Єдиний унікальний номер 741/70/16
Провадження № 2/741/104/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Носівка 03 лютого 2016 року

Носівський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого судді Киреєва О.В.,

з участю секретаря Жирка О.В.

та представника позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до територіальної громади с. Червоні Партизани в особі Червонопартизанської сільської ради Носівського району Чернігівської області про встановлення факту прийняття спадщини та визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування,

встановив:

ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом, зазначивши, що 7 червня 2003 року померла ОСОБА_3, після смерті якої залишилося спадкове майно, зокрема, право на земельну частку (пай) розміром 3,32 в умовних кадастрових гектарах, яка перебувала у колективній власності КСП ім. Куйбишева та розташована на території Червонопартизанської сільської ради Носівського району Чернігівської області, згідно сертифікату серії ЧН № 0191616. Вона (позивач) є спадкоємцем ОСОБА_3 за заповітом. На момент смерті ОСОБА_3 вона (позивач) була неповнолітньою, а тому відповідно до ст. 11 ЦК УРСР не могла самостійно звернутися до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Вона (позивач) стверджувала, що разом із батьками приймала участь у догляді за будинком померлої, обробляла земельну ділянку, а тому в силу п. 1 ч. 1 ст. 549 ЦК УРСР вважається такою, що прийняла спадщину після смерті ОСОБА_3 Нотаріус відмовила їй (позивачу) у видачі свідоцтва про право на спадщину.

ОСОБА_2 просила встановити факт прийняття нею спадщини після смерті ОСОБА_3, яка померла 7 червня 2003 року, та визнати за нею право на земельну частку (пай) розміром 3,32 в умовних кадастрових гектарах, яке на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЧН № 0191616 належало ОСОБА_3

В судове засідання позивач не зявилася, її представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив встановити факт прийняття спадщини позивачем, визнати за позивачем в порядку спадкування після смерті ОСОБА_3 право на земельну частку (пай).

В судове засідання представник Червонопартизанської сільської ради Носівського району Чернігівської області не з'явився, сільський голова подав до суду заяву, в якій зазначив, що сільська рада не заперечує проти задоволення позову ОСОБА_2, просив справу розглядати без участі їх представника.

Суд розглядає справу у відсутності позивача та представника відповідача за наявними у справі доказами.

В судовому засіданні свідки ОСОБА_4, ОСОБА_5 дали показання про те, що вони більше 20 років знають позивача, знали її бабу ОСОБА_3 Коли остання померла, то позивач прийняла спадщину, доглядала за господарством, обробляла земельну ділянку.

Вислухавши пояснення представника позивача, допитавши свідків, вивчивши та дослідивши письмові докази, суд приходить до наступного.

7 червня 2003 року померла ОСОБА_3, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 5).

Відповідно до п. 1 постанови Пленуму Верховного ОСОБА_4 України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 524 ЦК УРСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом.

В судовому засіданні встановлено, що померла ОСОБА_3 за життя склала заповіт, яким все своє майно де б воно не було і з чого б воно не складалося заповіла ОСОБА_2, що підтверджується його копією (а.с. 6), а тому спадкоємство після її смерті здійснюється за заповітом.

Відповідно до ст. 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_2 після смерті ОСОБА_3 фактично вступила в управління та володіння спадковим майном, що підтверджується показаннями свідків.

Відповідно до ч. 2 ст. 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Встановлення даного факту має для ОСОБА_2 юридичне значення, так як дозволяє їй реалізувати своє право на спадкове майно, яке залишилося після смерті ОСОБА_3

За таких обставин позовні вимоги в частині встановлення факту прийняття позивачем спадщини після смерті ОСОБА_3 підлягають задоволенню.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_3 за життя набула право на земельну частку (пай) розміром 3,32 в умовних кадастрових гектарах, яка розташована на території Червонопартизанської сільської ради Носівського району Чернігівської області, як член колишнього КСП ім. Куйбишева, отримувала сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ЧН № 0191616, який зареєстровано в книзі реєстрації сертифікатів за № 1273 від 25 січня 2000 року, що підтверджується копією повідомлення відділу Держгеокадастру у Носівському районі від 25 грудня 2015 року (а.с. 8).

Відповідно до п. 11 постанови Пленуму Верховного ОСОБА_4 України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай).

В судовому засіданні встановлено, що сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ЧН № 0191616, виданий на імя ОСОБА_3, був втрачений, що підтверджується оголошенням про втрату у газеті «Носівські вісті» (а.с. 9).

Позивач позбавлений можливості отримати дублікат втраченого сертифікату.

З матеріалів справи вбачається, що позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на право на земельну частку (пай), яке належало ОСОБА_3, в звязку з відсутністю документів, які б підтверджували факт вступу у фактичне управління та володіння спадковим майном померлої ОСОБА_3, не прийняттям спадщини шляхом подачі у встановлений законом строк до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини, а також в звязку із відсутністю правовстановлюючого документа на спадкове майно, що підтверджується копією постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 6/02-31 від 4 січня 2016 року.

Відповідно до ст. 2 ЗУ «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» одним із документів, що посвідчують право на земельну частку (пай) є рішення суду про визнання права на земельну частку (пай).

За таких обставин суд вважає, що є всі підстави для визнання за позивачем права на земельну частку (пай), яке належало померлій ОСОБА_3

Керуючись ст.ст. 524, 548, 549 ЦК УРСР, ст.ст. 213, 215, 256 ЦПК України, ст. 2 ЗУ «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», суд,

вирішив:

Позовну заяву ОСОБА_2 задовольнити.

Встановити факт, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, прийняла спадщину після смерті ОСОБА_3, яка померла 7 червня 2003 року.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, право на земельну частку (пай), площею 3,32 в умовних кадастрових гектарах, яке належало ОСОБА_3 на підставі сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ЧН № 0191616, в порядку спадкування після смерті ОСОБА_3, яка померла 7 червня 2003 року.

На рішення сторонами може бути подана апеляційна скарга протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя О.В.Киреєв