Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 22-ц/781/2130/16 Головуючий у суді І-ї інстанції Галаган О. В.
Доповідач Франко В. А.
УХВАЛА

Іменем України

25.10.2016 колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Кіровоградської області у складі:

Головуючої суддя :Франко В.А.

Суддів: Мурашка С.І., Чельник О.І

при секретарі Постоєнко А.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування шкоди, завданої злочином за апеляційною скаргою представника ОСОБА_3 ОСОБА_5 на рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 12 серпня 2016 року, -

В С Т А Н О В И Л А:

Рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 12 серпня 2016 року було частково задоволено позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування шкоди, завданої злочином та стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 10631 грн.82 коп. матеріальної шкоди, завданої злочином. В решті позовних вимог - відмовлено. Вирішено питання судових витрат.

Суд задовольнив позов на суму 10631,80 грн. яка складається:-2201,05 грн.,- придбання ліків, - 81184 грн .- санаторно-курортне лікування, та проїзд до санаторію і в зворотному напрямку - 246 грн.11 коп.

Суд відмовив у задоволенні відшкодування : витрат на мобільний телефон, особистих речей з тих підстав, що залишкова вартість пошкодженого майна не встановлена також інфляційних втрат та трьох процентів річних, з тих підстав, що вони не підлягають задоволенню.

В цій частині рішення не оскаржувалось.

В апеляційній скарзі ставиться питання про скасування рішення суду першої інстанції з підстав порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Зазначається, зокрема, що суд посилався на докази, які не були прийняті , як докази в кримінальному провадженні при вирішені цивільного позову, оскільки позивачем не надавались оригінали документів. Цивільний позов в кримінальній справі був залишений без розгляду.

Суд проігнорував той факт, що в амбулаторній картці №8191 Кіровоградської обласної лікарні нічого не сказано про призначення та проходження позивачем санаторно-курортного лікування.

Також санаторно-курортна карта не відповідає установленим вимогам, що свідчить, що поїдка до санаторію була виключно власною ініціативою позивача.

В судовому засіданні апеляційної інстанції представник ОСОБА_3 підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити.

Представник ОСОБА_2 ОСОБА_6 заперечив проти доводів апеляційної скарги. Просив рішення суду першої інстанції залишити без змін. Суду пояснив, що ОСОБА_2 дійсно понесла матеріальні витрати за спричинені їй опіки. В санаторії лікувалась по направленню з обласної лікарні. На останньому судовому засіданні при розгляді кримінальної справи надавала оригінали документів, проте суддя відмовив їх долучати до справи з підстав не надання їх у процесі слухання справи.

Заслухавши доповідача, пояснення осіб, які з'явились у судове засідання, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах, визначених ст.303 ЦПК , обговоривши доводи апеляційної скарги,колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами цивільної та кримінальної справи, що вироком Кіровського районного суду м. Кіровограда від 27.10.2014 року ОСОБА_3 визнано винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України та призначено їй покарання у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки. На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_3 звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 на відшкодування моральної шкоди 10000 грн. (а.с. 8-12). (кримінальна справа № 404/5604/14-к, н/п 1-кп/404/459/14).

Встановлено, що 03.05.2014 року ОСОБА_3 на грунті особистих неприязних стосунків, що раптово виникли в ході сварки із ОСОБА_2 умисно вилила гарячий суп із каструлі на ОСОБА_2, чим спричинила останній тілесні ушкодження у вигляді опікових ран.

Згідно з ч. 4 ст. 61 ЦПК України, вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Судом встановлено, що згідно епікризу ОСОБА_2 з 03.05.2014 року по 26.05.2014 рік перебувала на стаціонарному лікуванні в опіковому відділенні Кіровоградської обласної лікарні з діагнозом: опік кипятком І-ІІ-ІІІ ст., 15 (0,1)% лівої верхньої кінцівки, тулуба, правого стегна, ІТП 16 ЕД, опіковий шок, іст. опікова хвороба. Лікування: фіз.р-р, р-р Рінгера, глюкоза 5%, промедол, кетанов, цефтріаксон + лідокаін, анальгін, дімедрол, лакто, перевязки с розчином антисептиків (хлоргексідіна), мазь «Дермазін» (а.с. 13).

Відповідно до епікризу з 02.09.2014 року до 08.09.2014 року позивач повторно перебувала на стаціонарному лікуванні в опіковому відділенні Кіровоградської обласної лікарні з діагнозом: опікова хвороба, період реконвалесценції, після опікові плоскі і гіпертрофічні рубці тулуба, правого стегна. Лікування у вигляді: лазеротерапії, магнітотерапії, електрофорез з гідрокортізоном, фонофорез з «Келофібразой». Виписана 08.09.2014 року і направлена для реабілітаційного лікування в санаторій «Авангард» м. Немирова 09.09.2014 року, путівка № 410886.(а.с.13)

З кримінальної справи, яка долучена до цивільної справи в апеляційній інстанції і яку суд першої інстанції також оглядав і зазначив, що згідно до витягу із медичної картки амбулаторного, стаціонарного (підкреслити) хворого ДП «Клінічний санаторій «Авангард» ОСОБА_2 з 09.09.2014 року по 02.10.2014 рік перебувала на санаторно-курортному лікуванні з діагнозом: після опікові поля та гіпертрофічні рубці передньої брюшної стінки, обох стегон (т. 2 а.с. 73, кримінальна справа № 404/5604/14-к, н/п 1-кп/404/459/14).

Санаторно-курортною карткою, яка видається при пред'явлені путівки на санаторне або амбулаторне лікування, без якої путівка не дійсна підтверджено, що позивача перебувала на лікуванні в ДП «Клінічний санаторій «Авангард» восени та лікувала травму побутову 03.05.2014 року отримала опіки кип'ятком. Знаходилась на лікуванні в опіковому відділені з 03.05.2014 року по 26.05.2014 року (т. 2 а.с. 78, кримінальна справа № 404/5604/14-к, н/п 1-кп/404/459/14).

Відповідно до зворотного талону до путівки ДП «Клінічний санаторій «Авангард» ОСОБА_2- розмір витрат за реабілітацію в санаторії «Авангард» м. Немирова складає 8184 грн. безпосередньо за перебування у санаторії(т. 2 а.с. 78, кримінальна справа № 404/5604/14-к, н/п 1-кп/404/459/14).

Оригіналами квитанції та проїзними документами підтверджено 18,80 грн., 110, 87 грн. витрати, пов`язаних з проїздом до місця санаторно - курортного лікування та у зворотному напрямку 117,10 грн., що разом складає 246,77 грн. (а.с.39)

Під час лікування позивачеві призначалися медичні препарати, ліки, на придбавання яких нею було витрачено 2201,05 грн., що підтверджено оригінали чеків (а.с. 37, 38, 40, 41).

Відповідно до ст. 1195 ЦК України фізична або юридична особа, яка завдала шкоди каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я фізичній особі, зобов'язана відшкодувати потерпілому заробіток (дохід), втрачений ним внаслідок втрати чи зменшення професійної або загальної працездатності, а також відшкодувати додаткові витрати, викликані необхідністю посиленого харчування, санаторно-курортного лікування, придбання ліків, протезування, стороннього догляду тощо.

Пунктом 2 постанови Пленуму Верховного Суду України №6 від 27 березня 1992 року « Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» визначено, що шкода, заподіяна особі, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинній зв'язок та є вина зазначеної особи.

Пунктом 19 цієї ж постанови передбачено розмір витрат на ліки, лікування, протезування (крім протезів із дорогоцінних металів), предмети догляду за потерпілим визначається на підставі виданих лікарями рецептів, довідок або рахунків про їх вартість.

Судом першої інстанції об'єктивно прийнято до уваги, що придбання позивачем медикаментів повністю відповідають протоколу лікування тілесних ушкоджень, визначених в епікризах і кореспондуються з викладеним у тексті вироку Кіровського районного суду м. Кіровограда від 27.10.2014 року.

Перебування позивача в санаторії «Авангард» м. Немирова також відповідає направленню для реабілітаційного лікування згідно путівки, про що зазначено в епікризі опікового відділення Кіровоградської обласної лікарні (а.с.13).

Відповідно до ст..60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, представником відповідача не заявлялись будь-які клопотання в апеляційній інстанції на підтвердження доводів апеляційної скарги.

Оскільки доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції, виконав всі вимоги цивільного судочинства, ухвалив законне і обґрунтоване судове рішення, а тому підстав для його скасування немає.

Керуючись ст..ст. 303, 304, 307, 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 ОСОБА_5 - відхилити.

Рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 12 серпня 2016 року-залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту проголошення і може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 20 днів.

Головуюча суддя : Франко В.А.

Судді : Мурашко С.І.

Чельник О.І.