Ухвала

іменем україни

22 квітня 2016 рокум. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Ізмайлова Т.Л., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення апеляційного суду Харківської області від 06 серпня 2013 року у справі за позовом ОСОБА_3 до Асоціації будівельних кооперативів «Культури-3», третя особа - Харківська міська рада, про визнання права власності,-

в с т а н о в и в :

У листопаді 2010 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом, в якому зазначав, що 01 лютого 2010 року між ним та Асоціацією будівельних кооперативів «Культури-3» (далі - АБК «Культури-3») було укладено договір оренди нежитлових приміщень, відповідно до умов якого позивачу в оренду були передані приміщення площею 130,9 кв. м, що розташовані у житловому будинку по АДРЕСА_1, для використання їх у якості магазину. Також відповідно до умов договору сторони визначили, що орендар зобов'язаний провести ремонт орендованого приміщення. Позивачем було проведено капітальний ремонт переданого у найм вказаного нерухомого майна по АДРЕСА_1 та витрачено загалом 198 510 грн. Оскільки позивач здійснив витрати на поліпшення речі, переданої у найм, у розмірі 198 510 грн, що значно перевищує оціночну вартість об'єкта нерухомого майна, вважав, що є підстави для набуття права власності.

На підставі наведеного вище ОСОБА_3 просив суд визнати за ним право власності на нежитлові приміщення площею 130,9 кв. м, які складаються з приміщень № № 10, 10а, 11-21 та розташовані у житловому будинку по АДРЕСА_1.

Заочним рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова

від 13 грудня 2010 року позов ОСОБА_3 задоволено.

Визнано за ОСОБА_3 право власності на нежитлові приміщення площею 130,9 кв. м, які складаються з приміщень № № 10, 10а, 11-21 та розташовані у житловому будинку по АДРЕСА_1.

Рішенням апеляційного суду Харківської області від 06 серпня

2013 року заочне рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_3 відмовлено.

До Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ надійшла вказана вище касаційна скарга ОСОБА_2, яка подана з пропущенням установленого ст. 325 ЦПК України процесуального строку.

У касаційній скарзі заявлено клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження вказаного вище рішення суду апеляційної інстанції.

Відповідно до вимог статті 325 ЦПК України касаційна скарга може бути подана протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили рішенням (ухвалою) апеляційного суду. У разі пропущення зазначеного строку з причин, визнаних поважними, суддя касаційної інстанції за заявою особи, яка подала скаргу, може поновити цей строк.

Зважаючи на те, що строк на касаційне оскарження пропущено з поважних причин, він підлягає поновленню.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати рішення суду апеляційної інстанції та залишити в силі рішення суду першої інстанції, посилаючись на порушення судом норм процесуального права і неправильне застосування норм матеріального права.

Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, вважаю, що у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити з таких підстав.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що спірні нежитлові приміщення знаходяться на балансі та на праві користування у Асоціації власників квартир «Культури - 3» на підставі реєстраційного посвідчення, виданого АВК «Культури - 3» КП ХМБТІ 29 травня 2002 року.

Відповідно до ст. ст. 1, 19 Закону України «Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку» та Статуту АВК «Культури-3» вказані вище нежитлові приміщення відносяться до неподільного майна та перебувають у спільній сумісній власності співвласників Асоціації власників квартир «Культури-3», яке не підлягає відчуженню.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції, апеляційний суд, дійшов до обґрунтованого висновку про те, що ухваливши рішення про визнання за позивачем права власності на спірні орендовані приміщення, суд першої інстанції вирішив питання про права та обов'язки Асоціації власників квартир «Культури-3», яка фактично участі у справі не брала, оскільки відповідачем у справі є Асоціація будівельних кооперативів «Культури-3», а тому правильно відмовив у задоволенні позову.

Такі висновки суду відповідають нормам матеріального і процесуального закону, а також встановленим обставинам справи.

З матеріалів касаційної скарги та змісту оскаржуваного судового рішення вбачається, що скарга є необґрунтованою, оскільки викладені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності рішення апеляційного суду. Викладені заявником обставини не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Обставин щодо порушення норм матеріального та процесуального права при розгляді даної справи апеляційним судом не вбачається.

Керуючись ст. 325, п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,-

у х в а л и в :

Поновити ОСОБА_2 строк на касаційне оскарження рішення апеляційного суду Харківської області від 06 серпня 2013 року

Відмовити ОСОБА_2 у відкритті касаційного провадження у справі за позовом ОСОБА_3 до Асоціації будівельних кооперативів «Культури-3», третя особа - Харківська міська рада, про визнання права власності.

Додані до скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ Т.Л. Ізмайлова