Єдиний унікальний номер 219/9755/15-ц Номер провадження 22-ц/775/376/2016
Головуючий у 1 інстанції: Чопик О.П. Єдиний унікальний номер 219/9755/15-ц
Суддя доповідач: Краснощокова Н.С. Номер провадження 22-ц/775/376/2016
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2016 року Апеляційний суд Донецької області в складі:

головуючого судді Краснощокової Н.С.,

суддів: Азевича В.Б., Гапонова А.В.,

за участю секретаря Кіпрік Х.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Артемівську апеляційну скаргу ОСОБА_1 та її представника ОСОБА_2 на рішення Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 22 грудня 2015 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до фізичної особи підприємця ОСОБА_3 про захист прав споживачів,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 22 грудня 2015 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

У апеляційній скарзі позивачка та її представник адвокат ОСОБА_2 просять скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позов у повному обсязі. Посилаються на те, що судом були вірно встановлені обставини справи, однак при ухваленні рішення допущені порушення норм матеріального і процесуального права. Суд відмовив у задоволенні позову через недоведеність істотності недоліку, виявленого у придбаній жіночій сумці, однак, відповідно до усталеної судової практики тягар доказування обставин, які звільняють від відповідальності за виконання чи неналежне виконання зобовязання, у тому числі за спричинену шкоду, лежить на продавцеві (виготівникові). Відповідно до ч.4 ст. 17 Закону України «Про захист прав споживачів» на вимогу споживача продавець (виконавець, виробник) зобовязаний надати йому контрольно вимірювальні прилади, документи про якість, безпеку, ціну продукції. У разі, коли під час гарантійного строку необхідно визначити причини втрати якості продукції продавець (виконавець, виробник) зобовязаний організувати проведення експертизи продукції, яка проводиться за рахунок останнього. Оскільки обовязок доказування у справах цієї категорії покладається на продавця, він має бути зацікавлений в проведенні експертизи. Позовні вимоги щодо стягнення з відповідача пені є законними та обґрунтованими, а наведені судом першої інстанції доводи щодо відмови у їх задоволенні є безпідставними та не відповідають вимогам матеріального права. Посилання суду щодо підстав відмови у стягненні витрат та правову допомогу є недоречними, оскільки матеріали справи містять письмові докази (угоду про надання юридичних послуг) щодо суми, сплаченої позивачкою за надання правової допомоги.

В засіданні апеляційного суду представники відповідача ОСОБА_4 та адвокат ОСОБА_5 заперечували проти доводів апеляційної скарги та просили її відхилити. Позивач та відповідач в засідання апеляційного суду не зявились, про час та місце розгляду справи повідомлені, що підтверджено отриманням 20 січня 2016р. телефонограм особисто позивачкою та представником відповідачки ОСОБА_4, від відповідачки надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, але за присутності її представника.

Заслухавши доповідь судді - доповідача, пояснення представників відповідачки ОСОБА_4 та ОСОБА_5, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні позову суд обґрунтовано виходив із встановлених у справі фактичних обставин та дотримався вимог матеріального і процесуального права.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що 3 червня 2015р. позивачка придбала у торгівельному бутіку №205 у ПрАТ Торговий дім «Астрон» за адресою: Донецька область, м. Артемівськ, вул. Воровського, 1 за місцем здійснення відповідачем підприємницької діяльності, різнокольорову жіночу сумку із замінника шкіри з різнокольоровими смужками у формі половини ромба з лицевої та тильної сторони і кубиків по боках, ручки сумки також із смужками різного кольору. Вартість сумки складала 1 480 грн., однак, у звязку із незначним недоліком протертою смужкою довжиною приблизно півтора сантиметра по лівій боковині продавцем зроблено знижку 100грн., на що погодилась позивач, таким чином заплатила 1 380 грн.. Квитанцій чи іншого розрахункового документу позивачу не надано, однак, факт продажу сумки визнається відповідачем.

12 червня 2015р. позивач подала письмову заяву відповідачеві з вимогою видати товарний чек про купівлю сумки та повернути повну вартість сумки у звязку з неналежною якістю товару.

16 червня 2015р. відповідач надала відповідь позивачеві про те, що обміняти товар чи повернути гроші на підставі ст. 9 Закону України «Про захист прав споживачів» неможливо, оскільки виріб втратив товарний вигляд, відсутні ярлики та логотипи, порушені споживацькі властивості.

У позовній заяві ОСОБА_1 просила розірвати договір та стягнути з відповідача на її користь вартість повернутого товару 1380 грн., неустойку за кожен день відмови у обміні та поверненні товару у розмірі 1% від його вартості, починаючи з 12.06.2015р. в сумі 1 228, 20 грн., а також стягнути витрати, понесені із залученням адвоката в сумі 3 000 грн..

Відмовляючи у задоволенні позову суд виходив із того, що предявлення вимоги про розірвання договору та повернення сплаченої за товар неналежної якості суми можливо у разі виявлення протягом встановленого гарантійного строку істотних недоліків, які виникли з вини виробника товару (продавця, виконавця) або фальсифікації товару, підтверджених за необхідності висновком експертизи. В судовому засіданні не доведено істотності недоліку придбаної позивачем сумки, споживач не зверталась до продавця з вимогою про усунення недоліку, тому не встановлено можливості його усунення та проявлення після усунення. Не доведено також того, що стирання фарби на ручці виробу призводить до неможливості використання виробу в цілому та робить виріб суттєво іншим. Сплата неустойки у розмірі одного відсотка вартості товару передбачена ч.5 ст. 709 ЦК України та пунктом 33 Правил роздрібної торгівлі за кожен день прострочення продавцем або виготовлювачем усунення недоліків товару, однак, позивачка не зверталась з письмовою вимогою про усунення недоліків товару.

Вказані висновки суду є вірними, вони відповідають фактичним обставинам справи та вимогам діючого законодавства.

Відповідно до частин 1, 3 статті 698 ЦК України за договором роздрібної купівлі-продажу продавець, який здійснює підприємницьку діяльність з продажу товару, зобов'язується передати покупцеві товар, що звичайно призначається для особистого, домашнього або іншого використання, не пов'язаного з підприємницькою діяльністю, а покупець зобов'язується прийняти товар і оплатити його.

До відносин за договором роздрібної купівлі-продажу з участю покупця-фізичної особи, не врегульованих цим Кодексом, застосовується законодавство про захист прав споживачів.

Стаття 1 Закону України «Про захист прав споживачів» передбачає, що недоліком є будь-яка невідповідність продукції вимогам нормативно-правових актів і нормативних документів, умовам договорів або вимогам, що пред'являються до неї, а також інформації про продукцію, наданій виробником (виконавцем, продавцем). Істотним недоліком є недолік, який робить неможливим чи недопустимим використання товару відповідно до його цільового призначення, виник з вини виробника (продавця, виконавця), після його усунення проявляється знову з незалежних від споживача причин і при цьому наділений хоча б однією з нижченаведених ознак: він взагалі не може бути усунутий, його усунення потребує понад чотирнадцять календарних днів або він робить товар суттєво іншим, ніж передбачено договором.

В залежності від характеру недоліків цивільне законодавство встановлює способи захисту прав споживачів.

Разом із цим ст. 17 Закону України «Про захист прав споживачів» передбачено, що за умови виникнення необхідності у визначенні причин втрати якості товару під час гарантійного строку продавець зобов'язаний провести експертизу продукції; при цьому на споживача покладається обов'язок довести наявність істотного дефекту продукції, тягар доказування причин виникнення недоліку товару покладений на продавця.

Таким чином саме на споживача покладається обов'язок довести наявність істотного дефекту продукції.

Відповідно до ч.1 ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Приписами ст. 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 652 ЦК України у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов'язання. Зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що, якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах.

Відповідно до ст. 8 Закону в разі виявлення протягом встановленого гарантійного строку недоліків споживач, в порядку та у строки, що встановлені законодавством, має право вимагати:

- пропорційного зменшення ціни;

- безоплатного усунення недоліків товару в розумний строк;

- відшкодування витрат на усунення недоліків товару.

У разі виявлення протягом встановленого гарантійного строку істотних недоліків, які виникли з вини виробника товару (продавця, виконавця), або фальсифікації товару, підтверджених за необхідності висновком експертизи, споживач, в порядку та у строки, що встановлені законодавством і на підставі обов'язкових для сторін правил чи договору, має право за своїм вибором вимагати від продавця або виробника:

- розірвання договору та повернення сплаченої за товар грошової суми;

- вимагати заміни товару на такий же товар або на аналогічний, з числа наявних у продавця (виробника), товар.

Отже, за змістом зазначеної норми підставами задоволення вимог споживача є сукупність декількох обставин, а саме: наявність істотних недоліків, виникнення зазначених недоліків з вини виробника та виникнення недоліків протягом гарантійного строку.

Позивачка не довела, що придбаний нею товар має істотні недоліки, які роблять неможливим чи недопустимим використання товару відповідно до його цільового призначення та які не можна усунути в розумний строк, тому суд правильно відмовив у задоволенні позовних вимог.

Доводи апеляційної скарги про те, що тягар доказування обставин, які звільняють від відповідальності за виконання чи неналежне виконання зобовязання, у тому числі за спричинену шкоду, лежить на продавцеві (виготівникові) висновків суду не спростовують, адже згідно ст. 17 Закону України «Про захист прав споживачів» на продавця покладається тягар доказування причин виникнення недоліку товару, а на споживача покладається обов'язок довести наявність істотного дефекту продукції.

Доводи скарги щодо неправомірної відмови у стягненні пені та судових витрат також не можуть бути підставою для скасування рішення, оскільки ці вимоги витікають із доведеності позову про розірвання договору та стягнення вартості товару.

Таким чином, доводи апеляційної скарги не спростовують фактичних обставин справи, встановлених судом і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом норм матеріального чи процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Згідно з ч.1 ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 307, 308, 313, 315 ЦПК України, апеляційний суд,

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 22 грудня 2015 року залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Судді: