РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2016 року Волноваський районний суд Донецької області

в складі: головуючого - судді Троян Л.Г.

при секретарі Голубович О.В.

за участю представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Волноваха цивільну справу за позовом ОКП "Донецьктеплокомуненерго" в інтересах ВО "Волновахаміжрайтепломережа" до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за послуги теплопостачання -

ВСТАНОВИВ:

22.06.2015 року позивач звернувся до суду з даним позовом. Посилався на те, що у звязку з неналежним виконанням обовязку по сплаті спожитих послуг з теплопостачання, за особовим рахунком відповідача №1082 за період з 01.10.2010 по 30.11.2013 року утворилась заборгованість в сумі 6917,67 грн.

09.09.2015 року заочним рішенням Волноваського районного суду Донецької області позовні вимоги задоволено в повному обсязі.

22.03.2016 року, не погоджуючись з зазначеним рішенням суду, ОСОБА_2 звернувся до суду з заявою про перегляд заочного рішення, оскільки він належним чином не був повідомлений про час та місце слухання справи, у звязку з тим, що за адресою, за якою він зареєстрований і куди надсилалася судова повістка, не проживає з 2000 року. Заочне рішення він отримав лише 14.03.2016 року. Рішення вважає незаконним, так як послугами позивача він не користувався, оскільки квартира відключена від централізованої системи теплопостачання. Крім того, позивачем пропущено строк позовної давності, тому просив скасувати заочне рішення.

31.03.2016 року ухвалою Волноваського районного суду Донецької області заочне рішення скасовано та справу призначено до судового розгляду.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1, яка діє на підставі довіреності від 30.12.2015 року № юр/2981, на позовних вимогах наполягала.

Відповідач та його представник ОСОБА_3 в судове засідання не зявилися, надали суду заяви про розгляд справи за їх відсутності, позов визнали частково, просили застосувати строк позовної давності, оскільки заборгованість виникла з 01.10.2010 року та враховуючи трирічний строк позовної давності, погодився сплатити заборгованість з 01.04.2013 року по 30.11.2013 року в сумі 572,78грн..

Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до наданої інформації Державною реєстраційною службою Волноваського РУЮ квартира за адресою: АДРЕСА_1 належить ОСОБА_2 на праві приватної власності на підставі договору купівлі-продажу від 13.08.1996 року за №1588 (а.с.45-46).

Як встановлено судом, позивач надає послуги з теплопостачання згідно Закону України «Про житлово - комунальні послуги» та «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», що повністю підтверджено актами про включення та відключення будинку (а.с.11-13) та особовим рахунком №1082, складеним на відповідача ОСОБА_2 на адресу вул. Леніна, 153/5 м. Волноваха, Волноваського району (а.с.9-10).

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» житлово-комунальні послуги - це результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил. Виконавцем є суб'єкт господарювання, предметом діяльності якого є надання житлово-комунальної послуги споживачу відповідно до умов договору.

Згідно ст.526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору й вимогами ЦК, інших актів цивільного законодавства.

З розрахунку заборгованості та особового рахунку ОСОБА_2 вбачається, що ним не проводилась оплата за надані позивачем послуги, що свідчить про неналежне виконання відповідачем своїх обовязків, в наслідок чого за період з 01.10.2010 по 30.11.2013 року утворилась заборгованість в сумі 6917,67 грн. (а.с. 5-10).

Відповідно до ч. 1 ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Відповідно до ст.257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Згідно ч. 5 ст. 261 ЦК України за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання.

Відповідно до ч. 2 ст. 264 ЦК України позовна давність переривається у разі пред'явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, на яку має право позивач.

У ч. 1 ст. 95 ЦПК України зазначено, що судовий наказ є особливою формою судового рішення про стягнення з боржника грошових коштів чи витребування майна за заявою особи, якій належить право такої вимоги.

Ураховуючи те, що судовий захист позивача на стягнення заборгованості за надані послуги може бути реалізовано як у позовному провадженні, так і шляхом видачі судового наказу як особливої форми судового рішення, подання кредитором заяви про видачу судового наказу в порядку, передбаченому розділом ІІ ЦПК України, перериває перебіг строку позовної давності.

Указаний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 21 січня 2015 року № 6-214цс14 і відповідно до ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковим для всіх судів України.

Як вбачається з досліджених матеріалів справи, 04.03.2014 року позивач звертався до Волноваського районного суду Донецької області із заявою про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за період з 01.10.2010 по 30.11.2013 року в сумі 6917,67 грн., індексу інфляції в сумі 163,46 грн., 3% річних в розмірі 336,10 грн. та судового збору в сумі 121,80 грн. За вищевказаними вимогами, 07.03.2014 року було видано судовий наказ, який було скасовано ухвалою Волноваського районного суду Донецької області від 08.12.2014 року.

Отже, суд вважає, що з моменту звернення ОКП "Донецьктеплокомуненерго" в інтересах ВО "Волновахаміжрайтепломережа" до суду із заявою про видачу судового наказу переривається перебіг строку позовної давності, а тому, саме з цього моменту перебіг позовної давності тривалістю у три роки почався заново, тобто з 04.03.2011 року.

Згідно з п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Пунктом 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 24 січня 2006 року № 45, передбачено, що власник та наймач (орендар) квартири зобов'язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Але відповідно до п. 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630, розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк.

Таким чином перебіг позовної давності починається з 01.02.2011 року, оскільки строк сплати за надані позивачем послуги за лютий 2011 року спливає лише 20 березня 2011 року.

Тобто, аналізуючи всі досліджені докази, суд вважає, що є всі правові підстави для стягнення заборгованості за послуги теплопостачання за період з 01.02.2011 року по 30.11.2013 року, що складає 5654, 89 грн.

Крім того, відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом, отже, згідно наданого розрахунку з відповідача з 01.02.2011 року також підлягає стягненню 3% річних в розмірі 223,12 грн. та 75,31 грн. збільшення боргу з урахуванням індексу інфляції (а.с.5-8).

Згідно з ч. 4 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові, тому в решті позовних вимог необхідно відмовити за пропуском строку позовної давності.

На підставі ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір пропорційно до розміру задоволених позовних вимог в сумі 195,52 грн., оскільки заявлені вимоги підлягають частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст.10, 60, 88, 212-215, 218 ЦПК України, ст.ст. 257, 267, 526, 625 ЦК України, ст. 20 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги», суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, на користь ОКПО «Донецьктеплокомуненерго» в особі ВО «Волновахаміжрайтепломережа» заборгованість за послуги теплопостачання в сумі 5654, 89 грн. на р/р у Єдиному розрахунковому центрі ОКП «ДТКЕ» №04621 у ПАТ КБ «Приватбанк» МФО 335548, код ОКПО 260221744 (отримувач ВО «Волновахаміжрайтепломережа») та витрати по оплаті судового збору у розмірі 195,52 грн., збільшення суми боргу з урахуванням індексу інфляції у розмірі 75,31 грн., 3% річних у розмірі 223,12 грн., на р/р ВО «Волновахаміжрайтепломережа» №9796 у Волноваському відділенні Донецького РУ ПАТ КБ «Приватбанк» МФО 335496 код ОКПО 03562477.

В решті позовних вимог відмовити за пропуском строку позовної давності.

Апеляційна скарга на рішення подається до Апеляційного суду Донецької області через Волноваський районний суд протягом 10 днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Л.Г. Троян

13.05.2016