Справа № 463/1805/16 Головуючий у 1 інстанції: Грицко Р.Р.
Провадження № 22-ц/783/5605/16 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1 О. Я.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 жовтня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого - судді Мельничук О.Я.,

суддів Крайник Н.П. і ОСОБА_2

при секретарі Куцик І.Б.

за участю позивача ОСОБА_3, відповідача ОСОБА_4, представника відповідача ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_5, представника ОСОБА_4 на рішення Личаківського районного суду міста Львова від 19 липня 2016 року по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про зменшення розміру аліментів,-

В С Т А Н О В И Л А :

Рішенням Личаківського районного суду міста Львова від 19 липня 2016 року позов ОСОБА_3 задоволено частково.

Зменшено розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_3 (персональний ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на підставі рішення Личаківського районного суду міста Львова від 02.03.2016 року на користь ОСОБА_4 (персональний ідентифікаційний номер НОМЕР_2) на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, до 1500,0 (одна тисяча пятсот) гривень на обох дітей, щомісячно, які підлягають індексації, починаючи з дня звернення до суду 13.04.2016 року і до досягнення дітьми повноліття.

Вищезгадане рішення в апеляційному порядку через свого представника ОСОБА_5 оскаржила ОСОБА_4. Вважає рішення суду незаконним. Вважає, що ОСОБА_3 має стабільний дохід в розмірі 1500 грн. та додатковий дохід, розмір якого судом не з"ясовано. Стверджує, що жодного погіршення майнового станову в ОСОБА_3 не відбулося. В апеляційній скарзі апелянт просить рішення Личаківського районного суду м. Львова від 19 липня 2016 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити ОСОБА_3 у задоволенні його заяви про зменшення розміру аліментів.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення позивача, відповідача та його представника, перевіривши матеріали справи та законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає із наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. ст.11,59, 60 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданих відповідно до вимог цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб які беруть участь у справі. При цьому кожна із сторін зобов"язана довести ті обставини на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, а обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування .

У відповідності до вимог ст.213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обгрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з"ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень.

Колегія суддів вважає що рішення суду першої інстанції таким вимогам відповідає.

Судом встановлено, що рішенням Личаківського районного суду м.Львова від 02.03.2016 року (а.с.4), у цивільній справі № 463/809/16-ц, задоволено позов ОСОБА_4, вирішено стягувати з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4, аліменти на утримання малолітніх дітей: сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 3990 грн. щомісячно, які підлягають індексації, починаючи з 05.01.2016 року і до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

Із змісту згаданого рішення суду вбачається, що при визначенні розміру аліментів, які підлягали стягуванню з ОСОБА_3 на утримання його неповнолітніх дітей, суд виходив із визнаних ним обставин про те, що він отримує нерегулярний та мінливий дохід, повязаний із тимчасовими заробітками в розмірі приблизно 8 000 грн.

Згідно копії трудової книжки (а.с.31-35), наказу № 33-к від 30.06.2016 року (а.с.51) та довідки про доходи (а.с.50), позивач ОСОБА_3 з 01.07.2016 року працює у ПП "Мон Аві" на посаді фахівця сектору активних продаж з посадовим окладом у розмірі 1500 грн.

Постановляючи оскаржуване рішення про зменшення розміру аліментів, які підлягають стягненню з ОСОБА_3 на підставі рішення Личаківського районного суду міста Львова від 02.03.2016 року на користь ОСОБА_4 на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_6 та ОСОБА_7 до 1500 грн. на обох дітей, суд виходив із визначеного чинним законодавством прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку у 2016 році, при цьому враховував потреби дітей на належне матеріальне забезпечення умов розвитку та утримання, розмір наданої допомоги самою матірю дітей, матеріальний стан позивача, його стан здоровя та вік.

З таким висновком колегія суддів погоджується з наступних обставин.

Статтею 51 Конституції України визначено, що батьки зобовязані утримувати дітей до їх повноліття. Разом з тим відповідно до ст.180 СК України участь в утриманні дитини до досягнення нею повноліття повинен приймати кожен з батьків.

Крім того, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення (ч.1 ст. 184 СК України).

При цьому підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень ст.182 СК України, так і положень ст.ст. 183, 184 СК України.

Згідно з ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров»я та матеріальне становище дитини, стан здоров"я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення (ст.182 СК України).

Ч.1 ст. 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров"я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Оскільки при визначенні розміру аліментів в рішенні Личаківського районного суду м. Львова від 02.03.2016 року, суд виходив з тих обставин, що ОСОБА_3 отримує нерегулярний та мінливий дохід, повязаний із тимчасовими заробітками в розмірі приблизно 8 000 грн., а при розгляді даної справи про зменшення розміру аліментів судом було враховано, що позивач ОСОБА_3 з 01.07.2016 року працює у ПП "Мон Аві" на посаді фахівця сектору активних продаж з посадовим окладом у розмірі 1500 грн., прожитковий мінімум на дитину відповідного віку у 2016 році, потреби дітей на належне матеріальне забезпечення умов розвитку та утримання, розмір наданої допомоги самою матірю дітей, матеріальний стан позивача, його стан здоровя та вік, з врахуванням того, що в суді першої інстанції позивач визнавав аліменти на двох дітей в розмірі 1000 грн., а в суді апеляційної інстанції повністю погодився з оскаржуваним рішення, яким визначено аліменти на двох дітей в розмірі 1500 грн., колегія суддів вважає, щорайонний суд прийшов до вірного висновку про необхідність часткового задоволення позову про зменшення розміру аліментів.

Колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції є законним та обгрунтованим, оскільки таке ухвалене з врахуванням положень ст.ст.180, 181, 182, 184 Сімейного кодексу України, а саме: становище дитини, розмір прожиткового мінімуму визначений для дитини відповідного віку, матеріальне становище позивача, стан його здоров'я.

Доводи апеляційної скарги відповідача не є таким, згідно яких можна встановити, що ОСОБА_3 отримує нерегулярний та мінливий дохід, повязаний із тимчасовими заробітками в розмірі приблизно 8 000 грн., про, що останній заперечував як в суді першої інстанції, так і в суді апеляційної інстанції, а також, що він не має можливості сплачувати аліменти в розмірі 3990 грн. щомісячно.

З урахуванням вищенаведеного, колегія суддів вважає, що розглядаючи спір районний суд повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_5, представника ОСОБА_4 жодним чином правильності висновків суду першої інстанції не спростовують, а тому у задоволенні такої скарги апелянту слід відмовити, а рішення Личаківського районного суду міста Львова від 19 липня 2016 року слід залишити без змін.

Окрім того, колегія суддів вважає за необхідне роз'яснити, що відповідно до вимог ст.ст. 80, 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них.

Керуючись ст.ст.303, 304, п.1 ч.1 ст.307, ч.1 ст.308, ст.313, п.1 ч.1 ст.314, ст. ст.315, 317, 319, 325 ЦПК України, колегія суддів -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_5, представника ОСОБА_4 - відхилити.

Рішення Личаківського районного суду міста Львова від 19 липня 2016 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ухвалою законної сили.

Головуючий: О.Я. Мельничук

Судді: Н.П. Крайник

ОСОБА_2