Єдиний унікальний номер 225/3201/16-ц Номер провадження 22-ц/775/1887/2016
Головуючий в 1 інстанції Челюбєєв Є.В.
Доповідач Никифоряк Л.П.
___________________________________________________________________
У Х В А Л А

Іменем України

02 листопада 2016 року апеляційний суд Донецької області в складі:

Головуючого судді Никифоряка Л.П.

Суддів Гапонова А.В., Новікової Г.В.

при секретарі судового засідання Чурєяв В.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бахмут цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Донецьксталь» - металургійний завод» Філія «Металургійний комплекс» про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди, в якій подана апеляційна скарга Приватним акціонерним товариством «Донецьксталь» - металургійний завод» Філія «Металургійний комплекс» на рішення Дзержинського міського суду Донецької області від 17 серпня 2016 року,

В С Т А Н О В И В:

24 травня 2016 року ОСОБА_1 в позові до Приватного акціонерного товариства «Донецьксталь» - металургійний завод» Філії «Металургійний комплекс» /надалі Товариство/ просила поновити її на роботі, стягнути середній заробіток за час вимушеного прогулу з 11 травня 2016 року та просила стягнути 5000,00 грн. моральної шкоди, посилаючись на те, що звільнення працівника відбулось з порушенням чинного трудового законодавства, зокрема членами комітету не було прийнято рішення про надання згоди на звільнення та не запропоновано роботу на вакантних посадах.

Рішенням Дзержинського міського суду Донецької області від 17 серпня 2016 року позов задоволено частково. Поновлено на роботі ОСОБА_1 в якості інженера 1 категорії з обладнання бюро інженерної підготовки ремонтів цеха з ремонту металургійного обладнання Товариства, стягнуто з відповідача на користь позивача середній заробіток за час вимушеного прогулу з 11 травня 2016 року по 17 серпня 2016 року в сумі 15787,20 грн. та моральну шкоду в сумі 5000,00 грн., вирішено питання про розподіл судових витрат. В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Згідно ухвали Дзержинського міського суду Донецької області від 17 серпня 2016 року заяву Товариства про перегляд заочного рішення залишено без задоволення.

В апеляційній скарзі представник Товариства просив скасувати заочне рішення суду і відмовити в позовних вимогах, посилаючись на те, що судом неправильно застосовані норми матеріального права та в рішенні суд не врахував всіх обставин, що мають суттєве значення для вирішення справи, зокрема не врахував що наявні на Товаристві вакантні посади не були запропоновані позивачу через те, що до цих посад установлені інші кваліфікаційні вимоги, яким ОСОБА_1 не відповідала.

Також на думку заявника апеляційної скарги судом безпідставно взято до уваги розрахунок середнього заробітку, який здійснено без дотримання вимог чинного законодавства, також жодним чином позивачем не підтверджено розмір моральної шкоди.

Заслухавши доповідача, пояснення позивача та представника Товариства, дослідивши матеріали справи та перевіривши наведені у скарзі доводи, апеляційний суд дійшов висновку про те, що апеляційну скаргу відповідача слід відхилити за таких підстав.

Рішенням суду встановлено, що ОСОБА_1 з 09 листопада 1994 року безперервно працювала в Товаристві на різних посадах, та 10 травня 2016 року позивача було звільнено наказом №850к на підставі пункту 1 частини 1 статті 40 Кодексу законів про працю України /надалі КЗпП України/ у звязку із скороченням штату працівників без врахування вимог законодавства про обовязок власника або уповноваженого ним органу запропонувати працівникові іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації.

Перевіряючи законність та обґрунтованість рішення в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд визнає, що суд першої інстанції вірно встановив обставини справи та визначив матеріальні норми, якими регулюються спірні правовідносини.

Суд до спірних правовідносин застосував положення трудового законодавства відповідно до пункту 1 статті 40 КЗпП України якого трудовій договір, укладений на невизначений строк, а також строковий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом у випадку … скорочення чисельності або штату працівників.

Підставою для звільнення ОСОБА_1 за пунктом 1 частиною 1 статті 40 КЗпП України було скорочення штату інженера 1 категорії з обладнання бюро інженерної підготовки ремонтів цеху з ремонту металургійного обладнання.

Та суд першої інстанції правомірно виходив з того, що звільнення відбулось без дотримання вимог визначених статтею 492 КЗпП України, за якою одночасно з попередженням про звільнення у зв'язку із змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган пропонує працівникові іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації, що відповідає кваліфікації працівника.

Оспорюючи своє звільнення, позивач посилалась на те, що в Товаристві на момент звільнення існували вакантні посади «майстер по ремонту електрообладнання» та «енергетик доменного цеху» які вона могла зайняти, однак Товариство цю роботу їй не запропонувало.

Такі доводи позивача знайшли підтвердження оскільки відмітка начальника доменного цеху про відсутність у працівника ОСОБА_1 як інженера 1 категорії по обладнанню бюро інженерної підготовки ремонтів цеху по ремонту металургійного обладнання досвіду роботи в доменному цеху і недостатнє знання електроприводу (суміжна спеціалізація) не свідчить про невідповідність кваліфікації працівника ОСОБА_1 вакантній посаді.

Разом з тим, з наданої відповідачем довідки про наявність вакансій від 21 липня 2016 року /а.с. 13/ в Товаристві в період часу з 02 лютого 2016 року по 10 травня 2016 року існували дві вакантні штатні одиниці за професією інженер 1 категорії по електрообладнанню та згідно пункту 1.3 витягу із посадової інструкції № ДИ 27-40-2015 «Інженера 1 категорії по обладнанню Цеху по ремонту металургійного обладнання» /а.с. 161/, вказана посада відповідає кваліфікації працівника ОСОБА_1, оскільки на посаду інженера 1 категорії по обладнанню призначається спеціаліст з вищою технічною освітою, наявність якої у позивача відповідач не оспорював.

Наведені обставини, які підтверджені належними та допустимими письмовими доказами в сукупності свідчать про те, що вірні висновки суду з приводу порушення працедавцем вимог статті 492 КЗпП України.

Таким чином, доводи апеляційної скарги в цій частині не спростовують висновків суду і встановлених обставин справи.

Порушення права працівника і його незаконне звільнення що мало своїм наслідком стягнення заробітку за час вимушеного прогулу. Суд першої інстанції при визначені суми середньомісячного заробітку обґрунтовано врахував суми про виплату яких зазначено в довідці про заробітну плату і інші доходи ОСОБА_1 за підписом директора та головного бухгалтера Товариства /а.с. 15/ та представник Товариства в ході розгляду скарги апеляційним судом не обґрунтував належними письмовими доказами іншого розміру середнього заробітку позивача та не надав іншого обґрунтованого розрахунку.

У той же час, частково задовольняючи позов, про відшкодування моральної шкоди суд обґрунтовано керувався статтею 2371 Кодексу законів про працю України та виходив із того, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав, яка відшкодовується власником або уповноваженим ним органом за наявності вини, і проводиться у разі, якщо порушення законних прав особи призвело до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від неї додаткових зусиль для організації свого життя.

Та при цьому, розмір грошового відшкодування моральної шкоди судом вірно визначено з урахуванням глибини фізичних та душевних страждань, позбавлення його можливості реалізувати своє право на працю, а також з урахуванням інших обставин встановлених при розгляді справи, які мають істотне значення.

Отже суд дав оцінку наданим сторонами доказам, та посилання відповідача на відсутність факту спричинення позивачу моральної шкоди суд правильно не прийняв до уваги, оскільки позивача незаконно звільнено з роботи, що свідчить про спричинення їй і моральної шкоди.

Наведене свідчить про те, що висновки суду відповідають фактичній стороні справи, зроблені на підставі повного, всестороннього та обєктивного зясування судом всіх обставин що мають значення для справи, рішення суду є законним і обґрунтованим та відсутні підстави для його скасування.

Відповідно до частини 1 статті 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 313-315 ЦПК України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Донецьксталь» - металургійний завод» Філія «Металургійний комплекс» відхилити.

Рішення Дзержинського міського суду Донецької області від 17 серпня 2016 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Судді: