Провадження №2/523/4898/16
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" листопада 2016 р.

Суворовський районний суд міста ОСОБА_1, в складі:

головуючого - судді Малиновського О.М.,

при секретарі - Шевчук М.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду №15, в м. Одеса, цивільну справу за позовом ОСОБА_2 Алімпієвни до ОСОБА_3 про вселення, -

ВСТАНОВИВ

ОСОБА_2 звернулася до суду з позовною заявою в якій просить вселити їїв будинок №73, по вулиці Отамана Чепіги, в м. Одесі.

Позовні вимоги мотивовані тим, що позивачу було виділено в натурі60/100 частин вказаного вище житлового будинку. Відповідач є співвласником іншої виділеної в натурі 40/100 частин будинку та перешкоджає ОСОБА_2 у вселені в належну їй частину будинку.В звязку з неможливістю реалізовувати свої права власності позивач звернулася до суду з даним позовом.

ОСОБА_2 в судове засідання не зявилася. Від її представника ОСОБА_4 до суду надійшла заява про розгляд справи у їх відсутність.

ОСОБА_3 в судове засідання не зявився без поважних на те причин. Про час та місце розгляду справи був повідомлений через його представника ОСОБА_5 від його до суду надійшли письмові заперечення в яких він зазначив, що позовні вимоги не визнаються у повному обсязі посилаючись на те, що з боку позивача не надано доказів, які б підтверджували, що їйперешкоджають у вселені до будинку. Посилаючись на зазначені обставини, просить відмовити в задоволенні позовних вимог.

Суд, вивчивши матеріали справи, встановивши факти та відповідні до них правовідносини, прийшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що на підставі рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 25 березня 2015р. (справа №523/13631/14-ц) яке набуло законної сили та на час розгляду даної справи є чинним, було припинено право спільної часткової власності на житловий будинок №73, по вулиці Отамана Чепіги в м. Одесі. Визнано право власності за ОСОБА_2 на виділені в натурі 60/100 частин житлового будинку. За ОСОБА_1 було визнано право власності на 40/100 частин виділеного в натурі будинку. ОСОБА_2 та ОСОБА_3 було виділено у користування земельні ділянки по 377 кв.м. кожному. Рішенням суду було зобовязано ОСОБА_3 не перешкоджати ОСОБА_2 у користуванні виділеною в натурі частиною житлового будинку.

ОСОБА_2 маючи намір на вселення у виділену їй в натурі частину житлового будинку, не змогла скористатися своїм правом, в звязку з перешкодами у цьому з боку відповідача ОСОБА_3. Даний факт підтверджується представленими копіями актів від 19.02.,27.04.,08.06.2016р., складених державним виконавцем Суворовського відділу ДВС м. Одеси при примусовому виконанні рішенні суду №523/13631/14-ц в частині зобовязання ОСОБА_3 не перешкоджати у користуванні ОСОБА_2 власністю(а.с.9,10,12).

Так, згідно ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. ОСОБА_6 кодексу України зокрема ч.1 ст.317 ЦК України також визначають, що власникові належать права володіння, користування та розпорядження. Частина 1 ст.319 ЦК України передбачає, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно ч.1 ст.321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Тобто, власник на свій власний розсуд вирішує питання повязані з користуванням, володінням та розпорядженням своїм майном, в тому числі і на його відчуження (продаж, обмін, дарування тощо).

Виходячи з принципу непорушності права власності, обмеження власника у його правах або надання переваги іншим співвласникам майна при його розпорядженні є неприпустимим. Отже, приймаючи до уваги, що позивач по справі є власником виділеної частини житлового будинку №73, по вулиці Отамана Чепіги, в м. Одесі,а відповідач на даний час перешкоджає їй у користуванні та розпорядженні ним, що є безумовним порушенням прав власності, суд вважає, що предявлені позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Заперечення представника відповідача суд до уваги не приймає, оскільки вони ґрунтуються на припущеннях та не відповідають вимогам закону, який регулює виникли між сторонами правовідносини.

Згідно ст.88 ЦПК України з відповідача на користь держави слід стягнути судові витрати, які складаються з судового збору в розмірі 551,20грн.

Керуючись ст.ст. 10,11,57,63,88,209, 212-215,218 ЦПК України, -

ВИРІШИВ

Позовні вимоги ОСОБА_2 Алімпієвни до ОСОБА_3 про вселення- задовольнити.

Вселити ОСОБА_2 Алімпієвну у виділену їй в натурі, рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 25.03.2015р. (справа №523/13631/14-ц), частину житлового будинку №73 (сімдесят три), по вулиці Отамана Чепіги, в м. Одесі.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судові витрати в розмірі 551,20 гривень.

Рішення може бути оскаржене в апеляц ійний суд Одеської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-ти денний строк з дня отримання його копії.

Суддя