У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого: Луспеника Д.Д.,

суддів: Гулька Б.І., Закропивного О.В.,

ХоптиС.Ф., Штелик С.П.,

розглянувши у судовому засіданні справу за позовом публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» до товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Візард», фермерського господарства «Наталі», товариства з обмеженою відповідальністю «Запорожець», публічного акціонерного товариства «Азов-2000», товариства з обмеженою відповідальністю «Терса», ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором, за касаційними скаргами товариства з обмеженою відповідальністю «Терса», фермерського господарства «Наталі» на ухвалу апеляційного суду Запорізької області від 10 липня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У липні 2013 року публічне акціонерне товариство «Універсал Банк» (далі - ПАТ «Універсал Банк») звернулося до суду з указаним вище позовом, посилаючись на те, що 8 вересня 2008 року між банком та товариством з обмеженою відповідальністю «Компанія Візард» (далі - ТОВ «Компанія Візард») укладено кредитний договір. 8 вересня 2008 року між банком та товариством з обмеженою відповідальністю «Запорожець» (далі - ТОВ «Запорожець») і ОСОБА_3 укладені окремі договори поруки, за умовами яких поручителі зобов'язалися відповідати перед банком за зобов'язаннями позичальника. 31 жовтня 2011 року між банком та товариством з обмеженою відповідальністю «Терса» (далі - ТОВ «Терса»), а 30 березня 2012 року між банком та фермерським господарством «Наталі» (далі - ФГ «Наталі») та публічним акціонерним товариством «Азов-2000» (далі - ПАТ «Азов-2000») укладено окремі договори поруки, за умовами яких поручителі зобов'язалися відповідати перед банком за зобов'язаннями позичальника. Взяті на себе кредитні зобов'язання відповідачі належним чином не виконують, станом на 25 червня 2013 року за ними утворилася кредитна заборгованість у загальному розмірі 5 910 267 грн 43 коп., яку банк просив стягнути на свою користь.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 21 травня 2015 року задоволено клопотання представника ФГ «Наталі», закрито провадження у справі в частині вимог ПАТ «Універсал Банк» до ТОВ «Компанія Візард», ФГ «Наталі», ТОВ «Запорожець», ПАТ «Азов-2000», ТОВ «Терса» про стягнення кредитної заборгованості за кредитним договором. Продовжено розгляд справи за позовом ПАТ «Універсал Банк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 10 липня 2015 року ухвалу Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 21 травня 2015 року скасовано, справу направлено для продовження розгляду до суду першої інстанції.

У касаційних скаргах ТОВ «Терса», ФГ «Наталі», посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права, просять скасувати ухвалу апеляційного суду та залишити в силі ухвалу районного суду.

Касаційні скарги підлягають задоволенню з таких підстав.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами для касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно зі ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону судове рішення суду апеляційної інстанції не відповідає.

Суд першої інстанції, закриваючи провадження у справі в частині вимог ПАТ «Універсал Банк» до ТОВ «Компанія Візард», ФГ «Наталі», ТОВ «Запорожець», ПАТ «Азов-2000», ТОВ «Терса» про стягнення кредитної заборгованості за кредитним договором, з урахуванням норм ст. ст. 1, 12 ГПК України, п. 1 ч. 1 ст. 205 ЦПК України, виходив із того, що відповідно до ст. 16 ЦПК України не допускається об'єднання в одне провадження вимог, які підлягають розгляду за правилами різних видів судочинства.

Суд апеляційної інстанції, скасовуючи ухвалу та направляючи справу до суду першої інстанції, виходив із того, що позовні вимоги ПАТ «Універсал Банк» виникли з одних і тих самих правовідносин - отримання кредиту, і підлягають розгляду у порядку цивільного судочинства, оскільки вимоги є взаємопов'язані між собою і окремий їх розгляд неможливий.

Проте погодитися з такими висновками апеляційного суду не можна.

Судами установлено, що 8 вересня 2008 року між ПАТ «Універсал Банк» та ТОВ «Компанія «Візард» укладено кредитний договір, 8 вересня 2008 року між ПАТ «Універсал Банк» та ТОВ «Запорожець» укладено договір поруки, за яким поручитель поручається перед кредитором за виконання ТОВ «Компанія «Візард» усіх його зобов'язань перед кредитором, що виникли з кредитного договору від 8 вересня 2008 року. 31 серпня 2009 року, 29 березня, 31 жовтня 2011 року, 30 березня 2012 року між вказаними сторонами укладалися додаткові угоди до договору поруки від 8 вересня 2008 року.

Також 8 вересня 2008 року між ПАТ «Універсал Банк» та ОСОБА_3 укладено договір поруки, за яким поручитель поручається перед кредитором за виконання ТОВ «Компанія «Візард» усіх його зобов'язань перед кредитором, що виникли з кредитного договору від 8 вересня 2008 року. 31 серпня 2009 року, 11 серпня 2010 року, 29 березня, 31 жовтня 2011 року, 30 березня 2012 року між банком та ОСОБА_3 укладалися додаткові угоди до договору поруки від 8 вересня 2008 року.

31 жовтня 2011 року між ПАТ «Універсал Банк» та ТОВ «Терса» укладено договір поруки, за яким поручитель поручається перед кредитором за виконання ТОВ «Компанія «Візард» усіх його зобов'язань перед кредитором, що виникли з кредитного договору від 8 вересня 2008 року. 30 березня 2012 року між банком та товариством укладена додаткова угода до договору поруки від 30 жовтня 2011 року.

30 березня 2012 року між ПАТ «Універсал Банк» та ФГ «Наталі» укладено договір поруки, за яким поручитель поручається перед кредитором за виконання ТОВ «Компанія «Візард» усіх його зобов'язань перед кредитором, що виникли з кредитного договору від 8 вересня 2008 року.

30 березня 2012 року між ПАТ «Універсал Банк» та ПАТ «Азов-2000» укладено договір поруки, за яким поручитель поручається перед кредитором за виконання ТОВ «Компанія «Візард» усіх його зобов'язань перед кредитором, що виникли з кредитного договору від 8 вересня 2008 року.

Апеляційний суд дійшов висновку про те, що спірні правовідносини слід розглядати у порядку цивільного судочинства, оскільки у зазначеній справі банк просить стягнути заборгованість з позичальника та поручителів і зазначені вимоги взаємопов'язані між собою і окремий їх розгляд є неможливим.

Проте апеляційний суд не звернув уваги на таке.

Відповідно до ст. 15 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ провадиться за правилами іншого судочинства.

За загальним правилом, у порядку цивільного судочинства розглядаються справи, в яких хоча б однією із сторін є фізична особа, а господарським судам підвідомчі справи, в яких сторонами є виключно юридичні особи.

Сторонами у даній справі є юридичні особи - банк, позичальник та поручителі, а також фізична особа - поручитель.

Статтею 554 ЦК України передбачено, що у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки.

Норми закону, якими врегульована порука, не містять положень щодо солідарної відповідальності поручителів за різними договорами, якщо договорами поруки не передбачено іншого, у разі укладення між ними кількох договорів поруки на виконання одного й того самого зобов'язання між ними не виникає солідарної відповідальності між собою.

За таких обставин кредитор, керуючись ст. 543 ЦК України, має право на свій розсуд пред'явити вимогу до боржника й кожного з поручителів разом чи окремо, в повному обсязі чи частково, але поручитель, що виконав зобов'язання, не вправі пред'явити вимогу до іншого поручителя на предмет розподілу відповідальності перед кредитором.

Відповідно до ст. 16 ЦПК України не допускається об'єднання в одне провадження вимог, які підлягають розгляду за правилами різних видів судочинства, якщо інше не встановлено законом.

Згідно із ч. 2 ст. 118 ЦПК України позивач має право об'єднати в одній позовній заяві кілька вимог, пов'язаних між собою.

Відповідно до роз'яснень, викладених в абзаці 1 пункту 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» (далі - постанова Пленуму Верховного Суду України № 2), вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суд повинен виходити з того, що згідно зі статтею 124 Конституції України юрисдикція загальних судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі, а за частинами 1 і 2 статті 15 ЦПК України у порядку цивільного судочинства суди розглядають справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ за Кодексом адміністративного судочинства України (стаття 17) або ГПК України (статті 1, 12) віднесено до компетенції адміністративних чи господарських судів. Законом може бути передбачено розгляд інших справ за правилами цивільного судочинства.

Абзацом 3 пункту 15 постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 роз'яснено, що вимоги позивача до кількох відповідачів можуть бути об'єднані в одне провадження, якщо ці вимоги однорідні, зокрема такі, які нерозривно пов'язані між собою, або від вирішення однієї з них залежить вирішення інших. Таке об'єднання не допускається, якщо відсутня спільність предмета позову. Не допускається об'єднання в одне провадження вимог, які підлягають розгляду за правилами різних видів судочинства, якщо інше не встановлено законом.

Оскільки не допускається об'єднання в одне провадження вимог, які підлягають розгляду за правилами різних видів судочинства, якщо інше не встановлено законом, суд відкриває провадження у справі в частині вимог, які належать до цивільної юрисдикції, і відмовляє у відкритті провадження у справі щодо вимог, коли їх розгляд проводиться за правилами іншого виду судочинства.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом України у постанові від 1 липня 2015 року у справі № 6-745цс15, в силу вимог ст. 360-7 ЦПК України висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. Суд має право відступити від правової позиції, викладеної у висновках Верховного Суду України, з одночасним наведенням відповідних мотивів.

За таких обставин колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, з'ясувавши обставини справи та надавши належну оцінку зібраним доказам, дійшов обґрунтованого висновку про закриття провадження в частині вимог ПАТ «Універсал Банк» до ТОВ «Компанія Візард», ФГ «Наталі», ТОВ «Запорожець», ПАТ «Азов-2000», ТОВ «Терса» про стягнення кредитної заборгованості за кредитним договором.

Ухвала суду першої інстанції відповідає вимогам ст. ст. 212-214 ЦПК України.

Відповідно до ст. 339 ЦПК України суд касаційної інстанції, установивши, що апеляційним судом скасовано судове рішення, ухвалене згідно з законом, скасовує судове рішення суду апеляційної інстанції і залишає в силі судове рішення суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 339 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційні скарги товариства з обмеженою відповідальністю «Терса», фермерського господарства «Наталі» задовольнити.

Ухвалу апеляційного суду Запорізької області від 10 липня 2015 року скасувати, ухвалу Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 21 травня 2015 року залишити в силі.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий: Д.Д. Луспеник

Судді: Б.І. Гулько

О.В. Закропивний

С.Ф. Хопта

С.П. Штелик