АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 жовтня 2016 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Чернівецької області у складі:

головуючого Владичан А.І.

суддів: Височанської Н.К., Литвинюк І.М.

секретар: Костюк Л.С.

з участю позивача ОСОБА_1 її представника ОСОБА_2, представника відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 25 серпня 2016 року,

ВСТАНОВИЛА:

У липні 2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_4 про стягнення аліментів.

Свої позовні вимоги обґрунтовувала тим, що 03 вересня 2000 року зареєструвала шлюб з відповідачем ОСОБА_4

Від шлюбних відносин у них народилися син ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, син ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2 та син ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3, які проживають з позивачкою.

Сторони проживають окремо. Сини залишилися проживати з матір'ю та перебувають на її утриманні.

За час окремого проживання відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, хоча матеріально забезпечений, здоровий, працездатний.

Відповідач зареєстрований як фізична особа підприємець.

Просила стягнути з відповідача на її користь на утримання дітей аліменти у твердій грошовій сумі по 10 000 грн на кожну дитину щомісяця до досягнення дітьми повноліття.

____________________________________________________________________22ц/794/1292/2016 р. Головуючий у І інстанції: Дячук О.О.

Категорія:50 Суддя-доповідач Владичан А.І.

Рішенням Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 25 серпня 2016 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 на утримання сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 аліменти у твердій грошовій сумі по 1100 гривень щомісячно, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2 аліменти у твердій грошовій сумі по 1100 гривень щомісячно, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3 аліменти у твердій грошовій сумі по 800 гривень щомісячно до досягнення дітьми повноліття.

Допущено негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів за один місяць. Вирішено питання щодо судових витрат.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій вважає, що рішення Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 25 серпня 2016 року є незаконним, необґрунтованим, ухваленим з порушенням норм матеріального та процесуального права, з неповним з'ясуванням обставин, що мають значення для справи, недоведеністю обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими.

В своїй апеляційній скарзі посилається на те, що судом першої інстанції при частковому задоволенні вимог не враховано дійсні обставини справи та неправильно враховано суму аліментів, яка є надто малою.

Крім того, зазначає, що під час розгляду справи відповідачем було долучено до матеріалів справи копію податкової декларації платника єдиного податку фізичної особи-підприємця за останні 6 місяців, відповідно до якої сума доходу ОСОБА_4 складає 335 407,99 грн.

Просила змінити рішення суду першої інстанції та стягнути з відповідача аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі по 10 000 гривень щомісячно на кожну дитину до досягнення ними повноліття.

Заслухавши доповідача про суть оскаржуваного рішення, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає відхиленню, виходячи з наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст. 303 ЦПК України, апеляційний суд перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених в суді першої інстанції.

Ст. 213 ЦПК встановлено те, що рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим, тобто суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, повинен вирішити справу згідно із законом, ухваливши рішення на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до вимог ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права. Не може бути скасовано правильне по суті та справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Частково задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції правомірно виходив з їх доведеності та обґрунтованості з огляду на таке.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що 03 вересня 2000 року зареєструвала шлюб з відповідачем ОСОБА_4

Від шлюбних відносин у сторін народилися син ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, син ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2 та син ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3, які проживають з позивачкою та перебувають на її утриманні.

Звертаючись в суд з даним позовом ОСОБА_1 посилалася на те, що ОСОБА_4 не надає добровільної матеріальної допомоги на утримання, виховання та розвиток синів.

Відповідач зареєстрований як фізична особа-підприємець, має майно та щомісячні доходи.

За змістом ст. 18 Конвенції про захист прав дитини, суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку.

Відповідно до ч. 8 ст. 7 СК України, регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.

Згідно зі статтею 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч. 1 ст. 181 СК України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними.

Оскільки дитина проживає з матір'ю, батько - відповідач по справі, зобов'язаний надавати матеріальну допомогу на її утримання. Враховуючи, що відповідач ухиляється від надання допомоги на утримання дитини, аліменти підлягають стягненню за рішенням суду.

Частиною 3 ст. 181 СК України встановлено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

При цьому, за змістом ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Колегією суддів встановлено, що відповідач займається підприємницькою діяльністю, але отримує мінливий, нерегулярний дохід, а тому суд першої інстанції дійшов правильного висновку про необхідність визначення розміру аліментів саме у твердій грошовій сумі.

Статтею 182 СК України встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Визначаючи розмір аліментів у твердій грошовій сумі на утримання сина ОСОБА_5 у розмірі 1100 грн, ОСОБА_6 - 1100 грн, ОСОБА_7. -800 грн, меншій, ніж просила позивачка, суд першої інстанції вірно виходив з того, що відповідач має мінливий, нерегулярний дохід, а сума стягуваних аліментів буде відповідати інтересам та потребам дитини.

Колегія суддів вважає, що висновки суду є правильними, оскільки ґрунтуються на всебічному, повному, об'єктивному дослідженні наявних у справі доказів та на основі повно і всебічно з'ясованих обставинах, вірно застосовано до правовідносин, що склалися, норми матеріального та процесуального права.

Не заслуговують на увагу посилання заявника в апеляційній скарзі на те, що судом першої інстанції порушено вимоги закону в частині визначення розміру аліментів, так як, на думку заявника, він є належним чином матеріально забезпеченою особою, оскільки здійснює підприємницьку діяльність, має високі доходи, тому взмозі платити аліменти в розмірі 10 000 грн, з огляду на таке.

У силу ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

При визначені розміру стягуваних аліментів судом першої інстанції було вірно встановлено обставини справи, і стягнуто аліменти на утримання дітей з урахуванням їх інтересів та з урахуванням можливостей відповідача.

Враховуючи наведене та матеріальне становище платника аліментів, відсутність у відповідача аліментних та зобов'язань матеріального характеру, а також інші обставини, що мають істотне значення при вирішенні даного спору, рішення суду першої інстанції ухвалене з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги зазначених висновків суду не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права. Рішення суду ухвалено відповідно до норм матеріального і процесуального права і підстав для його скасування по доводам апеляційної скарги не має.

Керуючись ст. ст. 307, 308 ЦПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 25 серпня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий

Судді: