Справа № 460/2892/16 Головуючий у 1 інстанції: Швед Н.П.
Провадження № 22-ц/783/5585/16 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1 О. Я.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 жовтня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Львівської області у складі:

головуючого судді Мельничук О.Я.,

суддів Крайник Н.П. і ОСОБА_2,

при секретарі Куцик І.Б.,

з участю представника ОСОБА_3-ОСОБА_4, представника ПАТ "Банк Форум" ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_4, представника ОСОБА_3 на ухвалу Яворівського районного суду Львівської області від 21 червня 2016 року по справі за поданням державного виконавця відділу державної виконавчої служби Яворівського районного управління юстиції у Львівській області про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_3, -

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Яворівського районного суду Львівської області від 21 червня 2016 року тимчасово обмежено ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 в праві виїзду за межі України до повного погашення нею заборгованості.

Вищезгадану ухвалу в апеляційному порядку через свого представника ОСОБА_4 оскаржила ОСОБА_3. Вважає ухвалу такою, що постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права при неповному з"ясуванні та недоведеності всіх обставин, що мають істотне значення для справи. Стверджує, що жодним чином не ухиляється від виконання зобов"язання, а обставини викладені в поданні державного виконавця не відповідають фактичним обставинам. В апеляційній скарзі апелянт просить ухвалу Яворівського районного суду Львівської області від 21 червня 2016 року скасувати та постановити нову ухвалу, якою подання державного виконавця відділу державної виконавчої служби Яворівського районного управління юстиції у Львівській області ОСОБА_6 про тимчасове обмеження ОСОБА_3 у праві виїзду за межі України до повного погашення нею заборгованості залишити без задоволення.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, перевіривши матеріали справи та законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення із наступних підстав.

Судом встановлено, що на виконанні у Відділу державної виконавчої служби Яворівського районного управління юстиції у Львівській області знаходиться виконавчі провадження №50013845 та №50013857 з примусового виконання виконавчого листа №2-368/2011 від 09.02.2012 року, виданого Шевченківським районним судом м. Львова про стягнення з ОСОБА_3 на користь ПАТ "Банк форум" 475998,49 грн. та 31421,99 грн.

Задовольняючи подання державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Яворівського районного управління юстиції у Львівській області ОСОБА_6 про тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_3, суд виходив з того, що боржник тривалий час ухиляється від виконання обов"язку сплати боргу на підставі рішення суду.

З такими висновками суду погодитись не можна.

Питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України вирішується при виконанні судових рішень, у порядку, передбаченому статтею 11 Закону України "Про виконавче провадження" та статтею 377-1 ЦПК України, зокрема в разі доведення факту ухилення боржника від виконання зобов'язання.

Згідно зі ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Так, згідно ч. 2 ст. 6 Закону України "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України" від 21 січня 1994 року громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у випадку, якщо він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, - до виконання зобов'язань.

Відповідно п. 18 ч. 3 ст.11 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець має право у разі ухилення боржника від виконання зобовязань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника фізичної особи за межі України до виконання зобовязань за рішенням.

Згідно ч. 2 та п. 5 ч. 1 ст.6 Закону України "Про порядок виїзду з України та вїзд в Україну громадян України", громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у випадку, якщо він ухиляється від виконання зобовязань, покладених на нього судовим рішенням, - до виконання зобовязань.

Таким чином, право державного виконавця на звернення з поданням до суду про тимчасове обмеження права виїзду за межі України виникає винятково у випадку доведення фактів умисного ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням суду зобов'язань.

Як вбачається з матеріалів справи, державний виконавець не надав доказів того, що ним вчинено всі дії, передбачені Законом України "Про виконавче провадження", які спрямовані на погашення заборгованості. Також не надано доказів того, що боржник вчиняє дії, які унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення суду, що боржник за час виконання рішення виїжджав за межі України, що призвело до виникнення заборгованості, або боржник безпідставно не з'являвся на виклики державного виконавця та умисно ухилявся й ухиляється від виконання покладених на нього рішенням суду зобов'язань.

Наявність двох викликів державного виконавця адресованих боржнику та акту державного виконавця від 10.06.2016 року про відсутність майна на яке можна звернути стягнення не є доказами, які підтверджують ухилення боржником від виконання рішення.

Окрім цього, слід зазначити, що судом при постановленні оскаржуваного рішення не було оглянуто матеріалів виконавчого провадження з метою з"ясування підставності подання державного виконавця.

Вирішуючи питання, суд не звернув уваги на вищезазначене, не перевірив того, чи був боржник повідомлений належним чином про відкриття виконавчого провадження, в матеріалах справи відсутні докази про надання йому часу для добровільного виконання рішення суду, його ухилення від виконання зобовязань, в зв"язку з чим колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийшов до помилково висновку про можливість задоволення подання.

Відповідно до ст. ст. 10, 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх позовних вимог і заперечень.

Враховуючи викладене, а також те, що питання було вирішено судом з порушенням норм процесуального права, колегія суддів вважає за необхідне ухвалу суду скасувати та передати питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст.312, 315, 317 ЦПК України, колегія суддів -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_4, представника ОСОБА_3 задовольнити частково.

Ухвалу Яворівського районного суду Львівської області від 21 червня 2016 року - скасувати із направленням питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала остаточна, оскарженню не підлягає

Головуючий: О.Я. Мельничук

Судді: Н.П. Крайник

ОСОБА_2