Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа №348/2023/15-ц

21 жовтня 2016 року м. Надвірна

Надвірнянський районний суд Івано-Франківскої області

в складі: головуючого - судді Грещука Р.П.

секретаря - Клекот Л.М.,

за участю позивача- відповідача - ОСОБА_1,

його представників ОСОБА_2, ОСОБА_3,

відповідача-позивача - ОСОБА_4.,

його представника - ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_6, ОСОБА_4, третя особа без самостійних вимог на стороні позивача- Молодківська сільська рада, про усунення перешкод у здійсненні права власності та позовом ОСОБА_6, ОСОБА_4 до ОСОБА_1, Молодківської сільської ради про визнання рішення виконкому від 12.05.2011 року та свідоцтва про право власності на домоволодіння від 06.09.2011 року і рішення сесії сільради від 29.09.2013 року та свідоцтва про право власності на земельну ділянку від 16.10.2013 року - недійсним,-

В С Т А Н О В И В:

15.10.2015 року ОСОБА_1звернувся в суд з позовом до ОСОБА_6, ОСОБА_4 про усунення перешкод у здійсненні права власності.

Ухвалою суду від 13.11.2015 року до розгляду даної справи в якості третьої особи без самостійних вимог на стороні позивача залучено Молодківську с/ раду.

07.04.2016 року ОСОБА_6, ОСОБА_4 звернулися з позовом до ОСОБА_1, Молодківської с/ради про визнання рішення виконкому від 12.05.2011 року та свідоцтва про право власності на домоволодіння від 06.09.2011 року і рішення сесії сільради від 29.09.2013 року та свідоцтва про право власності на земельну ділянку від 16.10.2013 року недійсним.

Ухвалою суду від 12.04.2016 року дані позови обднані в одне провадження та прийняті до сумісного розгляду.

В судовому засіданні позивач- відповідач ОСОБА_1 свої вимоги підтримав з підстав, наведних в позовній заяві, просить суд постановити рішення, яким зобов'язати ОСОБА_6 і ОСОБА_4 усунути перешкоди у здійсненні права власності, а саме: відповідно до рішення виконавчого комітету Молодківської с/ради Надвірнянського району Івано-Франківської області від 11.03.2014 року №15 перенести дровітню в домоволодінні по вул.Горішнянська,82 в с. Молодків Надвірнянського району Івано-Франківської області на відстань одного метра від межі із його земельною ділянкою по вулиці Горішнянська,84 в с.Молодків Надвірнянського району Івано-Франківської області.

Зобов'язати ОСОБА_4 забрати металевий стовп з вул. Гагаріна в с. Молодків Надвірнянського району Івано-Франківської області на в'їзді до належних йому на праві приватної власності земельної ділянки та житлового будинку, господарських будівель і споруд по вулиці Горішнянська,84 в с.Молодків Надвірнянського району Івано-Франківської області.

Заборонити ОСОБА_4 перекривати транспортними засобами в'їзд до належних йому на праві приватної власності земельної ділянки та житлового будинку, господарських будівель і споруд по вул. Горішнянська,84 в с. Молодків Надвірнянського району Івано-Франківської області.

В задоволенні вимог ОСОБА_6, ОСОБА_4 - відмовити в звязку з безпідставністю їхнього позову.

Відповідачі- позивачі ОСОБА_6, ОСОБА_4 в судовому засіданні свої позовні вимоги підтримали, заявлений ОСОБА_1 позов не визнали та подали заперечення на позов в якому вказали, що позовні вимоги ОСОБА_1 є незаконними та необгрунтованими оскільки позивач ОСОБА_1 користуючись неграмотністю межівника ОСОБА_7, шляхом обману заволодів та приватизував 16.10.2013р. частину її земельної ділянки площею 0,007 га., яку вона використовувала для ведення особистого селянського господарства. Також зазначають, що вїзд до домоволодіння ОСОБА_1 завжди був з вулиці Горішнянська, що підтверджується зверненням мешканців села від 01.02.2013р. та даний заїзд зазначено в техпаспорті на домоволодіння.

Крім цього, ОСОБА_4 зазначив, що на місці бажаного для позивача другого заїду постійно стояла межова металева огорожа, яку він з ОСОБА_7 за особисті кошти разом встановили в 2002 р., два прольоти з якої належать особисто йому та підтверджується розпискою ОСОБА_7 від 14.03.2002р., яка додана до заперечення.

Щодо встановлення спірного металевого стовпа з вулиці Гагаріна, пояснив, що це один з металевих стовпчиків межової огорожі, яку він з ОСОБА_7 встановив в 2002 році і огорожа стояла до 2014 року, поки позивач не зрізав його яблуню, металевий стовпчик з огорожею, і таким чином насильно зробив собі новий другий заїзд до свого жилого будинку.

В зв'язку з наведеним, він змушений був вдруге за свої кошти забити стовп та відновити межову огорожу, яка належить особисто йому.

Навіс під дрова, який вимагає перенести позивач, стоїть з 2002 року і не перешкоджав колишньому землекористувачу- Іванків Н.М. в обслуговуванні земельної ділянки сільськогоспо- дарського призначення.

Ставши незаконно новим власником суміжної земельної ділянки та змінивши її цільове призначення, ОСОБА_1 намагається навіс знести, посилаючись на чинення йому перешкод у здійсненні права власності.

Дана вимога, на його думку є безпідставна, так як навіс під дрова побудований в 2002р. на його земельній ділянці, його зведено на межі за згодою та відома колишнього суміжного землекористувача - ОСОБА_7, дане обтяження нами було узгоджене, за що він дав їй металеві стовпчики під межову огорожу, таким чином вони уклали угоду, на зобов'язання якої не поширюються вимоги ст.391 ЦК України.

Крім цього, вважає, що посилання позивача на перенесення навісу під дрова, встановлення металевого стовпа та перекривання в'їзду не являються перешкодою у здійсненні ОСОБА_1 права володіння, користування та розпорядження своєю власністю та не стосуються предмету спору.

Про належність спірної земельної ділянки площею 0,007 га ОСОБА_7 свідчить зміст позовної заяви ОСОБА_1 та ухвала Надвірнянського районного суду від 19.02.2013р. по справі № 348/201/13-ц про встановлення земельного сервітуту для проходу, проїзду до його домоволодіння , яку Надвірнянським районним судом було залишено без розгляду.

Просять суд відмовити ОСОБА_1 в задоволенні його позовних вимог.

Свої позовні вимоги відповідачі позивачі ОСОБА_4, ОСОБА_6 підтримали з підстав, наведених в позовній заяві. Просять суд постановити рішення, яким поновити строки позовної давності та визнати рішення виконавчого комітету Молодківської с/ради №41 від 12.05.2011 року та свідоцтва про право власності ОСОБА_1 від 06.09.2011 року (б/н) на домоволодіння №84 по вул.Горішнянська в с.Молодків Надвірнянського району і рішення Молодківської с/ради №248-20/2013 від 29.09.2013 року про затвердження технічної документації та надання у власність ОСОБА_1ю. земельної ділянки площею 0,0692 га для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських споруд по вул. Горішнянській,84 в с.Молодків та свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 16.10.2013 року про право приватної власності ОСОБА_1 на земельну ділянку площею 0,0692 га по вул. Горішнянська,84 с.Молодків- недійсними та скасувати реєстраційний запис №2896444 від 11.10.2013 року в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, а також стягнути судові витрати по справі.

Представник Молодківської с/ ради в судовому засіданні з вимогами ОСОБА_1 погодилася, не заперечує щодо їх задоволення. Вимоги ОСОБА_6, ОСОБА_4 не визнала. Суду пояснила, що ОСОБА_1 законно приватизував земельну ділянку та домоволодіння, що розташовані в с.Молодків по вул. Горішнянська, 84, Надвірнянського району. Івано-Франківської області після смерті своїх батьків які там проживали.

Про це свідчать видані свідоцтва про право власності на нерухоме майно та витяги про державну реєстрацію, які видані на підставі рішень Молодківської с/ради, як органу місцевого самоврядування.

Зазначає, що вказані рішення приймалися с/радою колегіально на підставі З-ну України «Про місцеве самоврядування», Цивільного та Земельного Кодексів України.

Підстав для визнання їх незаконними немає, в звязку з чим просить суд відмовити ОСОБА_6 та ОСОБА_4 в задоволенні їх позовних вимог.

Що стосується позовних вимог ОСОБА_1 суду пояснила, що комісією Молодківської с/ради неодноразово було зафіксовано, що відповідач-позивач ОСОБА_4 закопав металічний стовп на межі громадської дороги та вїзду до будинку ОСОБА_1 таким чином, що він унеможливлює заїзд до будинку ОСОБА_1 по вул. Горішнянській, згідно генплану с.Молодків з вул. Гагаріна.

Також на проїжджій частині громадської дороги ОСОБА_4 залишає свій автомобіль, що перекриває вїзд до господарського двору ОСОБА_1

Крім того, було встановлено, що господарська споруда (дривітня) ОСОБА_4 побудована вздовж приватизованої земельної ділянки ОСОБА_1, в звязку з чим з даху дровітні стікає дощова вода і зсувається сніг на приватизовану земельну ділянку ОСОБА_1

В звязку з наведеним, виконкомом Молодківської с/ради, згідно заяви ОСОБА_1, 11.03.2014 року було прийняте рішення за №15.

На даний час відповідачі- позивачі продовжують чинити перешкоди ОСОБА_1 в здійсненні права власності.

Вважає, що позов ОСОБА_1 є підставним та підлягає до задоволення.

Суд, вислухавши пояснення позивача-відповідача, його представників, відповідачів-позивачів, їхнього представника, представника Молодківської с/ради, свідків ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10,ОСОБА_11, ОСОБА_7, ОСОБА_12,ОСОБА_13, дослідивши докази, надані сторонами на виконання вимог ст.ст.56, 60 ЦПК України, і які сторони вважають достатніми для обгрунтування і заперечення своїх позовних вимог, зясувавши фактичні обставини справи, та, за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні обставин справи, прийшов до висновку про можливість часткового задоволення позову ОСОБА_1 та необхідність відмовити в задоволенні вимог ОСОБА_6, ОСОБА_4 з наступних підстав.

Відповідно до ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому зазначеним кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1, на праві приватної власності належить домоволодіння по вул.Горішнянська,84 в с.Молодків, Надвірнянського району, Івано-Франківської області, що підтверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно та витягом про державну реєстрацію прав від 06.09.2011 року, копії яких долучені до матеріалів справи.

Зясовано також, що земельна ділянка по вул. Горішнянська, 84 в с. Молодків Надвірнянського району Івано-Франківської області, на якій розташоване домоволодіння, площею 0,0692га з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) зареєстрована за ОСОБА_1 на праві приватної власності, що підтверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно та витягом про державну реєстрацію прав від 16.10.2013 року, копії яких є в матеріалах справи.

Як вбачається з пояснень позивача-відповідача ОСОБА_1та представника відповідача - Молодківської с/ради сусіди ОСОБА_6 та її син ОСОБА_4, відповідачі-позивачі по справі, проживають в будинковолодінні по вул. Горішнянська,82 в с. Молодків Надвірнянського району Івано-Франківської області, однак свідоцтво про право власності на житловий будинок та господарські споруди у них відсутнє. Також земельні ділянки якими користуються відповідачі-позивачі на даний час не приватизовані.

Дані обставини не спростовані в судовому засіданні відповідачами- позивачами ОСОБА_6, ОСОБА_4

Крім того, доведено, що дійсно ОСОБА_6 та ОСОБА_4 побудувала на межі із земельною ділянкою ОСОБА_1- дровітню, приватизаційні докуменнти на яку теж відсутні.

Як пояснили в судовому засіданні позивач-відповідач ОСОБА_1, його представник ОСОБА_2 з даху дровітні стікає дощова вода і зсувається сніг на його частину земельної ділянки, яка є заїздом до житлового будинку, господарських будівель і споруд, належних йому на праві приватної власності, що створює перешкоди у здійсненні його права власності.

Як видно з рішення виконавчого комітету Молодківської с/ради Надвірнянського району Івано-Франківської області від 11.03.2014 року, копія якого долучена до матеріалів справи, розглянувши заяву ОСОБА_1 виконком вирішив зобов'язати ОСОБА_4 та ОСОБА_6 у двохмісячний термін перенести дровітню на відстань не менше метра від межі з земельною ділянкою ОСОБА_1 та не випускати шифер для стоку води на сусідню територію.

Однак, як зафіксовано в акті, складеному 18.09.2015 року комісією в складі голови земельної комісії і депутата сільської ради ОСОБА_14, землевпорядника сільської ради і депутат сільської ради ОСОБА_15, в присутності дільничного інспектора міліції Надвірнянського РВ УМВС лейтенанта міліції ОСОБА_16, який долучений до матеріалів справи, при виході на місце комісія встановила, що ОСОБА_6 станом на 18.09. 2015 року не забрала дровітню розташовану вздовж приватизованої земельної ділянки ОСОБА_17

Крім того, як встановлено актом, складеним 09.09.2015 року комісією в складі голови земельної комісії і депутата сільської ради ОСОБА_14, землевпорядника сільської ради і депутата сільської ради ОСОБА_15, ДІМ Надвірнянського РВ УМВС лейтенанта міліції ОСОБА_16 та в присутності ОСОБА_6 і ОСОБА_4, останній забив залізний стовп на межі вулиці Гагаріна, яка є дорогою громадського користування, та належної ОСОБА_1 на праві приватної власності земельної ділянки, саме на заїзді до його будинку, господарських будівель і споруд, чим перешкоджає ОСОБА_1 у здійсненні його права власності.

Як ствердив в судовому засіданні позивач-відповідач ОСОБА_1 через даний залізний стовп, забитий ОСОБА_4 на межі громадської дороги та його заїзду , він в 2015 році не зміг завезти дрова для опалення свого житлового будинку.

Як вбачається із акта, ОСОБА_4 на час обстеження не висловив свої заперечення, про те що він дійсно встановив залізний стовп.

Також комісія вважає, що ОСОБА_4 повинен забрати стовп і звільнити проїзд, а ОСОБА_1 рекомендовано у випадку не звільнення ним заїзду звернутися до правоохоронних органів.

Крім того, в своїх поясненнях в судовому засіданні позивач-відповідач посилається також на те, що з метою перешкоджання йому у здійсненні його права власності, ОСОБА_4 ставить належний йому автомобіль «Пежо Партнер» (реєстраційний номер НОМЕР_1) на проїжджій частині вул. Гагаріна напроти заїзду до його домоволодіння.

Зокрема, 18.09.2015 року, при виході на місце комісією в складі голови земельної комісії і депутата сільської ради ОСОБА_14, землевпорядника с/ради і депутат с/ради ОСОБА_15, в присутності ДІМ Надвірнянського РВ УМВС лейтенанта міліції ОСОБА_16 було встановлено, що білий автомобіль ОСОБА_4В.»Пежо Партнер» (реєстраційний номер НОМЕР_1) на час огляду стояв на проїжджій частині громадської дороги вул. Гагаріна, що перешкоджає заїзду до будинку ОСОБА_1, зазначений акт зберігається в матеріалах справи.

29.09. 2015 року за зверненням дружини позивача-відповідача- Лундяк Г.В. комісія в складі представників районної архітектури, відділу Держгеокадастру у Надвірнянському районі, відділу РВ УМВС у Надвірнянському районі, Молодківської с/ради в присутності двох сторін повторно розглянула спір та встановила, що в'їзд до господарського двору ОСОБА_1 дійсно перекритий транспортним засобом, зі слів ОСОБА_6 її сина ОСОБА_4

Металевий стовп закопаний посередині в'їзду до жилого будинку, що спричиняє перешкоди в користуванні даним в'їздом.

Наведене підтверджується листом заступника голови Надвірнянської РДА від 02.10.2015 року за №Л-18/312, копія якого долучена до матеріалів справи.

У відповідності до ч. 1 ст. 321 ЦК України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності або обмежений у його здійсненні. У разі порушення цього права власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні права користування своїм майном (ст. 391 ЦК України).

Згідно ч. 2 ст. 152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою.

Крім того, неправомірнісь дій відповідачів- позивачів, а саме факти чинення перешкод у здійсненні позивачем - відповідачем ОСОБА_1 права власності, підтвердили допитані в судовому засіданні свідки.

Зокрема, свідок ОСОБА_13, секретар Молодківської с/ради в період з 1998 року по 10.11.2015 року, в судовому засіданні пояснила, що дійсно ОСОБА_18 неправомірно закопав металевий стовп на вул. Гагаріна в с.Молодків, чим унеможливив ОСОБА_1 вїзд до його житлового будинку.

Також підтвердила ту обставину, що 11.03.2014 року виконкомом Молодківської с/ради дійсно приймалось рішення за №15 щодо перенесення відповідачами- позивачами дровітні, яка збудована на межі земельної ділянки ОСОБА_1, однак відповідачі- позивачі не виконали приписи рішення.

Допитаний в судовому засіданні як свідок ОСОБА_12, який працював на посаді голови Молодківської с/ради повідомив, що питання щодо перекриття ОСОБА_4 автомобілем вїзду до житлового будинку ОСОБА_1 та чинення йому перешкод в користуванні дорогою неодноразово розглядалося виконкомом с/ради, а також комісією с/ради. Також зазначив, що с/радою приймалось рішення, яким відповідачів було зобовязано перенести дровітню на відстань не меншу одного метра від межі з земельною ділянкою ОСОБА_1та не випускати шифер для стоку води на їхню територію, яке відповідачі-позивачі проігнорували.

Що стосується питання приватизації позивачем ОСОБА_1 житлового будинку , що в с.Молодків, вул. Горішнянська, 84 та земельної ділянки, ствердив, що Молодківська с/ рада мала право надавати дозвіл на здійснення приватизації будинків збудованих до 1992 року. Такі рішення приймались виконкомом, як колегіальним органом. Крім того, ОСОБА_1 є спадкоємцем після смерті своїх батьків, звернувся в с/раду з відповідною заявою, спору щодо спадкового майна не було.

На момент приватизації ОСОБА_4 та ОСОБА_6 жодних претензій до ОСОБА_1 не предявляли.

Разом з тим, вказує, що у відповідачів-позивачів ні житловий будинок, ні земельні ділянки, якими вони користуються не приватизовані. Прийняття виконкомом Молодківської с/ради рішенн від 12.05.2011 року, видача 06.09.2011 року ОСОБА_1 свідоцтва про право власності на домоволодіння, прийняття рішення сесії сільради від 29.09.2013 року та отримання ОСОБА_1 свідоцтво про право власності на земельну ділянку від 16.10.2013 року ніяким чином не впливають на права та законні інтереси відповідачів-позивачів ОСОБА_6, ОСОБА_4

З пояснень свідка ОСОБА_2 також вбачається, що відповідачами- позивачами чиняться перешкоди в користуванні позивачу відповідачу вїздом до житлового будинку, земельною ділянкою, що супроводжуються конфліктами та навіть спричинення їй, як дружині позивача-відповідача побоїв. На її думку відповідачі-позивачі ОСОБА_6 та ОСОБА_4 ігнорують правила добросусідства та нехтують вимогами закону.

Разом з тим, як встановлено з долученого представником відповідача-позивача в судовому засіданні 21.10.2016 року акту від 30.09.2016 року, складеного депутатом Молодківської с/ради, металевий стовпчик забитий ОСОБА_4 на межі вулиць Гагаріна та заїзду до домоволодіння ОСОБА_1 по вул. Горішнянська,84 ліквідований і не заважає проїзду до домоволодіння ОСОБА_1

Наведені в акті обставини не заперечувалися позивачем -відповідачем ОСОБА_1 його представниками, тому його вимоги в частині зобовязати відповідачів-позивачів забрати металевий стовп на вїзді до його земельної ділянки до задоволення не підлягають.

Таким чином в судовому засіданні повністю доведено та підтверджено підставність вимог ОСОБА_1 в частині зобовязати ОСОБА_6 та ОСОБА_4 усунути пешкоди у здійсненні права власності та перенести дривітню на відстань одного метра від межі із його земельною ділянкою, а також заборонити ОСОБА_4 перекривати транспортними засобами вїзд до належної йому земельної ділянки, житлового будинку , господарських бідівель та споруд по вул. Горішнянська. 84 в с.Молодків, Надвірнянського району, в звязку з чим його позов підлягає до часткового задоволення.

Що стосується зустрічного позову ОСОБА_6, ОСОБА_4 до ОСОБА_1, Молодківської с/ради про визнання рішення виконкому від 12.05.2011 року та свідоцтва про право власності на домоволодіння від 06.09.2011 року і рішення сесії сільради від 29.09.2013 року та свідоцтва про право власності на земельну ділянку від 16.10.2013 року - недійсним, суд встановив наступне:

ОСОБА_19, ОСОБА_4 ставлять вимоги визнання рішення виконкому від 12.05.2011 року та свідоцтва про право власності на домоволодіння від 06.09.2011 року, а також рішення сесії сільради від 29.09.2013 року та свідоцтва про право власності на земельну ділянку від 16.10.2013 року - недійсним.

Загальна позовна давність згідно ст.257 ЦК України встановлена тривалістю три роки.

Відповідно до ч.4 ст. 268 ЦК України, позовна давність не поширюється на вимоги власника або іншої особи про визнання незаконним правового акта органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, яким порушено його право власності або інше речове право.

Таким чином, слід поновити відповідачам -позивачам строк звернення до суду, тому зустрічний позов ОСОБА_6, ОСОБА_4 підлягає розгляду справи по суті.

Разом з тим, в судовому засіданні достовірно перевірено, що правовстановлюючі документи на домоволодіння, що знаходиться в с. Молодків, вул. Горішнянська, 84, Надвірнянського району, Івано-Франківської області, яке складається з житлового будинку «А», загальною площею -39,0 кв.м., житловою площею -18,5 кв.м., літньої кухні «Б», загальною площею-15,6 кв.м., стайні «В», загальною площею -16,6 кв.м., стодоли «Г», загальною площею -13,1 кв.м., шопи, «Д», загальною площею -15,4 кв.м., вбиральні, «Ж», загальною площею 1,0 кв.м., колодязя №1, огорожі №2, загальною площею -92,3 кв.м. та земельну ділянку площею 0,0692 га (кадастровий номер: :02:001:0065) для будівництва та обслуговування даного житлового будинку, господарських будівель і споруд виготовлені на підставі рішень Молодківської с/ради від 12.05.2011 року за №41 та від 29.09.2013 року за №248-20/2013.

Статтею 12 ЗК України передбачено, що міська (сільська, селищна ради) має право розпоряджатися землями територіальної громади, яке вона здійснює шляхом: передачі ділянок комунальної власності у власність громадян або юридичних осіб відповідно до цього кодексу; надання земельних ділянок у користування і вилучення їх із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу; викупу земельних ділянок для суспільних потреб відповідної територіальної громади села; організації землеустрою; координації діяльності місцевих органів земельних ресурсів; здійснення контролю за використанням та охороною земель комунальної власності, додержання земельного й екологічного законодавства; обмеження, тимчасової заборони (зупинення) використання земель громадянами та юридичними особами в разі порушення ними вимог земельного законодавства; підготовки висновків щодо вилучення (викупу) і надання земельних ділянок відповідно до цього Кодексу; інформування населення щодо вилучення (викупу), надання земельних ділянок; внесення пропозицій щодо встановлення і зміни меж сіл; вирішення земельних спорів; вирішення інших питань у галузі земельних відносин відповідно до закону.

Зі змісту ст.116 ЗК України вбачається, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування, або державних органів приватизації, або центрального органу виконавчої влади з питань земельних ресурсів, в межах їх повноважень, визначених цим кодексом.

Згідно З-ну України «Про місцеве самоврядування» до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить надання під забудову та для інших потреб земель, що перебувають у власності територіальних громад.

Згідно ст. 158 ЗК України - земельні спори вирішуються судами, органами місцевого самоврядування та центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.

Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права (ст. 16 ЦК України).

Згідно ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Згідно ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

ЦК України встановлено, що одним з способів захисту права власності є визнання права власності власником. Згідно ст.392 ЦК України, власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Згідно ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Як достовірно встановлено в судовому засіданні, винесення Молодківською с/радою рішень від 12.05.2011 року за №41 та від 29.09.2013 року за №248-20/2013 та виготовлення позивачем-відповідачем ОСОБА_1 правовстановлюючих документів на житловий будинок та господарські споруди, а також земельну ділянку ніяким чином не порушили та не вплинули на права відповідачів- позивачів ОСОБА_6, ОСОБА_4, навпаки їхні дій змусили звернутися позивача - відповідача ОСОБА_1 з позовом до суду.

Встановлені судом обставини підтвердила в судовому засіданні представник Молодківської с/ради та свідки.

Таким чином позовні вимоги ОСОБА_6, ОСОБА_4 є безпідставними.

Суд критично оцінює показання допитаних в судовому засіданні свідків ОСОБА_10, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_11, ОСОБА_7 про те, що відповідачі-позивачі ОСОБА_4, ОСОБА_6 не чинять перешкоди ОСОБА_1 у здійснення права власності, та що ніякого вїзду в с. Молодків з вул.Гагаріна у ОСОБА_1 ніколи не було, а також про те, що позивач ОСОБА_1 незаконно приватизував житловий будинок та земельну ділянку, оскільки такі показання спростовуються поясненнями позивача,його представників, представника відповідача- Молодківської с/ради, свідків ОСОБА_13,ОСОБА_12, ОСОБА_2, письмовими матеріалами справи.

Ст. 10 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Згідно ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Зі змісту ст.60 ЦПК України випливає, що кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, а також доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Враховуючи наведене, пояснення сторін, свідків, письмові докази, що містяться у матеріалах справи, суд вважає, що відповідачі-позивачі не надали, як того вимагає ЦПК України, доказів, які б підтверджували порушення позивачем -відповідачем їхніх прав та законних інтересів.

Встановлені судом обставини і визначені відповідно до них правовідносини, якими обґрунтовуються вимоги позивача- відповідача та відповідача-позивача підтверджуються дослідженими в судовому засіданні матеріалами справи.

Згідно ст.212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Таким чином оцінюючи зібрані в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що зустрічний позов ОСОБА_6, ОСОБА_4 не підлягає до задоволення.

Також, згідно ст.88 ЦПК України з відповідачів ОСОБА_6, ОСОБА_4 слід стягнути на користь ОСОБА_1 -974 грн.40 коп. понесених судових витрат-по 487 грн. 20 коп. з кожного.

На підставі ст.ст.3, 15, 16, 321 ч.1, 376, 391 ЦК України, ст.ст.103, 152 ч.2, 158 ЗК України та керуючись ст.ст. 3, 10, 15, 57, 60, 61,88, 208, 209, 212-215, 218, 223 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_6, ОСОБА_4, третя особа без самостійних вимог на стороні позивача- Молодківська сільська рада, про усунення перешкод у здійсненні права власності задоволити частково.

Зобов'язати ОСОБА_6 і ОСОБА_4 усунути перешкоди у здійсненні права власності, а саме: відповідно до рішення виконавчого комітету Молодківської сільської ради Надвірнянського району Івано-Франківської області від 11.03. 2014 року №15 перенести дровітню в домоволодінні по вулиці Горішнянська,82 в селі Молодків Надвірнянського району Івано-Франківської області на відстань одного метра від межі із земельною ділянкою ОСОБА_1 по вулиці Горішнянська, 84 в селі Молодків Надвірнянського району Івано-Франківської області.

Заборонити ОСОБА_4 перекривати транспортними засобами в'їзд до належних ОСОБА_1 на праві приватної власності земельної ділянки та житлового будинку, господарських будівель і споруд по вулиці Горішнянська,84 в селі Молодків Надвірнянського району Івано-Франківської області.

Стягнути з ОСОБА_6, ОСОБА_4 в користь ОСОБА_1 -974 грн. 40 коп. сплаченого судового збору -по 487 грн. 20 коп. з кожного.

В решті вимог позову ОСОБА_1 - відмовити.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_6, ОСОБА_4 до ОСОБА_1, Молодківської сільської ради про визнання рішення виконкому від 12.05.2011 року та свідоцтва про право власності на домоволодіння від 06.09.2011 року і рішення сесії сільради від 29.09.2013 року та свідоцтва про право власності на земельну ділянку від 16.10.2013 року недійсним - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 10 днів з дня його проголошення до апеляційного суду Івано-Франківської області через Надвірнянський районний суд.

Суддя Грещук Р.П.

Повний текст рішення виготовлено 25.10.2016 року.