Провадження № 2/234/518/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 квітня 2016 року Краматорський міський суд Донецької області у складі:

судді Марченко Л.М.,

при секретарі Овчаровій Ю.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Краматорську цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И В:

ПАТ КБ «Приватбанк» 10.08.2015 року звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

За даним позовом 13.10.2015 року Краматорським міським судом Донецької області було постановлено заочне рішення, яке за заявою відповідача ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення суду ухвалою Краматорського міського суду від 27.11.2015 року було скасовано.

Під час нового судового розгляду з позову ПАТ КБ «ПриватБанк» зясовано, що відповідно до укладеного договору №KTXRRG93090143 від 08.10.2011 року ОСОБА_1 отримав кредит в розмірі 3844,40 грн. зі сплатою відсотків за користуванням кредитом у розмірі 0,01 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідно до умов договору погашення заборгованості повинно здійснюватися щомісяця за Графіком погашення кредиту та процентів. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписав заяву разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» затверджених наказом №СП-2010-256 від 06.03.2010 року та «Тарифами Банку». У звязку із невиконанням зобовязань заборгованість відповідача станом на 16.07.2015 року складає: заборгованість за кредитом 1989,84 грн., проценти за користування кредитом в сумі 0,14 грн., заборгованість по комісії в сумі 1057,21 грн., пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором в сумі 3946,05 грн., штраф (фіксована частина) в сумі 500,00 грн., штраф (процентна складова) в розмірі 349,66 грн., а всього 7842,90 грн. Позивач просить стягнути вказану заборгованість з ОСОБА_1, а також понесені судові витрати в розмірі 243,60 грн.

Представник позивача ОСОБА_2 у судове засідання не зявився, надав заяву про слухання справи у його відсутність, на позові наполягав, просив його задовольнити. Згідно додаткових письмових пояснень, представник позивача заперечував проти застосування по даній справі положень Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» за відсутністю відомостей про фактичне місце проживання відповідача. З приводу застосування строку позовної давності послався на п.1.7.31 Умов.

У судове засідання відповідач ОСОБА_1 не зявився, надав письмові заперечення та заяву про розгляд справи у його відсутності. Згідно письмовим запереченням, відповідач визнав позов частково, у звязку з чим не заперечував проти стягнення з нього заборгованості за кредитом в розмірі 1989,84 грн. та процентів в розмірі 0,14 грн. В частині вимог про стягнення штрафів та пені просив застосувати строк позовної давності та положення закону про мораторій.

Суд, дослідивши позов, заяви та надані докази, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню.

Згідно ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Цей договір відповідно до ст.1055 ЦК України укладається в письмовій формі.

До відносин за кредитним договором застосовуються положення статей 1046-1052 ЦК України.

Згідно ст.1050 ЦК України наслідками порушення кредитного договору є зобовязання позичальника сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 ЦК України та проценти відповідно до статті 1048 ЦК України. Якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 цього Кодексу.

Судом встановлено, що 08.10.20115 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_1 був укладений споживчий Кредитний договір №KTXRRG93090143, відповідно до якого ОСОБА_1 для купівлі товару (ноутбуку) отримав кредит в розмірі 3844,40 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,01% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. (а.с.5-18).

У звязку з допущеними боржником ОСОБА_1 неплатежами за кредитним договором виникла заборгованість, яка згідно довідки-розрахунку станом на 16.07.2015 року складає: заборгованість за кредитом 1989,84 грн., проценти за користування кредитом в сумі 0,14 грн., заборгованість по комісії в сумі 1057,21 грн., пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором в сумі 3946,05 грн., штраф (фіксована частина) в сумі 500,00 грн., штраф (процентна складова) в розмірі 349,66 грн., а всього 7842,90 грн. (а.с.4)

Вказаний розрахунок заборгованості за період з 08.10.2011 року по 16.07.2015 року не містить відомостей за період з 27.06.2013 року по 16.07.2015 року. Ухвалою суду від 22.02.2016 року позивачу було запропоновано представити новий розрахунок, що ним було проігноровано.

Позивач ПАТ КБ «Приватбанк» просить про стягнення вказаної заборгованості, яка відповідачем ОСОБА_1 визнана частково, заявлено про застосування до правовідносин строку позовної давності.

Згідно ст.257 ЦК України загальний строк позовної давності встановлюється тривалістю у три роки.

Згідно ст.258 ч.2 п.1 ЦК України позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Статтею 259 ЦК України визначено, що позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. При цьому договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі.

Згідно п.1.7.31 Умов (а.с.15) строк позовної давності стосовно вимог про повернення кредиту, оплати процентів за користування кредитом, винагороди, неустойки, пені, штрафів, витрат Банка по розділам 2.1, 2.2, 2.3, 2.4, 2.5, 2.5.1, 2.5.2, 2.16, 3.1, 3.17 Умов та правил складає 50 років.

Суд враховує те, що останнє погашення по кредитному договору процентів та комісії було проведено 27.07.2012 року, пені 12.06.2012 року, банк звернувся до суду з позовом 10.08.2015 року.

За заявою згідно ст.267 ч.3 ЦК України відповідача ОСОБА_1 щодо застосування позовної давності, слід застосувати однорічний строк позовної давності до вимог про стягнення штрафу, пені та трирічний строк позовної давності до вимог про стягнення комісії, оскільки комісія у п.1.7.31 Умов не перелічена, у звязку з чим вимоги ПАТ КБ «Приватбанк» про стягнення з ОСОБА_1 пені, яка утворилася до 10.08.2014 року, та комісії, яка утворилася до 10.08.2012 року (станом на 31.07.2012 року 25.08.2012 року комісія відсутня), задоволенню не підлягають за спливом строку позовної давності. Переривання перебігу позовної давності протягом вказаного строку не малося. У звязку з цій частині позо вони вимог слід відмовити.

Щодо стягнення пені за період з 10.08.2014 року по 16.07.2015 року та штрафів суд вважає, що в цій частині в позові слід відмовити з інших підстав, а саме:

14.10.2014 року набрав чинності Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», в ст.2 якого зазначено, що на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та /або штрафів на основну суму заборгованості із зобовязань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам - підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція. Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобов'язані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції.

У п.5 ст.11 Прикінцевих та перехідних положень Закону передбачено, що Кабінет Міністрів України у десятиденний строк з дня опублікування цього Закону зобов'язаний, зокрема: затвердити перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14.04.2014 року №405/2014, у період із 14 квітня 2014 року до її закінчення.

На виконання цього Закону 30.10.2014 року Кабінет Міністрів України прийняв Розпорядження №1053-р, яким було затверджено Перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція. Згідно з п.20 ч.1 цього Розпорядження м.Краматорськ Донецької області, де зареєстрований відповідач, входить до переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція.

Проте 05.11.2014 року Кабінет Міністрів України прийняв Розпорядження №1079-р про зупинення дії Розпорядження від 30.10.2014 року №1053-р, яке в подальшому постановою окружного адміністративного суду м.Києва від 09.02.2015 року було визнано нечинним (справа №826/18330/14).

Згідно зі ст.1 Закону України «Про боротьбу з тероризмом» район проведення антитерористичної операції - це визначені керівництвом антитерористичної операції ділянки місцевості або акваторії, транспортні засоби, будівлі, споруди, приміщення та території чи акваторії, що прилягають до них і в межах яких проводиться зазначена операція.

За наказом керівника Антитерористичного центру при СБУ від 07.10.2014 року №33/6/а «Про визначення районів проведення антитерористичної операції та термінів її проведення» районами проведення АТО визначені всі населені пункти Донецької та Луганської області (без виключень).

Розпорядженням КМУ від 02.12.2015 року №1275-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, та визначення такими, що втратили чинність, деяких розпоряджень Кабінету Міністрів України» затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція і до цього переліку включено м.Краматорськ Донецької області.

Відповідно до ст.5 ЦК України акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності.

Акт цивільного законодавства не має зворотної дії у часі, крім випадків, коли він помякшує або скасовує цивільну відповідальність особи.

Якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов'язків, що виникли з моменту набрання ним чинності.

Оскільки на теперішній час м.Краматорськ, згідно затвердженого переліку, є територією де проводилася антитерористична операція, то визначені Законом України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» тимчасові заходи для забезпечення підтримки осіб, які проживають у зоні проведення антитерористичної операції, розповсюджуються на відповідача ОСОБА_1, який зареєстрований у м.Краматорську (а.с.2, 27), і звільняють його від обовязку по оплаті пені та штрафів на користь ПАТ КБ «Приватбанк», з урахуванням положень ст.5 ЦК України та ст.58 Конституції України.

З огляду на вказане, у позовних вимогах про стягнення з відповідача ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» пені в сумі 3946,05 грн. та штрафів в сумі 500 грн. і 349,66 грн., що утворилися станом на 16.07.2015 року, зокрема за період з 10.08.2014 року по 16.07.2015 року, слід відмовити.

Таким чином, позов ПАТ КБ «Приватбанк» слід задовольнити частково, стягнувши на його користь з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором №KTXRRG93090143 від 08.10.2011 року, яка утворилася станом на 16.07.2015 року, за тілом кредиту в розмірі 1989,84 грн. та за процентами в розмірі 0,14 грн. В частині позову слід відмовити.

Відповідно до ст.88 ЦПК України, Закону України «Про судовий збір», пропорційно задоволеному позову, за рахунок відповідача позивачу слід відшкодувати сплачений при зверненні з позовом до суду судовий збір в розмірі 61,81 грн. (1989,98 х 243,60 / 7842,90).

Керуючись ст.ст.3, 14, 60, 88, 213, 223 ЦПК України, ст.ст.5, 526, 549, 551, 1046-1055, ЦК України, ст.58 Конституції України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1, ІПН НОМЕР_1, на користь публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» (рахунок №3111, МФО 305299, ) заборгованість за кредитним договором №KTXRRG93090143 від 08.10.2011 року, яка утворилася станом на 16.07.2015 року, за кредитом 1989,84 грн., за процентами за користування кредитом 0,14 грн., а всього 1989,98 грн. (одну тисячу девятсот вісімдесят девять гривень 98 коп.).

В іншій частині позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1, ІПН НОМЕР_1, на користь публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» (рахунок №3111, МФО 305299, ) судові витрати в розмірі 61,81 грн. (шістдесят одну гривню 81 коп.).

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Апеляційного суду Донецької області через Краматорський міський суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Л.М.Марченко