15.08.2016 Справа № 363/964/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 серпня 2016 року Вишгородський районний суд Київської області в складі:

головуючого - судді Чіркова Г.Є.,

при секретарі Гавриленко Ю.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вишгороді цивільну справу за позовом ТОВ «АВТОКРЕДИТ ПЛЮС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

встановив:

представник позивача звернувся до суду з даним позовом, посилаючись на порушення відповідачем договірних зобов'язань по сплаті коштів за договором фінансового лізингу, що є підставою для стягнення заборгованості в розмірі 260 826 грн. 09 коп.

Представник позивача в судове засідання не прибув, надіслав до суду клопотання про розгляд справи за його відсутності, просив про задоволення позову.

Відповідач, будучи повідомленим про розгляд справи, в судове засідання не з'явився.

Оскільки суд позбавлений можливості відкласти розгляд справи на підставі ст. 169 ЦПК України, в межах строку встановленого ст. 157 ЦПК України, дану справу слід розглянути на підставі наявних доказів у заочному порядку.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного.

Так, 10 липня 2014 року шляхом підписання заяви про приєднання між ТОВ «АВТОКРЕДИТ ПЛЮС» та відповідачем укладено договір фінансового лізингу №К500А!, згідно якого лізингодавець передав у платне володіння та користування предмет лізингу визначений в п. 14.1.1 заяви про приєднання до договору, а лізингоодержувач прийняв його та зобов'язався сплачувати щомісячні платежі та платежі по відшкодуванню витрат лізингодавця, пов'язаних з виконанням договору (п. 2.1 договору).

Згідно п. 14.1.2 заяви про приєднання до договору фінансового лізингу строк лізингу становить 60 місяців з моменту підписання додатку №2 до договору фінансового лізингу.

Відповідно до п. 14.1.6 заяви про приєднання до договору фінансового лізингу лізингоодержувач сплачує щомісячні платежі, які включають в себе платіж по відшкодуванню частини вартості предмету лізингу, відсотки за його користування та комісію за проведення щомісячного моніторингу предмету лізингу.

Згідно до специфікації та акту приймання-передачі додатку №1 до договору фінансового лізингу прийняв від позивача автомобіль марки «SKODA OCTAVIA А5» д.н.з. НОМЕР_1 вартістю 220 000 грн.

Відповідно до п.п. 6.2.1-6.2.2 договору фінансового лізингу лізингоодержувач зобов'язаний сплатити лізингодавцю платежі по відшкодуванню вартості предмету лізингу, відсотки та комісію за проведення щомісячного моніторингу предмету лізингу, відповідно до умов договору.

Згідно п.п. 9.2-9.3 договору фінансового лізингу у випадку порушення лізингоодержувачем зобов'язань, передбачених п.п. 6.2.1, 6.2.2, 6.2.3, 6.2.4 та 6.2.5 договору лізингоодержувач сплачує пеню в розмірі 0,15% від суми простроченого платежу, але не менше 1 грн. за кожен день прострочки.

Відповідач взяті на себе зобов'язання по сплаті лізингових платежів у строки визначені кредитним договором не виконує, термін сплати коштів порушено.

Згідно ст. 806 ЦК України за договором лізингу одна сторона (лізингодавець) передає або зобов'язується передати другій стороні (лізингоодержувачеві) у користування майно, що належить лізингодавцю на праві власності і було набуте ним без попередньої домовленості із лізингоодержувачем (прямий лізинг), або майно, спеціально придбане лізингодавцем у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов (непрямий лізинг), на певний строк і за встановлену плату (лізингові платежі).

До договору лізингу застосовуються загальні положення про найм (оренду) з урахуванням особливостей, встановлених цим параграфом та законом.

До відносин, пов'язаних з лізингом, застосовуються загальні положення про купівлю-продаж та положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про фінансовий лізинг» фінансовий лізинг - це вид цивільно-правових відносин, що виникають із договору фінансового лізингу.

За договором фінансового лізингу лізингодавець зобов'язується набути у власність річ у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов і передати її у користування лізингоодержувачу на визначений строк не менше одного року за встановлену плату (лізингові платежі).

Згідно ч. 2 ст. 11 Закону України «Про фінансовий лізинг» лізингоодержувач зобов'язаний :

1.прийняти предмет лізингу та користуватися ним відповідно до його призначення та умов договору;

2.відповідно до умов договору своєчасно та у повному обсязі виконувати зобов'язання щодо утримання предмета лізингу, підтримувати його у справному стані;

3.своєчасно сплачувати лізингові платежі;

4.надавати лізингодавцеві доступ до предмета лізингу і забезпечувати можливість здійснення перевірки умов його використання та утримання;

5.письмово повідомляти лізингодавця, а в гарантійний строк і продавця предмета, про всі випадки виявлення несправностей предмета лізингу, його поломок або збоїв у роботі;

6.письмово повідомляти про порушення строків проведення або непроведення поточного чи сезонного технічного обслуговування та про будь-які інші обставини, що можуть негативно позначитися на стані предмета лізингу, - негайно, але у будь-якому разі не пізніше другого робочого дня після дня настання вищезазначених подій чи фактів, якщо інше не встановлено договором;

7.у разі закінчення строку лізингу, а також у разі дострокового розірвання договору лізингу та в інших випадках дострокового повернення предмета лізингу - повернути предмет лізингу у стані, в якому його було прийнято у володіння, з урахуванням нормального зносу, або у стані, обумовленому договором.

Згідно ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Вимогами ст. 549 ЦК України, передбачено обов'язок боржника в разі порушення зобов'язання передати кредиторові грошову суму штрафу у вигляді процентної ставки, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання.

Згідно ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив зобов'язання, якщо не виконав його у строк встановлений договором.

Згідно з ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

З огляду на зазначені правовідносини, судом виявлено порушене право позивача, що підлягає захистові шляхом примусового виконання грошового зобов'язання.

Вирішуючи питання про визначення розміру стягнення, суд виходить зі змісту позовних вимог та наданих суду розрахунків, згідно яких сума заборгованості за кредитом, станом на 23 лютого 2016 року, складається із:

-заборгованості по відшкодуванню вартості предмета лізингу в розмірі 170 513 грн. 36 коп.;

-винагороди за користування предметом лізингу в розмірі 48 411 грн. 62 коп.;

-винагороди за проведення щомісячного моніторингу предмету лізингу в розмірі 9 034 грн. 54 грн.;

-пені в розмірі 32 866 грн. 57 коп.,

що в загальному розмірі становить 260 826 грн. 09 коп. та сумнівів у суду не викликає.

Таким чином, пред'явлений позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню.

Крім того, представником позивача представлено документальне підтвердження понесених судових витрат, які слід покласти на відповідача.

На підставі викладеного і керуючись статтями 209-215 ЦПК України,

вирішив:

позовну заяву задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП-НОМЕР_2) на користь ТОВ «АВТОКРЕДИТ ПЛЮС» суму заборгованості за договором фінансового лізингу №К500А! від 10 липня 2014 року у розмірі 260 826 грн. 09 коп. та судовий збір в розмірі 3 912 грн. 40 коп., а всього 264 738 (двісті шістдесят чотири тисячі сімсот тридцять вісім) грн. 49 (сорок дев'ять) коп.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Заочне рішення може бути оскаржено позивачем у апеляційному порядку до апеляційного суду Київської області шляхом подання апеляційної скарги через Вишгородський районний суду протягом 10 днів з дня його проголошення.

Суддя