Справа № 314/1481/16-ц Провадження № 2/314/409/2016
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.08.2016 року м.Вільнянськ

Вільнянський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Капітонова Є.М.,

за участю позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3,

секретаря судового засідання Ластовець Г.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вільнянськ цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про стягнення грошових коштів,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за договором позики та просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за договором в розмірі 2000 доларів США в еквіваленті на час розгляду справи у гривні.

В обґрунтування заявлених вимог зазначив, що за усною домовленістю оселився в будинку, що належав батькові відповідача. Позивач усно домовився з відповідачем, що ОСОБА_4 продасть житловий будинок після оформлення документів на спадщину, на оформлення документів ОСОБА_1 передав ОСОБА_4 грошові кошти в розмірі 1000,00 доларів США. Грошові кошти вважає передані в якості завдатку в порядку ст. 570-571 ЦК України, та просить додатково сплатити суму у розмірі завдатку.

Позивач, представник позивача в судовому засіданні позов підтримали, просили позовні вимоги задовольнити.

Відповідач, представник відповідача в судовому засіданні позов не визнали, факт отримання грошових коштів в розмірі визначеному в розписці не спростовували, посилався на те, що в розписці відсутній підпис, частина грошових коштів була передана в рахунок найму житла.

Суд заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази встановив наступне:

07.06.2014 ОСОБА_4 отримав грошові кошти від ОСОБА_5 (дружини позивача) грошові кошти в розмірі 8300 гривень в рахунок завдатку на переоформлення будинку.

Відповідно до ст. 570 ЦК України завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобов'язання і на забезпечення його виконання. Якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом.

Спосіб забезпечення виконання зобовязання вважається дійсним у разі дотримання письмової форми правочину (ст. 547 ЦК України) і може забезпечувати лише дійсне зобовязання (548 ЦК України).

Позивач в судовому засіданні зазначив, що грошові кошти передавалися в рахунок купівлі-продажу будинку в майбутньому. Представник відповідача в судовому засіданні зазначив, що частина грошових коштів отримувались в рахунок оренди житла.

Відповідно до ст. 635 ЦК України попереднім є договір, сторони якого зобов'язуються протягом певного строку (у певний термін) укласти договір в майбутньому (основний договір) на умовах, встановлених попереднім договором. Істотні умови основного договору, що не встановлені попереднім договором, погоджуються у порядку, встановленому сторонами у попередньому договорі, якщо такий порядок не встановлений актами цивільного законодавства. Попередній договір укладається у формі, встановленій для основного договору.

Оскільки, надана розписка від 07.06.2014 року не відповідає вимогам ст.ст. 210, 810, 810-1, 811 ЦК України, суд оцінює правовідносини за вищезазначеною розпискою як договір позики.

Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

За визначенням ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред'явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред'явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором.

Оскільки, в силу ст.ст. 60, 61, 65 СК України грошові кошти передані за розпискою від 07.06.2014 року є спільною сумісною власністю подружжя, обставин, які б свідчили про наявність спору відносно зазначених грошових коштів між подружжям судом не встановлено, суд приходить до висновку про належність позивача ОСОБА_1 до правовідносин за договором позики у виді розписки від 07.06.2014 року.

За підставі визначеного, суд приходить до висновку про обґрунтованість позову та задоволення його частково.

Керуючись ст.ст.10, 11, 60, 88, 212-215, 294 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про стягнення грошових коштів задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 (адреса проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1) на користь ОСОБА_1 (адреса проживання: ІНФОРМАЦІЯ_2) грошові кошти в розмірі 8300 (вісім тисяч триста) гривень 00 коп. отримані за розпискою від 07.06.2014 року.

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_4 (адреса проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1) на користь ОСОБА_1 (адреса проживання: ІНФОРМАЦІЯ_2) судові витрати у виді судового збору в розмірі 551,20 грн.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Запорізької області через Вільнянський районний суд Запорізької області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя: Є.М. Капітонов

19.08.2016