У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 квітня 2016 року м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Касьян О.П., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Кагарлицького районного суду Київської області від 31 грудня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Київської області від 02 березня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про знесення самочинно побудованих споруд, відшкодування матеріальної та моральної школи та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про знесення самочинно побудованих споруд, зобов'язання побудувати водовідведення, зобов'язання дотримуватись правил добросусідства і не створювати впливу на земельну ділянку,

в с т а н о в и в:

У серпні 2015 року ОСОБА_2 звернувся до суду із позовом, який в процесі розгляду уточнив та просив усунути перешкоди в користуванні та розпорядженні його майном шляхом знесення самочинно побудованих прибудов, стягнути з ОСОБА_3 суму у розмірі1413 грн у відшкодування матеріальної шкоди на ремонт майна та 10 000 грн у відшкодування моральної шкоди.

На обґрунтування своїх вимог посилався на те, що він проживає у АДРЕСА_1, його сусідом по земельній ділянці є ОСОБА_3, який, самочинно побудував господарські прибудови до будинку та гаража з порушенням будівельних норм, оскільки для догляду за будівлями і здійснення їх поточного ремонту відстань до межі сусідньої ділянки від найбільш виступної конструкції стіни треба приймати не менше 1 м. і при цьому повинно бути забезпечене влаштування необхідних інженерно - технічних заходів, що запобігають стіканню атмосферних опадів з покрівель та карнизів на територію суміжних ділянок.

Проте вказана відстань менша 1 м. і опади з вказаних прибудов стікають на його суміжну земельну ділянку під стіну гаража, що спричиняє руйнування стіни гаража та бетонного покриття в дворі.

ОСОБА_3 звернувся до суду із зустрічним позовом, у якому просив зобов'язати ОСОБА_2 знести за власний рахунок сарай та гараж, зобов'язати побудувати водовідведення з жилого будинку і сараю таким чином, щоб вода не стікала на його земельну ділянку та господарські споруди, зобов'язати ОСОБА_2 дотримуватись правил добросусідства та не створювати відповідачу негативних впливів на його земельну ділянку у вигляді дощової води, що стікає на його земельну ділянку.

На обґрунтування своїх вимог посилався на те, що його сусід ОСОБА_2самочинно побудував у АДРЕСА_1, сарай та гараж з порушенням будівельних норм, так як для догляду за будівлями і здійснення їх поточного ремонту відстань до межі сусідньої ділянки від найбільш виступної конструкції стіни треба приймати не менше 1 м., але вказана відстань менша 1 м. і атмосферні опади з сараю стікають на дерев'яний паркан відповідача і це спричиняє його псування та підтоплення земельної ділянки відповідача. Також ОСОБА_2 побудував систему водовідведення дощової води з житлового будинку таким чином, що вона стікає до межі земельної ділянки відповідача біля його гаража, що створює загрозу руйнування гаража через пошкодження замощення та фундамента гаража.

Рішенням Кагарлицького районного суду Київської області від 31 грудня 2015 року залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Київської області від 02 березня 2016 року, у задоволенні первісного та зустрічного позовів відмовлено.

До Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ надійшла касаційна скарга ОСОБА_2 разом із заявою про поновлення строку на касаційне оскарження рішення Кагарлицького районного суду Київської області від 31 грудня 2015 року та ухвали апеляційного суду Київської області від 02 березня 2016 року.

Заява підлягає задоволенню, оскільки причини пропуску строку на касаційне оскарження, вказані заявником, є поважними.

У касаційній скарзі ОСОБА_2просить скасувати рішення першої інстанції та ухвалу апеляційного суду, а справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції, мотивуючи свою вимоги порушенням судами норм процесуального права й неправильним застосуванням норм матеріального права.

У відкритті касаційного провадження у справі потрібно відмовити з таких підстав.

Згідно з п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Доводи касаційної скарги та зміст оскаржуваних судових рішень, не дають підстав для висновку про неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права при їх ухваленні.

Керуючись ст. 325, п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Поновити ОСОБА_2 строк на касаційне оскарження рішення Кагарлицького районного суду Київської області від 31 грудня 2015 року та ухвали апеляційного суду Київської області від 02 березня 2016 року.

Відмовити ОСОБА_2 у відкритті касаційного провадження за його касаційною скаргою на рішення Кагарлицького районного суду Київської області від 31 грудня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Київської області від 02 березня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про знесення самочинно побудованих споруд, відшкодування матеріальної та моральної школи та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про знесення самочинно побудованих споруд, зобов'язання побудувати водовідведення, зобов'язання дотримуватись правил добросусідства і не створювати впливу на земельну ділянку.

Додані до скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ О.П. Касьян