справа № 361/5981/15-ц
провадження № 2/361/172/16
РІШЕННЯ

Іменем України

11 січня 2016 року м. Бровари

Броварський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого-судді ОСОБА_1,
при секретарях: ОСОБА_2, ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до Публічного акціонерного товариства Київоблгаз і Товариства з обмеженою відповідальністю Київоблгаз Збут про зобовязання укласти договір та вчинити певні дії,

в с т а н о в и в :

У серпні 2015 року ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства Київоблгаз (далі ПАТ Київоблгаз), Товариства з обмеженою відповідальністю Київоблгаз Збут (далі ТОВ Київоблгаз Збут), у якому, враховуючи збільшення та уточнення позовних вимог, просила зобовязати відповідачів укласти із нею договір постачання природного газу до належного їй нежитлового приміщення, розташованого за адресою: місто Бровари Київської області, вулиця Черняховського, буд. 23-Б, та зобовязати ПАТ Київоблгаз відновити постачання природного газу до цього приміщення.

В обґрунтування позову зазначала, що їй на праві власності належить нежитлове приміщення, загальною площею 77,3 м2, що знаходиться за адресою: місто Бровари Київської області, вулиця Черняховського, буд. 23-Б. Дане приміщення належить їй як фізичній особі, підприємницькою діяльністю вона не займається.

З моменту набуття вказаного нежитлового приміщення вона сплачувала за спожитий природний газ відповідно до приладу обліку, встановленого попереднім власником у даному приміщенні. Заборгованість по сплаті відсутня.

У березні 2015 року вона звернулася до Броварської філії по експлуатації газового господарства ПАТ Київоблгаз із заявою укласти із нею договір постачання природного газу до зазначеного нежитлового приміщення на запропонованих останнім умовах, для чого надала всі необхідні документи.

Укладати з нею такий договір ПАТ Київоблгаз відмовилося.

У відповідь на її звернення без будь-якого попередження у квітні 2015 року відповідач відключив належне їй нежитлове приміщення від газопостачання шляхом відрізання газової труби з вулиці, хоча жодних правових підстав для цього не було.

У травні 2015 року відповідач ПАТ Київоблгаз направило їй листа, у якому вказувало на те, що для укладення договору необхідно надати певний пакет документів.

Даний перелік документів стосується юридичних осіб, зокрема свідоцтво про державну реєстрацію юридичної особи, довідка з управління статистики про внесення юридичної особи до Єдиного реєстру підприємств, свідоцтво платника ПДВ та інші.

Фізичною особою підприємцем вона не являється, надати ПАТ Київоблгаз зазначені документи вона не може, через відсутність їх існування взагалі. Виготовити їх вона теж не має можливості.

Вважає, що належне їй нежитлове приміщення від газопостачання відповідачем ПАТ Київоблгаз відключено безпідставно. Відмова відповідачів укласти із нею договір на постачання природного газу до даного приміщення є неправомірною та суперечить вимогам законодавства (а. с. 1-5, 39-43).

Представник позивача ОСОБА_5 у судовому засіданні позов підтримала та пояснила, що на численні звернення позивача щодо укладення із нею договору про постачання природного газу до нежитлового приміщення відповідачі не реагують, безпідставно ставлять їй вимоги про замовлення, розроблення та оплату нового проекту газопостачання, хоча будь-яких змін у системі газопостачання приміщення не відбулося. Розроблена попереднім власником технічна документація з газопостачання цього приміщення затверджена в установленому порядку. Відсутність типової форми договору щодо постачання фізичній особі природного газу у нежитлове приміщення не може бути підставою для відмови в укладенні такого договору. Просила суд позовні вимоги ОСОБА_4 задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідачів ОСОБА_6 у суді позов не визнала, проти задоволення позовних вимог заперечувала, посилаючись на те, що законодавством не передбачено форми договору постачання природного газу фізичній особі як власнику нежитлового приміщення, тому укласти даний договір із ОСОБА_4 неможливо. Просила у задоволенні позову відмовити.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти і відповідні їм правовідносини та дійшов наступних висновків.

Із витягу з Державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 29 січня 2013 року вбачається, що позивач ОСОБА_4 на підставі договору дарування від 20 грудня 2012 року є власником нежитлового приміщення (перукарні) за адресою: місто Бровари Київської області, вулиця Черняховського, буд. 23-Б.

У цьому нежитловому приміщенні встановлено 2-х контурний індивідуальний газовий котел для забезпечення автономного опалення приміщення та гарячого водопостачання.

Технічна документація на систему газопостачання вказаного приміщення виготовлена попереднім його власником ОСОБА_7 та прийнята до експлуатації приймальною комісією Броварської філії по експлуатації газового господарства ПАТ Київоблгаз відповідно до акту від 22 січня 2008 року. Послуги з постачання природного газу у дане приміщення надавалися згідно із договором, укладеним між останніми.

Будучи власником зазначеного вище нежитлового приміщення, позивач ОСОБА_4 підприємницькою чи іншою діяльністю не займається, фізичною особою підприємцем вона теж не являється.

У березні 2015 року ОСОБА_4 звернулася до Броварської філії по експлуатації газового господарства ПАТ Київоблгаз із заявою, у якій просила укласти із нею договір на постачання природного газу до належного їй нежитлового приміщення, що розташоване за адресою: місто Бровари Київської області, вулиця Черняховського, буд. 23-Б.

Листом від 13 березня 2015 року за вих. № 88 вказаною філією ПАТ Київоблгаз позивачу було запропоновано укласти договір на постачання природного газу за регульованим тарифом для потреб промислових споживачів.

Проти укладення такого договору позивач ОСОБА_4 не заперечувала, про що свідчать її неодноразові звернення.

Листом від 06 травня 2015 року за вих. № 539 Броварська філія ПАТ Київоблгаз повідомила позивача ОСОБА_4 про те, що для укладення договору їй потрібно надати певний пакет необхідних документів, зокрема: свідоцтво про державну реєстрацію юридичної особи, довідку з управління статистики про внесення юридичної особи до Єдиного реєстру підприємств, свідоцтво платника ПДВ.

Вказані документи стосуються юридичної особи, надати їх позивач ОСОБА_4 не має можливості, оскільки такою особою вона не являється.

Документи щодо права власності на нежитлове приміщення, системи газопостачання приміщення (робочий проект газопостачання, акт вводу його в експлуатацію, копія паспорту газового котла, паспорт на побутовий лічильник) ОСОБА_4 надавалися Броварській філії по експлуатації газового господарства ПАТ Київоблгаз.

Однак договір на постачання природного газу ПАТ Київоблгаз із ОСОБА_4 укладено не було, у квітні 2015 року позивача відключено від системи газопостачання будинку, посилаючись на відсутність договору, що змусило ОСОБА_4 звернутися до суду.

22 січня 2015 року постановою № 35 Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі Нацкоменергетики та компослуг) було затверджено Типовий договір на постачання природного газу за регульованим тарифом, яким передбачалось укладення трьохстороннього договору між постачальником, газорозподільним/газотранспортним підприємством та споживачем.

Доказів щодо неможливості укладення сторонами вказаного договору представник відповідачів у суді не надала.

На підставі постанови Нацкоменергетики та компослуг від 21 травня 2015 року № 1588 відповідачу ТОВ Київоблгаз Збут було видано ліцензію на право провадження господарської діяльності з постачання природного газу, газу (метану) вугільних родовищ за регульованим тарифом терміном дії з 01 липня 2015 по 30 червня 2020 року на території Київської області.

09 квітня 2015 року Верховною Радою України прийнято ОСОБА_8 України Про ринок природного газу за № 329-VIII, який набрав чинності 08 травня 2015 року та введений в дію із 01 жовтня 2015 року.

ОСОБА_8 визначає правові засади функціонування ринку природного газу України, заснованого на принципах вільної конкуренції, належного захисту прав споживачів та безпеки постачання природного газу.

30 вересня 2015 року Нацкоменергетики та компослуг прийнято постанову за № 2496, якою затверджено Правила постачання природного газу (далі Правила).

Із змісту п. п. 1, 2 розділу І Правил видно, що вони регулюють відносини, які виникають між постачальниками та споживачами природного газу, з урахуванням їх взаємовідносин з операторами газорозподільної системи/газотранспортної системи (далі Оператори ГРМ/ГТС). Їх дія поширюється на постачальників, споживачів природного газу фізичних осіб (побутових споживачів), фізичних осіб підприємців, юридичних осіб та Операторів ГРМ/ГТС.

У п. 37 ч. 1 ст. 1 даного Закону, п. 5 розділу І Правил визначено, що споживач фізична особа, фізична особа підприємець або юридична особа, яка отримує природний газ на підставі договору постачання природного газу з метою використання для власних потреб, а не для перепродажу, або використання в якості сировини.

Відповідно до п. 23 цього ж Закону, п. 5 розділу І Правил побутовий споживач фізична особа, яка придбаває природний газ з метою використання для власних побутових потреб, у тому числі для приготування їжі, підігріву води та опалення своїх жилих приміщень, що не включає професійну та комерційну діяльність.

Згідно із п. 27 зазначеного Закону, п. 5 розділу І цих Правил постачальник природного газу субєкт господарювання, який на підставі ліцензії здійснює діяльність із постачання природного газу.

За змістом положень ч. 1 ст. 12 Закону України Про ринок природного газу абзацу першого п. 3 розділу І вказаних Правил постачання природного газу здійснюється відповідно до договору, за яким постачальник зобовязується поставити споживачеві природний газ належної якості та кількості у порядку, передбаченому договором, а споживач зобовязується оплатити вартість прийнятого природного газу в розмірі, строки та порядку, передбачених договором.

У абзаці пятому п. 3 розділу І Правил визначено, що фізичні особи, які використовують природний газ для професійної та/або комерційної діяльності, прирівнюються до споживачів, що не є побутовими, та укладають договір постачання природного газу згідно з розділом ІІ цих Правил.

Отримання ОСОБА_4 природного газу їй необхідно для власних побутових потреб, зокрема: для опалення нежитлового приміщення та підігріву води.

Підстави для постачання природного газу споживачу визначені у п. 1 розділу ІІ Правил.

Відповідно до умов п. 2 розділу ІІ Правил постачання природного газу споживачу здійснюється за договором постачання природного газу, який укладається відповідно до вимог цього розділу, за яким постачальник зобовязаний поставити споживачу природний газ у необхідних для споживача обємах (обсягах), а споживач зобовязаний своєчасно оплачувати постачальнику вартість природного газу у розмірі, строки та порядку, що визначені договором.

Постановою Кабінету Міністрів України від 01 жовтня 2015 року № 758 затверджено Положення про покладення спеціальних обовязків на субєктів ринку природного газу для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу (відносини у перехідний період), яким визначено, що ТОВ Київоблгаз Збут є постачальником природного газу із спеціальними обовязками на території ліцензованої діяльності із розподілу природного газу ПАТ Київоблгаз, тобто на території Київської області.

Згідно із абзацом третім п. 3 розділу ІІІ Правил постачальники із спеціальними обовязками не мають права відмовити побутовим споживачам, обєкти яких знаходяться в межах їх закріплених територій, в укладенні договору постачання природного газу та на період відсутності у побутового споживача іншого постачальника зобовязані постачати природний газ такому споживачу на умовах типового договору постачання природного газу побутовим споживачам та з урахуванням вимог цих Правил.

У п. 4 Правил надання населенню послуг з газопостачання, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 09 грудня 1999 року № 2246 (у редакції постанови від 14 квітня 2004 року № 476 із змінами і доповненнями) послуги з газопостачання надаються споживачеві на підставі договору, що укладається між ним та газопостачальним і газорозподільним підприємствами відповідно до типового договору, затвердженого у встановленому порядку. Договір підписується газопостачальним і газорозподільним підприємствами і споживачем протягом 14 календарних днів з дня отримання відповідної заяви від споживача.

Оцінивши досліджені у судовому засіданні докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_4 щодо зобовязання відповідачів укласти із нею договір на постачання природного газу до належного їй нежитлового приміщення ґрунтуються на вимогах чинного законодавства та підлягають задоволенню.

Враховуючи, що належне позивачу нежитлове приміщення відключене від системи газопостачання відповідачем ПАТ Київоблгаз в особі Броварської філії, суд вважає необхідним зобовязати останнє відновити постачання природного газу до цього приміщення.

Також відповідно до вимог ч. 1 ст. 88 ЦПК України із відповідачів на користь позивача підлягає стягненню сплачений при подачі позову судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп.

На підставі викладеного вище, керуючись ст. ст. 10, 11, 57, 60, 88, 209, 212 215 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

Позов задовольнити.

Зобовязати Публічне акціонерне товариство Київоблгаз і Товариство з обмеженою відповідальністю Київоблгаз Збут укласти з ОСОБА_4 договір на постачання природного газу до належного їй нежитлового приміщення, що розташоване за адресою: місто Бровари Київської області, вулиця Черняховського, буд. 23-Б.

Зобовязати Публічне акціонерне товариство Київоблгаз відновити постачання природного газу до належного ОСОБА_4 нежитлового приміщення, що розташоване за адресою: місто Бровари Київської області, вулиця Черняховського, буд. 23-Б.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства Київоблгаз і Товариства з обмеженою відповідальністю Київоблгаз Збут на користь ОСОБА_4 судовий збір у розмірі по 121 (сто двадцять одній) грн. 80 коп. із кожного.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Київської області через Броварський міськрайонний суд. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Дутчак І. М.