РІШЕННЯ

іменем України

26 жовтня 2016 року м. Зміїв

Зміївський районний суд Харківської області в складі:

головуючого судді Овдієнка В.В.

з участю секретаря Лацько А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду справу за позовною заявою ОСОБА_1 до територіальної громади Зміївської міської ради Харківської області про встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем, на час відкриття спадщини,

в с т а н о в и в:

26.09.2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою, в якій просила встановити факт її постійного проживання на час відкриття спадщини зі спадкодавцем ОСОБА_2, яка померла 28.01.2015 року.

В обґрунтування позовної заяви ОСОБА_1 зазначила що з 2010 року постійно проживала разом з рідною тіткою ОСОБА_2 за адресою: м. Зміїв, вул. Пролетарське шосе, 12.

12.10.2010 року тітка склала заповіт, посвідчений державним нотаріусом Зміївської державної нотаріальної контори, за яким все своє майно заповідала їй, ОСОБА_1

28.01.2015 року ОСОБА_2 померла.

Після її смерті відкрилась спадщина у вигляді житлового будинку, розташованого за адресою: м.Зміїв, вул. Пролетарське шосе, 12.

Вона (позивачка) є єдиною спадкоємицею, прийняла спадщину на підставі ч.3 ст. 1268 ЦК України, оскільки постійно проживала зі спадкодавицею за однією адресою.

10.05.2016 року вона звернулась до Зміївської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, однак постановою від 10.05.2016 року їй було відмовлено у зв'язку із ненаданням доказів спільного проживання зі спадкодавцем на момент смерті.

У зв'язку з цим, вона звернулася до суду з позовної заявою про встановлення факту її постійного проживання на час відкриття спадщини зі спадкодавцем ОСОБА_2.

Сторони в судове засідання не з'явилися.

Позивачка ОСОБА_1 подала суду заяву про розгляд справи за її відсутністю, просила задовольнити позовні вимоги у повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві.

Представник відповідача - Зміївської міської ради Харківської області ОСОБА_3 подала заяву, в якій не заперечувала проти задоволення позовної заяви ОСОБА_1, просила розглянути справу без її участі.

Зважаючи на те, що всі особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з'явилися, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного:

Спірним є факт постійного проживання ОСОБА_1 на час відкриття спадщини зі спадкодавцем ОСОБА_2, яка до часу смерті 28 січня 2015 року проживала у ІНФОРМАЦІЯ_1.

Як вбачається із копії свідоцтва про смерть, 28.01.2015 року в м. Зміїв Харківської області, померла ОСОБА_2 (а. с. 9).

Згідно даних будинкової книги, з 15.01.1979 року ОСОБА_2 була зареєстрована та проживала за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 (а. с. 13).

За життя, 12.10.2010 року, ОСОБА_2 на випадок смерті зробила таке розпорядження: все належне їй майно, де б таке не було та з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що буде належати їй на день смерті та на що за законом матиме право, заповідала ОСОБА_1 (а. с. 7). Заповіт зареєстровано в Спадковому реєстрі 12.10.2010 року за №50086749 (а. с. 8).

З копії паспорта ОСОБА_1 вбачається, що вона зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3 (а. с. 4-5).

Водночас, даними акту обстеження матеріально-побутових умов проживання, складеного депутатом Зміївської міської ради ОСОБА_4, в присутності свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6, підтверджується, що ОСОБА_1 проживала за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, як на момент смерті ОСОБА_2, так і по теперішній час. Також, в акті зазначено, що ОСОБА_1 проживала з рідною тіткою ОСОБА_2 однією сім'єю, доглядала її та організовувала поховання. (а. с. 10).

Відповідно до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Постановою державного нотаріуса Зміївської державної нотаріальної контори Харківської області ОСОБА_7 від 10.05.2016 року ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину, що залишилась після смерті 28.01.2015 року ОСОБА_2 на житловий будинок №12 по вул. Пролетарське шосе в м. Зміїв, відмовлено у зв'язку із ненаданням доказів спільного проживання зі спадкодавцем на момент смерті. В постанові зазначено, що після смерті ОСОБА_2 заведено Спадкову справу №196/2016 року за заявою ОСОБА_1І про видачу свідоцтва про право на спадщину, більше ніхто із заявами про прийняття спадщини та про видачу свідоцтва не звертався. (а. с. 11).

Частиною 1 ст. 11 ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 234 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про: 5) встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно ч. 2 ст. 256 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

У відповідністю з ч. 6 ст. 235 ЦПК України якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз'яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

Встановлення факту проживання позивачки разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини має для неї, як спадкоємця за заповітом, юридичне значення, оскільки цей факт є підставою вважати ОСОБА_1 такою, що прийняла спадщину.

Оскільки з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, ОСОБА_1 обґрунтовано звернулася з заявою у порядку позовного провадження.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч. 1 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому особа проживає постійно, переважно або тимчасово.

Згідно ст. ст. 2, 3 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" громадянам України, а також іноземцям та особам без громадянства, які на законних підставах перебувають в Україні, гарантуються свобода пересування та вільний вибір місця проживання на її території, за винятком обмежень, які встановлені законом.

Реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.

Місцем проживання є адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком понад шість місяців на рік.

Позивачкою ОСОБА_1 доведено, що спадкодавець ОСОБА_2, яка померла 28.01.2010 року, до дня своє смерті проживала в належному їй на праві власності будинку №12 по вул. Пролетарське шосе м. Зміїв Харківської області.

Разом з нею, в період з 2010 року по день смерті ОСОБА_2, а також і після її смерті, в цьому ж будинку без реєстрації постійно проживала ОСОБА_1, яка є спадкоємцем за заповітом.

За таких обставин, позовна заява ОСОБА_1, в межах заявлених нею вимог, є обґрунтованою і підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 61, 169, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд,

в и р і ш и в:

Позов задовольнити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, на час відкриття спадщини разом із спадкодавцем ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_6, яка померла 28 січня 2015 року.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через Зміївський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Головуючий: