Справа № 588/442/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10.05.2016 року Тростянецький районний суд Сумської області в складі: головуючого судді Линник О.С., з участю секретаря Доля Н.В., з участю позивача ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Тростянець цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про збільшення розміру стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, в якій зазначає, що рішенням Тростянецького районного суду Сумської області від 06.05.2003 року з відповідача було стягнуто аліменти на її користь у розмірі 1/4 частки усіх видів його заробітку щомісяця на утримання дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, але не менше 1/2 частини не обкладеного мінімуму доходів громадян. Протягом одного-двох років відповідач сплачував аліменти, а потім виплати припинились. Відповідач ніде не працював, стабільного заробітку не мав, в результаті чого утворилася велика заборгованість, а тому позивачу були призначені виплати соціальним захистом. На даний час заборгованість по аліментам стягнута з відповідача, однак сума аліментів, що була з нього стягнута, значно знецінилась і є мізерною - 8 грн. в місяць. Посилаючись на норми ст.ст.182,183,192 СК України позивач просить збільшити розмір стягуваних аліментів з відповідача та стягнути з нього аліменти у розмірі 700 грн. щомісячно на утримання неповнолітньої дитини, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

В судовому засіданні позивач свої вимоги підтримала у повному обсязі, показала, що після стягнення аліментів із відповідача на утримання сина ОСОБА_3, нею було звернено до виконання виконавчий лист та стягувались аліменти, однак протягом тривалого часу державним виконавцем не було встановлено місце перебування і проживання відповідача, тому позивач отримувала соціальну допомогу замість аліментів від УПСЗН. Після того як місцезнаходження відповідача було встановлено державним виконавцем - відповідач виплатив позивачці заборгованість по аліментах у розмірі 1208 грн. та сплатив аліменти за місяць у розмірі 8 грн. 50 коп. Такий розмір аліментів не забезпечить утримання її сина ОСОБА_4, оскільки дитина потребує коштів на одяг, харчування, тощо, і також дитина потребує лікування. Посилаючись на вказані обставини і на те, що розмір соціальної допомоги, яку вона отримувала на утримання сина складає більше 700 грн. у місяць, вона просить суд збільшити розмір стягуваних аліментів на сина ОСОБА_4 у твердій грошовій сумі у розмірі 700 грн. щомісячно із відповідача.

Відповідач проти позову заперечив, посилаючись на те, що він не має постійного місця роботи, отримує дохід від тимчасових заробітків, має на утриманні двох дітей - ОСОБА_5 та ОСОБА_6, а також утримує вагітну дружину ОСОБА_7. У нього у власності немає особистого нерухомого майна, земельних ділянок чи транспортних засобів. Відповідач вважає, що оскільки позивач та він створили інші сімї, мають подружжя, то кожен із них повинен забезпечувати своїх дітей у родині.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з огляду на наступне.

Всудовому засіданні доказами встановлено, що сторони від шлюбу мають дитину ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.6), який проживає та зареєстрований разом із позивачем (а.с.8), на утримання якого стягнені аліменти із відповідача на користь позивача у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку відповідача , але не менше 1/2 частини не обкладеного мінімуму щомісячно із 11 квітня 2003 р. до повноліття дитини (а.с.9,10).

Довідкою від Тростянецького районного відділу ДВС встановлено, що позивач не отримувала аліментів від відповідача на утримання сина ОСОБА_3 у 2015 році (а.с.26), та відповідно до довідки УСЗН Охтирської міської ради - отримує тимчасову допомогу на дитину, батько якої ухиляється від сплати аліментів - у розмірі 726,93 грн. щомісячно із січня по квітень 2015 року (а.с.25).

У заперечення проти позову відповідачем надано у суді копію трудової книжки із якої вбачається, що він не працює із 02.03.2006 року (а.с.27).

Також відповідачем надані свідоцтва про народження дітей - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с.28,29), однак відомості про відповідача як батька дитини зазначені у свідоцтві про народження ОСОБА_6. Як пояснив у суді відповідач, дитину ОСОБА_5 він також визнає своєю дитиною, яку утримує.

Згідно ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до її повноліття.

При визначенні розміру аліментів суд враховує обставини, передбачені ст.182 СК України, відносно стану здоровя та матеріального становища дитини, платника аліментів, інших обставин, що мають значення для справи.

Статтею 184 СК України передбачено, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Згідно ч.1 ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них.

Сторонами не надано доказів щодо їх незадовільного стану здоровя чи наявність захворювання у їх сина ОСОБА_3 та необхідність його лікування.

Судом встановлено, що після стягнення із відповідача аліментів за судовим рішенням від 06.05.2003 р. на утримання дитини ОСОБА_3 у відповідача змінився сімейний стан, відповідач із 05.11.2014 р. перебуває у шлюбі із ОСОБА_7, має дитину ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_5

Суд не може прийняти до уваги посилання відповідача як на підставу заперечень проти позову - наявність на його утриманні дитини ОСОБА_5, оскільки доказів свого батьківства щодо цієї дитини відповідачем не надано.

Відповідач будь-яких доказів про отримання доходу на території України не надав, його посилання на те, що він живе за рахунок тимчасових заробітків та коштів його батьків та батьків дружини - не підтверджено доказами. Враховуючи, що відповідачем не надано також доказів того, що він має будь-які перешкоди в отриманні роботи за станом здоровя чи з інших причин - суд вважає, що відповідач будучи особою у працездатному віці та маючи задовільний стан здоровя, має можливість отримувати дохід на утримання як себе так і членів його родини, чи принаймні вживати заходів щодо отримання такого доходу..

Відповідно до ст.60 ЦПК України - кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

За таких обставин суд вважає, що відповідач не повинен бути звільнений від сплати аліментів у розмірі, необхідному для утримання його сина, з метою забезпечення дитини коштами для життєдіяльності, розвитку, тощо.

Отже, суд вважає, що позивач частково довела свої позовні вимоги щодо необхідності збільшення розміру аліментів на утримання сина ОСОБА_3.

Визначаючи розмір аліментів, який підлягає збільшенню, суд виходить із розміру прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку від 6 до 18 років, встановленого Законом України «Про державний бюджет України на 2016 рік»: з 01.01.2016 - 1455 грн., з 01.05.2016 - 1531 грн. з 01.12.2016 - 1637 грн.

Суд вважає, що розмір, який просить стягнути позивач із відповідача на утримання сина ОСОБА_4 є дещо завищених, через встановлені у суді обставини щодо наявності у відповідача на утриманні малолітньої дитини.

Оскільки судом встановлено, що відповідач має задовільний стан здоровя, має на утриманні також дочку ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_6, постійного доходу не має, суд приходить до висновку про необхідність збільшення стягуваних із відповідача коштів на утримання сина ОСОБА_3 із розміру, визначеного рішенням суду від 06.05.2003 р. - до розміру у твердій грошовій сумі 460 грн. щомісячно, що буде відповідати принципу розумності і справедливості, також буде відповідати інтересам дитини, та, на думку суду, не поставить у скрутне матеріальне становище платника аліментів та його іншої дитини.

Крім того, суд не визначає мінімальний розмір аліментів на рівні 30% прожиткового мінімуму, оскільки вказана норма закону, що закріплена ч.2 ст. 182 СК України стосується розміру аліментів на утримання неповнолітніх дітей визначених судом у частці від заробітку (доходу) платника аліментів.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 в іншій частині - суд вважає за необхідне відмовити у звязку із недоведеністю.

Із відповідача підлягає стягненню судовий збір, відповідно до вимог ст..88 ЦПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 10, 11, 27, 60, 61, 209, 212, 214-215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

позов задоволено частково

Змінити розмір аліментів, стягуваних з ОСОБА_2, визначених за рішенням суду від 06.05.2003 року, стягнувши з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, у твердій грошовій сумі у розмірі по 460 (чотириста шістдесят) грн. щомісяця до досягнення дитиною повноліття, починаючи стягування з дня набрання рішенням законної сили.

Розмір аліментів, визначений у твердій грошовій сумі підлягає індексації відповідно до закону.

У задоволенні інших позовних вимог ОСОБА_1 - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір в розмірі 551 грн. 20 коп. в доход держави.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Сумської області через Тростянецький районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя О.С. Линник