Справа № 285/2043/16-ц
провадження № 2/0285/1235/16
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

09.11.2016 року м. Новоград-Волинський

Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області у складі судді Помогаєва А.В., за участі секретаря судового засідання Сарган О.А., позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Новороманівської сільської ради Новоград-Волинського району про визнання права власності,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду з позовною заявою про визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями № 42 за адресою: Житомирська область, Новоград-Волинський район, с. Ужачин вул. Дружби.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що 17.02.1992 року померла її мати ОСОБА_2, після смерті якої відкрилась спадщина на вищезазначений будинок. 18.07.2016 року приватний нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки на житловий будинок відсутні правовстановлюючі документи. Враховуючи, що можливості оформити спадщину іншим шляхом немає, позивач просить суд визнати за нею право власності на зазначений житловий будинок.

Позивач у судове засідання зявилась, позов просила задовольнити. Пояснила, що після смерті ОСОБА_2 фактично прийнала спадщину, оскільки проживала з нею, доглядала.

Представник відповідача у судове засідання не зявився. Подали заяву, в якій зазначили, що проти задоволення позову не заперечують та просять проводити розгляд справи без участі представника Новороманівської сільської ради.

За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу без участі відповідача на підставі наявних доказів.

Дослідивши у судовому засіданні матеріали справи та надані докази, з'ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню повністю.

Відповідно до свідоцтва про смерть серії 11-ТП № 376019 від 18.02.1992 року, ОСОБА_2 померла 17.02.1992 року. (а.с. 10)

Згідно свідоцтва про народження серії ЯВ № 562906 від 06.09.1951 року, ОСОБА_3 народилась 27.04.1943 р., батьками вказані ОСОБА_4, ОСОБА_5

Відповідно до свідоцтва про шлюб серії VІІ- УР № 607201 від 23.07.1970 р., ОСОБА_3 після реєстрації шлюбу змінила прізвище на «Куликова».

Згідно постанови нотаріуса № 471 від 18.07.2016 року ОСОБА_1 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, після смерті ОСОБА_5, а саме на житловий будинок за адресою: Житомирська область, Новоград-Волинський район, с. Ужачин, вул. Дружби, 42, оскільки у неї відсутні правовстановлюючі документи.

Відповідно до довідки № 542 від 09.06.2016 р. житловий будинок № 42 по вул. Дружби в с. Ужачин, Новоград-Волинського району, Житомирської області, рахується за ОСОБА_2

За змістом п. 62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки виконавчого комітету сільської Ради депутатів трудящих, які видавалися в тому числі і на підставі записів у погосподарських книгах.

До компетенції виконкомів місцевих Рад відносилось також питання узаконення цих будівель та внесення записів про право власності на будинки за громадянами у погосподарські книги місцевих Рад.

Погосподарські книги є особливою формою статистичного обліку, що здійснюється в Україні (УРСР) із 1979 року. В погосподарських книгах при визначенні року побудування зазначається рік введення в експлуатацію будинку.

На виконання постанови Ради Міністрів УРСР від 11 березня 1985 року № 105 у 1985-1988 роках сільськими, селищними, районними Радами народних депутатів ухвалювалось рішення щодо оформлення права власності та реєстрації будинків у бюро технічної інвентаризації за даними погосподарських книг сільських, селищних Рад із додатками списків громадян, яким ці будинки належали.

Отже, записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності.

Згідно ч. 4 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових правна нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004 року, права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав та їх обтяжень була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав та їх обтяжень діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав та їх обтяжень.

Відповідно до ст.ст. 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно абзацу 3 п.6 постанови пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», якщо право власності спадкодавця не було зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, правовстановлюючими є документи, що підтверджують підставу для переходу права власності в порядку правонаступництва, а також документи спадкодавця, що підтверджують виникнення у нього права власності на нерухоме майно (стаття 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»).

Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (ч. 2 ст. 328 ЦК України).

Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, який має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Згідно технічного паспорту від 15.06.2016 року, домоволодіння побудоване 1950 р., складається з житлового будинку, прибудови, сараю, сараю-погребу, убиральні, колодязя, ганку.

На підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку, що спірне домоволодіння належало ОСОБА_5, яка померла 17.02.1992 року, спадкоємицею якої є її дочка ОСОБА_1

На запит суду приватним нотаріусом надано інформацію, що інші особи, крім ОСОБА_1 із заявами про прийняття спадщини, що відкрилась після смерті ОСОБА_2 не звертались.

Згідно ч. 4 ст. 174 КПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

На підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 3, 10, 11, 15, 16, 57-61, 88, 209, Цивільного процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 Миколавїною, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на житловий будинок з господарськими будівлями № 42, що розташований за адресою: вул. Дружби в с. Ужачин, Новоград-Волинського району, Житомирської області, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2, яка померла 17.02.1992 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до апеляційного суду Житомирської області через Новоград-Волинський міськрайонний суд протягом 10 (десяти) днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 (десяти) днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий: А.В. Помогаєв