Справа №339/63/16-ц
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
10 травня 2016 року м. Болехів . Болехівський міський суд Івано-Франківської області в складі:
головуючої - судді Головенко О. С.
секретарів судового засідання Стельмах М.Ю., Ганчар Л.В.
з участю: представника позивача ОСОБА_1
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно, -
Позивач звернулася до суду з позовною заявою, в якій просить визнати за нею право власності на будинковолодіння по вул.Грушевського,18 в с.Тисів Болехівської міської ради, як спадкове майно після смерті матері ОСОБА_4. Вимоги мотивує тим, що будучи спадкоємцем за заповітом та проживаючи на час смерті із спадкодавецем, не може оформити спадщину, оскільки нотаріус відмовив їй у видачі свідоцтва про право на спадщину через відсутність правовстановлюючих документів у померлої на належний їй будинок .
В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 підтримав вимоги позову з підстав, викладених в позовній заяві. Додатково пояснив, що що не погоджується із відміткою, проставленою в технічному паспорті процівником ОБТІ про те, що збудована матір'ю позивача у 2000році літня кухня є самочиннною будовою, оскільки таке будівництво здійснено на законних підставах згідно рішення виконавчого комітету.
Відповідач в судове засідання не з'явився повторно, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином. При цьому не подав заяву про розгляд справи без його участі.
Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦК України.
Суд, вислухавши представника позивача, проаналізувавши письмові докази в справі, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.
Як встановлено судом, предметом розгляду справи є будинковолодіння в с.Тисів по вул.Грушевського,18, правовстановлюючі документи на який не виготовлялися .
Належність правовстановлюючих документів встановлюється судом відповідно до законодавства, яке було чинним на час набуття права власності на житловий будинок, споруду, зокрема, відповідно до Переліку правовстановлюючих документів, на підставі яких провадиться реєстрація будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженого Міністерством комунального господарства УРСР 31 січня 1966 року та погодженого з Верховним Судом УРСР 15 січня 1966 року, який втратив чинність згідно з наказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству від 13 грудня 1995 року, та інших нормативно-правових актів.
Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу України від 13 грудня 1995 року № 56, передбачала обов'язкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ (п. 4 Інструкції), в тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах (п. 20 Інструкції).
Тобто, записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності.
З довідки Тисівської сільської ради від 01.02.2016 року № 170 слідує, що оспорюваний житловий будинок згідно записів у погосподарській книзі №02 за 2011-2015 роки по с.Тисів зареєстрований за ОСОБА_4І.(а.с.4).
Відповідно до технічного паспорту вказаний житловий будинок збудований у 1959 році (а.с.35).
За встановлених обставин суд прийшов до висновку, що даний будинок був збудований у 1959 році, і згідно до діючого на той час законодавства в ОСОБА_4 виникло право власності на вказане нерухоме майно, про що свідчить те, що такий був зареєстрований в погосподарській книзі сільської ради .
Також встановлено, що ОСОБА_4 на законних підставах здійснила будівницьво літньої кухні.
Так, 10.03.2000року згідно рішення виконавчого комітету Тисівської сільської ради за №12 ОСОБА_4 надано дозвіл на будівництво літньої кухні, кладови та лазні на власному подвір'ї. (а.с.6).
На виконання цього рішення архітектурою виготовлено пояснюючу записку з проектом розміщення в натурі вказаної господарської будівлі, здійснено акт розбивки будівель в натурі (а.с.39-40).
На підставі наведеного, суд констатує, що збудована господарська споруда - літня кухня, зазначена в технічному паспорті під літерою "Б", не належить до обєктів самочинного будівництва, а в даному випадку є об'єктом спадкових прав.
В подальшому, як встановлено судом, ОСОБА_4 померла 11.06.2015 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с.13) і після її смерті відкрилась спадщина на вказане будинковолодіння, власником якого вона була.
За життя склала заповіт, посвідчений секретарем виконавчого комітету Тисівської сільської ради, за яким заповіла все своє майно дочці ОСОБА_2 ( а.с.11).
Факт родинних стосунків між позивачем та її матірю, зміни прізвища в зв'язку з одруженням підтверджується свідоцтвом про народження, про шлюб, довідкою РАЦСУ (а.с.16-18).
Як зазначено в ст. 1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи , яка померла (спадкодавця) до іншої особи (спадкоємця).
Згідно з положеннями частин 1,2 ст. 1220, ч.1 ст.1222, ч.3 ст.1223 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи, часом відкриття спадщини в такому випадку є день смерті особи. Спадкоємцями можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття cпадщини. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.
Частинами 1,3 ст. 1268, ч.1 ст.1269, ч.1 ст.1270 ЦК передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 Кодексу він не заявив про відмову від неї. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.
За змістом зазначених норм прийняття особою спадщини обумовлюється або постійним проживанням спадкоємця із спадкодавцем на час відкриття спадщини, або, в разі відсутності наведених вище обставин, поданням до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини у визначений ч.1 ст.1270 ЦК строк.
Встановлено, що позивач вчинила всі дії, передбачені законом для прийняття спадщини. Так, з матеріалів справи вбачається, що на час смерті матері вона проживала разом з нею, від спадщини не відмовлялася та звернулася до нотаріальної контори із заявою про її прийняття. (а.с.13-14,20).
Її брат ОСОБА_3, проживаючи окремо від матері, в установлений законом термін не подав заяву до нотаріальної контори про прийняття спадщини або відмови від неї.
Однак у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на вказане будинковолодіння позивачу відмовлено через те, що відсутній правовстановлюючий документ на ім'я спадкодавця, про що зазначено в постанові про відмову у вчиненні нотаріальних дій (а.с.42).
Згідно технічного паспорту дане будинковолодіння складається із житлового будинку "А", площею 84.5 кв.м., літньої кухні "Б", площею 42.5 кв.м., стайні "В" , площею 36 кв.м., стодоли Г, площею 40.3 кв.м., вбиральні Д, площею 1.3 кв.м., криниці, воріт, огорожі, загальною вартістю 213864 грн.
На підставі наведеного, ст.1268,1273, ст. 386 ЦК України, керуючись ст.214-215, 224-226 ЦПК України, суд,
Визнати за ОСОБА_2 право власності на будинковолодіння по вул. Грушевського,18 в с.Тисів Болехівської міської ради Івано-Франківської області, яке складається згідно технічного паспорту: із житлового будинку "А", площею 84.5 кв.м., літньої кухні "Б", площею 42.5 кв.м., стайні "В" , площею 36 кв.м., стодоли Г, площею 40.3 кв.м., вбиральні Д, площею 1.3 кв.м., криниці, воріт, огорожі.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Якщо особи, які брали участь в справі , не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, то вони можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте Болехівським міським судом за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя О.С.Головенко