У х в а л а

іменем україни

24 лютого 2016 рокум. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Мостової Г.І.,

суддів: Кузнєцова В.О.,

Наумчука М.І.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа - Харківська міська рада, про розподіл житлового будинку з надвірними будівлями та визначення порядку користування земельною ділянкою, за касаційною скаргою представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4 - на рішення Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 15 липня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Харківської області від 19 жовтня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У травні 2014 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про розподіл житлового будинку з надвірними будівлями та визначення порядку користування земельною ділянкою.

На обґрунтування вимог ОСОБА_2 посилався на те, що кожному із співвласників спірного домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_1, згідно із свідоцтвом на спадщину за заповітом, виданим 16 листопада 2011 року Четвертою Харківською державною нотаріальною конторою за № 3-2628, належить право власності на Ѕ його частину. Домоволодіння розташоване на земельній ділянці площею 580 кв.м і складається із: житлового будинку літ. «А-1», загальною площею 110,6 кв. м, жилою площею 73,2 кв.м; літньої кухні літ. «Е», льоху літ. «И», туалету літ. «К», воріт № 1, парканів № № 6, 8, 9, хвіртки № 10, замощення № 1. Позивач просив розподілити житловий будинок і визначити порядок користування земельною ділянкою за варіантом № 7 експертного висновку від 27 жовтня 2014 року № 8360/11602/11603 і виділити на належну йому Ѕ частини наступні приміщення: житлові в приміщенні літ. «А-1», вартістю 33 891 грн, частину житлової кімнати 1-4, площею 18,6 кв. м на суму 28 142 грн; в приміщенні літ. «А-3», вартістю 80 578 грн, -санвузол 1-2, площею 3,7 кв. м; житлову кімнату 1-8, площею 11,3 кв. м; коридор 1-9, площею 6,4 кв. м; кухню 1-10, площею 12,4 кв. м, усього 52,4 кв. м на загальну суму 90 465 грн 50 коп., а також надвірні будівлі: вхід до літньої кухні літ. «Ж», льох літ. «И», частину паркану № 6, частину замощення літ. «І», на суму 21 685 грн. Також вінпросив перерозподілити ідеальні частки, вказавши, що його частка буде становити 49/100 частин, замість Ѕ частини на суму 112 150 грн 50 коп., що на 15 143 грн менше, а частка відповідача 51/100 частин, стягнути з відповідача на його користь грошову компенсацію у розмірі 15143 грн, визначити порядок користування земельною ділянкою площею 580 кв. м за варіантом № 7, виділивши на його Ѕ частину ділянку площею 290 кв.м, фактично земельну ділянку площею 282,4 кв. м та Ѕ частину ділянки спільного користування співвласників 7,6 кв. м, зобов'язати відповідачавлаштувати окремий вхід до своєї земельної ділянки. Стягнути з відповідача на його користь витрати за проведенняекспертизи.

Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 15 липня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Харківської області від 19 жовтня 2015 року, позов ОСОБА_2 задоволено.

Розділено між співвласниками ОСОБА_2 і ОСОБА_3 житловий будинок та надвірні будівлі, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1, та визначено порядок користування земельною ділянкою, на якій вони розташовані. Виділено у власність та користування ОСОБА_2 на належну йому Ѕ частину домоволодіння: в житловому будинку літ. «А-1» частину житлової кімнати 1-4, площею 18,6 кв. м, у прибудові літ. «А-3» приміщення: санвузол 1-2, площею 3,7 кв. м; житлову кімнату 1-8, площею 11,3 кв. м; коридор 1-9, площею 6,4 кв. м; кухню 1-10, площею 12,4 кв. м; надвірні будівлі: вхід до літньої кухні літ. «Ж», льох літ. «И», частину паркану № 6, частину замощення літ. «І». Виділено у власність та користування ОСОБА_3 на належну їй Ѕ частину домоволодіння: в житловому будинку літ. «А-1» приміщення: частину житлової кімнати 1-4, площею 3,8 кв. м; житлову кімнату 1-5, площею 10,8 кв.м; житлову кімнату 1-6, площею 6,3 кв. м; житлову кімнату 1-7, площею 22,4 кв. м; у прибудові літ. «А-3» приміщення: коридор 1-1; надвірні будівлі: тамбур літ. «а3», літню кухню літ. «Е», вбиральню літ. «К», ворота № 1, частину паркану № 6, паркан № 8, паркан № 9, хвіртку № 10, частину замощення літ. «І». Для здійснення розподілу житлового будинку літ. «А-1» здійснити в ньому переобладнання. Зобов'язано ОСОБА_2: закласти дверний проріз між приміщеннями коридору 1-1 та санвузла 1-2; в приміщенні житлової кімнати 1-4 влаштувати перегородку, організувавши приміщення житлової кімнати площею 18,6 кв. м та вбудованої шафи площею 3,8 кв. м. Зобов'язано ОСОБА_3: в приміщенні коридору 1-1 влаштувати перегородку, організувавши приміщення суміщеного санвузла та коридору; демонтувати перегородку між приміщення житлової кімнати 1-5 та житлової кімнати 1-6, і звести нову перегородку, влаштувавши приміщення кухні площею 10,0 кв. м та коридору площею 7, 2 кв. м; влаштувати дверний проріз між частиною приміщення житлової кімнати 1-4, площею 3,8 кв. м, та приміщенням 1-5. Лінія розподілу горищного приміщення проходить по лінії розподілу житлового будинку без обладнання поділяючої перегородки. Обладнати кожну квартиру самостійними системами опалення, електроосвітлення, газопостачання, поклавши витрати на їх переобладнання на кожного із співвласників у відповідній частині переобладнання. Зобов'язано ОСОБА_2 закласти існуючий дверний проріз в літню кухню літ. «Е», а ОСОБА_3 зобов'язано влаштувати новий дверний проріз в літню кухню літ. «Е». Переобладнання необхідно проводити у відповідності до ДБН А.3.1-5-2009 «Організація будівельного виробництва» і «Положенням про порядок надання дозволу на виконання будівельних робіт», на основі проектних рішень, розроблених спеціалізованою організацією.

Визначено порядок користування земельною ділянкою площею 580 кв. м, на якій розташовано домоволодіння АДРЕСА_1, виділивши у користування співвласників на належну кожному з них Ѕ частину будинку: ОСОБА_2 земельну ділянку площею 290 кв. м, яка складається з земельної ділянки площею 282,4 кв. м, що знаходиться в його особистому користуванні і Ѕ частину земельної ділянки загального користування співвласників площею 7,6 кв. м, що знаходиться в його спільному користуванні із співвласником ОСОБА_3; ОСОБА_3 земельну ділянку площею 290,0 кв. м, яка складається із земельної ділянки площею 282,4 кв. м, що знаходиться в її особистому користуванні і частину земельної ділянки загального користування співвласників площею 7,6 кв. м, що знаходиться в її спільному користуванні із співвласником ОСОБА_2

Границя між земельними ділянками співвласників проходить у такий спосіб: на відстані 5,4 м від домоволодіння № 11 по прямій відрізок довжиною 9,36 м; поворот в сторону житлового будинку відрізок довжиною 2,0 м; по лінії розподілу житлового будинку і прибудови; по зовнішній стіні прибудови літ. «А-3»; поворот ліворуч по зовнішній стіні прибудови літ. «А-3» відрізок довжиною 1,0 м; поворот до тильної сторони земельної ділянки відрізок довжиною 3,02 м; поворот в сторону домоволодіння № 11 відрізок довжиною 3,12 м; поворот до тильної сторони земельної ділянки відрізок довжиною 2,04 м до крапки А; від крапки А поворот в сторону домоволодіння № 11 відрізок довжиною 12,60 м; від крапки А поворот в сторону домоволодіння № 15 до кута входу в літню кухню літ. «Ж».

Зобов'язано ОСОБА_2 влаштувати собі окремий заїзд.

Границя варіанту визначення порядку користування земельною ділянкою вказана червоним кольором в додатку № 9 до висновку судової будівельно- технічної експертизи від 27 жовтня 2014 року № 8360/11602/11603.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі представник ОСОБА_3 - ОСОБА_4 - порушує питання про скасування оскаржуваних рішень судів із ухваленням нового рішення, про розподіл будинку за іншим варіантом, мотивуючи свою вимогу порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосування норм матеріального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановленні в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Судами встановлено, що житловий будинок з надвірними будівлями, що розташований за адресою: АДРЕСА_1, на земельній ділянці загальною площею 580 кв. м, належить на праві спільної часткової власності по Ѕ частині кожній стороні згідно із свідоцтвом про право на спадщину за заповітом, виданим 16 вересня 2011 року державним нотаріусом Четвертої Харківської державної нотаріальної контори № 3-2628, зареєстрованим у Комунальному підприємстві «Харківське МБТІ».

У спірному домоволодіння проживає дві сім'ї. Сім'я позивача, яка складається із нього, його дружини і матері, які користуються в будинку житловими кімнатами 1-4 і 1-8 та коридором 1-9. Сім'я відповідача складається з неї, її дочки, зятя і онука, які особисто користуються житловими кімнатами 1-5, 1-6, 1-7. У спільному користуванні сторін та їхніх сімей знаходяться в житловому будинку приміщення: кухня 1-10, санвузол 1-2, коридор 1-1 і тамбур І; надвірні будівлі: літня кухня літ. «Е» і вхід до неї літ. «Ж», льох літ. «И», вбиральня літ. «К», ворота № 1, паркани № № 6, 8, 9, хвіртка № 10, замощення літ. «І».

У справі проведена судова будівельно-технічна експертиза від 27 жовтня 2014 року № 8360/11602/11603 та додаткова будівельно-технічна експертиза від 16 березня 2015 року № 821/2390, якою на розгляд суду експертом додатково запропоновано варіанти розподілу житлового будинку та надвірних будівель і відповідні ним два варіанти визначення порядку користування земельної ділянкою.

Згідно листів адміністрації Орджонікідзевського району Харківської міської ради від 09 квітня 2015 року, Орджонікідзевського районного відділу Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій в Харківській області від 14 липня 2015 року, Харківського міського управління Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Харківській області від 15 липня 2015 року та Публічного акціонерного товариства «Харківміськгаз» від 13 липня 2015 року ці установи вважають можливим проведення розподілу спірного домоволодіння у відповідності до варіантів, запропонованих у висновку судової будівельно-технічної експертизи № 8360/11602/11603 від 27 жовтня 2014 року.

Згідно із ст. 183 ЦК України подільною є річ, яку можна поділити без втрати її цільового призначення. Неподільною є річ, яку не можна поділити без втрати її цільового призначення.

Відповідно до ч. 1, 2, 3 ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.

Згідно із ч. 3 ст. 370 ЦК України виділ частки із майна, що є у спільній сумісній власності, здійснюється у порядку, встановленому статтею 364 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності.

У справі, яка переглядається, суди попередніх інстанцій, на підставі встановлених обставин справи, відповідно до наведених норм матеріального права дійшли обґрунтованого висновку про поділ будинковолодіння із господарськими будівлями і спорудами, а також земельної ділянки за варіантом № 7 судової будівельно-технічної експертизи, оскільки такий найбільш відповідає технічній можливості переобладнання, інтересам сторін та з найменшими затратами.

Доводи касаційної скарги висновків судів попередніх інстанцій не спростовують та зводяться до переоцінки доказів, що не відповідає вимогам ст. 335 ЦПК України, оскільки суд касаційної інстанції позбавлений можливості встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що оскаржувані рішення судів ухвалені з додержанням норм матеріального та процесуального права, підстав для їхзміни або скасування не встановлено.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції при попередньому розгляді справи відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4 - відхилити.

Рішення Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 15 липня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Харківської області від 19 жовтня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Г.І. Мостова

Судді: В.О. Кузнєцов

М.І. Наумчук