Справа № 442/3516/16-ц
У х в а л а

"13" травня 2016 р. м. Дрогобич

Суддя Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області Крамар О.В.., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу та визнання права власності на майно, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся в суд із вказаним вище позовом, в якому просить стягнути в його користь з ОСОБА_2 заборгованість за договором позики від 01.07.2008р. в розмірі 33000,00 дол.США.

Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно положень ст.4 ЦПК України, суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, держави та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Під способами захисту цивільних прав розуміють передбачені законом заходи примусового характеру, за допомогою яких відновлюються порушені, невизнані або оспорювані права.

Особа, яка вважає, що її право чи інтерес порушені, може скористатися не будь-яким, а конкретним способом захисту свого права, загальний перелік яких передбачений ст.16 ЦК України, а саме: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов'язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Реалізуючи передбачене ст. 64 Конституції України право на судовий захист, звертаючись до суду, особа вказує в позові власне суб'єктивне уявлення про порушене право чи охоронюваний інтерес та спосіб його захисту.

Разом з тим, зазначена позовна заява підлягає залишенню без руху, оскільки подана з порушенням ст. ст. 119, 120 ЦПК України, а саме - в позовній заяві не зазначено доказів, що підтверджують дану обставину, не вказано підстав для звільнення від доказування, а згідно ч. 1 ст. 15 ЦПК України суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають, зокрема, із цивільних відносин. В даному ж випадку:

-немає доказів щодо місця реєстрації (проживання) позивача, відповідача, що в свою чергу не дає суду можливості визначити підсудність справи;

-позовні вимоги не є повністю викладеними, а відтак - незрозумілими

-до позовної заяви не додано квитанції про оплату судового збору.

Відповідно до ст. 121 ЦПК України позовна заява, подана без додержання вимог, викладених у статтях 119-121 ЦПК України, підлягає залишенню без руху з наданням строку для усунення недоліків.

Керуючись ст. 121 ЦПК України, суддя -

у х в а л и в :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу та визнання права власності на майно - залишити без руху.

Повідомити ОСОБА_1 про необхідність виправити зазначені недоліки позовної заяви в двохденний термін з дня отримання копії ухвали.

Роз'яснити позивачу, що інакше позовна заява буде вважатися неподаною та йому повернута.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Крамар О.В.