АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/5986/16 Справа № 183/1759/16 Головуючий у 1 й інстанції - Юр'єва Т. І. Доповідач - Калиновський А.Б.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 жовтня 2016 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

Головуючого - Калиновського А.Б.

Суддів - Варенко О.П., Єлізаренко І.А.

При секретарі - Сахарову Д.О.

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Дніпро апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 10 червня 2016 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до товариства з обмеженою відповідальністю "Агро-Віта 2000" про розірвання договору оренди та стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 10 червня 2016 року позовні вимоги ОСОБА_2 до ТОВ «АГРО - ВІТА 2000» про розірвання договору оренди та стягнення заборгованості задоволено частково.

Стягнуто з ТОВ «АГРО - ВІТА 2000» на користь ОСОБА_2 заборгованість по виплаті орендної плати по договору оренди земельної ділянки № б/у від 19 березня 2012 року - за 2015 рік в розмірі 9 528,12 гривень.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до ТОВ «АГРО - ВІТА 2000» про розірвання договору оренди № б/н від 10 березня 2012 року відмовлено.

Стягнуто з ТОВ «АГРО - ВІТА 2000» на користь ОСОБА_2 судовий збір у сумі 551, 20 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить рішення суду в частині відмови у задоволенні позовних вимог про розірвання договору оренди скасувати та ухвалити нове в цій частині про розірвання договору оренди, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Предметом перегляду в апеляційному порядку є рішення суду першої інстанції в частині позовних вимог про розірвання договору оренди.

Перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду в оскаржуваній частині - залишенню без змін з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серія НОМЕР_1, виданого на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом № 1-1340 від 28.04.2007 року та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право власності на землю за № 01:07:126:01707, ОСОБА_2 є власником земельної ділянки площею 6,800 га, розташованої на території Перещепинської міської ради Новомосковського району Дніпропетровської області та надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

За договором оренди землі №б/н від 10.03.2012 року ОСОБА_2 передала належну їй земельну ділянку в оренду ТОВ «АГРО-ВІТА 2000» строком на 7 років. Цей договір оренди був зареєстрований Відділом Держкомзему у Новомосковському районі Дніпропетровської області , про що в Державному реєстрі земель вчинено запис від 31 серпня 2012 року за № 00331.

Як вбачається з Договору, його умовами визначено істотні умови, передбачені ч.1 ст. 15 ЗУ «Про оренду землі» в тому числі і розмір орендної плати, умова обчислення розміру орендної плати з урахуванням індексу інфляції. Передбачена і можливість її виплати у натуральній формі. У разі невнесення орендної плати у строки, передбачені цим Договором, справляється пеня у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла на момент прострочення виконання зобов'язання на кожен день прострочення.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 про розірвання договору оренди землі, суд правильно виходив з того, що підстави для розірвання договору оренди землі відсутні, оскільки не встановлено істотного порушення відповідачем умов договору оренди землі.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 про те, що під час вирішення спору, суд не звернув уваги на те, що несвоєчасна виплата їй орендної плати є істотним порушенням умов договору та закону, а тому є підставою для дострокового розірвання договору оренди землі в судовому порядку, не можуть бути прийняті до уваги з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 32 ЗУ "Про оренду землі", на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов'язків, передбачених статтями 24 і 25цього Закону та умовами договору, а також на підставах, визначених ЗК України та іншими законами України.

Згідно із пунктом «д» частини першої статті 141 ЗК України підставою для припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата орендної плати.

Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що вказані положення закону, які регулюють спірні відносини, вимагають саме систематичної (два та більше випадків) несплати орендної плати, передбаченої договором, як підстави для розірвання як договору оренди, так і договору суборенди земельної ділянки, тоді як разове порушення умов договору оренди у цій частині не вважається систематичним і не може бути підставою для його розірвання.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 12грудня 2012 року справі№6-146цс12 і відповідно до ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначену норму права, та для всіх судів України.

На момент звернення до суду та на час прийняття рішення у даній справі відповідачем був не сплачений лише один платіж за 2015 рік, а строк сплати іншого платежу орендної плати за 2016 рік не настав.

Отже, наявне разове порушення умов договору, що відповідно не вважається підставою в розумінні пункту «д» частини 1статті 141 ЗК України для розірвання договору оренди земельної ділянки.

Відповідно до ст. ст. 10, 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх позовних вимог і заперечень.

Таким чином, рішення суду відповідає нормам матеріального та процесуального права. Підстав для його зміни чи скасування немає.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 314 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 10 червня 2016 року в оскаржуваній частині залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: