У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 січня 2016 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі суддів:

Амеліна В.І., ГончараВ.П., Попович О.В.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом позовом ОСОБА_4 до публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль», Донецької обласної дирекції публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» про визнання наказу про звільнення незаконним та його скасування, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, відшкодування моральної шкоди, за касаційною скаргою публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» (далі - ПАТ«Райффайзен Банк Аваль») на рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 06 липня 2015 року та рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 28 вересня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У грудні 2014 року ОСОБА_4 звернулась до суду із указаним позовом, посилаючись на те, що з 05 січня 2005 року вона знаходилась у трудових відносинах з відповідачем. З 01 березня 2012 року вона переведена на посаду касира відділення №1 (м. Донецьк) ПАТ «Райффайзен Банк Аваль». Наказом № 354-к від 23 червня 2014 року її звільнено із займаної посади, на підставі п. 6 ст. 36 КЗпП України, у зв'язку з відмовою від продовження роботи внаслідок зміни істотних умов праці. Посилаючись на те, що її звільнення проведено із порушенням вимог трудового законодавства, просила визнати незаконним та скасувати наказ про звільнення, поновити її на роботі, стягнути середній заробіток за час вимушеного прогулу та відшкодувати моральну шкоду в сумі 5 000 грн та витрати на правову допомогу в сумі 4 000 грн.

Рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 06 липня 2015 року позов задоволено частково.

Визнано незаконним наказ ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» № 354-к від 23 червня 2014 року про звільнення ОСОБА_4 з посади касира відділення №1 (м. Донецьк) ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» у зв'язку з відмовою від продовження роботи внаслідок зміни істотних умов праці, згідно п. 6 ст. 36 КЗпП України.

Поновлено ОСОБА_4 на посаді касира ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» у відділенні за вибором роботодавця з 23 червня 2014 року.

Стягнуто з ПАТ «Райффайзен Банк Аваль на користь ОСОБА_4 середній заробіток за час вимушеного прогулу в сумі 31 393 грн 39 коп., 500 грн на відшкодування моральної шкоди та 1 461 грн 60 коп. - витрати на правову допомогу.

В іншій частині позову відмовлено.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 28 вересня 2015 року рішення суду першої інстанції в частині задоволення позову скасовано та ухвалено нове рішення, яким позов задоволено частково.

Визнано незаконним наказ ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» № 354-к від 23 червня 2014 року про звільнення ОСОБА_4 з посади касира відділення №1 (м. Донецьк) АТ «Райффайзен Банк Аваль» згідно п. 6 ст. 36 КЗпП України.

Поновлено ОСОБА_4 на посаді касира відділення № 1 (м. Донецьк) ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» у відділенні за вибором роботодавця з 23 червня 2014 року.

Стягнуто з ПАТ «Райффайзен Банк Аваль на користь ОСОБА_4 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 23 червня 2014 року по 23 червня 2015 року в сумі 33 736 грн 95 коп.

У задоволенні вимог про стягнення витрат на правову допомогу відмовлено.

В іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.

У касаційній скарзі ПАТ «РайффайзенБанк Аваль» просить скасувати зазначені судові рішення та ухвалити нове рішення, яким у задоволені позову відмовити, мотивуючи свою вимогу порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та ухвалюючи нове рішення про часткове задоволення позову, апеляційний обґрунтовано виходив із того, що звільнення позивачки відбулося з порушенням норм трудового законодавства, отже вона підлягає поновленню на попередній посаді, при цьому суд правильно розрахував середній заробіток за час вимушеного прогулу, моральну шкоду та судові витрати.

За таких обставин колегія суддів дійшла висновку, що апеляційним судом правильно встановлено та належно перевірено обставини, які мають значення для правильного вирішення справи, рішення суду апеляційної інстанції ухвалено із додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому підстав для його зміни чи скасування немає.

Докази та обставини, на які посилається заявник в касаційній скарзі, були предметом дослідження суду апеляційної інстанції та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні апеляційним судом були дотримані норми матеріального і процесуального права.

Доводи касаційної скарги не спростовують висновків апеляційного суду, обґрунтовано викладених в мотивувальній частині оскаржуваного рішення.

Керуючись ст. 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» відхилити.

Рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 06 липня 2015 року в нескасованій при апеляційному перегляді частині та рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 28 вересня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В.І. Амелін
В.П. Гончар О.В.Попович