РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 січня 2016 року Київський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді Діденко С.А..,

при секретарі - Коломойцеві М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Харкові справу за позовом Фонду загальнообов'язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття в особі Харківського міського центру зайнятості до ОСОБА_1 про стягнення суми,-

ВСТАНОВИВ:

Представник Фонду загальнообов'язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття в особі Харківського міського центру зайнятості звернувся до суду з позовом , в якому просив стягнути з відповідача на користь Фонду загальнообов'язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття в особі Харківського міського центру зайнятості незаконно отриману допомогу по безробіттю у сумі 5085,61грн. та судові витрати у розмірі 1218,00грн.

Свої позовні вимоги він обгрунтував тим, що відповідно до ч.2 та ч.3 ст.36 Закону України „Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття", передбачено, що застраховані особи, зареєстровані в установленому порядку як безробітні, зобов'язані своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг. Сума виплаченого забезпечення внаслідок умисного невиконання особою своїх обов'язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг.

15.11.2011р. відповідач звернувся за сприянням у працевлаштуванні до державної служби зайнятості, де був зареєстрований з відкриттям персональної картки № 00115. Відповідно до ЗУ «Про зайнятість населення», 22.11.2011р. йому був наданий статус безробітного та призначена допомога по безробіттю. Відповідно до Порядку розслідування страхових випадків та виплати матеріального забезпечення безробітним,(надалі Порядок) затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики № 60/62 від 13.02.2009р.Харківським міським центром зайнятості було складено Акт розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення № 295-ФОП від 12.08.2015р., яким встановлено, що відповідач перебував на обліку в центрі зайнятості з призначенням допомоги по безробіттю . В заявах про надання статусу безробітного відповідач вказує, що не зареєстрований як фізична особа-підприємець. Згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців ОСОБА_1 дата державної реєстрації фізична особа -підприємець 30.11.2000р. Дата та номер запису про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності фізичною особою-підприємцем - 23.12.2014р., за судовим рішенням. Зважаючи на те, що ОСОБА_1 своєчасно не подав відомості про обставини, що впливають на умови її виплати, у тому числі встановлені під час розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплати матеріального забезпечення, з безробітного стягується сума виплаченої допомоги по безробіттю з моменту виникнення обставин. Директором Харківського міського центру зайнятості видано наказ від 12.08.2015р. № 1162 про повернення коштів, виплачених як допомога по безробіттю ОСОБА_1 за період з 22.11.2011р. по 13.02.2012р. в сумі 5085,61грн. Згідно до п.7 Порядку, наказ Харківського міського центру зайнятості разом з листом-претензією від 14.08.2015р. №ХМЦЗ-02-11024-26/15 було направлено ОСОБА_1 з вимогою в добровільному порядку повернути суму боргу в розмірі 5085,61 грн. Дата внесення до Єдиного державного реєстру про проведення державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізичною особою-підприємцем є датою державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізичною особою-підприємцем. До теперішнього часу сума безпідставно отриманої допомоги по безробіттю відповідачем не повернуто. Зважаючи на наявність винних дій відповідача, позивач вимагає здійснити стягнення на підставі ст.1166 ЦК України.

У судовому засіданні представник позивача свої позивні вимоги підтримав.

Відповідач у судовому засіданні позов не визнав. В запереченнях на позов посилався на те, що допомогу по безробіттю отримував на законних підставах . На час звернення до позивача в листопаді .2011 року з приводу отримання статусу безробітного він понад сім років не здійснював підприємницьку або іншу трудову діяльність, пенсію не отримував. При реєстрації його в центрі зайнятості ним було надано постанову Харківського окружного суду від 01.02.2010 року про припинення його підприємницької діяльності . Відомості до державного реєстру мав внести державний реєстратор , який з невідомих йому обставин не зробив цього вчасно. З актом звірки , яким було встановлено недостовірність даних, за якими йому було надано статус безробітного, його ознайомлено не було . Повідомлення щодо повернення коштів йому не надсилалося. Його вини щодо несвоєчасної реєстрації про припинення підприємницької діяльності як фізичної особи-підприємця немає.

Суд, вислухавши пояснення представника позивача, вчинивши дослідження матеріалів справи, вважає, що позов задоволенню не підлягає з наступних обставин.

Судом встановлено, що за заявою ОСОБА_1 до Харківського міського центу зайнятості було видано наказ № НТ 111220 від 20.12.2011 р. яким заявнику було надано статус безробітного та призначено допомогу по безробіттю. Відповідно до наказу № 120216 від 16.02.2012 року виплату допомоги по безробіттю припинено з 14.02.2012 року у зв'язку з працевлаштуванням. (а.с.5-6)

. Відповідно до наказу № 1162 від 12.08.2015р. Харківського міського центру зайнятості, вирішено повернути кошти, які виплачені, як допомога по безробіттю ОСОБА_1 за період з 22.11.2011р. по 13.02.2012р. в сумі 5085,61грн. на підставі Акту розслідування страхових випадків та обгрунтованості виплат матеріального забезпечення від 12.08.2015 року №295 ФОП (а.с.9).

Згідно Акту розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення №295-ФОП від 12.08.2015р. Харківського міського центру зайнятості, ОСОБА_1 в період перебування на обліку в центрі зайнятості з призначенням допомоги по безробіттю відносився до категорії зайнятого населення . Запис про проведення державної реєстрації припинення підприємницької діяльності ( за судовим рішенням) внесено 23.12.2014 року. (а.с.11-12).

Згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, відомості щодо державної реєстрації ОСОБА_1 як суб'єкта підприємницької діяльності - 30.11.2000р. Підставою для припинення реєстрації його підприємницької діяльності зазначено судове рішення Харківського окружного адміністративного суду 01.02.2010 року (справа 2а-44962/092070 ). Реєстрацію припинено 23.12.2014 р.(а.с.13-15).

Відповідно до змісту постанови Харківського окружного адміністративного суду від 01.02.2010 р. по справі 2а-44962/092070 з позовом про припинення підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до суду звернулася Державна податкова інспекція в Київському районі м.Харкова . Постановою суду позов було задоволено.

Вимоги позивача щодо повернення суми допомоги по безробіттю ґрунтуються на ствердженні щодо обов'язку відповідача звернутися до реєстратора з заяву про припинення його підприємницької діяльності.. Не вчасне здійснення відповідних дій вважає наслідком винних дій відповідача.

Відповідно до п.9 ст.47 Закону України№755-ІV від 15.03.2003 р. «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців»( в редакції 2010 року) для проведення державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізичною особою-підприємцем подається заява про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця за її рішенням;

Відповідно до ч.1 ст.49 Закону №755-ІV від 15.03.2003 р. Порядок державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця за судовим рішенням , що не пов'язано з банкрутством ФОП (із змінами на час виникнення правовідносин передбачує, що суд, який постановив рішення про припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця, в день набрання таким рішенням законної сили направляє його копію державному реєстратору за місцем реєстрації фізичної особи - підприємця для внесення до Єдиного державного реєстру запису про судове рішення щодо припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця.

Таким чином, забов'язання з повідомлення державного реєстратора про вчинення реєстрації з припинення підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця з ініціативи інших осіб не покладено на суб'єкта підприємницької діяльності.

Згідно до з ч.І ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Позивачем в позові не наведено і судом не встановлено даних, про те, що відповідач здійснював підприємницьку діяльність, мав прибуток в період часу коли його було зареєстровано як безробітного .

Доводи позову про завдання шкоди діями відповідача нічим не доведені і не обґрунтовані.

Вини відповідача щодо несвоєчасного надання відомостей про обставини , що впливають на умови виплати забезпечення та надання соціальних послуг суду не надано.

Згідно пояснень ОСОБА_1 копію постанови Харківського окружного адміністративного суду від 01.02.2010 р. по справі 2а-44962/092070 було подано до центру зайнятості з пакетом документів про взяття його на облік в якості безробітного.

Даних обставин позивач в судовому засіданні не заперечував і не спростовував.

Таким чином даних щодо неправомірності надання ОСОБА_1 статусу безробітного та призначення йому допомоги по безробіттю в період з 22.11.2011р. по 13.02.2012р. в сумі 5085,61грн. позивачем не доведено.

За таких обставин, позовні вимоги є безпідставними і задоволенню не підлягають.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 208-218 ЦПК України, ст..1166 ЦК України, суд,-

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову Фонду загальнообов'язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття в особі Харківського міського центру зайнятості - відмовити..

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом 10 днів після його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час його проголошення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії рішення.

СУДДЯ