Справа № 369/7578/16-ц
Провадження № 2/369/3416/16
РІШЕННЯ

Іменем України

17.10.2016 року Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Дубас Т.В.,

при секретарі Прикмета І.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом АТ «СГ «Ю.БІ.АЙ» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу, -

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2016 року позивач звернувся до Києво-Святошинського районного суду Київської області з даним позовом, мотивуючи його тим, що 13.03.2013 р. між АТ «СГ «Ю.БІ.АЙ» та ТОВ «Квазар» було укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів посвідчений полісом № АВ/1397961, на підставі якого, АТ «СГ Ю.БІ.АЙ» взяло на себе зобов'язання відшкодувати нанесену шкоду третім особам під час експлуатації водієм транспортного засобу «Volkswagen LT 35» д.н. НОМЕР_1, на умовах визначених спеціальним Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

21.05.2013 р. у м. Києві по пр.-ту героїв Сталінграду, 10-А, сталася дорожньо-транспортна пригода за участю забезпеченого ТЗ «Volkswagen LT 35» д.н.НОМЕР_1 під керуванням гр. ОСОБА_1 та автомобіля НОМЕР_2 під керуванням гр. ОСОБА_3.

Постановою Оболонського районного суду м. Києва від 27.03.2013 р. ОСОБА_1 було визнано винним у настанні вищезазначеної ДТП та притягнуто до адміністративної відповідальності.

За для відшкодування понесених збитків пов'язаних із пошкодженням автомобіля НОМЕР_2, власниця пошкодженого транспортного засобу звернулась до позивача за виплатою страхового відшкодування на підставі полісу №АВ/1397961.

Позивачем було замовлено звіт № 8151 з оцінки транспортного засобу складеного 07.06.2013 р., за яким розмір матеріальної шкоди склав 13 033,71 грн.

На підставі наданих документів, керуючись нормами закону, позивачем було прийнято рішення про виплату власнику пошкодженого автомобіля страхового відшкодування на загальну суму 12 533,71 грн.

Після виплати страхового відшкодування до позивача перейшло право регресу до відповідача, у зв'язку з тим що відповідач не повідомив своєчасно позивача про настання страхової події.

Тому позивач просив стягнути з відповідача суму виплаченого страхового відшкодування у розмірі 12 533,71 грн. та судовий збір в розмірі 1 378,00 грн.

Представник позивача направив до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав.

Відповідач направив до суду заяву в якій просив розгляд справи провести у його відсутності, вимоги позову визнав, та не заперечував проти його задоволення.

Дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 16 Закону України «Про страхування» - договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов'язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.

Як вбачається з положень ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Згідно ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Як встановлено в судовому засіданні, 26.05.2013 р. о 12-35 год. ОСОБА_1 по пр.-ту Героїв Сталінграда 10-А, м. Києві, керуючи автомобілем «Фольксваген LT 35» д.н.з. НОМЕР_5, залежно від швидкості руху, з автомобілем НОМЕР_3, що призвело до пошкодження транспортних засобів.

Згідно Постанови Оболонського районного суду м. Києва від 21 червня 2013 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення передбаченого ст. 124 КпАП України.

Ч. 4 ст. 61 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, що набрала законної сили є обов'язковою для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

13.03.2013 р. між АТ «СГ «Ю.БІ.АЙ» та ТОВ «Квазар» було укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів посвідчений полісом № АВ/1397961, на підставі якого, АТ «СГ Ю.БІ.АЙ» взяло на себе зобов'язання відшкодувати нанесену шкоду третім особам під час експлуатації водієм транспортного засобу «Volkswagen LT 35» д.н. НОМЕР_1, на умовах визначених спеціальним Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Подія що трапилась 26.05.2013 р. за участь відповідача, є страховим випадком.

Позивачем було замовлено звіт № 8151 з оцінки транспортного засобу складеного 07.06.2013 р., за яким розмір матеріальної шкоди потерпілій стороні склав 13 033,71 грн.

На підставі наданих документів, керуючись нормами закону, позивачем було здійснено виплату власнику пошкодженого автомобіля страхового відшкодування на загальну суму 12 533,71 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 2872.

Відповідно до пп.33.1.4. п. 33.1. ст.33 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», «водій транспортного засобу, у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), причетний до такої пригоди , зобов'язаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу».

Згідно з абзацом «ґ» пп.38.1.1. п.38.1. ст.38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»: «Страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.2 пункту 33.1 статті 33 цього Закону.»

Верховний Суд України у постанові від 12.02.2014 року у справі № 6-1ЦС14 зробив правовий висновок, про те, що виходячи з аналізу статей 33, 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (у редакції з 18 вересня 2011), слід зазначити, що у зв'язку із внесеними до цього Закону змінами було збережено як обов'язок страхувальника щодо вжиття заходів для невідкладного, але не пізніше трьох робочих днів, повідомлення страховика про настання ДТП, так і відповідне право страховика після виплати страхового відшкодування подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він не повідомив його про настання ДТП.

Неузгодженість нумерації підпунктів пункту 33.1 статті 33 та підпунктів пункту 38.1 статті 38 Закону, після внесених до них змін Законом України від 17 лютого 2011 року № 3045-УІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо дорожньо-транспортних пригод та виплати страхового відшкодування», не може обмежувати встановлене статтею 38 Закону право страховика подати регресний позов до страхувальника у разі недотримання строків і умов повідомлення страховика про дорожньо-транспортну пригоду, а тому й не може бути підставою для відмови в задоволенні такого позову.

Згідно Постанови Пленуму ВСУ № 6 від 27.03.1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» зі змінами: «Майнова відповідальність за шкоду, заподіяну діями джерела підвищеної небезпеки має наставати як при цілеспрямованому їх використанні так і при мимовільному прояву їх шкідливих властивостей (наприклад у випадку заподіяння шкоди внаслідок мимовільного руху автомобіля).

Збитки відшкодовуються в повному обсязі відповідно до реальної вартості на час розгляду справи втраченого майна, робіт, які необхідно провести, щоб виправити пошкоджену річ, усунути інші негативні наслідки неправомірних дій заподіювача шкоди.

З винної особи за регресною вимогою стягується сума майнових витрат, понесених на виконання зобовязання про відшкодування шкоди.»

Відповідач не повідомив позивача про ДТП, що сталося 26.05.2013 р. о 12.35 год.

Крім того, позивачу не були надані будь-які документальні підтвердження того, що відповідач не мав змоги виконати обов'язок повідомити позивача про ДТП у визначені строки та за відповідних умов.

З метою врегулювання спору в досудовому порядку представником позивача було надіслано відповідачу регресну вимогу щодо до добровільного відшкодування завданого збитку в порядку регресу. Проте, вимоги позивача виконані відповідачем не були.

За таких обставин суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову у повному обсязі.

У відповідності до ст. 88 ЦПК України судові витрати суд покладає на відповідача.

Керуючись ст. ст. 15, 16, 993, 1187, 1191 ЦК України, ст. 33 Закону України « Про страхування», Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст. ст. 3, 10, 60, 61, 88, 209, 212-215, 218 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 (ІПН: НОМЕР_4) на користь АТ «СГ «Ю.БІ.АЙ»відшкодування матеріальної шкоди в порядку регресу в розмірі 12 533,71 грн. (дванадцять тисяч п'ятсот тридцять три гривні та сімдесят одна копійка).

Стягнути з ОСОБА_1 (ІПН: НОМЕР_4) на користь АТ «СГ «Ю.БІ.АЙ»суму сплаченого у справі судового збору 1378,00 гривень.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом 10 днів з дня, наступного за його проголошенням.

Суддя Дубас Т.В.