Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Є.у.№335/4543/15
Провадження № 22-ц/778/231/16
Головуючий у 1-й інстанції: Бойко О.Ю.
Суддя-доповідач: ОСОБА_1
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 січня 2016 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого: Пільщик Л.В.,

суддів: Краснокутської О.М.

ОСОБА_1,

при секретарі: Евальд Д.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Міського комунального підприємства «ОСНОВАНІЄ» на рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 20 жовтня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Міського комунального підприємства «ОСНОВАНІЄ» про відшкодування матеріальної шкоди, -

ВСТАНОВИЛА :

У травні 2015 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до МКП «ОСНОВАНІЄ», в якому просила суд стягнути з МКП «ОСНОВАНІЄ» на її користь в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 31 879 грн. 20 коп.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 01 лютого 2015 року в результаті аварії на внутрішньобудинковому трубопроводі центрального опалення, розташованому на горищі будинку № 141 по бульвару Гвардійському у м. Запоріжжі над квартирою №19, відбулось затоплення квартир вказаного будинку, та, зокремаАДРЕСА_1, що належить їй на праві власності.

В результаті аварії у житловій кімнаті та коридорі пошкоджені підвісна стеля, стіни, покриті шпалерами, та застелена ламінатом підлога.

02 лютого 2015 року комісією в складі працівників МКП «ОСНОВАНІЄ», за її участю, був складений акт обстеження технічного стану належної їй на праві власності квартири АДРЕСА_2. Комісією встановлений факт залиття квартири в результаті аварії на внутрішньобудинковому трубопроводі центрального опалення, розташованому на горищі будинку над квартирою № 19 в будинку № 141 по бульв. Гвардійському у м. Запоріжжі.

На думку позивача, оскільки система опалення, яка знаходиться в житловому будинку, де трапилася аварія, знаходиться у господарському віданні відповідача, саме він повинен нести відповідальність за її справність, а також: вживати всіх необхідних заходів, спрямованих на запобігання виникнення будь-яких обставин з негативними наслідками.

Згідно кошторису, станом на 25 березня 2015 року вартість ремонтно-відновлювальних робіт у її квартирі, яка була пошкоджена внаслідок залиття водою, становить 31 879 грн. 20 коп., які ОСОБА_2 просила суд стягнути з відповідача.

Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 20 жовтня 2015 року позов задоволено частково.

Стягнуто з МКП «ОСНОВАНІЄ» на користь ОСОБА_2 у відшкодування завданого збитку 26 249 грн., витрати по сплаті судового збору у сумі 261 грн. 42 коп.

ОСОБА_2 в апеляційному порядку судове рішення не оскаржила.

Не погоджуючись зазначеним з рішенням, МКП «ОСНОВАНІЄ» подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, допущені порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 20 жовтня 2015 року скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

Заслухавши у судовому засіданні апеляційного суду Запорізької області доповідь судді, вислухавши пояснення представника МКП «ОСНОВАНІЄ» за довіреністю ОСОБА_3, заперечення представника ОСОБА_2 за довіреністю ОСОБА_4, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції у відповідності до статті 303 ЦПК України в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Пунктом 1 частини 1 статті 307, статтею 308 ЦПК України передбачено, що за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишення рішення без змін, якщо визнає, що його постановлено з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення з одних лише формальних міркувань.

За змістом статті 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу відповідно до норм матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, а за їх відсутності - на підставі закону, що регулює подібні відносини, або виходячи із загальних засад і змісту законодавства України. Обґрунтованим визнається рішення, в якому повно відображені обставини, що мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні.

Рішення суду першої інстанції відповідає цим вимогам.

Питання про відповідальність МКП «ОСНОВАНІЄ», наявність і розмір збитків, заподіяних позивачу через затоплення квартири, вирішено судом відповідно до встановлених обставин і вимог статті 1166 ЦК України.

Суд встановив фактичну сторону справи з додержанням норм процесуального права, дав правильну юридичну оцінку встановленим обставинам, правильно застосував норми матеріального права.

В апеляційній скарзі МКП «ОСНОВАНІЄ» посилається на те, що не доведена вина МКП «ОСНОВАНІЄ» в залитті квартири і відповідно заподіяння шкоди. Проте зазначені доводи є неприйнятними, виходячи з наступного.

Згідно зі статтею 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Статтею 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до статті 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

У частинах 1,2 статті 1166 ЦК України зазначено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується у повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Як роз'яснено у пункті 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи.

Таким чином, цивільне законодавство в деліктних зобов'язаннях передбачає презумпцію вини. Якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди.

З огляду на це, та з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності й диспозитивності цивільного процесу, саме на відповідача покладено обов'язок доведення відсутності його вини в завданні шкоди позивачу.

Згідно з Правилами утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства № 76 від 17 травня 2005 року, балансоутримувачем будинку є власник або юридична особа, яка за договором з власником утримує на балансі відповідне майно, а також веде бухгалтерську, статистичну та іншу передбачену законом звітність, здійснює розрахунки коштів, необхідних для своєчасного проведення капітального і поточного ремонтів та утримання, а також забезпечує управління цим майном і несе відповідальність за його експлуатацію згідно із законом.

Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року № 630, зі змінами і доповненнями, також передбачений обов'язок виконавця: проводити два рази на рік перевірку стану внутрішньобудинкових систем багатоквартирного будинку із складенням відповідного акта; утримувати внутрішньобудинкові мережі у належному технічному стані, здійснювати їх технічне обслуговування та ремонт.

За правилами частини 1 статті 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», балансоутримувач будинку, споруди, житлового комплексу або комплексу будинків і споруд (далі - балансоутримувач) - власник або юридична особа, яка за договором з власником утримує на балансі відповідне майно, а також веде бухгалтерську, статистичну та іншу передбачену законодавством звітність, здійснює розрахунки коштів, необхідних для своєчасного проведення капітального і поточного ремонтів та утримання, а також забезпечує управління цим майном і несе відповідальність за його експлуатацію згідно з законом.

Статтею 21 цього Закону передбачені зобовязання виконавця, а сааме: утримувати в належному технічному стані, здійснювати технічне обслуговування та ремонт внутрішньобудинкових мереж, вживати заходів щодо ліквідації аварійних ситуацій, усунення порушень якості послуг у терміни, встановлені договором та/або законодавством;своєчасно за власний рахунок проводити роботи з усунення виявлених неполадок, повязаних з отриманням житлово-комунальних послуг, що виникли з його вини. Відповідно до пункту 1.5 Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених Наказом Держжитлокомунгоспу України 17 травня 2005 N 76, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 25 серпня 2005 р. за N 927/11207 утримання житлового фонду передбачає виконання робіт, передбачених наказом Держжитлокомунгоспу України від 10.08.2004 N 150 "Про затвердження Примірного переліку послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій та послуг з ремонту приміщень будинків, споруд", зареєстрованим у Мін'юсті України 21 серпня 2004 за N 1046/9645 (із змінами). До визначення поточного ремонту відносяться різні види робіт, зокрема, зазначених в розділі 2 вище вказаних Правил "Технічне обслуговування житлового будинку" . Види ремонтних робіт даху визначені в розділі 4 Правил "Технічне обслуговування і ремонт будівельних конструкцій".

Відповідно до статті 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" споживач має право: одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг.

Пунктом 2 частині 1 статті 13 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" встановлено, що послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій відносяться до житлово-комунальних послуг і включають: прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо.

Відповідно до статті 21 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" саме на експлуатуючій організації лежить обовязок здійснювати контроль за технічним станом інженерного обладнання будинків, квартир, приміщень, своєчасно проводити підготовку жилого будинку і його технічного обладнання до експлуатації в осінньо-зимовий період, а також утримувати в належному технічному стані, здійснювати технічне обслуговування та ремонт внутрішньобудинкових мереж, вживати заходів щодо ліквідації аварійних ситуацій.

Судом встановлено, що на підставі договору купівлі-продажу від 26 червня 2013 року ОСОБА_2 набула право власності на квартиру АДРЕСА_2 ( а. с. 3-6 ).

01 лютого 2015 року в результаті аварії на внутрішньобудинковому трубопроводі центрального опалення, розташованому на горищі будинку № 141 по бульвару Гвардійському у м. Запоріжжі над квартирою №19, відбулось затоплення квартир вказаного будинку, та, зокремаАДРЕСА_1, що належить на праві власності ОСОБА_2

МКП «ОСНОВАНІЄ» є балансоутримувачем даного будинку та виконавцем послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, тому, відповідно до статті 1, пунктів 2,7 частини 2 статті 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», як балансоутримувач будинку зобов'язаний здійснювати контроль за технічним станом інженерного обладнання будинку та утримувати в належному технічному стані, здійснювати технічне обслуговування та ремонт внутрішньо будинкових мереж, вживати заходів щодо ліквідації аварійних ситуацій.

Відповідно до пункту 2.3.6 Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства № 76 від 17.05.2005 року, у разі залиття, аварії складається відповідний акт.

02 лютого 2015 року комісією в складі працівників МКП «ОСНОВАНІЄ» та позивача був складений акт обстеження технічного стану квартири АДРЕСА_2. Комісією встановлений факт залиття квартири в результаті аварії на внутрішньобудинковому трубопроводі центрального опалення, розташованому на горищі будинку над квартирою № 19 в будинку № 141 по бульвару Гвардійському у м. Запоріжжі. У акті зазначено, що залиття відбулося внаслідок аварії на внутрішньобудинковому трубопроводі центрального опалення ( прорив на вентилі ), який розташований на горищі будинку над квартирою № 19 ( а. с. 7 ).

20 лютого 2015 року комісією в складі працівників МКП «ОСНОВАНІЄ» та позивача був складений акт обстеження технічного стану квартири АДРЕСА_2, у якому відображений технічний стан квартири та зафіксовані місця залиття помешкання ( а. с. 8 )

Аварія усунута аварійною службою МКП «ОСНОВАНІЄ».

Таким чином, оскільки система опалення, яка знаходиться в житловому будинку, де трапилася аварія, знаходиться у господарському віданні відповідача, саме він повинен нести відповідальність за її справність, а також: вживати всіх необхідних заходів, спрямованих на запобігання виникнення будь-яких обставин з негативними наслідками.

Зазначені вище обставини свідчать про те, що МКП «ОСНОВАНІЄ» не виконало свого обов'язку по забезпеченню контролю за технічним станом внутрішньо будинкової мережі, технічного обслуговування та ремонту внутрішньо будинкових мереж, які знаходяться в межах його відповідальності, для запобігання можливим пошкодженням мережі, які можуть призвести до спричинення шкоди власникам жилих приміщень.

З огляду на викладене, суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги, вірно встановив причину залиття квартири, врахував вимоги закону, фактичні обставини справи, надані докази і обґрунтовано виходив з того, що шкода майну ОСОБА_2 заподіяна з вини МКП «ОСНОВАНІЄ».

Відповідно до статті 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначаються відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Згідно кошторису, оформленого ТОВ «ДОМ КОМ», станом на 25 березня 2015 року вартість ремонтно-відновлювальних робіт у квартирі, яка була пошкоджена внаслідок залиття водою, власником якої є ОСОБА_2, становить 31 879 грн. 20 коп. ( а. с. 9-14,71-73 ).

Оскільки при обстеженні квартири і складанні актів не було встановлено пошкодження внаслідок залиття квартири підлогового покриття, суд першої інстанції обґрунтовано частково задовольнив позов на суму 26 249 грн. ( за виключенням витрат на демонтаж покриття з ламінату, розбирання плінтусів, влаштування покриття з ламінату, вартості ламінату, влаштування та вартості плінтусів на загальну суму 5 631 грн. ).

Є неприйнятними доводи апеляційної скарги про те, що судом неправильно визначено розмір шкоди, оскільки за зведеним розрахунком вартості обєкта будівництва, оформленим МКП «ОСНОВАНІЄ», вартість поточного ремонту квартири ОСОБА_2 становить 5 794 грн. ( а. с. 54-57 ).

Проектно-кошторисна документація по ремонту квартири ОСОБА_2 оформлена інженером-проектувальником ТОВ «ДОМ КОМ», який має кваліфікаційний сертифікат, відповідно до ДСТУ-Н БДЛЛ-3, 2013 ( а. с. 9-14,71-73 ).

Разом з тим, згідно інформації, яка міститься у листі начальника ВТВ, у МКП «ОСНОВАНІЄ» відсутні фахівці, які мають кваліфікаційний сертифікат для виконання робіт за фахом головного інженера проекту, або головного архітектора проекту, або інженера-кошторисника, тому надана по квартирі ОСОБА_2 кошторисна документація суто інформаційна ( а. с. 58 ).

Отже, суд дав оцінку доказам, на які сторони посилались як на підставу своїх вимог і заперечень, за правилами статті 212 ЦПК України і обґрунтовано прийняв проектно-кошторисну документацію ТОВ «ДОМ КОМ» як належний доказ визначення розміру матеріальної шкоди.

На підставі наведеного, колегія суддів вважає, що судом повно і всебічно зясовані обставини справи, висновки відповідають цим обставинам і набутим доказам, характер правовідносин між сторонами визначений правильно, норми матеріального і процесуального права при розгляді спору не порушені, застосовані правильно.

Рішення є законним, обґрунтованим, підстав для його скасування колегія суддів не вбачає.

Апеляційна скарга не містить доводів, які б свідчили про порушення норм матеріального і процесуального права, які призвели чи могли призвести до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст.ст. 307,308 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Міського комунального підприємства «ОСНОВАНІЄ» відхилити.

Рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 20 жовтня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: