Справа№592/8742/15-ц
Провадження №2/592/373/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 січня 2016 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м. Сум в складі головуючого Костенко В.Г.

секретар Антуфьєва В.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів

ВСТАНОВИВ:

Позивач свої вимоги мотивує тим, що з 03.11.1995 року по 01.08.1998 року та з 04.02.2005 року по 12.01.2012 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Позивач зазначає, що пенсії недостатньо для забезпечення життя. Встановлений прожитковий мінімум є значно занижений і не відповідає дійсності, повинен становити 2-3 тисячі гривень. Власна пенсія не забезпечує достатнього рівня існування та лікування. Позивач вважає, що має право на допомогу від відповідача на підставі ч. 3 ст. 76 СК України і той має таку можливість. Тому просить стягнути з відповідача аліменти на своє утримання в розмірі 1 / 4 частини доходів.

В судовому засіданні позивач вимоги підтримав. Також вказав, що з 01.01.2016 року отримує пенсію у мінімальному розмірі 1078 грн., що також недостатньо для забезпечення життя.

Відповідач позов не визнав та зазначив, що відповідач не має права на утримання від нього аліментів. Суд вже розглядав аналогічні позови і було відмовлено. Більше того вказав, що на його утриманні перебуває неповнолітня дитина. Позивач здатна забезпечувати себе самостійно.

Суд, заслухавши учасників розгляду, вивчивши матеріали справ №1806/13318/12 і 592/2638/15, цієї справи, вважає, що позов не обґрунтований і не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що з сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 03.10.1995 року по 01.08.1998 року. Повторний шлюб сторони зареєстрували 04.02.2005 року, який на підставі рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 23.11.2011 року було розірвано, справа №1806/2-4042/11. 12.01.2012 року, рішення набрало законної сили.

Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 23.11.2011 року, справа №1806/2-4042/11, встановлено, що шлюбні відносини між сторонами не підтримуються тривалий час, спільне господарство не ведеться з моменту укладання шлюбу, проживають окремо.

З 01.05.2012 року позивач є пенсіонером і отримує пенсію за віком.

Відповідач також є пенсіонером і отримує лише пенсію в середньому на місяць у розмірі 5700,6 грн.. На його утриманні є дружина ОСОБА_3 та їх спільна дитина, дочка ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Встановлені факти підтверджуються свідоцтвами про шлюб/а.с.6,45/, про народження дитини/а.с.44/, зазначеним рішенням суду/а.с.7/, довідкою з пенсійного фонду/а.с.8-9/, довідкою з податкової інспекції./а.с.7/, довідкою про доходи відповідача/а.с.65-65/.

Окрім того судом встановлено, що за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, Ковпаківським районним судом м. Суми ухвалені рішення від 15.11.2011 року справа №1806/2-3817/11, від 08.02.2013 року справа №13318/12, від 27.05.2015 року і рішенням апеляційного суду Сумської області від 02.07.2015 року справа №592/2638/15-ц. При зверненнях з позовом позивач заявляв вимоги про стягнення аліментів на підставі ч. 1, 2 і 4 ст. 76 КК України. У задоволенні позову рішеннями суду було відмовлено за необґрунтованістю.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

З встановлених фактів, доказів наданих сторонами та заявлених вимог при розгляді цієї справи вбачається, що спірні правовідносини є сімейними. Позивач наполягав на стягненні аліментів саме на підставі ч. 3 ст. 76 СК України.

Відповідно до ст. 75 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу.

Непрацездатним вважається той із подружжя, який досяг пенсійного віку, встановленого законом, а бо є інвалідом I, II чи III. Один із подружжя вважається таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Відповідно до ч. 1 і 3 ст. 76 СК України розірвання шлюбу не припиняє право особи на утримання, яке виникло у неї за час шлюбу. Якщо на момент розірвання шлюбу жінці, чоловікові до досягнення встановленого законом пенсійного віку залишилося не більш як п'ять років, вона, він матимуть право на утримання після досягнення цього пенсійного віку, за умови, що у шлюбі вони спільно проживали не менш як десять років.

Як зазначалося вище, право на аліменти одного з подружжя виникає за наявності трьох підстав, визначених у ст. 75 СК України, а саме: непрацездатність особи - претендента на аліменти, нагальна потреба в матеріальній допомозі та спроможність іншого з подружжя надавати таку допомогу.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про прожитковий мінімум» прожитковий мінімум - це вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров'я набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості. Прожитковий мінімум визначається нормативним методом у розрахунку на місяць на одну особу, а також окремо для тих, хто відноситься до основних соціальних і демографічних груп населення, зокрема осіб, які втратили працездатність.

За приписами ст. 4 зазначеного Закону прожитковий мінімум на одну особу, а також окремо для тих, хто відноситься до основних соціальних і демографічних груп населення, щороку затверджується Верховною Радою України в законі про Державний бюджет України на відповідний рік.

Статтею 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2015 рік» установлено у 2015 році прожитковий мінімум для осіб які втратили працездатність: з 1 січня 2015 року - 949 гривень, з 1 грудня - 1074 гривні. Статтею 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2016 рік» установлено у 2015 році прожитковий мінімум для осіб які втратили працездатність: з 1 січня 2016 року - 1074 гривень, з 1 травня - 1130 гривень, з 1 грудня - 1208 гривень.

Відповідно до ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування»мінімальний розмір пенсії за віком встановлюється в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Втім як встановлено вище позивач забезпечена мінімальною пенсією. Сторони не перебували у шлюбі десять років, як про це зазначено у ч. 3 ст. 76 СК України. Окрім того відповідач сам є пенсіонером та утримує двох осіб.

Відтак суд вважає, що заявлені вимоги позивача є не обґрунтованими, а тому не підлягають задоволенню.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 10, 11, 57-60, 88, 130, 174, 212-215, 218 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Відмовити ОСОБА_1 у задоволенні позову за необґрунтованістю.

Рішення суду може бути оскаржено до Судової палати у цивільних справах апеляційного суду Сумської області через Ковпаківський районний суд м. Суми, шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк з дня проголошення рішення суду. Особою яка була відсутня у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, в десятиденний строк з моменту отримання його копії.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст складений 22.01.2016 року.

Суддя В.Г. Костенко