Справа № 171/1437/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

01 листопада 2016 року Апостолівський районний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді - Чумак Т.А.,

за участю секретаря - Жандарук В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Апостолове Дніпропетровської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання права власності,

встановив:

12.08.2016 року позивачка звернулася до суду з даним позовом, посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_5. Рішенням Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 25 березня 2002 року в порядку спадкування після ОСОБА_5 визнано право власності на земельну ділянку загальною площею 5,455 га, яка належала останній на підставі державного акту на право власності на землю серії НОМЕР_1, а саме: 1/2 частину за ОСОБА_6, а також 1/2 за ОСОБА_4 та ОСОБА_3 (тобто по 1/4 частини за ОСОБА_4 та ОСОБА_3, за кожним окремо). Відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_2 ОСОБА_4 на підставі зазначеного вище рішення отримала право власності на свою частку земельної ділянки виділивши її в окрему земельну ділянку площею 1,375 га, у межах згідно планом, кадастровий номер НОМЕР_3. Згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_4 ОСОБА_3 на підставі рішення Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 25.03.2002 року є власником земельної ділянки площею 1,375 га. кадастровий НОМЕР_3. ІНФОРМАЦІЯ_3 помер батько позивачки - ОСОБА_6. Через відсутність правовстановлюючого документа у видачі свідоцтва про право на спадщину нотаріусом позивачці було відмовлено. Рішенням Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 09 листопада 2010 року в справі № 2-1261/2010 за позивачкою та ОСОБА_2 визнано право власності в порядку спадкування після ОСОБА_6 на 1/4 частину земельної ділянки (за кожним окремо) загальною площею 5,455 га, яка належала ОСОБА_5 на підставі державного акту на право власності на землю серії НОМЕР_1. Враховуючи що рішення суду є правовстановлюючим документом, однак право власності виникає з моменту його реєстрації - позивачка звернулась до органу в повноваження якого входило право здійснювати таку реєстрацію (ст. 6 З.У. Про державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обтяжень у відповідній редакції). Рішенням від 05 квітня 2016 року № 29100356 про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень, державним реєстратором прав на нерухоме майно в державній реєстрації права власності - приватної, спільної часткової, розмір частки 1/4 на зазначену вище земельну ділянку - відмовлено. Підставою для відмови стала розбіжність в площі земельної ділянки в правовстановлюючому документі (рішенні суду) та витягу з ДЗК про земельну ділянку НОМЕР_1. Виділивши в натурі свої частки у праві спільної часткової власності та отримавши на них правовстановлюючі документи ОСОБА_4 та ОСОБА_3 припинили право спільної часткової власності на земельну ділянку, яку успадкували на підставі рішення суду і яка за життя належала ОСОБА_5 Скориставшись своїм правом на виділ своїх земельних ділянок в натурі спадкоємці змінили межі земельної ділянки яка належала ОСОБА_5 та утворили нові земельні ділянки припинивши фактично земельну ділянку загальною площею 5,455 га. Земельна ділянка після приєднання АДРЕСА_1 до Апостолівської міської ради знаходиться на території останньої.Таким чином через виділ в натурі часток в спільній частковій власності, припинення права спільної часткової власності іншими співвласниками, в позасудовому порядку позивачка позбавлена можливості зареєструвати своє право власності на підставі рішення суду від 09.11.2010 року, тому на підставі зазначеного позивачка змушена звернутися до суду за захистом свого права на спадщину.

Позивачка в судове засідання не з'явилася, подала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги просила задовольнити в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився, надав до суд заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнав в повному обсязі.

Відповідачі ОСОБА_3, ОСОБА_4 в судове засідання не з'явилися, причини неявки суду не повідомили.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_5, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_5, виданого 20.11.2000 року, актовий запис № 44 (а.с. 10).

З рішення Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 25 березня 2002 року встановлено, що в порядку спадкування після смерті ОСОБА_5 визнано право власності на земельну ділянку загальною площею 5,455 га, яка належала останній на підставі державного акту на право власності на землю серії НОМЕР_1, а саме: 1/2 частину за ОСОБА_6, а також 1/2 за ОСОБА_4 та ОСОБА_3, тобто по 1/4 частині за кожним окремо (а.с. 12).

Відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_2 від 10.04.2006 року, ОСОБА_4 на підставі зазначеного вище рішення отримала право власності на свою частку земельної ділянки виділивши її в окрему земельну ділянку площею 1,375 га. у межах згідно планом, кадастровий номер НОМЕР_3 (а.с. 16). Згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_4 від 10.04.2006 року, ОСОБА_3 на підставі рішення Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 25.03.2002 року є власником земельної ділянки площею 1,375 га. кадастровий НОМЕР_3 (а.с. 15).

ІНФОРМАЦІЯ_3 помер - ОСОБА_6, що підтверджується в свідоцтвом про смерть НОМЕР_6, виданим 21 листопада 2006 року (а.с. 9).

Судом встановлено, що через відсутність у позивачки правовстановлюючого документа у видачі свідоцтва про право на спадщину нотаріусом було відмовлено.

Рішенням Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 09 листопада 2010 року в справі № 2-1261/2010, за позивачкою та ОСОБА_2 визнано право власності в порядку спадкування після смерті ОСОБА_6 на 1/4 частину земельної ділянки (за кожним окремо) загальною площею 5,455 га, яка належала ОСОБА_5 на підставі державного акту на право власності на землю серії НОМЕР_1 (а.с. 13).

Враховуючи що рішення суду є правовстановлюючим документом однак право власності виникає з моменту його реєстрації - позивачка звернулась до органу в повноваження якого (на момент звернення) входило право здійснювати таку реєстрацію (ст. 6 З.У. Про державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обтяжень у відповідній редакції). Рішенням від 05 квітня 2016 року № 29100356 про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень, державним реєстратором прав на нерухоме майно в державній реєстрації права власності - приватної, спільної часткової, розмір частки 1/4 частини на зазначену вище земельну ділянку - відмовлено. Підставою для відмови стала розбіжність в площі земельної ділянки в правовстановлюючому документі (рішенні суду від 09.11.2010 року № 2-1261/2010) та витягу з ДЗК про земельну ділянку НОМЕР_1 (а.с. 30).

Згідно ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, тому, позивачка по справі, не маючи інших можливостей набути своє законне право, з огляду на ст. 3 ЦПК України, звернувся до суду за захистом свого права та законного інтересу.

Відповідно до ст. 319 Цивільного кодексу України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.Правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (частина перша статті 316 Цивільного кодексу України).

Положеннями статті 183 ЦК України визначено, що подільною є річ, яку можна поділити без втрати її цільового призначення. Неподільною є річ, яку не можна поділити без втрати її цільового призначення. Право власності та інші речові права на нерухоме майно, яке утворилося внаслідок поділу або виділу частки з об'єкта нерухомого майна або об'єднання об'єктів нерухомого майна, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації (частина перша статті 182 Кодексу). Статтею 367 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється.

Судом встановлено, що виділивши в натурі свої частки у праві спільної часткової власності та отримавши на них правовстановлюючі документи ОСОБА_4 та ОСОБА_3 припинили право спільної часткової власності на земельну ділянку, яку успадкували на підставі рішення Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 25 березня 2002 року і яка за життя належала ОСОБА_5 Скориставшись своїм правом на виділ своїх земельних ділянок в натурі спадкоємці змінили межі земельної ділянки яка належала ОСОБА_5 та утворили нові земельні ділянки припинивши фактично земельну ділянку загальною площею 5,455 га. Земельна ділянка після приєднання АДРЕСА_1 до Апостолівської міської ради знаходиться на території останньої.

Таким чином, судом встановлено, що через виділ в натурі часток в спільній частковій власності, припинення права спільної часткової власності іншими співвласниками, в позасудовому порядку позивачка позбавлена можливості зареєструвати своє право власності на підставі рішення Апостолівського районного суду від 09.11.2010 року № 2-1261/2010, тому суд приходить до висновку про задоволення позову та визнання за позивачкою права власності на земельну ділянку, площею 1,3491 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Апостолівської міської ради, право на яку ОСОБА_1 має на підставі рішення Апостоліського районного суду Дніпропетровської області від 09.11.2010 року № 2-1261/2010, яким визнано за ОСОБА_1 право власності у порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_6, померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 на 1/4 частку земельної ділянки площею 5,455 гектарів, розташованої на території Першотравенської сільської ради Апостолівського району Дніпропетровської області, зареєстрованої на ім'я ОСОБА_5, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2, згідно державного акта на право приватної власності на землю серії НОМЕР_1, виданого 16.02.2001 року.

Керуючись ст. ст. 10,11, 60, 209, 213, 215 ЦПК України, суд

ухвалив:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на земельну ділянку загальною площею 1,3491 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Апостолівської міської ради, право на яку ОСОБА_1 має на підставі рішення Апостоліського районного суду Дніпропетровської області від 09.11.2010 року № 2-1261/2010, яким визнано за ОСОБА_1 право власності у порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_6, померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 на 1/4 частку земельної ділянки площею 5,455 гектарів, розташованої на території Першотравенської сільської ради Апостолівського району Дніпропетровської області, зареєстрованої на ім'я ОСОБА_5, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2, згідно державного акта на право приватної власності на землю серії НОМЕР_1, виданого 16.02.2001 року.

На рішення може бути подана апеляція в Апеляційний суд Дніпропетровської області через Апостолівський районний суд протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у розгляді справи, але не були присутні під час проголошення судового рішення, мають право подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Суддя: Т.А.Чумак