Справа № 464/5846/15 Головуючий у 1 інстанції: Дулебко Н.І.
Провадження № 22-ц/783/591/16 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Львівської області

в складі: головуючого Тропак О.В.,

суддів: Приколоти Т.І., Федоришина А.В.,

за участю секретаря Іванової О.О.,

з участю: ОСОБА_2, ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою відповідача ОСОБА_2 на рішення Сихівського районного суду м. Львова від 06 листопада 2015 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

в с т а н о в и л а :

16 липня 2015 року ОСОБА_3 звернулась в суд з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, покликаючись на те, що 03 серпня 2002 року між позивачем та відповідачем було зареєстровано шлюб. Від спільного подружнього життя у них є двоє дітей, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2. Однак спільне життя у них не склалося у звязку із невжиттям відповідачем належних заходів щодо матеріального забезпечення сімї, виховання дітей та ведення спільного господарства. Позивачка переконана, що подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе і суперечитиме її інтересам та інтересам їхнійх дітей, які залишаються проживати з нею, оскільки для забезпечення нормального розвитку і виховання дітей у неї є усі необхідні умови, а саме місце постійного проживання та постійна робота.

Рішенням Сихівського районного суду м. Львова від 06 листопада 2015 року позов задоволено і розірвано шлюб, укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 3 серпня 2002 року, зареєстрований міським відділом реєстрації актів громадянського стану Львівського обласного управління юстиції, актовий запис № 1695.

Не погодившись із рішенням суду від 06 листопада 2015 року відповідач ОСОБА_2 оскаржив його в апеляційному порядку. Вважає оскаржуване рішення незаконним і необгрунтованим та таким, що прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права, а тому просить рішення скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову. В апеляційній скарзі покликається на те, що суд першої інстанції не дослідив з якого періоду між ним та позивачкою виник конфлікт, не зясував чи розірвання шлюбу буде суперечити інтересам їхніх дітей. Стверджує, що з моменту виникнення конфлікту і до моменту звернення позивача до суду пройшло менше місяця, і можливо, даний позов був поданий на емоціях позивача. Саме позивач в суді першої інстанції заявляла клопотання про надання судом часу на примирення. Зазначає, що судом не враховано те, що у них є двоє неповнолітніх дітей, і те, що шлюб тривав 13 років та надав час на примирення лише місяць, який вони провели разом з їхніми дітьми, відпочивали в різних закладах, гуляли, тобто мали такі ж відносини, які були до конфлікту. Судове засідання було призначено на 06 листопада 2015 року, однак відповідач не зміг прибути на дане засідання, оскільки був за межами Львівської області, а тому подав клопотання про відкладення розгляду справи, однак судом було відмовлено у задоволенні такого, а тому суд передчасно прийняв рішення по даній справі.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, перевіривши матеріали справи в межах доводів апеляційної скарги та вимог , заявлених у суді першої інстанції , колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги з наступних мотивів.

Суд першої інстанції дійшов висновку, що за встановлення судом обставин: не проживання сторін разом , не підтримання ними подружніх відносин, не ведення спільного господарства, відсутності примирення протягом строку наданого судом, однак, зберегти сім»ю не вдалося, а позивач наполягає на розірванні шлюбу, тому подальше спільне проживання та збереження сім»ї неможливе та суперечить інтересам сторін, відтак, шлюб необхідно розірвати.

Колегією суддів також вживалися заходи для збереження сім»ї, розгляд справи двічі відкладався , однак примирення між сторонами так і не відбулося.

У відповідності до ч. 9 ст. 7 СК України сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства.

Одним із способів захисту сімейних прав та інтересів , встановленим п. 3 ч. 2 ст. 18 СК України є припинення правовідношення, а також його анулювання.

У відповідності до ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу.

У відповідності до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Зважаючи на те, що позивач не бажає перебувати у шлюбі з відповідачем, а примусове примушування подружжя до збереження шлюбу, суперечить моральним засадам суспільства, колегія суддів дійшла висновку про те, що у справі були підстави достатні для задоволення позову, оскаржене рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги законності і обґрунтованості оскарженого рішення не спростовують, тому апеляційну скаргу належить відхилити, оскаржене рішення - залишити без змін.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 307, п. 1 ч. 1 ст. 314, ч. ч. 1, 2 ст. 315, ст. ст. 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Сихівського районного суду м. Львова від 06 листопада 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили ухвалою апеляційного суду.

Головуючий Тропак О.В.

Судді: Приколота Т.І.

ОСОБА_6