Справа № 740/190/16-ц
Провадження № 2/740/203/16
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

02 лютого 2016 року м.Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області в складі:

судді Олійника В.П., при секретарі Шадура І.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

встановив:

Позивачем заявлені вимоги про розірвання шлюбу, зареєстрованого із відповідачем 21 березня 1992 року, з посиланням на те, що шлюб виявився невдалим, сторони мають різні характери та погляди на сімейне життя, останні проживають окремо, спільне господарство відсутнє, сім"я припинила своє існування.

Позивач в судове засідання не з"явився, відповідно до заяви від 02 лютого 2016 року підтримує заявлені вимоги, просить розглянути справу за відсутності, примирення не можливе.

Відповідач в судове засідання не з"явилась, відповідно до заяви від 02 лютого 2016 року не заперечує проти розірвання шлюбу, просить розглянути справу за відсутності, примирення не можливе, просить залишити дошлюбне прізвище "ОСОБА_2".

Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України не здійснюється.

Позов підлягає задоволенню повністю зі слідуючих підстав.

Суд розглядає справу із врахуванням вимог ч.1 ст.11 ЦПК України в межах заявлених сторонами вимог і на підставі поданих ними доказів.

Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 21 березня 1992 року, дошлюбне прізвище відповідача "ОСОБА_2", між сторонами виникли неприязні відносини через різні погляди на сімейне життя та несумісні харакери, що суперечить інтересам позивача і є підставою для неможливості подальшого життя подружжя і збереження шлюбу, при цьому суд враховує, що норми сімейного законодавства не наділяють судові інстанції можливістю примушування жінки або чоловіка до підтримання, відновлення або продовження сімейних відносин, а вільність та рівність цих стосунків та можливість припинення шлюбу є їх основою, відповідно до письмових заяв позивач наполягає на розірванні шлюбу, про що заперечення відповідача відсутні, клопотання сторін про надання строку для примирення відсутні. Законними підставами для розірвання шлюбу є ст.ст.105, 110, 112 СК України. Визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Клопотання відповідача про відновлення свого дошлюбного прізвища відсутнє.

Відповідно до ст.88 ЦПК України понесені позивачем судові витрати-551 грн. 20 коп судового збору,-підлягають стягненню на його користь із відповідача.

Докази, що спростовують висновки суду, станом на час розгляду справи відсутні.

Керуючись ст.ст.3, 10, 11, 60, 88, 174, 197, 212-215 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

вирішив:

Позов задовольнити повністю.

Розірвати шлюб, зареєстрований між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 21 березня 1992 року у Виконавчому комітеті Галицької сільської ради Ніжинського району Чернігівської області за актовим записом №5.

Під час державної реєстрації розірвання шлюбу прізвища сторін не змінювати.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 551 (п"ятсот п"ятдесят одну) грн. 20 коп судового збору.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Чернігівської області через Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя В.П. Олійник .