Справа № 502/2480/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 квітня 2016 року м. Кілія

Кілійський районний суд Одеської області у складі:

судді Балана М.В.,

при секретарі Скрипкіній А.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кілія цивільну справу

за позовом

ОСОБА_1,

ОСОБА_2

до

ОСОБА_3

третя особа, які не заявляє самостійних вимог на предмет спору на боці позивача,

Кілійський РС ГУДМС України в Одеській області

про

про усунення перешкод у здійсненні права власності шляхом визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -

ВСТАНОВИВ :

Позивачі 15.10.2015 року звернулись до Кілійського районного суду Одеської області з позовом до ОСОБА_4 про усунення перешкод у здійсненні позивачами права власності на житловий будинок, розташований за адресою: Одеська область, Кілійський район, м. Вилкове, вул. Суворова, 33, шляхом визнання ОСОБА_4 такою, що втратила право користування житловим приміщеннямта стягнення з відповідача судових витрат у вигляді судового збору.

З позовної заяви вбачається, що позивачі є власниками житлового будинку, який знаходиться за адресою: Одеська область, Кілійський район, м. Вилкове, вул. Суворова, 33. В зазначеному будинку з 15.04.2008 року зареєстрована відповідач ОСОБА_3, яка була дружиною ОСОБА_4 який є сином позивачів. Рішенням Кілійського районного суду Одеської області від 03.11.2014 року шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 було розірвано. Вже протягом 2,5 років відповідач не проживає за місцем реєстрації. Також в позовній заяві зазначено, що на теперішній час ОСОБА_3 проживає у будинку своєї матері за адресою: Одеська область, Кілійський район, м. Вилкове, вул. Павлова, 12, та на прохання відповідачів щодо зняття з реєстрації не реагує, що становить перешкоди у здійсненні позивачами права власності на житловий будинок за адресою: м. Вилкове, вул. Суворова, 33.

Позивачі, належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявились, однак від них на адресу суду надійшли заява про те, що позовні вимоги підтримують в повному обсязі та просять розглянути справу за їх відсутності. У разі неявки відповіла просять винести заочне рішення.

Представник Кілійської РС ГУДМС України в Одеській області, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявився, однак надав заяву про те, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить здійснити розгляд справи за його відсутності.

Відповідач двічі викликалась до суду на розгляд справи, що підтверджується повернутим на адресу суду рекомендованим повідомленням про вручення судової повістки, однак в призначений час в судове зявилась, про причини неявки не повідомила, клопотання про відкладення судового розгляду або проведення розгляду справи за йїї відсутності не надала.

На підставі вищезазначених письмових заяв суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, за відсутності сторін, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, в порядку, передбаченому ст. ст. 169, 197, 224 ЦПК України.

У відповідності зі ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту права, встановлених цивільним законодавством, є, зокрема, його визнання.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно зі ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Як зазначено у ч. 2 ст. 59 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно зі ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Як зазначено у ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

Дослідивши надані письмові докази та розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог судом достовірно встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини:

Відповідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії САВ № 374812 від 30.01.2008 року, виданого Виконавчим комітетом Вилківської міської ради, ОСОБА_1 на праві приватної спільної часткової власності належить ? частка житлового будинку, розташованого за адресою: Одеська область, Кілійський район, м. Вилкове, вул. Суворова, 33, та ОСОБА_2 на праві приватної спільної часткової власності належить ? частка житлового будинку, розташованого за адресою: Одеська область, Кілійський район, м. Вилкове, вул. Суворова, 33.

Згідно довідки № 1020 від 08.09.2015 року, виданої Виконавчим комітетом Вилківської міської ради Кілійського району Одеської області, ОСОБА_1 проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 та до складу її сімї входить: чоловік ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Згідно копії домової книги в житловому будинку №33, що знаходиться за адресою: Одеська область, Кілійський район, м. Вилкове, вул. Суворова, зареєстровані: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5.

З акту обстеження житлово-побутових умов за адресою: м. Вилкове, вул. Суворова, 33, складеного депутатом Вилківської міської ради Кілійського району Одеської області ОСОБА_5, вбачається, що відповідач ОСОБА_3 за вказаною адресою на теперішній час не проживає.

Відповідно рішення Кілійського районного суду Одеської області від 03.11.2014 року шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 було розірвано.

Згідно ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися, розпоряджатися своєю власністю.

Відповідно до ст. 47 Конституції України ніхто не може бути примусово позбавлений житла не інакше як на підставі закону за рішенням суду.

Згідно із ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно із ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

За змістом ч.1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Оскільки позивачі є власниками житлового будинку за адресою: Одеська область, Кілійський район, м. Вилкове, вул. Суворова, 33, тому вони мають право вимагати усунення перешкод у здійсненні права власності щодо особи, яка не є співвласником зазначеного будинку, проте там зареєстрована, шляхом визнання її такою, що втратила право на користування цим жилим приміщенням.

Слід зазначити і те, що згідно з правовою позицією, викладеною у постанові Верховного Суду України від 16.01.12 р. у справі № 6 - 57цс11, у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, власник, згідно вимог ст. ст. 16, 319, 321, 391 ЦК України має право вимагати усунення відповідних перешкод шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю, в тому числі і шляхом позбавлення права користування житловим приміщенням.

Обмеження чи втручання у право власника можливе лише з підстав, передбачених законом, зокрема ст. 156 ЖК України та ст. 405 ЦК України, які стосуються права проживання в житловому приміщенні члена сімї власника житлового будинку чи квартири.

У відповідності до ч.2 ст. 64 ЖК України до членів сімї наймача належить дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сімї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство

Отже, серед членів сімї наймача законодавець в житлових правовідносинах виділяє дві категорії: 1. безспірні члени сімї (дружина, чоловік, діти, батьки) та 2. особи, які проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство.

Судом достовірно встановлено, що відповідач не є а ні співвласником зазначеного житлового будинку, а ні членом сімї власників, згідно визначеного ч.2 ст. 64 ЖК України переліку, її також не можна віднести до інших членів сімї, оскільки вона вже тривалий час не проживає з власниками, спільного господарства з ними не веде.

Окрім того, відповідно до вимог ч. 1 ст. 71 ЖК України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сімї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.

Згідно зі ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_3 вже тривалий час не проживає в житловому будинку за адресою: Одеська область, Кілійський район, м. Вилкове, вул. Суворова, 33, який належить позивачам на праві приватної спільної часткової власності. Поважність причин відсутності відповідача за місцем реєстрації судом не встановлено.

Приймаючи до уваги викладене, враховуючи, що реєстрація ОСОБА_3 у житловому будинку за адресою: Одеська область, Кілійський район, м. Вилкове, вул. Суворова, 33, створює перешкоди позивачам у здійсненні ними права власності на зазначений будинок, що належить їм на праві приватної спільної часткової власності, а також впливає на їх право розпорядження, виходячи з принципів розумності та справедливості, суд приходить до висновку про наявність підстав для визнання відповідача такою, що втратила право користування житловим приміщенням.

Згідно зі ст. 79 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати і звільнення від сплати встановлюються законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

При звернені до суду позивачем ОСОБА_1 було сплачено 487 гривень 20 копійок судового збору, що підтверджується відповідною квитанцією № 110 від 13.10.2015 року.

Враховуючи вищезазначене, суд вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_3судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 487 гривень 20 копійок, понесені позивачем при звернені до суду.

Керуючись ст.ст.10, 11, 88, 209, 212-215 ЦПК, ст. ст. 316, 317, 391, 405 ЦК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити в повному обсязі.

Усунути перешкоди у здійсненні ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, права власності на належний їм на праві приватної спільної часткової власності житловий будинок та визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, такою, що втратила право на користування житловим будинком, розташованого за адресою: Одеська область, Кілійський район, м. Вилкове, вул. Суворова, 33.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5,на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, судові витрати, які складаються з 487 гривень 20 копійок судового збору.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через Кілійський районний суд Одеської області шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя Кілійського районного суду ОСОБА_6