Справа № 306/1491/14-ц
У Х В А Л А

Іменем України

20 січня 2016 року м. Ужгород

Колегія суддів судової палати в цивільних справах

апеляційного суду Закарпатської області у складі:

головуючої - Боднар О.В.

суддів Кеміня М.П., Джуги С.Д.

при секретарі Маринець Д.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Свалявського районного суду від 12 жовтня 2015 року справу за заявою ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, та стягнення безпідставно одержаного за виконавчим документом, -

у с т а н о в и л а :

У травні 2014 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою, в якій із урахуванням уточнень та доповнень, викладених у заяві від 29 травня 2015 року (а.с. 42-44) просив:

-витребувати із відділу ДВС Новороздільського МУЮ Львівської області виконавчий лист № 2-424/08 та матеріали виконавчого провадження ВП 40539997,

-зупинити стягнення на підставі виконавчого документа до розгляду цієї справи,

-визнати виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню, оскільки такий виданий до набрання чинності рішенням суду.

Вимоги заяви обґрунтовує тим, що виконавчий лист, був виданий Свалявським районним судом 02 вересня 2008 року на виконання заочного рішення цього ж суду від 20 серпня 2008 року про стягнення з нього аліментів, яке не набрало законної сили, оскільки відповідно до вимог п.16.6 Інструкції з діловодства в місцевому загальному суді, затвердженої наказом ДСАУ від 27 червня 2006 року № 68, та п.п. 40-41 «Змін та доповнень до Інструкції з діловодства в місцевому загальному суді», затверджених наказом ДСАУ від 26 вересня 2007 року № 100, копія заочного рішення йому не надсилалася, а тому воно набрало законної сили тільки після залишення його без змін ухвалою апеляційного суду Закарпатської області від 28 квітня 2015 року.

Крім того, у виконавчому листі не зазначено його ідентифікаційного номера, неправильно вказано його адресу, а також прізвище та адресу стягувача.

Ухвалою Свалявського районного суду від 12 жовтня 2015 року (а.с.112) у задоволенні заяви ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа про стягнення з нього на користь ОСОБА_2 на утримання доньки Вікторії, ІНФОРМАЦІЯ_1, таким, що не підлягає виконанню та стягнення безпідставно отриманого, відмовлено повністю

В апеляційній скарзі (а.с. 134-141) ОСОБА_1 просить:

-вжити заходів забезпечення апеляційного розгляду: відкликати виконавчий лист або зупинити стягнення на підставі виконавчого документа до вирішення даної справи по суті,

-визнати виконавчий лист, виданий Свалявським районним судом по справ № 2-424/2008 таким, що не підлягає виконанню,

-видати новий виконавчий лист з необхідними реквізитами та з врахуванням дати набрання законної сили заочним рішенням про стягнення з нього аліментів згідно з ухвалою апеляційного суду Закарпатської області від 28 квітня 2015 року.

Доводи апеляційної скарги аналогічні викладеному ОСОБА_1 при зверненні з заявою.

Відповідно до ч.2 ст. 305 ЦПК України справу розглянуто апеляційним судом за відсутності сторін, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, що підтверджується наявними в матеріалах справи повідомленнями про вручення поштових відправлень (192-195).

Розглянувши доводи скарги та перевіривши матеріали справи, оглянувши матеріали виконавчого провадження № за ЄДРВП 40539997 з виконання виконавчого листа № 2-424/08, виданого Свалявським районним судом 02 вересня 2008 року, апеляційний суд визнав, що скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що заочним рішенням Свалявського районного суду від 20 серпня 2008 року (а.с. 4) задоволено позовні вимоги ОСОБА_3.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі ? частини всіх видів заробітку, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення нею повноліття.

Допущено негайне виконання рішення суду в межах платежу за один місяць.

Вирішено питання судових витрат.

На виконання зазначеного рішення Свалявським районним судом 02 вересня 2008 року був виданий виконавчий лист (а.с. 2) та постановою головного державного виконавця відділу ДВС Новороздільського міського управління юстиції ОСОБА_4 від 06 листопада 2013 року відкрито виконавче провадження з його виконання (а.с. 5).

Ухвалою Свалявського районного суду від 16 липня 2014 року заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення цього ж суду від 20 серпня 2008 року залишено без задоволення.

Ухвалою апеляційного суду Закарпатської області від 28 квітня 2015 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилено, зазначене заочне рішення залишено без змін (а.с. 34-37).

З розрахунку заборгованості по аліментам, який міститься у матеріалах виконавчого провадження (арк. 92) вбачається, що станом на 01 травня 2015 року ОСОБА_1 було сплачено 17 000,00 грн., а заборгованість по аліментам становить 17 035,48 грн.

Відповідно до ч.4 ст.369 ЦПК України, суд визнає виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню повністю або частково у разі якщо його було видано помилково або якщо обов'язок боржника відсутній повністю чи частково у зв'язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Матеріалами справи підтверджено, що заочне рішення Свалявського районного суду від 20 серпня 2008 року залишено без змін ухвалою апеляційного суду Закарпатської області від 28 квітня 2015 року та є таким, що підлягає виконанню.

Посилання ОСОБА_1 на те, що для набрання заочним рішенням законної сили встановлений особливий порядок є безпідставними з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 233 ЦПК України заочне рішення набирає законної сили відповідно до загального порядку, встановленого цим Кодексом.

Частиною 2 ст.231 ЦПК України встановлено, що у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК.

Строки апеляційного оскарження рішення передбачені ч.1 ст.294 ЦПК України, відповідно до якої апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Абзацами 3 і 4 п.16.6 Інструкції з діловодства в місцевому загальному суду, затвердженої наказом Державної судової адміністрації України № 68 від 27.06.2006 р. (чинної на час постановлення заочного рішення), було передбачено, що у разі неотримання судом повідомлення (даних про отримання .відповідачем копії заочного рішення), заочне рішення вважається таким, що не набрало законної сили. Після з?ясування точного місцезнаходження (місця проживання) відповідача копія заочного рішення надсилається відповідачу повторно.

Однак постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 02.10.2009 р. по справі №2а-2517/09/2670 за позовом АБ «Брокбізнесбанк» до Державної судової адміністрації України абзаци 3 і 4 п.16.6 вищевказаної Інструкції було визнано не чинними.

Мотивуючи дану постанову, суд дійшов наступних висновків.

«Питання заочного розгляду справи в цивільному судочинстві регулюються Главою 8 ЦПК України. В ст.227 ЦПК України чітко зазначено, що відповідачам, які не з?явилися в судове засідання, направляється рекомендованим листом із повідомленням копія заочного рішення не пізніше п?яти днів з дня його проголошення. Жодних інших вимог згідно з ЦПК України стосовно доведення змісту заочного рішення до відома відповідача немає.

Крім того, в ст. 233 ЦПК України зазначено, що заочне рішення набирає законної сили відповідно до загального порядку, встановленого Кодексом.

Згідно з ч. 2 ст. 368 ЦПК України за кожним судовим рішенням, яке набрало законної сили, за заявою осіб, на користь яких воно ухвалено, видається один виконавчий лист.

З вищенаведеного слідує, що питання набрання заочним рішенням законної сили врегульоване ЦПК України, воно здійснюється в загальному порядку, встановленому Кодексом. Окремий порядок набрання законної сили заочним рішенням у випадку його неотримання відповідачем не передбачений».

З урахуванням даної постанови суду до Інструкції з діловодства були внесені зміни та виключено положення щодо наявності розписки відповідача про отримання копії заочного рішення.

Не заслуговують на увагу і доводи ОСОБА_1 про те, що відсутність у виконавчому листі його ідентифікаційного коду та неправильне зазначення адрес боржника і стягувача та прізвища стягувача, можуть бути підставою для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, оскільки, п. 3 ч. 3 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» надає право державному виконавцю при здійсненні виконавчого провадження з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від органів, установ, організацій, посадових осіб, сторін та учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, у тому числі й конфіденційну. Отже, державний виконавець має право зясувати ідентифікаційний номер боржника та його адресу, а матеріали виконавчого провадження містять запити державного виконавця до відповідних органів для отримання необхідної інформації з метою повного та своєчасного виконання виконавчого листа. Саме до такого висновку дійшов ВСУ, висловивши правову позицію в постанові від 25 червня 2014 року у справі № 6-62цс14, яка відповідно до ст.360-7 ЦПК України є обовязковою для всіх судів.

Стягувач повідомляла державного виконавця про зміни в її анкетних даних, зокрема, зміну прізвища у звязку із одруженням, що підтверджується її заявою, яка міститься в матеріалах виконавчого провадження (арк. 69).

Не підлягає до задоволення і вимога ОСОБА_1 про видачу нового виконавчого листа з необхідними реквізитами та з врахуванням набрання законної сили заочним рішенням суду про стягнення аліментів на користь ОСОБА_5 на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_1, з урахуванням ухвали апеляційного суду Закарпатської області від 28 квітня 2015 року, оскільки така є похідною від вимоги про визнання виконавчого листа № 2-424/2008 року, виданого Свалявським районним судом, таким, що не підлягає виконанню, і у задоволенні якої судом було відмовлено.

За таких обставин, суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку про відсутність підстав для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.

Доводів, які можуть бути підставою для скасування або зміни ухвали суду першої інстанції, апеляційна скарга не містить.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 307, 369 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Ухвалу Свалявського районного суду від 12 жовтня 2015 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

с у д д і :

ОСОБА_6 ОСОБА_7 ОСОБА_8