Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

/ заочне /

11 травня 2016 року Солом'янський районний суд м. Києва в складі:

головуючого-судді - Шереметьєвої Л.А.

за участю секретаря - Носачова А.К.

позивача - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ФОП ОСОБА_2 про розірвання договору та стягнення суми, суд

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом і просить розірвати укладений з відповідачем договір №МТ-4 від 07 червня 2015 року про надання послуг з виготовлення та передачу йому у власність ПВХ конструкцій, та стягнути з відповідача понесені ним витрати в сумі 21 537 грн. 48 коп., яка складається з суми сплачених коштів 15 500 грн. 00 коп. та неустойки за невиконання умов договору - 6 037 грн. 45 коп..

Посилається в позові на те, що 07 червня 2015 року між ним та відповідачем був укладено договір №МТ-4 від 07 червня 2015 року, відповідно до якого відповідач взяв на себе зобов'язання виготовити та передати йому у власність вікна з профілю ПВХ.

Вартість замовлених вікон становила 32 685 грн. 00 коп.

Згідно з умовами договору він сплатив завдаток в розмірі 1 500 грн. 00 коп., а в подальшому відповідачу в рахунок часткової оплати передано 14 000 грн. 00 коп.

Строк виконання замовлення за договором становив 30 робочих днів з моменту укладення договору.

В порушення умов договору відповідач віконних конструкцій не виготовив та йому не передав, будь-які спроби зв»язатися з ним до належних наслідків не привели.

Виходячи з цього, просить задовольнити позов.

Відповідач у судове засідання не з'явився, про час розгляду справи сповіщався належним чином. Про причину неявки суд до відома не поставив.

Згідно ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Виходячи з цього, враховуючи думку позивача, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи.

Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення вимог позивача, виходячи з наступного.

Між сторонами виникли правовідносини, що регулюються нормами ЦК України та Законом України «Про захист прав споживачів» .

Відповідно до ч. 1 ст. 698 ЦК України за договором роздрібної купівлі-продажу продавець, який здійснює підприємницьку діяльність з продажу товару, зобов'язується передати покупцеві товар, що звичайно призначається для особистого, домашнього або іншого використання, не пов'язаного з підприємницькою діяльністю, а покупець зобов'язується прийняти товар і оплатити його.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 704 ЦК якщо договір роздрібної купівлі-продажу укладено з умовою про доставку товару покупцеві, продавець зобов'язаний у встановлений договором строк доставити товар за місцем, указаним покупцем, а якщо місце передання товару покупцем не вказане, - за місцем проживання фізичної особи-покупця або місцезнаходженням юридичної особи-покупця.

Договір роздрібної купівлі-продажу з умовою про доставку товару покупцеві є виконаним з моменту вручення товару покупцеві, а у разі його відсутності - особі, яка пред'явила квитанцію або інший документ, що засвідчує укладення договору або оформлення доставки товару, якщо інше не встановлено договором, актами цивільного законодавства або не випливає із суті зобов'язання.

Судом встановлено, що 07 червня 2015 року між сторонами укладено договір №МТ-4, відповідно до якого відповідач взяв на себе зобов'язання виготовити та здійснити монтаж вікон з профілю ПВХ за місцем проживання позивача.

Відповідно до пункту 6.2 договору сторони дійшли згоди, що в разі невиконання або неналежного виконання умов договору сторони несуть відповідальність відповідно до вимог чинного законодавства.

/а.с.7 - 8/

Позивач суду пояснив, що в обумовлений у договорі строк відповідач його не виконав, за його замовленням вікна виготовлені та встановлені за місцем його проживання не були.

/ а. с. 7 - 8; 14 - 17 /

Відповідно до положень Закону України «Про захист прав споживачів» фактом придбання, замовлення товарів (послуг) у звичайний спосіб засобом доказування є розрахунковий документ - квитанція, товарний чи касовий чек, квиток, талон та ін.; письмовий правочин; стосовно товару, на який встановлено гарантійний строк - технічний паспорт чи інший документ, що його замінює, з позначкою про дату продажу.

У пункті 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 квітня 1996 року №5 «Про практику розгляду судами цивільних справ за поновами про захист прав споживачів» роз'яснено, що вимоги можуть заявляти споживачі, які мають на товари квитанцію, товарний чи касовий чек або інший письмовий документ.

З товарних чеків №МТ-4 від 07 червня 2015 року, 04 липня 2015 року вбачається, що позивачем на виконання умов договору сплачено відповідачу 15 500 грн. 00 коп.

/ а. с. 12 /

Згідно з положенням пунктів 22, 23 статті 1 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачем вважається фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбавати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов'язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов'язків найманого працівника.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 10 Закону споживач має право відмовитися від договору про виконання робіт (надання послуг) і вимагати відшкодування збитків, якщо виконавець своєчасно не приступив до виконання зобов'язань за договором або виконує роботу так повільно, що закінчити її у визначений строк стає неможливим.

Якщо значну частину обсягу послуги чи робіт (понад сімдесят відсотків загального обсягу) вже було виконано, споживач має право розірвати договір лише стосовно частини послуги або робіт, що залишилася.

Враховуючи викладене вище, умови укладеного між сторонами договору, його невиконання з вини відповідача в повному обсязі, суд приходить до висновку про задоволення вимог позивача в частині розірвання договору та стягнення з відповідача сплаченої ним суми.

Згідно з ч. 5 ст. 10 Закону у разі, коли виконавець не може виконати (прострочує виконання) роботу (надання послуги) згідно з договором, за кожний день (кожну годину, якщо тривалість виконання визначено у годинах) прострочення споживачеві сплачується пеня у розмірі трьох відсотків вартості роботи (послуги), якщо інше не передбачено законодавством.

При укладенні договору сторони домовилися про розмір неустойки в разі порушення зобов'язання з боку відповідача в розмірі 0,1%.

Відповідно до ст. 549 ЦК неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Згідно з ч. 2 ст. 551 ЦК якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Розмір неустойки, встановлений законом, може бути збільшений у договорі.

Сторони можуть домовитися про зменшення розміру неустойки, встановленого актом цивільного законодавства, крім випадків, передбачених законом.

Згідно ст.ст.627, 628 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

При укладенні договору пунктом 4.1 сторони обумовили розмір неустойки 0,1% від вартості недопоставленої частини виробів за кожний день прострочки.

Виходячи з цих обставин суд приходить до висновку про обгрунтованість вимог позивача і в цій частині.

При вирішенні спору суд також враховує наступне.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Звертаючись до суду, позивач просить стягнути з відповідача неустойку в розмірі 6037, 45 гр. за 185 днів прострочки. В процесі розгляду справи розмір позовних вимог не збільшував і наполягає на стягненні суми, визначеної ним у позові.

Враховуючи викладене вище, умови укладеного між сторонами договору, суд приходить до висновку про задоволення вимог позивача в межах заявлених ним вимог.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Виходячи з цього, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 487 грн. 20 коп. судового збору, сплаченого ним при зверненні до суду.

Керуючись ст. ст. 6,15,16, ч.1 ст.20,549, 551, 627,628,ч.1 ст. 698, ч.ч.1,2 ст.704 ЦК України, ст.ст.1, ч.ч.1,2,5 ст.10 Закону України «Про захист прав споживачів», ст. ст. 3, 4, 10, 11, 57-60, 209, 212-215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Розірвати Договір на виготовлення та поставку ПВХ конструкцій № МТ-4, укладений 07 червня 2015 року між ОСОБА_1 та ФОП ОСОБА_2.

Стягнути з ФОП ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 15 500,00 гр. попередньої оплати та 6037, 45гр. пені.

Стягнути з ФОП ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 487, 20гр. судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, який його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 10 днів з дня його отримання.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду м. Києва через суд першої інстанції.

Суддя