КОРАБЕЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД ОСОБА_1
Справа № 488/4966/14-ц
Провадження № 6/488/156/16
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.09.2016 року м. Миколаїв

Корабельний районний суд м. Миколаєва у складі : головуючої по справі судді - Селіщевої Л.І.,

при секретарі - Бучневій К.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі засідань суду заяву Державної податкової інспекції у Центральному районі м. Миколаєва Головного управління ДФС у Миколаївській області про зміну способу та порядку виконання виконавчого листа, -

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2016 року заявник ДПІ у Центральному районі м. Миколаєва Головного управління ДФС у Миколаївській області звернувся до суду із заявою, в якій просив змінити спосіб та порядок виконання виконавчого листа виданого Корабельним районним судом м. Миколаєва 20.01.2015 року по справі № 488/4966/14-ц, посилаючись не те, що на його адресу надійшов вищезазначений виконавчий лист про стягнення в дохід держави судового збору з Миколаївської міської ради.

Державна податкова інспекція у Центральному районі м. Миколаєва Головного управління ДФС у Миколаївській області, виконуючи покладенні на неї завдання направила оригінал виконавчого листа до Державної казначейської служби України Миколаївській області з метою подальшого виконання.

Проте, Державною казначейською службою України у Миколаївській області заяву ДПІ у Центральному районі м. Миколаєва Головного управління ДФС у Миколаївській області залишено без задоволення та повернуто оригінал виконавчого листа без виконання. Це було викликано тим, що головними розпорядниками бюджетних коштів за бюджетними призначеннями, визначеними іншими рішеннями про місцеві бюджети, можуть бути виключно - місцеві державні адміністрації, виконавчі органи та апарати місцевих рад, структурні підрозділи місцевих державних адміністрацій, виконавчих органів місцевих рад в особі їх керівників. Відповідно до Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів, затв. Постановою КМУ № 845 від 03.08.2011 р., боржники це визначені в рішенні про стягнення коштів розпорядники (бюджетні установи) та одержувачі бюджетних коштів, а також підприємства, установи та організація, рахунки яких відкриті в органах Казначейства. Посилаючись на викладене, заявник зазначає, що виконати рішення суду в частині стягнення з Миколаївської міськради в прибуток держави судового збору, у зазначений у рішенні суду спосіб та порядок, - неможливо, а тому він просить змінити спосіб та порядок виконання виконавчого листа, виданого по цивільній справі № 488/4966/14-ц.

В судове засідання особи, які брали участь у справі а також представник заявника не з'явилися, про час та місце судового засідання були повідомлені своєчасно та належним чином, тому їх неявка не перешкоджає розгляду даної заяви.

Дослідивши заяву та додані до неї матеріали, суд прийшов до висновку, що вона не підлягає задоволенню через наступне.

Із матеріалів справи вбачається, що рішенням Корабельного районного суду м. Миколаєва від 20.01.2015 року був задоволений позов прокурора Корабельного району м. Миколаєва в інтересах держави в особі Миколаївської обласної державної адміністрації та ДП Миколаївське лісове господарство до Миколаївської міськради та ОСОБА_2 Згідно вказаного рішення суду був визнаний недійсним та скасований п. 32 розділу 1 рішення Миколаївської міськради № 42/57 від 17.12.2009 р. та п. 21 та п. 21.2 розділу 4 рішення Миколаївської міськради № 47/51 від 25.06.2010 р., визнано недійсним Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ № 904584, який був виданий ОСОБА_2 17.08.2010 року, та зареєстрований у Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 00660, зобов"язано ОСОБА_2 повернути земельну ділянку, площею 0,1000 га з кадастровим номером :05:031:0043, яка розташована за адресою: м. Миколаїв, вул. Гагаріна 1/1-о, у власність держави в особі ДП "Миколаївське лісове господарство". Даним рішенням суду також було проведено розподіл судових витрат та стягнуто з відповідачів ОСОБА_2 та Миколаївської міськради в прибуток держави судовий збір у розмірі по 121 грн. 80 коп. із кожного.

Процесуальні питання, що пов'язані з виконанням судових рішень у цивільних справах та рішень інших органів (посадових осіб) врегульовані розділом VI Цивільного процесуального Кодексу України.

Зокрема, стаття 373 ЦПК України визначає, що за за наявності обставин, що утруднюють виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім?ї, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо), за заявою державного виконавця або за заявою сторони суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає питання про відстрочку або розстрочку виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання рішення в судовому засіданні з викликом сторін і у виняткових випадках може відстрочити або розстрочити виконання, змінити чи встановити спосіб і порядок виконання рішення.

Зміна способу та порядку виконання рішення це визначена законодавством послідовність і зміст вчинення виконавчих дій державним виконавцем, а також права і обовязки субєктів виконавчого провадження під час їх вчинення. Тобто судом вживаються нові заходи для реалізації рішення суду в разі неможливості його виконання у порядку і спосіб, що встановлені раніше.

Спосіб виконання рішення визначається на підставі встановлених у ст. 16 ЦК способів захисту цивільних прав. Зокрема, способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обовязку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

Зміна способу і порядку виконання рішення полягає у заміні одного заходу примусового виконання іншим.

При вирішенні питання про зміну способу виконання суд повинен зясувати обставини, що свідчать про абсолютну неможливість виконання рішення.

Це питання врегульовано і ст. 36 Закону № 606-ХІV, яка передбачає, що за наявності обставин, які ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, державний виконавець за власною ініціативою чи за заявою сторін, а також самі сторони мають право звернутися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання, а також про встановлення або зміну способу і порядку виконання.

Тобто вирішення питання про відстрочку, розстрочку, зміну способу та порядку виконання можуть ініціювати лише державний виконавець та сторони виконавчого провадження. Із цього переліку не може виключатись прокурор у разі, якщо він здійснював представництво сторони у справі.

Виходячи із наведеного, вбачається, що із заявою про зміну способу та порядку виконання виконавчого листа мають право звернутися до суду особи, які брали участь у справі, або державний виконавець, а також, прокурор у разі, якщо він здійснював представництво сторони у справі.

Однак заявник - Державна податкова інспекція у Центральному районі м. Миколаєва Головного управління ДФС у Миколаївській області не є особою, що брала участь у справі, а відтак він не має права звертатися до суду із заявою про зміну способу та порядку виконання виконавчого листа.

Враховуючи викладене, суд не знаходить підстав для задоволення заяви Державної податкової інспекції у Центральному районі м. Миколаєва Головного управління ДФС у Миколаївській області.

Керуючись ст.ст. 221, 293, 373 ЦПК України суд,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви Державної податкової інспекції у Центральному районі м. Миколаєва Головного управління ДФС у Миколаївській області про зміну способу та порядку виконання виконавчого листа - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Миколаївської області через Корабельний районний суд м. Миколаєва протягом 5 днів з моменту її проголошення.

Суддя Л.І. Селіщева