У х в а л а

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 жовтня 2016 рокум. Київ
Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ ДемяносовМ.В., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення апеляційного суду Тернопільської області від 22 вересня 2016 року у справі за позовом заступника Тернопільського прокурора з нагляду за додержанням законів у воєнній сфері в інтересах держави в особі Міністерства оборони України до Концерну «Військторгсервіс», ОСОБА_2 про визнання недійсним договору купівлі-продажу нерухомого майна,

в с т а н о в и в:

У квітні 2013 року заступник Тернопільського прокурора з нагляду за додержанням законів у воєнній сфері в інтересах держави в особі Міністерства оборони України звернувся до суду із вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що 20 вересня 2008 року державне господарське об'єднання концерн «Військторгсервіс» (далі - ДГОК «Військторгсервіс») продало ОСОБА_2 комплекс об'єктів нерухомості, що розташований по АДРЕСА_1.

Посилаючись на те, що відчуження даного об'єкта відбулося з порушенням Закону України «Про управління об'єктами державної власності», Порядку відчуження об'єктів державної власності, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 806 від 06 червня 2007 року, з порушення вимог ст. ст. 203, 215 ЦК України, оскільки представник концерну, який підписав указаний договір, не мав права на відчуження зазначеного майна без дозволу Міністерства оборони України та Фонду державного майна України, а такого дозволу Міністерство та Фонд не надавали, раніше наданий дозвіл було скасовано, прокурор просив визнати недійсним договір купівлі-продажу комплексу об'єктів нерухомості, розташованого у АДРЕСА_1, який складається з їдальні № 6, цегляної, загальною площею 367, 5 кв. м, під літ. «А»; кондитерського цеху, цегляного, загальною площею 132,4 кв. м, під літ. «А»; сараїв, цегляних під літ. «Б» та «В», та застосувати наслідки недійсності правочину.

Ухвалою Чортківського районного суду Тернопільської області від 21 січня 2015 року за заявою прокурора від 19 січня 2015 року позовна вимога про застосування наслідків недійсності договору купівлі-продажу від 20 вересня 2008 року, шляхом повернення в натурі концерну «Військторгсервіс» комплексу об'єктів нерухомості розташованого у АДРЕСА_1, який складається з їдальні № 6, цегляної, загальною площею 367, 5 кв. м, під літ. «А»; кондитерського цеху, цегляного, загальною площею 132,4 кв. м, під літ. «А»; сараїв, цегляних під літ. «Б» та «В» залишена без розгляду.

Рішенням Чортківського районного суду Тернопільської області від 21 січня 2015 року у задоволенні позову заступника Тернопільського прокурора з нагляду за додержанням законів у воєнній сфері в інтересах держави в особі Міністерства оборони України відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Тернопільської області від 17 квітня 2015 року рішення Чортківського районного суду Тернопільської області від 21 січня 2015 року змінено, виключено з мотивувальної частини рішення обґрунтування щодо відмови у задоволенні позову про визнання недійсним договору купівлі-продажу з підстав, передбачених ст. 203 ЦК України.

В іншій частині рішення суду залишено без змін.

Ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 28 жовтня 2015 року касаційну скаргу прокурора військової прокуратури Тернопільського гарнізону задоволено. Рішення Чортківського районного суду Тернопільської області від 21 січня 2015 року та рішення апеляційного суду Тернопільської області від 17 квітня 2015 року скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

Рішенням Чортківського районного суду Тернопільської області від 06 квітня 2016 року у задоволенні позову заступника Тернопільського прокурора з нагляду за додержанням законів у воєнній сфері в інтересах держави в особі Міністерства оборони України відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Тернопільської області від 22 вересня 2016 року рішення Чортківського районного суду Тернопільської області від 06 квітня 2016 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким позов заступника Тернопільського прокурора з нагляду за додержанням законів у воєнній сфері в інтересах держави в особі Міністерства оборони України задоволено.

Визнано недійсним договір купівлі-продажу від 20 вересня 2008 року комплексу об'єктів нерухомості, розташованого у АДРЕСА_1, який складається з їдальні № 6, цегляної, загальною площею 367,5 кв. м, під літ. «А»; кондитерського цеху, цегляного, загальною площею 132,4 кв. м, під літ. «А»; сараїв, цегляних під літ. «Б» та «В», укладеного між ДГОК «Військторгсервіс» та ОСОБА_2, який посвідчений нотаріально і зареєстровано у реєстрі за № 4757.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати рішення апеляційного суду, мотивуючи свою вимогу порушенням судом норм процесуального права й неправильним застосуванням норм матеріального права, та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим касаційна скарга підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

У відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

За змістом статей 203, 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною вимог, які встановлені частинами 1-3, 5, 6 статті 203 цього Кодексу.

Кожна із цих вимог є самостійною підставою недійсності правочину.

Право продажу товару, крім випадків примусового продажу та інших випадків, встановлених законом, належить власнику товару (стаття 658 ЦК України).

Від імені та в інтересах держави Україна право власності здійснюють відповідно органи державної влади. Управління майном, що є у державній власності, здійснюється державними органами, а у випадках, передбачених законом, може здійснюватися іншими суб'єктами (стаття 326 ЦК України).

На час виникнення спірних правовідносин механізм та способи відчуження об'єктів державної власності визначались Законом України «Про управління об'єктами державної власності» та Порядком відчуження об'єктів державної власності, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 6 червня 2007 року № 803.

За положеннями статті 244 ЦК України представництво, яке ґрунтується на договорі, може здійснюватися за довіреністю. Представництво за довіреністю може ґрунтуватися на акті органу юридичної особи. Довіреністю є письмовий документ, що видається однією особою іншій особі для представництва перед третіми особами. Довіреність на вчинення правочину представником може бути надана особою, яку представляють (довірителем), безпосередньо третій особі.

Представництво за довіреністю припиняється у разі: 1) закінчення строку довіреності; 2) скасування довіреності особою, яка її видала; 3) відмови представника від вчинення дій, що були визначені довіреністю; 4) припинення юридичної особи, яка видала довіреність; 5) припинення юридичної особи, якій видана довіреність (стаття 248 ЦК України).

Згідно зі статтею 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Звертаючись до суду із заявою про захист прав громадян та державних інтересів, прокуратура реалізує конституційну функцію представництва інтересів громадянина або держави у суді.

Апеляційний суд скасовуючи рішення суду першої інстанції та ухвалюючи нове рішення про задоволення позовних вимог, установивши, що на час укладення спірного договору купівлі-продажу відчуження об'єктів державної власності повинне було здійснюватися на підставі вказаного вище Порядку (у редакції, яка була чинною на час виникнення спірних правовідносин), дійшов обґрунтованого висновку про те, що відчуження спірного майна, що є об'єктом державної власності, відбулося з порушенням вимог указаного Порядку, зокрема без згоди та/або погодження на відчуження майна суб'єкта управління та Фонду державного майна; що спірний договір купівлі-продажу був укладений від імені концерну «Військторгсервіс» особою, яка не мала повноважень на вчинення дій щодо відчуження державного нерухомого майна, закріпленого на праві господарського відання за цим концерном, оскільки довіреність, що видана раніше Міністром оборони України, була на той час визнана недійсною та відкликана окремим дорученням Міністра оборони України, та про те, що прокурор звернувся з позовом до суду в інтересах держави в особі Міноборони України в межах установленої статтею 261 ЦК України позовної давності, а відтак укладений сторонами договір у силу положень статей 215, 216 ЦК України підлягає визнанню недійсним.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 16 вересня 2015 року у справі № 6-101цс15, яка в силу ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для судів усіх інстанції.

Доводи скарги висновки суду не спростовують та не викликають необхідності перевірки матеріалів справи, крім того, зводяться до оцінки доказів, їх належності та допустимості, проте, в силу ст. 335 ЦПК України, суд касаційної інстанції не вправі встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими..

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити ОСОБА_2 у відкритті касаційного провадження на рішення апеляційного суду Тернопільської області від 22 вересня 2016 року у справі за позовом заступника Тернопільського прокурора з нагляду за додержанням законів у воєнній сфері в інтересах держави в особі Міністерства оборони України до Концерну «Військторгсервіс», ОСОБА_2 про визнання недійсним договору купівлі-продажу нерухомого майна.

Додані до скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ М.В.Демяносов