Справа №488/5172/13-ц 03.11.2016 03.11.2016 03.11.2016
Провадження №22-ц/784/2369/16
справа № 488/5172/13-ц
провадження № 22ц-784/2369/2016 Головуючий у першій інстанції: ОСОБА_1
категорія 39 Доповідач в апеляційній інстанції: ОСОБА_2
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

03 листопада 2016 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Миколаївської області в складі:

головуючого Лівінського І.В.,

суддів: Коломієць В.В., Шаманської Н.О.,

із секретарем судового засідання Тищенко Л.С.,

за участі: представника апелянта ОСОБА_3,

розглянула у відкритому судовому засіданні цивільну справу

за апеляційною скаргою

ОСОБА_4

на рішення Корабельного районного суду м. Миколаєва від 20 березня 2014 року

за позовом

ОСОБА_5 до Миколаївської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування,

в с т а н о в и л а:

В жовтні 2013 року ОСОБА_5 звернулась з позовом до Миколаївської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування.

Позивачка зазначала, що 19 квітня 2001 року помер її батько ОСОБА_6 Після його смерті залишилося спадкове майно у вигляді житлового будинку № 26 по вул. Бели-Куна в м. Миколаєві, належний йому на підставі договору дарування від 25 листопада 1982 року.

Посилаючись на те, що вона є єдиним спадкоємцем після смерті батька, оскільки його мати ОСОБА_6 не зверталась із заявою про прийняття спадщини, позивачка просила суд визнати за нею право власності на вказаний будинок в порядку спадкування за законом після смерті свого батька ОСОБА_6

Рішенням Корабельного районного суду м. Миколаєва від 20 березня 2014 року позов задоволено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_4, посилаючись на те, що вона не була залучена до участі у справі, тоді як визнання права власності на спадкове майно за ОСОБА_5 порушує її право, як спадкоємця за законом після смерті батька ОСОБА_6, просила рішення скасувати та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позову.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення осіб, які приймали участь у справі, дослідивши докази по справі в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що через відсутність у померлого інших спадкоємців, які б прийняли спадщину, учасниками спірних правовідносин є його донька ОСОБА_5 та орган місцевого самоврядування Миколаївська міська рада.

Проте з таким висновком суду повністю погодитись не можна.

Так, з матеріалів справи вбачається, що після смерті ОСОБА_6 відкрилась спадщина, у вигляді житлового будинку № 26 по вул. Бели-Куна в м. Миколаєві, належний йому на підставі договору дарування від 25 листопада 1982 року. Спадкова справа після смерті ОСОБА_6 не заводилась.

ОСОБА_5 поставила питання про визнання за нею права власності на спадкове майно, посилаючись на те, що на момент відкриття спадщини вона була неповнолітньою, а тому прийняла спадщину.

Між тим, із матеріалів справи вбачається, що спадкоємцем після смерті ОСОБА_6 є також його донька ОСОБА_4, яка також на момент відкриття спадщини була неповнолітньою.

Отже, учасником спору про право власності на спадкове майно, як особи, права якої стосується судове рішення, є ОСОБА_4

ОСОБА_4 до участі у справі залучено не було.

Підстав залучення до участі у справі, як відповідача, Миколаївську міську раду, з матеріалів справи не вбачається.

Не встановлення дійсних учасників спору та вирішення питання про права та обовязки особи, яку не було залучено до участі у справі, є підставою для скасування рішення суду першої інстанції.

Виходячи зі змісту статті 303 ЦПК України, згідно з якою суд апеляційної інстанції перевіряє законність і обґрунтованість рішення в межах вимог, заявлених в суді першої інстанції, апеляційний суд не має повноважень залучати до участі у справі осіб, яких не було залучено при розгляді справи місцевим судом та вирішувати спір як суд першої інстанції.

Не може бути вирішено апеляційним судом і питання про права на обовязки позивача так, щоб права іншого спадкоємця не були порушені, і щоб такий спадкоємець мав право на предявлення окремого позову на загальних підставах. Визнати обсяг прав та обовязків ОСОБА_4 без залучення її до участі у справі, а тому і обсяг прав та обовязків позивача, як спадкоємця за законом, неможливо.

Таким чином, колегія суддів вважає, що позовні вимоги про визнання права власності на спадкове майно, заявлені ОСОБА_5 до Миколаївської міської ради, як неналежного відповідача, задоволенню не підлягають.

При цьому, відмова в позові у заявлених правовідносинах не позбавляє позивача права на звернення до суду з позовом до належного відповідача.

Враховуючи викладене, рішення суду підлягає скасуванню на підставі п. 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України, з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позову.

Відповідно до положень ч.ч. 1, 5 ст. 88 ЦПК України з позивача на користь апелянта підлягає стягненню 1460 грн. 23 коп. судового збору, з урахуванням розміру судового збору, сплаченого апелянтом.

Керуючись статями 303, 309, 316 ЦПК України, колегія суддів

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити.

Рішення Корабельного районного суду м. Миколаєва від 20 березня 2014 року скасувати та ухвалити нове рішення.

В задоволенні позову ОСОБА_5 до Миколаївської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування відмовити.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 1460 грн. 23 коп. судового збору.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, але протягом двадцяти днів може бути оскаржене в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий І.В. Лівінський

Судді В.В. Коломієць

ОСОБА_7