Справа № 169/668/15-ц
Провадження № 2/169/25/16
ТУРІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 лютого 2016 року смт. Турійськ

Турійський районний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Турак О.В.

при секретарі Луцик Н.М.

з участю позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,-

в с т а н о в и в:

02 грудня 2015 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2 та просить стягувати з нього на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в твердій грошовій сумі у розмірі по 700 грн. щомісячно, починаючи з дати подання позову і до досягнення дитиною повноліття.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого вони мають неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Позивач стверджує, що вони з відповідачем проживають окремо, дитина залишилася на її утриманні, а домовленості з відповідачем щодо розміру та добровільної сплати аліментів між ними не досягнуто.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позов підтримала повністю, ствердила факти, наведені в ньому.

Відповідач ОСОБА_2 у судовому засіданні позов не визнав повністю та просив відмовити у його задоволенні з тих підстав, що він не працює, має кредитні зобов'язання, тому не має можливості сплачувати аліменти. Крім того, відповідач повідомив, що на його утриманні перебуває неповнолітній син ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підставний і підлягає до часткового задоволення.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з 05 вересня 2010 року перебували у шлюбі, який розірвано рішенням Турійського районного суду Волинської області від 26 листопада 2015 року.

Відповідно до свідоцтва про народження (а. с. 6) сторони мають неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає з позивачем, що стверджується довідкою про склад сім'ї від 24 листопада 2015 року №715 (а. с. 5).

Згідно з ч. 1 ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 181 СК України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 цього Кодексу.

Частиною 1 ст. 184 СК України передбачено, що якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Згідно п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

З матеріалів справи слідує, що позивач ОСОБА_1 не працює, має на утриманні двоє малолітніх дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3 (а. с. 6,7).

Відповідач ОСОБА_2 не працює, не має постійного доходу, перебуває на обліку в Луцькому міському центрі зайнятості як безробітний з 28 січня 2016 року (а. с. 90), має невиконані кредитні зобов'язання (а. с. 31-73), та на його утриманні перебуває інша неповнолітня дитина - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, що стверджується свідоцтвом про його народження (а. с. 76).

Таким чином, будучи здоровою, працездатною особою, відповідач зобов'язаний сплачувати аліменти на утримання неповнолітнього сина, і відсутність у нього постійного доходу не звільняє його від цього обов'язку, а тому його заперечення проти позову з посиланням на те, що він не має можливості сплачувати аліменти, тому просить у позові відмовити, не прийняті судом до уваги.

Визначаючи розмір аліментів, що підлягають стягненню, суд враховує те, що обов'язок утримувати дитину є рівною мірою обов'язком як матері, так і батька, розмір прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку становить 1167 грн., та повинен бути забезпечений в повній мірі обома батьками. Крім того, судом враховано матеріальне становище відповідача, зокрема ті обставини, що він на даний час не працює, має заборгованість по кредитних зобов'язаннях, та на його утриманні перебуває інша неповнолітня дитина - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про стягнення з відповідача аліментів у розмірі 500 грн. щомісячно.

В решті позову слід відмовити, оскільки матеріалами справи підтверджена неспроможність відповідача сплачувати аліменти у заявленому у позові розмірі.

Відповідно до п. 1.1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» (у редакції на час звернення позивача з позовом до суду) за подання до суду позовної заяви майнового характеру судовий збір справляється в розмірі 1 відсотка ціни позову, але не менше 0,4 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 5 розмірів мінімальної заробітної плати.

Враховуючи, що позивач ОСОБА_1 при подачі даного позову була звільнена від сплати судового збору, то відповідно до вимог зазначеного Закону, п. 3 ч. 1 ст. 80, ч. 3 ст. 88 ЦПК України з відповідача в дохід держави слід стягнути 487.20 грн. судового збору.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

На підставі викладеного, ст.ст. 180, 181, 182, 184 СК України та керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 197, 209, 213, 214, 215, 218, 367 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Позов задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_2, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1, на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в твердій грошовій сумі у розмірі по 500 (п'ятсот) грн. щомісячно, починаючи з 02 грудня 2015 року і до досягнення дитиною повноліття.

Допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць в розмірі 500 (п'ятсот) грн.

В решті позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір в розмірі 487.20 грн. (чотириста вісімдесят сім грн. 20 коп.).

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Волинської області через Турійський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий