АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №668/2592/15-ц Головуючий в І інстанції Кузьміна О.І.
Номер провадження №22-ц/791/206/16 Доповідач: Капітан І.А.
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 січня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Херсонської області в складі:

головуючогоКапітан І.А.,
суддів:Вербицької Л.І.,
Колісниченка А.Г.,
секретарГуров Д.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на заочне рішення Суворовського районного суду м. Херсона від 06 квітня 2015 року в цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Херсонський комбінат хлібопродуктів» до ОСОБА_5 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И Л А:

У лютому 2015 року Публічне акціонерне товариство «Херсонський комбінат хлібопродуктів» (далі - Товариство) звернулося до суду з зазначеним позовом. В обґрунтування своїх вимог позивач посилався на те, що 02 квітня 2012 року між ним та ОСОБА_5 укладено договір №208 суборенди нежилого приміщення терміном дії до 31 грудня 2014 року, відповідно до якого відповідачу передано в суборенду нежиле приміщення, загальною площею 158 кв.м., яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, для розміщення офісу. Відповідно до умов укладеного договору відповідач повинен щомісячно сплачувати Товариству суборендну плату у розмірі 432,38 грн. та оплачувати комунальні послуги. Додатковою угодою №1 від 21 грудня 2012 року укладений договір суборенди було розірвано з 24 грудня 2012 року у зв'язку з відсутністю необхідності подальшої суборенди. Посилаючись на те, що передбачену договором суборендну плату та комунальні послуги відповідачем жодного разу не сплачено, Товариство просило суд стягнути з ОСОБА_5 на його користь суму боргу у розмірі 7 970,96 грн., пеню у розмірі 5 175,86 грн., інфляційні збитки у розмірі 2 327,87 грн., 3% річних у розмірі 516,60 грн., всього: 15 991,60 грн., а також судовий збір у розмірі 243,60 грн.

Заочним рішенням Суворовського районного суду м. Херсона від 06 квітня 2015 року позовні вимоги Товариства задоволено у повному обсязі.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5, вважаючи заочне рішення суду першої інстанції незаконним та таким, що ухвалено з порушенням судом норм матеріального і процесуального права та при неповному з'ясуванні обставин справи, просить рішення суду скасувати та призначити справу до розгляду в загальному порядку.

В письмових запереченнях Товариство, посилаючись на безпідставність доводів апеляційної скарги та законність рішення, просить скаргу відхилити, а рішення суду залишити без змін.

Заслухавши доповідача, пояснення осіб, які з'явилися в судове засідання, перевіривши законність та обгрунтованість рішення суду в межах, визначених ст. 303 ЦПК України, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що між сторонами виникли правовідносини з договору суборенди, зобов'язання за яким відповідачем не виконані, а тому позов про стягнення боргу за договором суборенди є обґрунтованим і з відповідача підлягає стягненню передбачена договором сума боргу з урахуванням пені, інфляційних збитків та 3% річних.

Судом встановлено, що 02 квітня 2012 року між сторонами по справі укладено договір №208 суборенди нежилого приміщення, відповідно до умов якого Товариство передало, а ОСОБА_5 прийняв в оренду нежиле приміщення за адресою: АДРЕСА_1, у строк до 31 грудня 2014 року з орендною платою у розмірі 432,38 грн. щомісячно (а.с.4-5).

Відповідно до умов укладеного договору суборендатор сплачує також комунальні послуги (електроенергію, газ, воду) згідно показників лічильника. Суборендна плата та плата за комунальні послуги перераховується суборендатором до 10 числа місяця наступного за оплачуваним в безготівковому порядку на розрахунковий рахунок позивача. За прострочення оплати орендних платежів договором передбачена відповідальність у вигляді пені в розмірі 0,5% від суми заборгованості за кожний день прострочення.

З акту прийому-передачі від 02 квітня 2012 року вбачається, що Товариство передало, а ОСОБА_5 прийняв в оренду нежиле приміщення, загальною площею 158 кв.м., яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.6).

Додатковою угодою №1 до договору №208 від 21 грудня 2012 року укладений договір суборенди було розірвано з 24 грудня 2012 року у зв'язку з відсутністю необхідності подальшої суборенди. По закінченню строку суборенди суборендар зобов'язується провести розрахунок в повному обсязі за фактичний строк суборенди (а.с.7).

За фактичне користування ОСОБА_5 нежилим приміщенням у період з 02 квітня 2012 року по 24 грудня 2012 року у останнього утворилася заборгованість по сплаті орендної плати Товариству у розмірі 7 970,96 грн. Зазначений розмір заборгованості позивач підтвердив актом звіряння розрахунків, який підписаний відповідачем (а.с.8).

В зв'язку з порушенням ОСОБА_5 взятих на себе зобов'язань за договором суборенди 28 листопада 2014 року позивачем було надіслано претензію щодо повернення суми боргу до 10 грудня 2014 року, яку останній отримав 01 грудня 2014 року (а.с.15-16,17,18).

Відповідно до вимог ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч.1 ст.759 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Відповідно до ч. 1 ст. 762 ЦК України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки (п.3 ч.1ст.611 ЦК України).

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ст. 549 ЦК України).

Частиною 2 ст.625 ЦК України визначено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Враховуючи норми ЦК України та умови договору суборенди, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про стягнення з відповідача заборгованості по орендній платі, пені, інфляційних збитків та трьох відсотків річних, оскільки встановлені судом обставини підтверджують, що відповідач своїх зобов'язань по своєчасній сплаті орендної плати не виконав і мало місце прострочення виконання грошових зобов'язань.

Колегія суддів погоджується з визначеним позивачем розміром пені в сумі 5 175,56 грн. і вважає, що такий розрахунок здійснено відповідно до умов договору суборенди та вимог п.1 ч.2 ст.258 ЦК України. Оскільки відповідачем умови договору суборенди по сплаті орендної плати не виконувались взагалі і докази на підтвердження причин поважності такого невиконання ОСОБА_5 суду не надав, колегія суддів вважає, що передбачені ч.3 ст.551 ЦК України підстави для зменшення розміру пені відсутні.

Проте колегія суддів вважає, що сума боргу за договором суборенди та по сплаті комунальних послуг судом першої інстанції визначено без належної оцінки доказів, що відповідно до п.2 ч.1 ст.309 ЦПК України є підставою для зміни рішення суду.

Так, позивачем зазначено, що сума боргу 7 970,96 грн. складається з заборгованості по орендній платі 3 891,42 грн. (432,38 грн.? 9 місяців),по комунальних платежах - 4 079,54 грн. (а.с.200-202).

Оскільки договір суборенди було укладено 02 квітня 2012 року, а розірвано з 24 грудня 2012 року, що сторонами не заперечується, колегія суддів вважає, що договір діяв 8 місяців 21 день, у зв'язку з чим розмір орендної плати становить 3 761,71 грн.

Також колегія суддів приходить до висновку, що докази, які надав суду позивач на підтвердження розміру заборгованості ОСОБА_5 по сплаті комунальних платежів в розмірі 4 079,54 грн., є неналежними, оскільки не містять достовірну інформацію щодо предмета доказування. Колегія суддів критично оцінює підписаний ОСОБА_5 акт звіряння розрахунків на суму 7 970,96 грн., оскільки такий акт складено за період з 01 січня 2013 року по 31 жовтня 2013 року і цей акт не підтверджує факт наявності заборгованості саме по орендній платі та комунальних платежах за договором суборенди (а.с.8).

Інші докази також не є належними, оскільки зазначені в актах здачі приймання робіт розміри грошових сум по послугах за газ, воду, електроенергію не підтверджують кількість наданих послуг в приміщенні, що було об'єктом суборенди, розміри грошових сум різняться з даними, зазначеними в запереченнях, і більшість цих актів не підписані ОСОБА_5 (а.с.9-14,200-202).

Не є належним підтвердженням наявності заборгованості ОСОБА_5 по комунальних платежах і надані позивачем документи (а.с.181-195), оскільки вони не містять достовірної інформації щодо кількості використаних ОСОБА_5 послуг з постачання газу, води та електроенергії в приміщенні, що було об'єктом суборенди, і різняться з даними, зазначеними позивачем в запереченнях (а.с.200-202).

За таких обставин, колегія суддів вважає, що розмір стягнутих з відповідача грошових сум підлягає зменшенню, а рішення суду в частині стягнення з ОСОБА_5 на користь Товариства 7 970,96 грн. в рахунок погашення заборгованості за договором суборенди, 2 327,87 грн. в рахунок погашення інфляційних збитків, 516,60 грн. в рахунок погашення 3% річних та загальної суми 15 991,60 грн. підлягає зміні.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309 ЦПК України, колегія суддів

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 задовольнити частково.

Заочне рішення Суворовського районного суду м. Херсона від 06 квітня 2015 року в частині стягнення з ОСОБА_5 на користь Публічного акціонерного товариства «Херсонський комбінат хлібопродуктів» грошових сум в рахунок погашення заборгованості за договором суборенди нежилого приміщення №208 від 02 квітня 2012 року, інфляційних збитків, трьох відсотків річних та - загальної суми змінити, зменшити розмір цих сум з 7 970 грн. 96 коп. до 3 761 грн. 71 коп., з 2 327 грн. 87 коп. до 1 098 грн. 58 коп., з 516 грн. 60 коп. до 243 грн. 94 коп. та з 15 991 грн. 60 коп. до 10 280 грн. 09 коп. відповідно.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і з цього часу може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий І.А.Капітан

Судді: Л.І.Вербицька

А.Г.Колісниченко