Справа № 2-2320/10 Провадження №22-ц/773/151/16 Головуючий у 1 інстанції: Пушкарчук В.П.
Категорія:27 Доповідач: Бовчалюк З. А.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

про відмову у відкритті апеляційного провадження у справі

01 лютого 2016 року місто Луцьк

Суддя судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Волинської області ОСОБА_1, ознайомившись з апеляційною скаргою відповідача ОСОБА_2 на повторне заочне рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 22 квітня 2010 року в справі за позовом Відкритого акціонерного товариства «ОСОБА_3 Аваль» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И Л А :

Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 22 квітня 2010 року позов Відкритого акціонерного товариства (далі ВАТ) «ОСОБА_3 Аваль» задоволено.

Ухвалено стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ід.н. НОМЕР_1, який проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, в користь ВАТ «ОСОБА_3 Аваль», заборгованість за кредитним договором № 014/1101/74/36902 від 17.07.2007 року в розмірі 411104,33 грн., з них заборгованість за кредитом 49093,23 долари США, заборгованість за відсотками 2379,30 доларів США, пеня 2478,17 доларів США, а всього заборгованість відповідача складає 53950,70 доларів США, що по курсу Національного банку України станом на 19.06.2009 року становить 411104,33 грн., а також додаткові витрати на конвертацію валюти для погашення заборгованості відповідача в розмірі 822,21 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 в користь ВАТ «ОСОБА_3 Аваль» судові витрати в розмірі 1700 грн. 00 коп. сплаченого судового збору та 250 грн. сплачених коштів на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в суді.

В грудні 2015 року відповідач ОСОБА_2 з пропуском встановленого законом строку подав апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції від 22 квітня 2010 року.

Ухвалою судді апеляційного суду від 24 грудня 2015 року зазначену апеляційну скаргу було залишено без руху і апелянту встановлений строк для усунення недоліків. А саме, запропоновано протягом 30 днів з моменту отримання копії даної ухвали звернутись до апеляційного суду з заявою про поновлення строку апеляційного оскарження із зазначенням поважних підстав для його поновлення.

На виконання вимог даної ухвали, апелянтом подано заяву про поновлення пропущеного строку, в якій останній вказує на те, що він не був належним чином повідомлений судом першої інстанції про дату, час та місце розгляду справи, не брав участь у розгляді справи, не був присутній під час оголошення судового рішення та не оскаржував вказане рішення.

Зокрема зазначає, що рекомендоване повідомлення про виклик його в судове засідання на 12 годину 22 квітня 2010 року йому не вручалось, було повернене в суд у звязку із закінченням терміну зберігання, копію рішення суду першої інстанції від 22 квітня 2010 року не отримував.

Дослідивши матеріали справи, приходжу до висновку про відмову в задоволенні заяви про поновлення строку, а відтак у відкритті апеляційного провадження, з таких підстав.

Відповідно до ст. ст. 72, 73 Цивільного процесуального кодексу (далі ЦПК) України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, якщо суд за клопотанням особи, що їх подала, не знайде підстав для поновлення строку. Суд поновлює строк у разі його пропущення з поважних причин.

Згідно з ч. 1 ст. 294 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Як вбачається з матеріалів справи, оскаржуване рішення ухвалено 22 квітня 2010 року (а. с. 58,59), 29 квітня 2010 року ОСОБА_2 особисто отримав копію оскаржуваного рішення, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а. с. 61). Копія повного тексту оскаржуваного рішення була направлено ОСОБА_2 за адресою, що ним зазначалась в заяві про перегляд заочного рішення м. Луцьк, вул. Стрілецька, 33/14.

Крім того, 29 листопада 2012 року представник відповідача ОСОБА_4 (довіреність №1125, посвідчена приватним нотаріусом Луцького міського нотаріального округу ОСОБА_5, видана до 29 травня 2015 року а. с. 63), отримала копію оскаржуваного рішення про що написала власноручно відповідну заяву (а. с. 62).

Відомості, щодо відкликання чи скасування, у передбаченому Законом порядку даної довіреності, ОСОБА_2 чи ОСОБА_4 не зазначали і такі в матеріалах справи відсутні.

Водночас 07 червня 2013 року представник відповідача ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_2 зверталась до суду із заявою про надання копій документів наявних в даній цивільній справі (а. с. 64) і такі нею були отримані.

10 січня 2014 року ОСОБА_4 зверталась до Луцького міськрайонного суду із проханням видати серед іншого і кредитний договір №014/1101/7436902 від 17.07.2007 року, укладений на ОСОБА_2 (а. с. 66).

В подальшому 10 лютого 2015 року та 26 жовтня 2015 року ОСОБА_4 ознайомлювалась з матеріалами даної цивільної справи та отримувала копії документів, що містились у даній справі (а. с. 77, 78).

Відтак представнику відповідача ОСОБА_4, яка діяла в інтересах ОСОБА_2 на підставі довіреності №1125, посвідченої приватним нотаріусом Луцького міського нотаріального округу ОСОБА_5, чинної до 29 травня 2015 року, достовірно було відомо про результати розгляду даної цивільної справи, починаючи з 29 листопада 2012 року.

Відповідно до ч. 3 ст. 27 ЦПК України особи, які беруть участь у справі зобовязані добросовісно здійснювати свої процесуальні права та обовязки.

Беручи до уваги наведену норму закону та враховуючи обставини справи, ОСОБА_2 або ж його представник ОСОБА_4, за умови належного виконання своїх процесуальних обовязків, не позбавлені були можливості у передбачені законом строки оскаржити повторне заочне рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 22 квітня 2010 року.

Не зважаючи на обовязок добросовісного здійснення процесуальних прав апеляційна скарга ОСОБА_2 була подана до суду по спливу пяти років і восьми місяців після ухвалення оскаржуваного рішення судом першої інстанції.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

У своєму рішенні у справі «Пономарьов проти України» Європейський суд зазначив, що суд визнає, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є обмеженими. Від суддів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їх справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде обмеженою, оскільки сторони в розумінні інтервалу часу мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження.

Згідно з ч. 3 ст. 297 ЦПК України, апеляційна скарга залишається без руху у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 294 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом тридцяти днів з моменту отримання ухвали особа має право звернутись до апеляційного суду з заявою про поновлення строків або вказати інші підстави для поновлення строку. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку апеляційного оскарження будуть визнані неповажними, суддя-доповідач відмовляє у відкритті апеляційного провадження.

З врахуванням викладено, приходжу до висновку, що позивач без поважних причин пропустив строки звернення до суду з апеляційною скаргою.

Безпідставне та необґрунтоване поновлення строків на апеляційне оскарження рішення суду відповідачу ОСОБА_2 буде порушувати законні права та інтереси протилежної сторони та суперечити принципу права на справедливий суд, що закріплений в ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 4 листопада 1950 року, яка набрала чинності для України з 11 вересня 1997 року, та згідно зі статтею 9 Конституції України є частиною національного законодавства України.

За таких обставин, враховуючи відсутність поважних причин пропуску строку апеляційного оскарження рішення, у відкритті апеляційного провадження в даній справі слід відмовити.

Керуючись ч. 3 ст. 297 ЦПК України,

У Х В А Л И Л А :

Відмовити у відкритті апеляційного провадження в справі за позовом Відкритого акціонерного товариства «ОСОБА_3 Аваль» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором за апеляційною скаргою відповідача ОСОБА_2 на повторне заочне рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 22 квітня 2010 року.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Суддя