У х в а л а

іменем україни

2 листопада 2016 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Дьоміної О.О.,
суддів:Демяносова М.В., Леванчука А.О., Іваненко Ю.Г., Ситнік О.М.,
розглянувши в судовому засіданні справу за позовом публічного акціонерного товариства «Київобленерго» до ОСОБА_6 про стягнення коштів за електроенергію, за касаційною скаргою Мокрієнка Тараса Вікторовича, який діє від імені публічного акціонерного товариства «Київобленерго», на ухвалу апеляційного суду Київської області від 17 вересня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2014 року публічне акціонерне товариство «Київобленерго» (далі - ПАТ «Київобленерго») звернулося до суду із указаним позовом.

Зазначало, що квартира АДРЕСА_1 належить на праві спільної власності ОСОБА_6 та ОСОБА_8

28 листопада 2013 року працівниками ПАТ «Київобленерго» виявлено порушення правил користування електричною енергією для населення, а саме: самовільне підключення до електричної мережі енергопостачальника з порушенням схеми обліку, у зв'язку із чим складено відповідний акт та здійснено розрахунок вартості електричної енергії, спожитої відповідачем з порушенням правил, у розмірі 4 115 грн 30 коп.

На підставі викладеного позивач просив стягнути з ОСОБА_6 вартість безобліково використаної електроенергії у розмірі 4 115 грн 30 коп.

Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 23 червня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Київської області від 17 вересня 2015 року, у позові відмовлено.

В касаційній скарзі Мокрієнко Т.В., який діє від імені ПАТ «Київобленерго», посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати оскаржувану ухвалу апеляційного суду, справу передати на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Відповідно до п. 6 розд. XII«Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно із ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції, з яким погодився й апеляційний суд, керувався тим, що позивачем не доведено порушення ПКЕЕН, яке полягало у безобліковому споживанні електроенергії.

Із такими висновками судів погодитися не можна.

Судом встановлено, що відповідач є співвласником квартири АДРЕСА_1, що підтверджується копією свідоцтва про право власності на житло НОМЕР_1 від 12 січня 1999 року. Крім того, співвласником даної квартири являється ОСОБА_8

28 листопада 2013 року працівниками енергопостачальника в даній квартирі було виявлено порушення Правил користування електричною енергією для населення, затверджених Постановою КМУ № 1357 від 26 липня 1999 року (в редакції Постанови КМУ № 731 від 17 липня 2009 року): самовільне підключення до електричної мережі енергопостачальника з порушенням схеми обліку, в зв'язку з чим було складено акт № К 027516.

Згідно заяви ОСОБА_9 від 2 грудня 2013 року, справу по акту № К 027516 від 28 листопада 2013 року було розглянуто на засіданні комісії, що назначена розпорядженням Білоцерківського районного підрозділу «ПАТ Київобленерго» № 60 від 16 серпня 2013 року. За результатами розгляду комісією справи по даному акту було складено протокол № 0052 від 2 грудня 2013 року, яким вирішено, що згідно складеного акту слід провести розрахунок завданих збитків, спричинених відповідачем за період 184 днів. ОСОБА_9 зазначив, що з рішенням комісії він не погоджується, факт виявленого порушення не був доведений, про що свідчить його підпис в даному протоколі.

Відповідно до п. 48 ПКЕЕН споживач несе відповідальність згідно із законодавством за: прострочення терміну внесення платежів за електричну енергію; порушення правил користування електричною енергією; ухилення або несвоєчасне виконання рішень та приписів Державної інспекції з енергетичного нагляду за режимами споживання електричної енергії; розкрадання електричної енергії у разі самовільного підключення до електромереж і споживання електричної енергії без приладів обліку; пошкодження приладу обліку; розукомплектування та пошкодження об'єктів електроенергетики, розкрадання майна цих об'єктів; насильницькі дії, що перешкоджають посадовим особам енергопостачальника виконувати свої службові обов'язки.

Згідно з ч. 2 ст. 27 Закону України «Про електроенергетику» правопорушеннями в електроенергетиці є крадіжка електричної і теплової енергії, самовільне підключення до об'єктів електроенергетики і споживання енергії без приладів обліку.

Відповідно до п. 2 ПКЕЕН самовільне підключення - це споживання електричної енергії без укладення з енергопостачальником договору про користування електричною енергією або підключення з порушенням цих правил.

Відповідно до п. 53 ПКЕЕН у разі виявлення представником енергопостачальника порушення споживачем правил користування електричною енергією, у тому числі фактів розкрадання електричної енергії, складається акт, який підписується представником енергопостачальника та споживачем. Споживач має право внести до акта свої зауваження. У разі відмови споживача від підпису в акті робиться позначка про відмову. Акт вважається дійсним, якщо його підписали три представники енергопостачальника.

Зазначеним пунктом ПКЕЕН визначено подальшу процедуру розгляду питання, яке здійснюється комісією з розгляду актів, що утворюється енергопостачальником і складається не менше як з трьох уповноважених представників енергопостачання. У разі відмови споживача від сплати вартості необлікованої електричної енергії енергопостачальник звертається з позовом до суду та має право припинити постачання електричної енергії після прийняття судом рішення на користь енергопостачальника (крім випадку виявлення факту самовільного підключення).

Зі змісту п. п. 37, 53 ПКЕЕН випливає, що перевіряти справність приладів обліку, проводити обстеження електроустановок споживачів щодо виявлення споживання електричної енергії поза приладами обліку енергопостачальник має право лише в присутності споживача і в разі виявлення порушення акт про порушення повинен складатися у присутності споживача або уповноваженого представника споживача.

Постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України від 14 жовтня 2010 року № 1338 доповнена «Методика визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачем правил користування електричною енергією», яка затверджена постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України від 4 травня 2006 року № 562 (далі - Методика).

Вказана Методика встановлює порядок визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами Правил користування електричною енергією, затверджених постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України від 31 липня 1996 року № 28, або Правил користування електричною енергією для населення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 26 липня 1999 року № 1357. Методика поширюється на споживачів електричної енергії та застосовується постачальниками електричної енергії (електропередавальними організаціями) при визначенні обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією.

Відповідно до п. 4.1, п. 4.5 зазначеної Методики акт про порушення складається у присутності споживача або уповноваженого представника споживача в разі виявлення порушень Правил. У разі відмови споживача від підписання акта про порушення, про це зазначається в акті про порушення. Акт про порушення без підпису споживача вважається дійсним, якщо його підписали три представники енергопостачальника.

Як вбачається з акта про порушення ПКЕЕН № К 027516 від 28 листопада 2013 року підставою для його складання стало поза облікове споживання електроенергії (а. с. 5).

Позивач, звертаючись до суду із позовом про стягнення з ОСОБА_6 збитків, посилався на порушення останнім ПКЕЕ та як доказ цього надав відповідні акти, в яких зафіксовані дані порушення.

Акт є належним та допустимим доказом на підтвердження порушення відповідачем ПКЕЕН.

Згідно зі ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, а відповідно до ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів в їх сукупності.

Проте, всупереч вимогам статей 212 - 214, 303, 316 ЦПК України, суд першої та апеляційної інстанцій на вищезазначені вимоги закону уваги не звернули, не дали належної оцінки акту, складеному працівниками ПАТ «Київобленерго» в особі Білоцерківського РП про фіксацію факту порушення відповідачем ПКЕЕН, а саме самовільне підключення до мережі енергопостачальника поза приладом обліку, підписаному трьома представниками енергопостачальника.

Посилання судів на те, що відповідач не укладав з позивачем договору постачання електричної енергії, не є підставою для відмови у відшкодуванні збитків, завданих енергопостачальнику незаконним підключенням до його мереж енергопостачання та безобліковим використанням електричної енергії.

Крім того, у своїх доводах та запереченнях ОСОБА_6 посилається на те, що він та ОСОБА_8 є співвласниками вказаної квартири.

Однак на вказані доводи суд першої інстанції уваги не звернув, належним чином не вирішив питання про склад осіб, не залучив до участі у справі як відповідача ОСОБА_8, не здійснив передбачені ч. 4 ст. 10 ЦПК України заходи з метою сприяння позивачу у вчиненні певних процесуальних дій та не роз'яснив наслідки їх не вчинення.

Ураховуючи те, що фактичні обставини, які мають значення для правильного вирішення справи, судами не встановлені, судові рішення не відповідають вимогам ст. 213 ЦПК України щодо законності й обґрунтованості, що в силу ст. 338 ЦПК України є підставою для їх скасування з передачею справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу МокрієнкаТараса Вікторовича, який діє від імені публічного акціонерного товариства «Київобленерго», задовольнити частково.

Рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 23 червня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Київської області від 17 вересня 2015 року скасувати.

Справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

ГоловуючийО.О. Дьоміна
Судді:М.В. Демяносов Ю.Г. Іваненко А.О. Леванчук О.М. Ситнік