Справа № 462/2239/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 липня 2016 року Залізничний районний суд міста Львова

у складі:

головуючого-судді Ліуша А.І.

при секретарі Трипалюк А.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, з участю третіх осіб Відділу у справах дітей Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради, Залізничного районного відділу у місті Львові ГУ ДМС України у Львівській області про позбавлення права користування житловим приміщенням та зняття з реєстрації місця проживання,

В С Т А Н О В И В :

позивач звернулася до суду з позовом про позбавлення права користування житловим приміщенням та зняття з реєстрації місця проживання, покликаючись на те, що 07 лютого 2011 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 було укладено договір дарування квартири АДРЕСА_1. 22 лютого 2011 року за ОСОБА_5 зареєстровано право власності на вказану квартиру. 09 листопада 2011 року ОСОБА_4 заповіла все належне їй майно ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_4 померла. 17 листопада 2014 року Апеляційним судом Львівської області постановлено рішення, яким договір дарування квартири визнано недійсним та скасовано реєстрацію права власності за ОСОБА_5 06 лютого 2015 року ОСОБА_1 набуто у власність квартиру в порядку спадкування за заповітом від ОСОБА_4 Однак він не має можливості вільно розпоряджатись належною йому квартирою, оскільки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 зареєструвались у вказаній квартирі, хоча не проживали у ній. Просить усунути ОСОБА_1 перешкоди в користуванні квартирою АДРЕСА_1, а саме виселити з квартири АДРЕСА_1 ОСОБА_2 та ОСОБА_3, зняти ОСОБА_2 та ОСОБА_3 з реєстрації місця проживання у квартирі АДРЕСА_1.

У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги, давши аналогічні пояснення, просить позов задовольнити.

Відповідач та її представник у судовому засіданні позов заперечили, зазначили, що відповідачі не вселялись у квартиру АДРЕСА_1 самовільно, а зі згоди ОСОБА_4 Крім того, ОСОБА_3 є малолітньою, а тому виселення слід проводити із наданням іншого постійного жилого приміщення. Відповідачі почали проживати у квартирі на законних підставах та належним чином зареєстровані, а тому вони набули права користування вказаним житлом. А також, позивачем не наведено підстав, які можуть бути підставою для виселення відповідачів. Просить у задоволенні позову відмовити.

Представник третьої особи Відділу у справах дітей Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради у судовому засіданні проти задоволення позову заперечила. Просить у задоволенні позову відмовити.

Представник третьої особи Залізничного районного відділу у місті Львові ГУ ДМС України у Львівській області в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча належно був повідомлений про час та місце слухання справи, наслідки неявки, а тому згідно ст. 169 ЦПК України, суд вважає, що справу можна слухати у його відсутності, оскільки в матеріалах справи є достатньо належних доказів про права, обов'язки та взаємовідносини сторін.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши інші матеріали справи, суд вважає, що у задоволенні позову слід відмовити за безпідставністю позовних вимог.

Судом встановлено, що квартира АДРЕСА_1 належала на праві приватної власності ОСОБА_4, що стверджується свідоцтвом про право власності на квартиру НОМЕР_1 від 15 квітня 1994 року. /а.с. 7/

Відповідно до договору дарування квартири №1-200 від 07 лютого 2011 року ОСОБА_4 подарувала квартиру АДРЕСА_1 ОСОБА_5, який зареєстрував право власності на таку квартиру 22 лютого 2011 року. /а.с. 9-11/

Згідно заповіту №4938 від 09 листопада 2011 року ОСОБА_4 заповіла все своє майно та майнові права, де б вони не були і з чого б вони не складались, і взагалі все те, що їй буде належати на момент смерті і на що вона за законом матиме право ОСОБА_1 /а.с. 12/

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 від 17 листопада 2011 року ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року. /а.с. 13/

У відповідності до довідки з місця проживання про склад сім'ї і приписку №409 від 25 лютого 2015 року ОСОБА_2 та ОСОБА_3 зареєстровані в квартирі АДРЕСА_1. /а.с. 16/

Рішенням Апеляційного суду Львівської області від 17 листопада 2014 року визнано недійсним договір дарування квартири АДРЕСА_1, укладений між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 та скасовано реєстрацію права власності за ОСОБА_5 /а.с. 17-19/

Згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом №5-110 від 06 лютого 2015 року після смерті ОСОБА_4 ОСОБА_1 є спадкоємцем квартири АДРЕСА_1. Право власності на квартиру підлягає державній реєстрації у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. /а.с. 21/

Відповідно до ч. 4 ст. 334 ЦК України якщо договір про відчуження майна підлягає державній реєстрації, право власності у набувача виникає з моменту такої реєстрації.

Згідно з ч. 2 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01 липня 2004 року речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

Суд також враховує позицію Верховного Суду України, яка міститься у Постанові Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» № 5 від 07 лютого 2014 року право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Проте, якщо права на нерухоме майно підлягають державній реєстрації, то право власності у набувача виникає з дня такої реєстрації відповідно до закону та з урахуванням положення про дію закону в часі на момент виникнення спірних правовідносин. До державної реєстрації права власності за новим набувачем покупець за договором про відчуження майна, виконаним сторонами, не має права розпоряджатися цим майном, оскільки право власності на нього зберігається за продавцем, проте має право на захист свого володіння на підставі.

Однак як вбачається із матеріалів справи та пояснень, наданих у судовому засіданні представника позивача, право власності позивача ОСОБА_1 на квартиру АДРЕСА_1 не зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та крім того, згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 23 липня 2016 року квартира АДРЕСА_1 належить ОСОБА_5 на праві приватної власності.

На підставі наведеного, суд не бере до уваги покликання представника позивача на те, що позивач має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування квартирою АДРЕСА_1, оскільки згідно ст. 391 ЦК України лише власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, а позивач ОСОБА_1 не є власником такої квартири, так як не зареєстрував право власності.

Дані обставини справи стверджуються також іншими матеріалами справи, які не викликають сумніву у їх об'єктивності.

Таким чином, оцінюючи докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позову не знайшли своє ствердження в судовому засіданні, а тому не підлягають до задоволення.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 212, 215-218 ЦПК України, суд , -

В И Р І Ш И В:

у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, з участю третіх осіб Відділу у справах дітей Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради, Залізничного районного відділу у місті Львові ГУ ДМС України у Львівській області про позбавлення права користування житловим приміщенням та зняття з реєстрації місця проживання - відмовити за безпідставністю позовних вимог.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Львівської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя: /підпис/ А.І. Ліуш

Копія вірна

Суддя: А.І. Ліуш