У х в а л а

іменем україни

27 січня 2016 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Юровської Г.В.,

суддів: Леванчука А.О., Мазур Л.М.,

Нагорняка В.А., Писаної Т.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом прокурора Олександрівського району в інтересах неповнолітнього ОСОБА_3 до Олександрівського професійного аграрного ліцею про стягнення недорахованої та невиплаченої стипендії,

за касаційною скаргою заступника прокурора Донецької області на рішення апеляційного суду Донецької області від 01 вересня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У червні 2015 року прокурор Олександрівського району в інтересах неповнолітнього ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом, який уточнив в процесі розгляду справи, та остаточно просив стягнути з Олександрівського професійного аграрного ліцею на користь ОСОБА_3 за рахунок коштів державного бюджету 14 596 грн 40 коп. недорахованої та невиплаченої стипендії за період з вересня 2013 року по грудень 2014 року включно.

На обґрунтування позовних вимог посилався на те, що ОСОБА_3 з 01 вересня 2013 року навчається в Олександрівському професійному аграрному ліцеї та щомісячно отримує стипендію у розмірі 275 грн. Батько ОСОБА_3 - ОСОБА_4 на день вступу сина до ліцею мав стаж підземних робіт 15 років, що підтверджується довідкою управління пенсійного фонду в Олександрівському районі від 13 березня 2015 року № 156/05.

Вказав, що ОСОБА_3 відповідно до статті 5 Закону України «Про підвищення престижної шахтарської праці» має право на отримання стипендії у розмірі прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб. Законами України «Про державний бюджет» прожитковий мінімум для працездатних осіб, встановлений на період з 01 січня по 31 листопада 2013 року, становив 1 147 грн, а з 01 грудня по 31 грудня 2013 року та з 01 січня по 31 грудня 2014 року становив 1 218 грн.

Посилаючись на те, що з 01 вересня по 31 листопада 2013 року ОСОБА_3 мав отримувати стипендію в сумі 1 147 грн, а з 01 грудня по 31 грудня 2013 року та з 01 січня по 31 грудня 2014 року у сумі 1 218 грн, у той час як відповідач сплачував неповнолітньому стипендію на загальних підставах, у зв'язку з чим останній не отримав стипендію у сумі 14 599 грн 40 коп., просив задовольнити позов.

Рішенням Олександрівського районного суду Донецької області від 21 липня 2015 року позов задоволено.

Стягнуто з Олександрівського професійного аграрного ліцею на користь ОСОБА_3 за рахунок коштів державного бюджету недораховану та невиплачену стипендію за період з вересня 2013 року по грудень 2014 року в сумі 14 596 грн 40 коп.

Вирішено питання про розподіл судового збору.

Рішенням апеляційного суду Донецької області від 01 вересня 2015 року апеляційну скаргу Олександрівського професійного аграрного ліцею задоволено, рішення Олександрівського районного суду Донецької області від 21 липня 2015 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовлено.

У касаційній скарзі заступник прокурора Донецької області, посилаючись на неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення апеляційного суду та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Вивчивши матеріали цивільної справи та перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги, виходив із доведеності та обґрунтованості позовних вимог та наявності підстав для стягнення із Олександрівського професійного аграрного ліцею на користь ОСОБА_3 за рахунок коштів державного бюджету недорахованої та невиплаченої стипендії за період з вересня 2013 року по грудень 2014 року в сумі 14 596 грн 40 коп.

Апеляційний суд, скасовуючи рішення місцевого суду та відмовляючи у задоволенні позову, погодився із висновком місцевого суду, що ОСОБА_3 мав право на призначення стипендії в розмірі, встановленому на той час згідно з прожитковим мінімумом для працездатних осіб, з коригуванням цього розміру зі зміною прожиткового мінімуму відповідно до ст. 5 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», проте дійшов висновку, що ОСОБА_3 не реалізував своє право на отримання пільгової підвищеної стипендії і у відповідача не було підстав для виплати йому такої стипендії за період навчання з вересня 2013 року по грудень 2014 року.

Згідно зі ст. ст. 213, 214 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувались вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Колегія суддів суду касаційної інстанції вважає, що зазначеним вимогам рішення суду апеляційної інстанції не відповідає з наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій установлено та підтверджується матеріалами справи, що відповідно до наказу Олександрівського професійного аграрного ліцею від 28 серпня 2013 року № 1-ЗУДЗ ОСОБА_3 з 01 вересня 2013 року зараховано до складу учнів, прийнятих на навчання за державним замовленням, у групу № 11 за професією тракторист-машиніст сільськогосподарського виробництва; слюсар з ремонту сільськогосподарських машин та устаткування; водій автотранспортних засобів категорії «С» з терміном навчання три роки (а. с. 7).

Відповідно до п. 1.1 Статуту Олександрівський професійний аграрний ліцей є навчальним закладом другого атестаційного рівня, що забезпечує реалізацію права громадян на здобуття професійно-технічної та повної загальної освіти (а. с. 23-27).

Згідно зі свідоцтвом про народження батьком ОСОБА_3 є ОСОБА_4, який відповідно до довідки управління Пенсійного фонду України в м. Добропіллі та Добропільському районі Донецької області від 23 березня 2015 року № 2341/09 має стаж підземних робіт 15 років 12 днів (а. с. 4, 6).

Як вбачається з довідки Олександрівського професійного аграрного ліцею від 27 березня 2015 року № 327, ОСОБА_3 навчається в ліцеї з вересня 2013 року і з цього часу до березня 2015 року включно отримував стипендію в розмірі від 275 грн до 336 грн 88 коп. на місяць (а. с. 8).

Відповідно до списку учнів, які мають батьків-шахтарів з підземним стажем роботи більше 15 років, наданого 24 лютого 2015 року Олександрівським професійним аграрним ліцеєм прокурору Олександрівського району, під № 11 зазначений ОСОБА_3, що мешкає за адресою: АДРЕСА_1, із зазначенням шахти, на якій працював його батько, - «Піонер» (а. с. 64-67).

Згідно із ч. 1 ст. 5 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» шахтарі, що мають стаж підземної роботи не менш як 3 роки, діти, батьки яких мають стаж підземної роботи не менш як 15 років, діти шахтарів, які загинули внаслідок нещасного випадку на виробництві, шахтарів-інвалідів I та II групи зараховуються поза конкурсом за особистим вибором спеціальності до державних і комунальних вищих та професійно-технічних навчальних закладів України для навчання за рахунок коштів державного і місцевих бюджетів з наданням місць у гуртожитках на час навчання та гарантованою виплатою за рахунок коштів державного бюджету стипендії в розмірі прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб.

Таким чином, суд першої інстанції, встановивши обставини спору, дослідивши докази у справі й надавши їм належну оцінку, врахував, що ОСОБА_3 має право на призначення стипендії в розмірі, встановленому на той час згідно з прожитковим мінімумом для працездатних осіб, з коригуванням цього розміру зі зміною прожиткового мінімуму відповідно до ст. 5 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», дійшовши висновку про наявність підстав для задоволення позову та стягнення із Олександрівського професійного аграрного ліцею на користь ОСОБА_3 за рахунок коштів державного бюджету недорахованої та невиплаченої стипендії за період з вересня 2013 року по грудень 2014 року в сумі 14 596 грн 40 коп.

При цьому судом першої інстанції обґрунтовано відхилено доводи відповідача про те, що в заяві ОСОБА_3 про вступ до ліцею відсутні відомості про те, що він має будь-які пільги на отримання стипендії відповідно до Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», оскільки заява про вступ є бланком, розробленим самим відповідачем, і в ньому відсутні графи, що передбачають необхідність зазначення вступником своїх прав на будь-які пільги (а. с. 68).

Суд апеляційної інстанції, скасовуючи рішення місцевого суду та відмовляючи у задоволенні позову, не встановивши жодних порушень норм процесуального права при дослідженні доказів у справі, вдався до переоцінки письмових доказів, які були досліджені місцевим судом з додержанням норм матеріального та процесуального права, дійшовши помилкового висновку про відсутність передбачених законом підстав для стягнення на користь ОСОБА_3 недорахованої та невиплаченої стипендії, що гарантується державою та закріплено в названому Законі.

Ураховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що під час встановлення фактичних обставин справи судом першої інстанції дотримані норми процесуального права, рішення суду відповідає вимогам матеріального права, а тому скасоване апеляційним судом помилково.

Відповідно до положень ст. 339 ЦПК України, установивши, що апеляційним судом скасовано судове рішення, ухвалене згідно із законом, суд касаційної інстанції скасовує судове рішення суду апеляційної інстанції і залишає в силі рішення суду першої інстанції.

Зважаючи на вищевикладене та керуючись ст. ст. 336, 339, 345 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргузаступника прокурора Донецької області задовольнити.

Рішення апеляційного суду Донецької області від 01 вересня 2015 рокускасувати, а рішення Олександрівського районного суду Донецької області від 21 липня 2015 року залишити в силі.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Г.В. Юровська

Судді: А.О. Леванчук

Л.М. Мазур

В.А. Нагорняк

Т.О. Писана