Справа №471/504/16-ц 16.08.2016 16.08.2016 16.08.2016
Провадження №22-ц/784/1810/16 Суддя по 1 інстанції - Губанова В.М.
Категорія 50 Доповідач апеляційного суду - Шолох З.Л.
Рішення

Іменем України

16 серпня 2016 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Миколаївської області у складі:

головуючого - Шолох З.Л.,

суддів - Довжук Т.С., Коломієць В.В.,

із секретарем судового засідання - Горенко Ю.В.,

без участі осіб, які беруть участь у справі належно повідомлених про час і місце слухання справи,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою

ОСОБА_2

на рішення Братського районного суду Миколаївської області від 29 червня 2016 року у справі за

позовом

ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про зменшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини,

встановила:

20 травня 2016 року ОСОБА_2 звернувся з позовом до ОСОБА_3 про зменшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини.

Позивач зазначав, що від першого шлюбу має доньку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та на її утримання за рішенням Братського районного суду Миколаївської області від 19 вересня 2007 року сплачує аліменти у розмірі ? частини з усіх видів його заробітку (доходу).

Позивач посилався на те, що зміна його сімейного та матеріального стану дає підстави для зменшення розміру аліментів, виплачуваних на неповнолітню доньку ОСОБА_4. А саме, у 2015 році він зареєстрував другий шлюб, від якого ІНФОРМАЦІЯ_6 народився син ОСОБА_5, який перебуває на його утриманні разом із дружиною ОСОБА_6. Вона не працює та знаходиться на його утриманні до досягнення сином ОСОБА_5 трирічного віку.

Посилаючись на викладене та вимоги ст. 192 СК України, позивач просив зменшити розмір аліментів, визначених судовим рішенням на доньку ОСОБА_4 з ? частки до 1/6 частки його заробітку (доходу).

Заперечуючи проти позову, відповідачка посилалась на те, що донька ОСОБА_4 росте, їй виповнилося 12 років, вона потребує додаткових витрат на харчування, одяг, взуття, а також і на лікування, оскільки часто хворіє.

Відповідачка вказувала, що вона не має достатньої можливості забезпечити доньку всім необхідним, оскільки не працює, у зв'язку з тим, що на її утриманні є ще одна дитина - інвалід (ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2). Зменшення аліментів призведе до порушення прав їх доньки ОСОБА_4.

Рішенням Братського районного суду Миколаївської області від 29 червня 2016 року відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_2

В апеляційній скарзі позивач, посилаючись на незаконність та неогрунтованість рішення суду, просив його скасувати та постановити нове, яким задовольнити його позов.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши законність і обгрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні позову ОСОБА_2, суд першої інстанції виходив з того, що відсутні рішення суду про стягнення з нього аліментів на інших утриманців, а його заробіток має тенденцію до підвищення, тому підстави для зменшення аліментів відсутні.

Між тим колегія не погоджується з такими висновками суду, оскільки вони не відповідають фактичним обставинам справи та вимогам закону.

У відповідності до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання цього обов'язку визначаються за домовленістю між ними.

За відсутності домовленості, кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються за рішенням суду у частці від доходу матері, батька або у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України).

Згідно із ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу), яка стягується як аліменти на дитину, визначається судом.

При визначенні розміру аліментів, згідно із ст. 182 СК України, суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей та непрацездатних осіб, а також інші обставини, що мають істотне значення. При цьому, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (за винятком випадків, передбачених ст. 184 СК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального чи сімейного стану, погіршання або поліпшення здоров'я когось із них.

Такі ж роз'яснення містяться у п. 23 постанови № 3 Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягненню аліментів». При цьому зазначено, що аліменти у новому розмірі сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Як вбачається із матеріалів справи, сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, від шлюбних відносин мають неповнолітню доньку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка після розірвання шлюбу проживає з відповідачкою.

Рішенням Братського районного суду Миколаївської області від 19 вересня 2007 року на утримання доньки ОСОБА_4 з позивача на користь відповідачки стягнуто аліменти у розмірі ? частки від усіх видів його заробітку (доходу).

Згідно із довідкою Братської ЦРЛ від 13 червня 2016 року ОСОБА_4 знаходиться на диспансерному обліку у педіатра з діагнозом вегето-судинна дистонія по зниженому типу (а.с. 28).

Станом на час розгляду справи сім'я відповідачки складається із трьох осіб, так як до її складу входить і син відповідачки ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, батьком якого є ОСОБА_8 (а.с. 29, 33). Докази щодо утримання ОСОБА_8 його батьком в матеріалах справи відсутні.

Відповідачка не працює, перебуває на обліку в управлінні соціального захисту населення Братської райдержадміністрації та отримує одноразову допомогу у зв'язку з народженням сина в сумі 1075 грн. та державну соціальну допомогу в сумі 1335,30 грн. на нього як дитину -інваліда (а.с. 21-22).

Згідно із довідкою Головного управління Національної поліції в Миколаївській області від 26 квітня 2016 року, відповідач має постійне місце роботи, працюючи старшим черговим інспектором, його щомісячний дохід становить 5 590 грн., із якого розмір відрахованих аліментів становить 1 397,50 грн. щомісячно (а.с. 5). Заборгованість по аліментам відсутня.

29 жовтня 2015 року позивач зареєстрував шлюб із ОСОБА_6, яка прийняла прізвище чоловіка ОСОБА_6 (а.с. 4), а ІНФОРМАЦІЯ_6 у них народився син ОСОБА_5 (а.с. 4 зворот). В зв'язку із народженням дитини дружина позивача не працює, що підтверджується довідкою Братського Центру зайнятості населення та копією трудової книжки, на утримання новонародженої дитини отримує 1440 грн. щомісячної одноразової державної допомоги (а.с. 44-48).

За довідкою селищної ради від 12 червня 2016 року до складу сім'ї позивача входить і син дружини від першого шлюбу - ОСОБА_11, 2005 року народження, на утримання якого його дружина отримує аліменти в розмірі від 100 грн. до 200 грн. (довідка ДВС), проте він не є утриманцем позивача (а.с. 49, 50-51).

За такого, згідно із положеннями ст. 182, ч.2 ст. 84 СК України обов'язком позивача є також і утримання новонародженої дитини та дружини до досягнення дитиною трирічного віку.

Отже, як сімейний, так і майновий стан позивача змінився, оскільки крім доньки ОСОБА_4, він має ще двох утриманців. Тому посилання в рішенні суду першої інстанції на те, що відсутність рішення суду про стягнення аліментів на інших утриманців, не дає підстав для задоволення його позову, є помилковим.

Посилання відповідачки на те, що зменшення розміру аліментів неможливо, оскільки донька ОСОБА_4 потребує додаткових витрат, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо) у розумінні ст. 185 СК України, не підтверджується матеріалами справи.

З урахуванням того, що аліменти на користь відповідачки позивач сплачує у частці від його заробітку, тому підвищення його заробітку приводить і до збільшення фактичного розміру стягуваних аліментів.

Враховуючи викладене, оскаржуване рішення підлягає скасуванню на підставі п. 3 ч. 1 ст. 309 ЦПК України з ухваленням нового рішення про задоволення позову ОСОБА_2 про зменшення аліментів на користь відповідачки на утримання доньки ОСОБА_4 до 1/6 частки.

Керуючись ст. ст. 303, 309, 316 ЦПК України, колегія суддів

вирішила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Братського районного суду Миколаївської області від 29 червня 2016 року скасувати та ухвалити нове.

Позовні вимоги ОСОБА_2 задовольнити.

Стягувати аліменти з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженця смт. Братське Братського району Миколаївської області (ІН НОМЕР_1), на користь ОСОБА_3 на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/6 частки з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 16 серпня 2016 року і до повноліття дитини, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Виконавчий лист № 2-370/2007, виданий Братським районним судом Миколаївської області 19 вересня 2007 року про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на користь ОСОБА_3 на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі ? частки повернути до суду, який його видав, як такий, що не підлягає виконанню.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і з цього часу протягом двадцяти днів може бути оскаржене у касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий Судді: