АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження №22-ц/774/358/К/16 суддя Чайкін І.Б.
Категорія № 27 (І) Доповідач Бондар Я.М.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 січня 2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді: Бондар Я.М.,

суддів: Зубакової В.П., Соколан Н.О.,

за участю: секретаря Маслової К.В.,

представника позивача ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства комерційного банку "ПРИВАТБАНК" на рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 18 листопада 2015 року по справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційного банку "ПРИВАТБАНК" до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИЛА:

В жовтні 2014 року Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПРИВАТБАНК» (далі ПАТ «ПРИВАТБАНК») звернулось до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, уточнивши який в ході розгляду справи просив стягнути з відповідача на його користь заборгованість за кредитним договором б/н від 05.06.2008 року в розмірі 3302,88 грн., а також судовий збір.

В обґрунтування позовних вимог ПАТ «ПРИВАТБАНК» посилався на те, що між Закритим акціонерним товариством «Комерційний банк «ПРИВАТБАНК», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПРИВАТБАНК» та відповідачем було укладено договір б/н від 05.06.2008 року, за умовами якого відповідач отримала кредит в сумі 3000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.

Позивачем було повністю виконано умови зазначеного кредитного договору, в той час як відповідач, в порушення умов вказаного договору, взяті на себе зобовязання не виконала, у звязку з чим за нею накопичилась заборгованість по відсоткам, яка за період з 28.09.2011 року по 28.09.2014 року складає 3302,88 грн.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 18 листопада 2015 року позовні вимоги ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» залишено без задоволення.

В апеляційній скарзі представник позивача, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, поставив питання про скасування оскаржуваного рішення з ухваленням нового рішення про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги представник позивача зазначив, що звернувся із вказаним позовом до суду в межах строку позовної давності. Також, представник позивача зазначив, що відповідачем на даний момент в повному обсязі умови кредитного договору не виконано. Крім того, представник позивача зауважив на тому, що зобовязання припиняється повним його виконанням, чого не здійснено відповідачем, у звязку із чим за вказаним кредитним договором продовжують нараховуватись відсотки за користування кредитом, що по суті є платою за користування чужими коштами.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам рішення суду відповідає.

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, між Закритим акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк» правонаступником якого є ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір № б/н від 05.06.2008 року (а.с.10-16), за умовами якого відповідач отримала кредит в сумі 3000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі строком дії 06/09 зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 24,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.

Кредитний договір складають заява, підписана відповідачем, Умови надання і правила банківських послуг, Памятка клієнта та ОСОБА_3 (а.с.10-зворот).

За ч.1 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах.

Відповідно до ст. ст. 1049, 1050 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

За змістом ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Згідно з ч.1 ст. 1054 ЦК за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

Матеріалами справи також встановлено, що ОСОБА_2 свої зобов'язання за кредитним договором своєчасно та належно не виконала, в результаті чого за нею накопичилась заборгованість по відсоткам, яка за період з 28.09.2011 року по 28.09.2014 року складає 3302,88 грн. Розмір заборгованості по відсоткам, яку позивач просив стягнути з відповідача в межах даного позову, підтверджується розрахунком заборгованості (а.с.106-108).

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог суд першої інстанції виходив з пропуску позивачем строку позовної давності для звернення з вказаним позовом до суду.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду виходячи з наступного.

Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК України).

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України).

Відповідно до статті 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України).

Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Згідно з правовою позицією, висловленою Верховним Судом України, яка в силу ст.360-7 ЦПК України є обов'язковою для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначену норму права, та для всіх судів України, у постанові від 19 березня 2014 року у справі № 6-14 цс 14 відповідно до правил користування платіжною карткою, які є складовою кредитного договору, картка діє в межах визначеного нею строку. За таким договором, що визначає щомісячні платежі погашення кредиту та кінцевий строк повного погашення кредиту перебіг позовної давності (ст. 257 ЦК України) щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі зі спливом останнього дня місяця дії картки (ст. 261 ЦК України), а не закінченням строку дії договору.

Відповідно до п. 3.1.1 Умов і Правил користування платіжною карткою (далі - Правила) строк дії картки вказується на лицевій стороні картки (місяць і рік). Картка дійсна до останнього календарного дня зазначеного місяця.

Пунктом 3.1.3 Правил встановлено, що після закінчення строку дії відповідна картка продовжується ОСОБА_3 на новий строк (шляхом надання клієнту картки з новим строком дії), якщо раніше (до початку місяця закінчення строку дії картки) не надійшла письмова заява держателя картки щодо закриття карткового рахунку, а також за умови наявності грошових коштів на картковому рахунку для оплати послуг з виконання операцій по картковому рахунку, та при дотриманні інших умов продовження, передбачених договором.

Зі змісту п. 5.4 Правил вбачається, що строк погашення процентів за кредитом визначено щомісячними платежами, а строк погашення кредиту у повному обсязі здійснюється не пізніше останнього дня місяця, вказаного на платіжній картці у полі «місяць».

Крім того, згідно п. 9.6 Умов та Правил надання банківських послуг, вбачається, що за відсутності на картрахунку карти грошових коштів у розмірі, достатньому для оплати послуг банку для продовження дії карти та при неотриманні грошових коштів протягом 3 місяців з моменту спливу строку дії карти, банк стягує комісію за обслуговування рахунку згідно діючим тарифам. Вказана комісія стягується банком за закінченням вказаного в цьому пункті строку, щомісячно. У разі, якщо залишок на картрахунку менше розміру комісії, встановленому тарифами банку, то розмір комісії за обслуговування картрахунку встановлюється у розмірі залишку коштів на картрахунку отримувача. При нульовому залишку коштів на неактивному картрахунку карти останній закривається.

З розрахунку заборгованості вбачається, що останнє зарахування коштів ОСОБА_2 здійснено 21.04.2009 року, отже суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що позивач мав закрити неактивний картрахунок за умови невнесення відповідачем відповідних сум.

Таким чином, у разі неналежного виконання позичальником зобовязань за кредитним договором позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними платежами. Повинна обчислюватись з моменту настання строку погашення чергового платежу.

Отже, аналізуючи умови договору та зміст зазначених правових норм, слід дійти висновку, що за договором про надання банківських послуг (при отриманні позичальником кредиту у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку), яким установлено не тільки щомісячні платежі погашення кредиту, а й кінцевий строк повного погашення кредиту, перебіг трирічного строку позовної давності (стаття 257 ЦК України) стосовно щомісячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі не після закінчення строку дії договору, а після закінчення кінцевого строку повного погашення кредиту (стаття 261 ЦК України).

Тож, враховуючи останнє зарахування відповідачем коштів 21.04.2009 року перебіг строку позовної давності розпочався з травня 2009 року та відповідно закінчився в травні 2012 року. При цьому позивач звернувся до суду із відповідним позовом про захист свого порушеного права лише в жовтні 2014 року, тобто після закінчення строку позовної давності.

Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення, що було зроблено відповідачем під час розгляду справи судом першої інстанції (а.с.117).

Таким чином, суд першої інстанції вірно прийшов до висновку про необхідність застосування строку позовної давності за поданою відповідачем заявою та необхідність відмовити у звязку із цим в задоволенні позовних вимог.

Доводи апеляційної скарги щодо звернення з даним позовом до суду в межах строку позовної давності, оскільки кредитний договорі не виконано, та також він не є припиненим або розірваним, спростовуються викладеними висновками суду. До того ж автоматичне неодноразове продовження дії картки не змінює терміну виконання кредитного зобовязання, отже продовження дії картки для настання кінцевого терміну повернення заборгованості значення немає, натомість подальше продовження дії картки є способом виконання зобовязання щодо повернення простроченого кредиту, процентів і неустойки.

Інші доводи апеляційної скарги колегією суду не приймаються до уваги, оскільки вони фактично зводяться до переоцінки рішення суду по оцінці доказів та незгодою з висновками суду по їх оцінці. Однак відповідно до вимог ст. 212 ЦПК України оцінка доказів є виключною компетенцією суду, переоцінка доказів особами, які беруть участь у розгляді справи, діючим законодавством не передбачена.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду ухвалено з дотриманням норм матеріального і процесуального законодавства, у зв'язку із чим апеляційна скарга підлягає відхиленню як недоведена, а рішення суду - залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПРИВАТБАНК» відхилити.

Рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 18 листопада 2015 року залишити без змін.

Ухала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: