Номер провадження 2/331/737/2016
УХВАЛА

23 березня 2016 р. м. Запоріжжя

Суддя Жовтневого районного суду м. Запоріжжя Антоненко М.В., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання права власності на готівкові грошові кошти іншу річ, зняття арешту і негайне повернення їх в натурі, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду із цивільним позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_2 про визнання права власності на готівкові грошові кошти іншу річ, зняття арешту і негайне повернення їх в натурі.

Як вбачається із змісту позову, 12.01.2016 року за місцем мешкання і реєстрації позивачки ОСОБА_1 АДРЕСА_1, відбувся обшук під час якого було вилучено її власність, а саме компютер і грошові кошти на суму 4000 чотири тисячі доларів США купюрами по 100 доларів США в кількості 40 штук

На вищевказані кошти і компютер, ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 15.01.2016 року (справа 640/116/16-к) накладений арешт. Кримінальне провадження щодо батька позивача відповідач ОСОБА_2 за ч.2 ст. 332 УК України, жодного відношення до її особистих коштів і її компютера не має, ОСОБА_2 навіть не зареєстрований в квартирі позивачки.

Тобто, відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_2 відповідно до вимог чинного законодавства, зобовязані повернути позивачу ОСОБА_1 і грошові кошти, її частку тобто, 4000 (чотири тисячі) доларів США (сто доларів США в кількості 40 штук), що в перерахунку на гривню за офіційним курсом НБУ станом на момент предявлення позову складає грн. (4.000 х 26.70 = 106800) і компютер вартістю 3000грн.

Посилаючись на вищенаведені обставини, ОСОБА_1 просить суд визнати за нею право особистої власності на готівкові грошові кошти в сумі 106800 грн.(сто шість тисяч вісімсот грн.), (100 сто доларів США в кількості 40 штук). та на Lenovo IdeaPad Z 570.

Суддя вважає, що у відкритті провадження по справі за позовною заявою ОСОБА_1 слід відмовити виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Відповідно до ч. 1 статті 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно з ч. 5 ст. 171 КПК України, клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

Частиною 1 статті 174 КПК України передбачено, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

В позові ОСОБА_1 обґрунтовує свої вимоги саме незгодою з діями слідчого, який, як вона вважає, не зясував кому із мешканців квартири належать кошти, які вилучаються. При цьому, суд враховує, що предявляючи позов до відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_2, позивачка наполягає на знятті арешту та поверненні їй грошових коштів та компютера.

Відповідно до п.1 ч. 2 ст. 122 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в судах в порядку цивільного судочинства.

Аналізуючи викладене позивачем обґрунтування своїх вимог, суд дійшов висновку про те, що позивач ОСОБА_1 помилково звернулась до суду із цивільним позовом, оскільки порядок захисту її прав в даних правовідносинах врегульовано ст. 174 КПК України, згідно із якою вона може звернутись з клопотанням до слідчого судді про скасування арешту майна.

Керуючись п.1 ч. 2 ст.122 ЦПК України, суддя, -

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті провадження у справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання права власності на готівкові грошові кошти іншу річ, зняття арешту і негайне повернення їх в натурі

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Запорізької області через суд першої інстанції шляхом подачі в 5-денний строк з дня отримання копії ухвали апеляційної скарги.

Суддя: М. В. Антоненко