УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 травня 2016 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ у складі:

СитнікО.М., Завгородньої І.М., ІваненкоЮ.Г.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом Об'єднання співвласників багатоквартирних будинків «Галина» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Бродівського районного суду Львівської області від 22 березня 2015 року та рішення апеляційного суду Львівської області від 18 грудня 2015 року ,

в с т а н о в и л а:

У січні 2014 року Об'єднання співвласників багатоквартирних будинків «Галина» (далі - ОСББ «Галина») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги.

Посилалося на те, що відповідачка є власником квартири АДРЕСА_1. Позивач надає житлово-комунальні послуги, за які ОСОБА_4 з вересня 2011 року не сплачує, у зв'язку з чим утворилась заборгованість у розмірі 1 357 грн 20 коп., які позивач просив стягнути з відповідачки на свою користь.

Рішенням Бродівського районного суду Львівської області від 22 березня 2015 року позовні вимоги задоволено. Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСББ «Галина» заборгованість за житлово-комунальні послуги у розмірі 1 357 грн 20 коп. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішенням апеляційного суду Львівської області від 18 грудня 2015 року рішення Бродівського районного суду Львівської області від 22 березня 2015 року скасовано в частині стягнення з ОСОБА_4 судового збору у розмірі 229 грн 40 коп. та в цій частині ухвалено нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_4, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального та порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржувані рішення судів попередніх інстанцій.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга не може бути задоволена з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи у касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Судами встановлено, що ОСОБА_4 є власником квартири АДРЕСА_1.

Відповідачка є споживачем комунальних послуг, що надаються їй, як мешканці вказаної квартири у будинку, який знаходиться на балансі ОСББ «Галина», що виконує функції замовника для виконання робіт з утримання і ремонту житлового фонду, нежитлових приміщень і прилеглих територій, укладає договори з ремонтно-експлуатаційними підприємствами, енерго,- водопостачальними та іншими організаціями.

ОСОБА_4 відмовляється укладати договір про участь у витратах на утримання будинку та прибудинкової території, про що свідчить відмітка у типовому договорі, який був запропонований їй (а. с. 100).

Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов'язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору.

При цьому до обов'язків виконавця відноситься підготовка та укладення із споживачем договору на надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором (п. 3 ч. 2 ст. 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»).

Форма та зміст (умови) типового договору затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 20 травня 2009 року № 529 «Про затвердження типового договору про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій».

Виходячи з аналізу зазначених норм права, умови типового договору, що набули юридично обов'язкового значення в силу актів цивільного законодавства, є обов'язковими для сторін договору, які не мають права відступити від їх положень і врегулювати свої відносини на власний розсуд.

Таким чином, укладення договору на надання житлово-комунальних послуг є обов'язком споживача за умови, якщо запропонований виконавцем послуг договір відповідає типовому договору. Відмова споживача послуг від укладення договору в такому разі суперечить вимогам ч. 3 ст. 6, статей 627, 630 ЦК України та статей 19, 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги».

Запропонований позивачем договір відповідає типовому договору.

Таким чином, суди попередніх інстанцій дійшли обґрунтованого висновку про те, що відповідачка зобов'язана сплачувати за надані їй житлово-комунальні послуги.

При цьому апеляційний суд правильно скасував рішення суду першої інстанції в частині стягнення судового збору, оскільки ОСОБА_4 звільнена від його сплати.

Інші доводи касаційної скарги на правильність висновків судів не впливають та їх не спростовують.

Згідно ст. 337 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу, якщо визнає, що рішення ухвалені з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Бродівського районного суду Львівської області від 22 березня 2015 року, яке частково скасовано рішенням апеляційного суду Львівської області від 18 грудня 2015 року, залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів:

СитнікО.М. Завгородня І.М. ІваненкоЮ.Г.