РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2016 року м. Ужгород

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Закарпатської області в складі:

Головуючого судді Бондаренко Ю.О,

суддів: Павліченко С.В., Собослой Г.Г.

при секретарі: Шимон М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1, який діє в інтересах ОСОБА_2, на рішення Ужгородського міськрайонного суду від 19 лютого 2015 року у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,-

в с т а н о в и л а :

У жовтні 2014 року ОСОБА_4 звернулася з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на дитину, яка продовжує навчання.

Позовні вимоги мотивувала тим, що відповідач є її батьком. У вересні 2014 року їй виповнилося 18 років, на даний час вона навчається на факультеті міжнародних відносин Ужгородського національного університету на денній формі навчання.

Посилаючись на нестачу коштів та необхідність матеріальної допомоги з боку батька, ОСОБА_4 просила позов задовольнити та стягнути з відповідача аліменти на її утримання в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку останнього до досягнення нею 23 років.

Рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 19 лютого 2015 року, позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_2 аліменти в розмірі 1/4 частини заробітку на користь ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 до досягнення нею 23 річного віку.

Не погоджуючись з рішенням суду, представник відповідача подав апеляційну скаргу і якій просить скасувати рішення Ужгородського міськрайонного суду від 19 лютого 2015 року, як таке що ухвалено з порушенням норм матеріального права та ухвалити нове рішення, яким відмовити в позовних вимогах повністю.

Вимоги апелянта мотивовані тим, що суд першої інстанції ухвалив рішення необґрунтовано з порушеннями норм матеріального та процесуального права.

В судовому засіданні апелянт підтримав апеляційну скаргу та просив задовольнити.

Представник ОСОБА_3 заперечила щодо задоволення апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, представників сторін, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення у рішенні, колегія приходить до висновку, що апеляційна скарга пыдлягаэ до часткового задоволення.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 та ОСОБА_2 перебували в шлюбі, який 30.04.2014 року було розірвано (а.с.5). Від даного шлюбу народилася ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.4). Позивачка ОСОБА_3, навчається на факультеті міжнародних відносин Ужгородського національного факультету (а.с.6).

Відповідно до статті 180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а у випадках, передбачених статтями 198, 199 цього Кодексу, і своїх повнолітніх дочку, сина.

За змістом ст.199 СК України обовязок утримувати повнолітню дочку, сина, які продовжують навчання і в звязку з цим потребують матеріальної допомоги, покладено на обох батьків до досягнення 23 років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання (ч.3 ст. 199 СК України).

Відповідно до п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття, виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ним навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Тобто однією із умов стягнення аліментів на повнолітню дитину є можливість надавати матеріальну допомогу.

Як на підставу скасування рішення суду першої інстанції апелянт вказує на відсутність можливості надавати таку допомогу, оскільки він сплачує аліменти на неповнолітню доньку ОСОБА_5, крім того він вдруге одружений й на його утриманні перебуває дружина ОСОБА_6 та двоє неповнолітніх дітей ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_5 М-М.М., ІНФОРМАЦІЯ_4, також він утримує непрацездатних батьків ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_6.

При цьому, при розлученні з матір'ю позивача, він залишив їм окрему квартиру, у зв'язку з чим в подальшому для нової сімї вимушений був придбати нове житло в кредит, по якому зараз має заборгованість. Відповідно до довідки про доходи, заробітна плата відповідача за останні 6 місяців становить 15132,41 грн.

Згідно зі ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

З матеріалів справи вбачається, що дохід ОСОБА_2 в 2014 році складав 49268 грн. а дохід членів його сімї - 31010 грн. (а.с.172 на звороті), на утримання майна, за іншими зобов'язаннями відповідач в 2014 році витратив 22251 грн.(а.с.176) На рахунку в банках відповідач має 2475 грн. (а.с.175 на звороті). В період з червня 2015 року по листопад 2015 року ОСОБА_2 отримав дохід в розмірі 43315,37 грн. (а.с.171).

Рішенням Ужгородського міськрайонного суду від 06.06.2003 року, з ОСОБА_2 стягнуто аліменти на користь ОСОБА_9 на утримання доньок Аліни ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_7 в розмірі 1/3 частини всіх доходів (а.с.17). За період з 01 жовтня 2014 року по 30 квітня 2015 року з відповідача стягнуто на користь позивачки аліменти в розмірі 3976,54 грн. (а.с.91), а з червня 2015 року по листопад 2015 року - 3241,94 грн. (а.с.171)

27.04.2005 року та 13.07.20109 року у ОСОБА_6 та ОСОБА_2 народились дочки ОСОБА_4 та ОСОБА_10 (а.с.18,19).

Батьки відповідача проживають в Тячівському районі с. Дубове і отримують пенсію, ОСОБА_7 за 2014 рік отримала 18954,36 грн. (а.с.163) а ОСОБА_8 за 2014 році отримав 25413,64 грн. (а.с.164).

ОСОБА_11 здійснює підприємницьку діяльність на загальній системі оподаткування і згідно декларації за 2014 рік сума отриманого доходу ввід підприємницької діяльності складає 0 грн. (а.с.119) Відповідно до відомостей Пенсійного фонду сума заробітку ОСОБА_11 за 2014 рік склала 12589,10 грн., а з травня по вересень включно - 32105,14 грн. (а.с.115).

ОСОБА_3 навчається в "УжНУ" на факультеті міжнароних відносин (а.с.130) де з вересня 2014 року по грудень 2014 року отримала стипендію в розмірі 3691,20 грн. (а.с.117), а за період з січня 2015 року по вересень 2015 року отримана стипендія складає 9290,59 грн. (а.с.116).

ОСОБА_3 також навчається в Середньоєвропейській вищій школі в м. Скаліца, Словаччина, на платному відділенні де за другий рік навчання заплатила 600 Євро (а.с.132-134).

Зазначені положення законодавчих актів та обставини справи судом першої інстанції не враховані не були, а доводи та заперечення відповідача у справі належним чином не перевірені.

З врахуванням матеріального становища позивача, відповідача, наявність у платника аліментів дітей від іншого шлюбу, та беручи до уваги, що дружина відповідача є працездатною і працює, батьки відповідача, які за словами відповідача знаходяться на його утриманні отримують пенсію і можуть утримувати себе, інші встановлені судом обставини, виходячи із засад розумності, справедливості, судова колегія приходить до висновку, що позивач потребує, а відповідач має змогу надавати допомогу на утримувати повнолітню дочки, яка продовжує навчання, в межах 1/6 частини заробітку.

Відповідно до ст.309 ч.1 п.4 ЦПК України, неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи є підставою для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення.

Керуючись ст.ст.307, 309, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів судової палати,

р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1, який діє в інтересах ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Ужгородського міськрайонного суду від 19 лютого 2015 року змінити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_8, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 аліменти в розмірі 1/6 частини заробітку, на користь ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_2 до досягнення 23 річного віку.

Рішення набирає законної сили з моменту її постановлення і може бути оскаржена на протязі двадцяти днів з дня набрання нею законної сили в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги.

Судді