Ухвала

іменем україни

21 вересня 2016 року м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Писана Т.О., перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Свалявського районного суду Закарпатської області від 28 квітня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Закарпатської області від 22 червня 2016 року в справі за позовом ОСОБА_2 до публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк», ОСОБА_3, ОСОБА_4, треті особи: служба у справах дітей Свалявської районної державної адміністрації, приватний нотаріус Свалявського районного нотаріального округу Ляшенко Анжела Георгіївна, про визнання договору іпотеки недійсним,

в с т а н о в и в:

Рішенням Свалявського районного суду Закарпатської області від 28 квітня 2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Закарпатської області від 22 червня 2016 року, в задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись на порушення судами норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить вказані судові рішення скасувати і ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

У відкритті касаційного провадження в справі необхідно відмовити на таких підставах.

Судом встановлено, що 25 березня 2008 року між ОСОБА_3, ОСОБА_4 і банком було укладено договір іпотеки щодо житлового будинку АДРЕСА_1. Нотаріусу для укладення договору було надано довідки про склад осіб, де вказано про прописку і реєстрацію у зазначеному будинку позивача та її доньки - ОСОБА_6 Доказів того, що зазначені довідки є підробленими, не надано.

Також встановлено, що ОСОБА_3 не є матір'ю або особою, що її заміняє, неповнолітній ОСОБА_6, яка зареєстрована у вказаному будинку, а є її бабусею.

Вирішуючи категорію справ за позовами в інтересах дітей про визнання недійсними договорів іпотеки, судам необхідно в кожному конкретному випадку перевіряти на момент укладення оспорюваного договору наявність у дитини права користування житловим приміщенням, яке може ґрунтуватися на документальній підставі (наприклад, довідка про наявність зареєстрованих осіб на житловій площі, серед яких зазначено й дитину) або на Законі (стаття 29 ЦК України); за відсутності реєстрації дитини в спірному приміщенні на момент укладення оспорюваного договору, з'ясовувати наявність у дитини іншого місця проживання; ураховувати добросовісність поведінки іпотекодавців щодо надання документів про права дітей на житло - предмет іпотеки при укладенні оспорюваних договорів.

Крім того, судом встановлено, що власниками (на праві спільної сумісної власності) переданого в іпотеку будинку та іпотекодавцями є ОСОБА_7 і ОСОБА_3 При цьому останній до участі в справі позивачем не залучений. Для укладення договору іпотеки ОСОБА_3 були надані довідки виконавчого комітету Дусинської сільської ради Свалявського району від 12 березня 2008 року №№ 446, 469, відповідно до яких у склад сім'ї ОСОБА_3 входить лише ОСОБА_7 (чоловік), а в житловому будинку АДРЕСА_1 зареєстровано четверо осіб: ОСОБА_3, ОСОБА_7, ОСОБА_8 і ОСОБА_4

Так, за приписами ч. 3 ст. 6 Закону № 898-IV «Про іпотеку» обов'язок попереджання про всі відомі права та вимоги інших осіб на предмет іпотеки, у тому числі про права дітей, лежить саме на іпотекодавцях.

Доказів недобросовісності іпотекодавців судом не встановлено.

Посилання ОСОБА_2 на довідку Дусинської сільської ради від 23 березня 2005 року № 661 і будинкову книгу не дають підстав для скасування рішення суду першої інстанції з огляду на дату видачі цієї довідки та наявності не спростованих у встановленому законом порядку довідок від 12 березня 2008 року № 446, 469.

Враховуючи наведене, суд першої інстанції, з висновком якого погодився й апеляційний суд, дійшов правильного висновку про відмову в задоволенні позову, оскільки позивачем не надано доказів того, що оспорюваний договір укладено на підставі підроблених довідок.

Вимоги матеріального та процесуального права при розгляді справи судами додержані.

Зі змісту касаційної скарги та оскаржуваних судових рішень не вбачається порушення судами норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за скаргою ОСОБА_2 на рішення Свалявського районного суду Закарпатської області від 28 квітня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Закарпатської області від 22 червня 2016 року в справі за позовом ОСОБА_2 до публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк», ОСОБА_3, ОСОБА_4, треті особи: служба у справах дітей Свалявської районної державної адміністрації, приватний нотаріус Свалявського районного нотаріального округу Ляшенко Анжела Георгіївна, про визнання договору іпотеки недійсним.

Додані до касаційної скарги матеріали повернути скаржнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ Т.О.Писана