 вони спільно проживали, вели спільне господарство, сприймали одна одну як дочка та матір. Після смерті ОСОБА_3 ОСОБА_2 звернулась до Другої Вінницької державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, однак не може отримати свідоцтво про право на спадщину через відсутність кровного споріднення зі спадкодавницею, відтак просила встановити факт, що вона проживала з ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1, однією сім'єю більше як п'ять років до дня її смерті - з березня 2008 року по ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 4 липня 2016 року позов задоволено. Встановлено, що ОСОБА_2 проживала з ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1, однією сім'єю більше як п'ять років до дня її смерті, а саме з березня 2008 року.

В апеляційній скарзі Вінницька міська рада, посилаючись на порушення норм процесуального права, правильне застосування норм матеріального права, недоведеність обставин, які суд вважав встановленими, просила скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове про відмову у позові.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах заявлених вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона підлягає задоволенню з таких підстав.

Ч. ч. 1, 2 ст. 303 ЦПК України передбачено, що під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції; апеляційний суд досліджує лише ті докази, які судом першої інстанції були досліджені з порушенням встановленого порядку або в дослідженні яких було неправомірно відмовлено, а також нові докази, неподання яких до суду першої інстанції було зумовлено поважними причинами.

Таким чином, судова колегія розглядає справу та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції.

Згідно зі ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим; законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом; обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були дослідженні в судовому засіданні.

Цим вимогам рішення не відповідає з огляду на таке.

Задовольняючи заяву суд першої інстанції дійшов висновку про доведеність факту проживання ОСОБА_2 з ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1, однією сім'єю більше як п'ять років до дня її смерті.

Проте з такими висновками суду першої інстанції погодитись не можна з таких міркувань.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3, якій належала кімната АДРЕСА_1, там же вона була зареєстрована до дня смерті. 12 червня 2013 року ОСОБА_2 подала до Другої Вінницької державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті ОСОБА_3 Спадкоємців за законом та за заповітом, які б у встановлений законом строк подали заяви про прийняття спадщини, вона не мала.

Згідно з актом від 25 листопада 2015 року, складеним жителями гуртожитку ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6, з 1992 року проживала з ОСОБА_2 в кімнатах АДРЕСА_2, АДРЕСА_3.

За змістом ч. ч. 1 - 3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки.

Подружжя вважається сім'єю і тоді, коли дружина та чоловік у зв'язку з навчанням, роботою, лікуванням, необхідністю догляду за батьками, дітьми та з інших поважних причин не проживають спільно.

Дитина належить до сім'ї своїх батьків і тоді, коли спільно з ними не проживає.

Права члена сім'ї має одинока особа.

Сім'я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Отже, для встановлення факту проживання однією сім'єю осіб, які не перебувають у шлюбі між собою, не мають кровного споріднення, не є усиновлювачем та усиновленим, необхідно встановити не лише факт спільного проживання таких осіб, а й наявність у них спільних прав і обов'язків та на яких незаборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства, ці відносини, а отже й права і обов'язки виникли.

Так, СК України визначає, що право на майно (ст. 74) та право на утримання (ст. 91) мають лише жінка та чоловік, які проживають однією сім'єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі.

Спільне проживання та ведення спільного господарства особами однієї статі, які не мають кровного споріднення, не є усиновлювачем та усиновленим, не створює підстав для виникнення у них спільних прав і обов'язків як членів сім'ї (передбачених нормами сімейного законодавства).

Крім того, колегія суддів звертає увагу, що позовне провадження - це вид провадження у цивільному процесі, у якому розглядається спір про право цивільне, тобто спір, який виникає з цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин.

За змістом ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу у спосіб, визначений частиною другою цієї статті, або встановлений договором або законом.

Отже, позовне провадження передбачає наявність матеріально-правової вимоги про захист порушеного, невизнаного або оспорюваного права або інтересу позивача, яка б відповідала одному або кільком способам захисту цивільних прав, визначених ч. 2 ст. 16 ЦК України, договором або законом.

Натомість, за відсутності спору про право особа може звернутись із заявою в порядку окремого провадження про встановлення факту, від якого залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичної особи (п. 5 ч. 2 ст. 234, ч. 2 ст. 256 ЦПК України).

Як видно із матеріалів справи саме в такому порядку зверталась ОСОБА_2 до Вінницького міського суду Вінницької області у вересні 2015 року (а. с. 28), заяву якої залишено без розгляду ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 10 листопада 2015 року на підставі ч. 6 ст. 235 ЦПК України, оскільки суд встановив, що між ОСОБА_2 та Вінницькою міською радою існує спір про право.

Проте, при відкритті провадження у справі та підготовці її до судового розгляду суд першої інстанції всупереч приписам ч. 4 ст. 10 ЦПК України, яка зобов'язує суд сприяти повному і всебічному з'ясуванню обставин справи, не визначився зі змістом позовних вимог, не з'ясував яке право позивачки порушується, не визнається або оспорюється відповідачем і у який спосіб воно підлягає захисту. В порушення вимог п. 3 ч. 1 ст. 215 ЦПК України мотивувальна частина рішення суду взагалі не містить визначення правовідносин сторін, відповідно до встановлених судом обставин справи, висновку про те, чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси позивачки, а якщо так, то ким.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 309, 313 - 314,3 16, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

вирішила:

Апеляційну скаргу Вінницької міської ради на рішення задовольнити.

Рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 4 липня 2016 року скасувати.

У позові ОСОБА_2 до Вінницької міської ради про встановлення факту проживання однією сім'єю зі спадкодавцем не менше як п'ять років до часу відкриття спадщини відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Вінницької міської ради судовий збір у розмірі 303 грн 16 к.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий /підпис/ О.С. Панасюк

Судді: /підпис/ В.В. Жданкін

/підпис/ С.К. Медвецький

Згідно з оригіналом О.С. Панасюк