Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 22-ц/781/2174/16 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Доповідач Черненко В. В.
УХВАЛА

Іменем України

19.10.2016 колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Кіровоградської області у складі:

головуючого судді Черненко В.В.

суддів - Потапенка В.І., Чорнобривець О.С.

за участю секретаря - Гончар В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницький цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 30.08.2016 року по цивільній справі за заявою ОСОБА_2 про визнання громадянина безвісно відсутнім, зацікавлена особа Управління власності та приватизації комунального майна Кіровоградської міської ради ,-

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_2 звернувся в суд з заявою про визнання громадянина безвісно відсутнім, зацікавлена особа Управління власності та приватизації комунального майна Кіровоградської міської ради.

На обґрунтування заяви зазначив, що ОСОБА_3 є його рідною тіткою, що підтверджується його свідоцтвом про народження.

Його мати ОСОБА_4 померла 14.10.1995 року, а батько ОСОБА_5 помер 03.07.2015 року.

Заявник зазначив, що з 1964 року його тітка, ОСОБА_3, покинула місце постійного проживання,( вул. Воровського, 27 м. Кіровоград ) і більше додому не поверталася. З того часу її більше не бачили, ніяких відомостей від неї не надходило.

ОСОБА_2 зазначив, що за життя його батько намагався розшукати та встановити місце знаходження ОСОБА_3, однак намагання знайти тітку виявились безрезультатними.

Зазначив, що відповідно до висновку ВП ГУНП в Кіровоградській області від 21.06.2016 року, інспектором Набок С.С. було проведено перевірку для підтвердження факту, що ОСОБА_3 дійсно мешкала за адресою вул. Воровського. В ході перевірки встановлено, що дійсно ОСОБА_3 мешкала за даною адресою, але після 1964 року сусіди не знають її місцезнаходження.

Просив суд визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, безвісно відсутньою.

Рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 30.08.2016 року в задоволенні заяви відмовлено.

В апеляційній скарзі ставиться питання про скасування рішення суду першої інстанції в звязку з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції відповідно ст.303 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні заяви , суд першої інстанції встановив, що ОСОБА_3 згідно архівної довідки ОКП «КООБТІ» від 11.03.2016 року на підставі свідоцтва про право на спадщину від 07.07.1951 року належить 1/6 частина житлового будинку № 27 по вул. Ігіта Гаспаряна м. Кіровоград на праві приватної спільної часткової власності.

ОСОБА_5 на праві приватної спільної часткової власності належить 5/6 ч. житлового будинку №27 по вул. Ігіта Гаспаряна м. Кіровоград на підставі свідоцтва про право на спадщину від 07.07.1951 року, свідоцтва про право на спадщину від 28.12.1967 року та договору дарування від 29.12.1967 року (а.с. 7).

14.10.1995 року померла ОСОБА_4 (а.с. 9).

03.07.2015 року помер ОСОБА_5 (а.с. 10).

Відповідно свідоцтва про народження ОСОБА_2 народився 19.06.1956 року, батьками якого зазначено: батько - ОСОБА_5 та мати - ОСОБА_4 (а.с. 12 зворот).

Згідно до відповіді державного нотаріуса Кіровоградської міської державної нотаріальної контори № 1 від 06.06.2016 року заявнику відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_5, померлого 03.07.2015 року та розяснено про те, що для підтвердження факту прийняття спадщини необхідно в судовому засіданні встановити факт, що ОСОБА_5, померлий 03.07.2015 року прийняв спадщину після рідної сестри ОСОБА_3 (а.с. 8).

Згідно до висновку від 21.06.2016 року зробленого ЕО інспектором Кіровоградського ВП ГУНП в Кіровоградській області лейтенантом поліції ОСОБА_6С встановлено , що гр. ОСОБА_7 1931 п.н., що проживає: ІНФОРМАЦІЯ_2 та гр. ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_3, яка проживає: ІНФОРМАЦІЯ_4 повідомили, що дійсно гр. ОСОБА_3 мешкала за адресою: вул. І.Гаспарян, 27, але з 1964 року, не знають, де її місцезнаходження. (а.с. 5).

Відповідно до будинкової книги заявник проживає та зареєстрований по вул. Воровського (ОСОБА_9), буд. 27 в м. Кіровограді (а.с. 13-26).

Згідно цієї ж будинкової книги ОСОБА_3 була зареєстрована в ІНФОРМАЦІЯ_5 (ОСОБА_9) в м. Кіровограді та виписалась 1960 році (а.с. 16).

19.08.2016 Квартальним комітетом № 21 Кіровського районну м. Кіровограда повідомлено, що не має даних про реєстрацію та проживання з 2002 року по теперішній час гр. ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_6 за адресою: вул. ОСОБА_9 (колишня вул. Воровського) № 27 (а.с. 50).

Суд першої інстанції зазначив, що відповідно до ст. 43 ЦК України, фізична особа може бути визнана судом безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування.

Згідно до ч. 2 ст. 43 ЦК України у разі неможливості встановити день одержання останніх відомостей про місце перебування особи початком її безвісної відсутності вважається перше число місяця, що йде за тим, у якому були одержані такі відомості, а в разі неможливості встановити цей місяць - перше січня наступного року.

Обовязковим при розгляді справ даної категорії є встановлення мети звернення до суду.

Суд першої інстанції встановив , що кінцева мета звернення до суду ОСОБА_2 є отримання у власність частини майна, яке належить ОСОБА_3 на праві власності.

Суд першої інстанції дійшов висновку, що визнання особи безвісно відсутньою не вирішує подальше спадкування або визнання права власності її майна, а встановлює правовий режим опіки над майном. Задоволення заяви про визнання особи безвісно відсутньої не має юридичних наслідків для заявника. Заявник вибрав неналежний захист по отриманню майнових прав.

В апеляційній скарзі зазначається, що судом першої інстанції при винесені рішення були порушені норми матеріального та процесуального права.

Колегія суддів перевірила зазначені доводи і дійшла висновку, що доводи викладені в апеляційній скарзі не знайшли свого підтвердження.

Відповідно до ст. 43 ЦК України, фізична особа може бути визнана судом безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування.

Згідно до ст. 246 ЦПК України, для визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою, потрібно подати відповідну заяву до суду за місцем проживання заявника або за останнім відомим місцем проживання (перебування) фізичної особи, місцеперебування якої невідоме, або за місцезнаходженням її майна.

Згідно ст. 247 ЦПК України в заяві повинно бути зазначено: для якої мети необхідно заявникові визнати фізичну особу безвісно відсутньою або оголосити її померлою; обставини, що підтверджують безвісну відсутність фізичної особи, або обставини, що загрожували смертю фізичній особі, яка пропала безвісти, або обставини, що дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку.

З матеріалів справи вбачається, що в заяві ОСОБА_2 не зазначав мету звернення до суду із заявою, однак під час розгляду справи по суті було встановлено , що метою визнання безвісті відсутньою ОСОБА_3 є подальше спадкування ОСОБА_2 її майна.

Згідно до п. 3 Пленуму Верховного суду України Постанови № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року визнання особи безвісно відсутньою не відкриває спадщини.

Колегія суддів, приймаючи до уваги встановлені обставини, дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив дійсні обставини справи, визначився з предметом судового розгляду та ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, що відповідно до ч.1 ст.308 ЦПК України є підставою для відхилення апеляційної скарги і залишення рішення без змін.

Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, оскільки не підтверджуються належними доказами, суперечать фактичним обставинам справи та вимогам закону.

Підстави для скасування або зміни рішення суду першої інстанції відсутні.

Апеляційна скарга підлягає відхиленню, рішення суду першої інстанції відповідно до ч.1 ст. 308 ЦПК України залишається без змін.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 308, 313, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 30.08.2016 року залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: