Справа № 464/4167/16 Головуючий у 1 інстанції: Борейко С.В.
Провадження № 22-ц/783/5837/16 Доповідач в 2-й інстанції: Цяцяк Р. П.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 жовтня 2016 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого - судді Цяцяка Р.П.,

суддів Ніткевича А.В. і Шумської Н.Л.,

при секретарі Цапові П.М.,

за участю позивачки ОСОБА_3 і її представника ОСОБА_4;

відповідача ОСОБА_5 і його представника - адвоката Гавріш-Каракаптан Г.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на рішення Сихівського районного суду м.Львова від 04 серпня 2016 року,

В С Т А Н О В И Л А:

У травні 2016 року ОСОБА_7 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_5 у якому просила суд ухвалити рішення, яким встановити наступний порядок користування квартирою АДРЕСА_1 (в подальшому - „спірна квартира"): позивачці виділити жилу кімнату площею 12,4 кв.м., яка позначена у плані квартири цифрою 3; відповідачу - кімнату площею 20,1 кв.м., яка позначена у плані квартири цифрою 2. У спільному користуванні сторін залишити наступні приміщення: коридор площею 7,3 кв.м. позначений на плані цифрою 1, кухню площею 9,0 кв.м. позначену на плані цифрою 4, вбиральню площею 1,3 кв.м. позначену на плані цифрою 5, ванну площею 2,7 кв.м. позначену на плані цифрою 6, комірку площею 0,5 кв.м. позначену на плані цифрою 7, комірку площею 0,7 кв.м. позначену на плані цифрою 8, лоджію площею 1,9 кв.м. позначену на плані цифрою 9, та зобов'язати відповідача не чинити перешкод позивачці у користуванні 1/4 частки у спірній квартирі.

В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що 19.09.2002 року було зареєстровано шлюб між сторонами даного спору, від якого ІНФОРМАЦІЯ_1 у них народилася донька ОСОБА_10.

За час шлюбу сторонами було придбано спірну квартиру та набуто право власності в наступних частках: ОСОБА_5 - 3/4, а ОСОБА_8 - ОСОБА_9 - 1/4. Квартира в цілому складається з двох кімнат житловою площею 32,5 кв. м. та кухні. Загальна площа квартири - 55,9 кв. м. Рішенням Сихівського районного суду м. Львова від 26.04.2013 року шлюб між ними було розірвано. Покликалася на те, що не може домовитись з відповідачем про порядок поділу нерухомого майна (а.с. 2-4).

Оскаржуваним рішенням позов задоволено.

Встановлено наступний порядок користування квартирою АДРЕСА_1: ОСОБА_8 - ОСОБА_9 виділити жилу кімнату площею 12,4 кв.м., яка позначена у плані квартири цифрою 3; ОСОБА_5 виділити кімнату площею 20,1 кв.м., яка позначена у плані квартири цифрою 2. У спільному користуванні ОСОБА_8 - ОСОБА_9 та ОСОБА_5 залишити наступні нежитлові приміщення: коридор площею 7,3 кв.м. позначений на плані цифрою 1, кухню площею 9,0 кв.м. позначеною на плані цифрою 4, вбиральню площею 1,3 кв.м. позначеною на плані цифрою 5, ванну площею 2,7 кв.м. позначеною на плані цифрою 6, комірку площею 0,5 кв.м. позначеною на плані цифрою 7, комірку площею 0,7 кв.м. позначеною на плані цифрою 8, лоджію площею 1,9 кв.м. позначеною на плані цифрою 9.

Зобов'язано ОСОБА_5 не чинити перешкод ОСОБА_9- ОСОБА_8 у користуванні 1/4 частки у квартирі АДРЕСА_1. Вирішено питання судових витрат (а.с.49-52).

Дане рішення оскаржив відповідач ОСОБА_5

Апелянт просить оскаржуване рішення ,,змінити … та скасувати в частині встановлення порядку користування житловим приміщенням, відмовивши в задоволенні позовних вимог та відповідно змінивши в частині розподілу судових витрат'', покликаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи та на порушення норм матеріального і процесуального права.

Стверджує, що вирішуючи спір та виділяючи в користування співвласникам кімнати, суд не надав належної оцінки обставинам справи, не перевірив яка частина житлової площі у спірній квартирі належить кожному із співвласників, не встановив ідеальну частку кожного.

Вважає, що виділяючи в користування позивача житлову кімнату площею 12,4 м.кв., а відповідачу - площею 20,1 м.кв., та надаючи право спільного користування допоміжними та санітарними приміщеннями загальною площею 23,4 м.кв., суд першої інстанції порушив його право власності, оскільки 1/4 частка у спірній квартирі, що належить позивачці на праві приватної власності, в натурі складає 13,98 м.кв. загальної площі, в тому числі - 8,13 м.кв. житлової (а.с. 55-58).

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення апелянта і його представника на підтримання доводів апеляційної скарги та заперечення цих доводів зі сторони позивачки і її представника, перевіривши матеріали справи та законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає з наступних підстав.

Статтями 10 і 60 ЦПК України встановлено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін; сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості і що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Матеріалами справи стверджується і відповідачем не заперечується той факт, що позивачка є співвласником спірної квартири і їй належить 1/4 ідеальна частка цієї квартири.

Матеріалами справи також стверджується і позивачкою не заперечується той факт, що на 1/4 частку у спірній квартирі припадає 13,98 м.кв. загальної її площі, в тому числі - 8,13 м.кв. житлової площі.

Вище наведені обставини встановлені (зокрема) і судом першої інстанції, що і знайшло своє відображення в оскаржуваному рішенні, а відтак доводи апеляційної скарги стосоно того, що суд не перевірив, яка частина житлової площі у спірній квартирі належить кожному із співвласників та не встановив ідеальну частку кожного з них, є надуманими і до уваги прийматися не можуть.

Як вбачається з технічного паспорта на спірну квартиру, у ній відсутні приміщення, зокрема - житлові кімнати, які б по своїй площі ідеально відповідали ідеальній частці позивачки у спірній квартирі (а.с. 9а): дана обставина відповідачем не спростована.

В свою чергу, відповідачем, який не заперечує і не оспорює право власності позивачки на 1/4 ідеальну частку спірної квартири, не запропоновано будь-якого іншого варіанту користування сторонами цією квартирою, як об'єктом спільної часткової власності.

За вище наведених обставин колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дав належну оцінку всім обставинам і доказам по справі в їх сукупності та ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому приходить до висновку про те, що підстави для його скасування відсутні і апеляційну скаргу на нього, доводи якої не спростовують висновків рішення суду, слід залишити без задоволення.

Керуючись ст.ст. 303, 307 ч.1 п.1, 308, 314 ч.1 п.1, 315, 319 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 відхилити та залишити рішення Сихівського районного суду м.Львова від 04 серпня 2016 року без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання ухвалою законної сили.

Головуючий:

Судді: