Придніпровський районний суд м.Черкаси

Провадження № 2/711/1632/16
Справа № 711/5109/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2016 року Придніпровський районний суд

м Черкаси

В складі: головуючого судді Колода Л.Д.

При секретарі Остапець А.О.

Розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «Перший Український ОСОБА_2» , третя особа ПрАТ «УАСК Аска-Життя» про визнання недійсним кредитного договору ,-

в с т а н о в и в:

Представник позивача ОСОБА_1 по довіреності ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до публічного акціонерного товариства «Перший Український ОСОБА_2» , третя особа ПрАТ « УАСК Аска-Життя» про визнання недійсним кредитного договору. Свої позовні вимоги мотивував тим, що 27 лютого 2015 року між ОСОБА_1 та АТ «ОСОБА_4 Капітал», правонаступником якого є ПАТ «Перший Український ОСОБА_2» підписано споживчий кредитний договір № 6581, згідно якого позивачу було надано кредит у розмірі 8 000 грн. Розмір процентної ставки за користування лімітом овердрафту становить 0,0001 % річних при здійсненні розрахункових операцій в торгівельно-сервісній мережі за рахунок коштів овердрафту ( не в Грейс-період) 46% річних.

Позивач вважає, що при укладенні вищевказаного договору порушені її права як споживача, вимоги Законів України «Про захист прав споживача» - ст. 11, 18, «Про банки і банківську діяльність» - ст. 55, норми ст. ст. 203,215, 216,236,524,548 ЦК України.

В зв»язку з цим просить постановити рішення, яким визнати недійсним кредитний договір № 6581 від 27.02.2015 року. Позовну заяву розглядати у відсутності позивача та його представника. Судові витрати стягнути з відповідача.

Позивач ОСОБА_1 та її представник по довіреності ОСОБА_5 в судове засідання не з»явилися, представник позивача в позові просить справу розглядати у відсутності позивача та представника.

Представник відповідача публічного акціонерного товариства публічного акціонерного товариства «Перший Український ОСОБА_2» , третя особа ПрАТ « УАСК Аска-Життя», в судове засідання не з»явилися, про день слухання справи повідомлені. Представник відповідача подав заперечення на позов, в якому в позові просить відмовити. Представник третьої особи подав пояснення на позов, в якому в позові просить відмовити.

Дослідивши письмові матеріали справи, в результаті їх повного, об»єктивного та всебічного дослідження, суд вважає, що позов не підлягає задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, 27 лютого 2015 року між ОСОБА_1 та АТ «ОСОБА_4 Капітал», правонаступником якого є ПАТ «Перший Український ОСОБА_2 » укладено договір споживчого кредиту № 6581, згідно якого позивачу було надано кредит в сумі 8 000 грн.

Згідно ст. 6, ч. 1 ст. 626, ст. 627, ч. 1 ст. 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших акгів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно ч. 1 ст. 11 «Закону України «Про захист прав споживачів» договір про надання споживчого кредиту укладається між кредитодавцем та споживачем, відповідно до якого кредитодавець надає кошти (споживчий кредит) або бере зобов'язання надати їх споживачеві для придбання продукції у розмірі та на умовах, встановлених договором, а споживач зобов'язується повернути їх разом з нарахованими відсотками.

Відповідно до ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Таким чином правочин може бути визнаний судом недійсним тільки з передбачених законом підстав.

За загальним правилом ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами 1-3, 5 та 6 ст. 203 цього Кодексу, в силу яких особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності: волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має вчинятися у формі, встановленій законом; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним, а сам зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства.

Згідно п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» від 06.11.2009 р. № 9, який детально регламентує порядок визнання правочинів недійсними, правочин може бути визнаний недійсним лише з підстав, визначених законом.

Позивачу була надана необхідна переддоговірна інформація, передбачена ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів», при укладенні договору кредиту сторони дійшли взаємної згоди щодо всіх істотних умов, зі змістом договору. Позивач була ознайомлена, про що свідчить її підпис в кредитному договорі та в подальшому вчинення дій, які спрямовані на виконання умов кредитного договору.

Вищенаведена правова позиція викладена також в постанові Верховного Суду України від 02 грудня 2015 року у справі № 6-134ІЦСІ5, яка в силу вимог ст. 360-7 ЦП К України є обов'язковою для всіх судів України.

ОСОБА_1 не зверталася також до банку із заявами про падання додаткової інформації або роз'яснення певних положень договору, не скористалася правом на відкликання згоди па укладення договору про надання споживчого кредиту згідно з ч. 6 спи 11 Закону України «Про захист прав споживачів», а саме: споживач має право протягом чотирнадцяти календарних днів відкликати свою згоду на укладення договору про падання споживчого кредиту без пояснення причин. Перебіг цього строку розпочинається і моменту передачі споживачеві примірника укладеного договору.

Передбачене договором третейське застереження само по собі жодним чином не порушує прав позивача і не може бути підставою для визнання кредитного договору в цілому недійсним.

В зв»язку з цим, суд вважає, що позивач була належним чином повідомлена про усі можливі ризики та умови кредитування, сукупну вартість кредиту, істотні умови договору та графіки здійснення платежів та погодилася з ними, підписавши договір. Тому позов до задоволення не підлягає.

Що ж стосується вимог позивача про незаконність договору страхування, то суд виходить з наступного. Позивач, як на підставу своїх вимог посилається на те, що добровільне страхування у конкретного страховика не може бути обов'язковою передумовою при реалізації інших правовідносин. Судом встановлено, що між позивачем та ПрАТ «УАСК Аска-Життя» було укладено договір страхування життя №6581 від 27.02.2015 року, що пов'язаний із договором про відкриття карткового рахунку. Перед укладенням договору страхування позивач була попереджена про те, що укладення договору страхування із страховиком не є обов'язковою умовою відкриття карткового рахунку та встановлення ліміту овердрафту. Позивач підтвердила, що даний продукт було обрано за власною ініціативою з числа переліку послуг, що пропонуються банком (па. а) п. 6 ч.3 пропозиції укласти договір карткового рахунку та договір страхування (оферта) від 27.02.2015 року.

В зв»язку з цим, твердження про те, що послуга страхування надавалась як передумова укладення договору карткового рахунку, не відповідає фактичним обставинам справи.

Згідно ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагентів та визначенні умов договору з урахуванням вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, звичаїв, ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зазначене встановлює неприпустимість примусу при вступі у договірні відносини та право вільно, виходячи із власних інтересів, вирішувати, вступати їм у договірні відносини чи ні.

Позивач, підписавши договір страхування, підтвердила, що з умовами договору страхування ознайомлена та згідна. Тому твердження позивача про те, що послуга їй нав'язана, безпідставні .

Згідно ст.629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Враховуючи те, що позивачеві було достовірно відомо про необов'язковість укладення договору страхування та на момент укладення договору страхування, вона погоджувалася з його умовами, не заперечувала проти його укладення , то суд вважає, що позов подано по надуманих підставах. В зв»язку з цим в позові слід відмовити.

Поскільки відсутні підстави для задоволення позову, то немає підстав і вирішувати питання про стягнення з відповідача судових витрат.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 203, 204, 215, 216, 236, 627 ЦК України, ст. ст. 8,10, 11, 60, 88, 212, 213, 215, 223 ЦПК України, суд , -

В и р і ш и в:

В позові ОСОБА_1 до ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «Перший Український ОСОБА_2» , третя особа ПрАТ «УАСК Аска-Життя» про визнання недійсним кредитного договору - відмовити.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом десяти днів з дня проголошення рішення через суд першої інстанції до апеляційного суду Черкаської області.

Головуючий: ОСОБА_6