Провадження № 22-ц/779/2164/2016
Головуючий у 1 інстанції Татарінова О. А.
Суддя-доповідач Горблянський Я.Д.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 жовтня 2016 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючого Горблянського Я.Д.

суддів: Матківського Р.Й., Максюти І.О.

секретаря Капущак С.В.

з участю: представника відповідача - Пасічник Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до Управління Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську про стягнення коштів, - за апеляційною скаргою представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4 на рішення Івано-Франківського міського суду від 11 листопада 2015 року,-

в с т а н о в и л а :

В серпні 2015 року ОСОБА_3 звернулась в суд з зазначеним позовом, обґрунтувавши тим, що постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 16.12.2014 року було визнано дії УПФУ в м. Івано-Франківську щодо відмови у здійсненні перерахунку та виплаті пенсії неправомірними, зобов'язано УПФУ в м. Івано-Франківську провести перерахунок та виплату призначеної їй пенсії як інваліду ІІ групи згідно ст.ст. 50,54, 67 ЗУ «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в розмірі 8-ми мінімальних пенсій за віком, а також додаткової пенсії за шкоду заподіяну здоров'ю в розмірі 75% мінімальної пенсії за віком, яка дорівнює розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, встановлену ЗУ «Про державний бюджет на 2014 рік» починаючи з 01.01.2014 року з урахуванням проведених виплат. На виконання рішення суду було відкрите виконавче провадження ВП № 46938350 і зобов'язано протягом семи днів добровільно виконати рішення суду, проте УПФУ в м. Івано-Франківську виплати суми не здійснили. Тому позивач просила стягнути із відповідача кошти в сумі 63415,95 грн. з яких не виплачена пенсія - 40034,47 грн., індекс інфляції 22134,38 грн., 1247,10 грн. 3% річних за весь період не виплати пенсії.

Рішенням Івано-Франківського міського суду від 11.11.2015 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду, вважаючи його таким, що ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, за неповного з'ясування судом обставини справи, представник ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, доводи якої зводились до того, що невиплачена на користь позивача пенсія по суті є збитками. Судом не враховано положень ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати», відповідно до яких нарахована, однак не виплачена з вини пенсійного фонду сума пенсії, з нарахуванням компенсації втрати частини доходів є збитками. Посилання відповідача на відсутність бюджетного фінансування на виплату коштів, як на причину невиконання покладених на державу зобов'язань, не може братись до уваги, оскільки реалізація особою права, що пов'язане з отримання бюджетних коштів, не може бути поставлена у залежність від бюджетних асигнувань. Тому просив оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове - по суті позовних вимог.

Рішенням Апеляційного суду Івано-Франківської області від 12.01.2016 року апеляційну скаргу задоволено частково. Оскаржуване рішення в частині відмови у стягненні невиплаченої пенсії скасовано. Ухвалено в цій частині нове рішення, яким позов задоволено, та стягнуто з УПФУ в м. Івано-Франківську на користь ОСОБА_3 40034,47 грн. невиплаченої пенсії.

Проте, ухвалою Вищого спеціалізованого України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 21.09.2016 року рішення Апеляційного суду Івано-Франківської області від 12.01.2016 року скасовано, справу передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Апелянт в судове засідання не прибула хоч належним чином повідомлена про час і місце розгляду справи, тому апеляційну скаргу слід розглянути у її відсутності, а рішення прийняти по наявних у справі доказах, оскільки інших доказів апеляційному суду не надано.

Вислухавши суддю-доповідача, пояснення представника відповідача, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, висновки і мотиви, з яких скасоване рішення апеляційного суду, колегія суддів приходить до висновку про відхилення апеляційної скарги з таких підстав.

Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обгрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обгрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно вимог ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; як розподілити між сторонами судові витрати; чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову.

Даним вимогам законодавства оскаржуване рішення відповідає.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що невиплачена позивачу за судовим рішенням доплата пенсії не є матеріальною шкодою в розумінні ст. 22 ЦК України, також не підлягає до даних правовідносин застосуванню ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Колегія суддів погоджується з таким висновком місцевого суду, оскільки він ґрунтується на нормах чинного законодавства та узгоджується з матеріалами справи з огляду на таке.

Як правильно встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи ОСОБА_3 є особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи та має право на пільги і компенсації відповідно до ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та отримує пенсію як інвалід ІІ групи відповідно до Закону.

Постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 16.12.2014 року було визнано дії УПФУ в м. Івано-Франківську щодо відмови у здійсненні перерахунку та виплаті пенсії неправомірними. Зобов'язано УПФУ в м. Івано-Франківську провести перерахунок та виплату призначеної пенсії як інваліду ІІ групи згідно ст.ст. 50,54, 67 ЗУ «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в розмірі 8-ми мінімальних пенсій за віком, а також додаткової пенсії за шкоду заподіяну здоров'ю в розмірі 75% мінімальної пенсії за віком, яка дорівнює розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, встановлену ЗУ «Про державний бюджет на 2014 рік» починаючи з 01.01.2014 року з урахуванням проведених виплат.

З'ясовано, що 23.03.2015 року головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень УДВС ГУЮ в Івано-Франківській області Пищ М.С. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження з виконання виконавчого листа № 344/3549/2014 про зобов'язання УПФУ в м. Івано-Франківську провести перерахунок та виплату призначеної пенсії.

Згідно із довідкою УПФУ в м. Івано-Франківську від 24.06.2015 року ОСОБА_3 нарахована доплата за період з 01.01.2014 року по 02.08.2014 року в розмірі 40034,47 гривень,однак грошові кошти не виплачені через відсутність цільового фінансування.

Ухвалюючи рішення про відмову в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив із того, що порушені права позивача відновлено постановою суду про зобов'язання нарахувати та виплатити призначену позивачу пенсію, яка знаходиться на виконанні та частково виконана, оскільки відповідачем проведений перерахунок пенсії, визначений розмір та нарахована доплата до пенсії, а тому стягнення заявленої позивачем суми у даному спорі є подвійною відповідальністю за одне і теж зобов'язання, що в розрізі положень Конституції України є недопустимим.

Статтею 10 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини справи, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень.

В силу дії ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Судом першої інстанції правильно констатовано, що в матеріалах справи відсутні докази завдання відповідачем саме матеріальної шкоди позивачу, оскільки нарахована, але невиплачена на користь позивача сума пенсії у розмірі 40034,47 грн. за своєю правовою природою не може вважатися збитками в розумінні ст.22 ЦК України, а є сумою нарахованої пенсії, яка підлягає виплаті позивачу в порядку виконання постанови Львівського апеляційного адміністративного суду від 16.12.2014 року.

Посилання що на застосування до правовідносин між сторонами поширюється ст. 46 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», колегія суддів відхиляє, оскільки предметом розгляду в цій справі спору не є сума недоотриманого підвищення до пенсії, і судом був вирішений спір щодо перерахунку пенсії позивачу.

Підсумовуючи вище описане, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції повно досліджено обставини справи, зібраним доказам дана належна правова оцінка. Його висновок про безпідставність та недоведеність позовних вимог є вірним.

Розглянувши справу в межах позовної заяви та в межах поданої апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції ухвалене з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Тому підстав для задоволення апеляційної скарги не вбачається.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.303,307,308,313-315,317 ЦПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4 -відхилити.

Рішення Івано-Франківського міського суду від 11 листопада 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення однак може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Судді Я.Д. Горблянський

Р.Й. Матківський

І.О. Максюта