Справа № 428/2642/15-ц
Провадження №2/428/159/2016
27 січня 2016 року м. Сєвєродонецьк
Сєвєродонецький міський суд Луганської області у складі:
головуючого судді Скочій Г.Д.,
при секретарі Циганок А.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Сєвєродонецьку цивільну справу за позовною заявою Приватного акціонерного товариства «Сєвєродонецьке обєднання Азот» до ОСОБА_1 про відшкодування коштів, -
ОСОБА_2 «Сєвєродонецьке обєднання Азот» звернулось до Сєвєродонецького міського суду з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування коштів, посилаючись на наступне.
Під час розгляду справи представник позивача до суду надав заяву про уточнення позовних вимог, а саме: включити до суми позову витрати, що повязані з публікацією оголошення в газеті «Урядовий курєр» про виклик відповідача у сумі 420 грн..
В судове засідання представник позивача ОСОБА_2 «Сєвєродонецьке обєднання Азот» ОСОБА_4 в судове засідання не зявивсь. До початку судового засідання до суду надійшла його письмова заява про розгляд справи без його участі, в якій він підтримав позовні вимоги, проти винесення заочного рішення не заперечував.
Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не зявився, про причину неявки суд не повідомив, про день, час та місце слухання справи повідомлявся належним чином.
Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Представник позивача не заперечував проти розгляду справи за відсутності відповідача. У звязку з наведеним, суд вважає за можливе розглядати справу за відсутністю відповідача, а матеріали, що є у справі, достатніми для цього.
У звязку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).
Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Статтею 626 ЦК України передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків.
Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обовязковим для виконання сторонами.
Судом встановлено, що згідно п.п. 1.1, 2.2 Договору № 021к про підготовку фахівця з вищою освітою від 24.07.2012 року укладеного між Технологічним інститутом СУНУ ім. В. ОСОБА_3 (далі виконавець) та ОСОБА_2 «Сєвєродонецьке обєднання Азот» (далі замовник), ОСОБА_1 (далі студент), предметом договору є навчання студента за освітньо-професійною програмою підготовки «Спеціаліст» або «Магістр» на базі освітньо-професійної програми підготовки «Бакалавр» за рахунок замовника за спеціальністю «Автоматизоване управління технологічними процесами» протягом з 01.09.2012 року по 30.06.2013 року. Форма навчання денна. Інститут і замовник досягли угоди, що вартість підготовки студента складає 8901 грн..
Відповідно п.п. 1.1, 3.4, 3.6.5 копії Індивідуального договору № 36/УЦ-93 від 08.08.2012 року, укладеного між ОСОБА_2 «Сєвєродонецьке обєднання Азот» (далі роботодавець) та ОСОБА_1 (далі студент), роботодавець бере на себе зобовязання за рахунок своїх коштів забезпечити навчання студента у ТІ ВНУ ім. В. ОСОБА_3 на денній формі навчання за спеціальністю «Автоматизоване управління технологічними процесами». Студент зобовязаний: Пропрацювати у роботодавця після закінчення навчання не менше трьох років. Повністю відшкодувати роботодавцю грошові кошти, перераховані ним за навчання в учбовому закладі, а також виплачену стипендію з урахуванням індексу інфляції у випадку звільнення за власним бажанням чи звільнення за ініціативою роботодавця згідно пунктів 3, 4, 7, 8 статті 40, статті 41 КЗпП України, до настання строку, встановленого п. 3.4 даного договору.
Відповідно копії рахунку № 87 від 22.07.2012 року та копії платіжного доручення № 4628 від 26.03.2013 року ОСОБА_2 «Сєвєродонецьке обєднання Азот» перерахувало Технологічному інституту СУНУ ім. В. ОСОБА_3 за період навчання ОСОБА_1 з 01.02.2013р. по 30.06.2013р. 4450,50грн..
Відомостями на виплату грошей № 9 за вересень 2012 року, № 10 за жовтень 2012 року, № 11 за листопад 2012 року, № 12 за грудень 2012 року, № 1 за січень 2013 року, № 2 за лютий 2013 року, № 3 за березень 2013 року, № 4 за квітень 2013 року, № 5 за травень 2013 року, № 6 за червень 2013 року підтверджено, що ОСОБА_1 отримував щомісячно 797,16грн..
Копією виписки з наказу № 0089-КП від 15.08.2014 року підтверджено, що 18.07.2014 року ОСОБА_1 звільнено за прогул без поважних причин за п. 4 ст. 40 КЗпП України.
Таким чином, факти, викладені позивачем у позовній заяві в обґрунтування позовних вимог знайшли своє підтвердження в ході судового засідання, є достовірними та обґрунтованими, підтверджені письмовими доказами, сумніву у суду не викликають, а тому суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_2 «Сєвєродонецьке обєднання Азот» до ОСОБА_1 про відшкодування коштів підлягають задоволенню.
Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 243,60грн. та витрати, що повязані з публікацією оголошення в газеті «Урядовий курєр» про виклик відповідача у сумі 420грн..
Керуючись ст.ст. 526, 530, 610, 625, 626, 629 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 60, 88, 208, 209, 212-215 ЦПК України, суд,
Позов Приватного акціонерного товариства «Сєвєродонецьке обєднання Азот» до ОСОБА_1 про відшкодування коштів задовольнити.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному суді Луганської області через Сєвєродонецький міський суд шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Суддя Г. Д. Скочій