У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 жовтня 2016 рокум. Київ
Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Дьоміна О.О., розглянувши касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» на рішення Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 28 квітня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Донецької області від 26 липня 2016 року, в справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и в:

У січні 2014 року Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» звернулося до суду із позовом про стягнення заборгованості у розмірі 22 562,42 грн за кредитним договором б/н від 3 червня 2008 року. В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що відповідно до укладеного договору б/н від 3 червня 2008 року, відповідач отримав кредит у розмірі 500,00 грн з подальшим його збільшенням до 5200,00 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Позивач належним чином виконав своє зобовязання, відповідач прийняті на себе зобовязання не виконує, у зв'язку із чим утворилася заборгованість станом на 30 листопада 2013 року, яка складається з наступного: заборгованість за кредитом 4 995,10 грн, заборгованість за відсотками за користування кредитом

16 016,73 грн, штраф (фіксована частина) 500,00 грн, штраф (відсоткова складова) 1 050,59 грн, загалом в сумі 22 562,42 грн. Позивач просив стягнути з відповідача зазначену заборгованість за кредитним договором та стягнути на його користь судові витрати.

Рішенням Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від

28 квітня 2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Донецької області від 26 липня 2016 року, у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Не погодившись із вищезазначеними судовими рішеннями, Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» звернулося до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ з касаційною скаргою, в якій просило скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове рішення про задоволення позову, посилаючись на неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та порушення норм процесуального права.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим скарга підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

У відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити з таких підстав.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції, з висновком якого погодився апеляційний суд, вірно керувався положеннями ст. 256, ч. 4 ст. 257 ЦК України та виходив із того, що позивач пред'явив позов з пропуском позовної давності, перебіг якого починається з 3 червня 2009 року, тобто з дня закінчення строку дії картки. Суд вказував, що нова картка не була видана позичальнику; позов пред'явлений до суду 22 січня 2014 року; відповідачем до ухвалення рішення зроблена заява про застосування позовної давності. Зазначені обставини позивачем не спростовано.

Доводи, на які посилається заявник у касаційній скарзі, висновків судів першої та апеляційної інстанцій не спростовують.

Відповідно до частини 2 статті 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими (частина 1 статті 335 ЦПК України).

Згідно з пунктом 5 частини 4 статті 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Зі змісту рішення Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 28 квітня 2016 року та ухвали апеляційного суду Донецької області від 26 липня 2016 року і доданих матеріалів убачається, що касаційна скарга є необґрунтованою і наведені у ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності оскаржуваних судових рішень.

Керуючись пунктом 5 частини 4 статті 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити у відкритті касаційного провадження у справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, за касаційною скаргою Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» на рішення Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 28 квітня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Донецької області від 26 липня 2016 року.

Копію цієї ухвали та додані до касаційної скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ О.О.Дьоміна