Справа № 471/1611/15-ц
Провадження №2/471/91/16
Номер рядка звіту 19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 січня 2016 року

Братський районний суд Миколаївської області

в складі: головуючої- судді Губанової В.М.

при секретарі Тягнирядно І.Г.

розглянув у відкритому судовому засіданні в селищі Братське справу за позовом ОСОБА_1 до Братської селищної ради Братського району Миколаївської області про визнання права власності на майно,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Братської селищної ради Братського району Миколаївської області, в якому просить визнати за ним право власності на майно.

Свої позовні вимоги мотивує тим, що у 2007 році він та ОСОБА_2 уклали усну угоду на підставі якої позивач купив у останньої житловий будинок з усіма господарськими будівлями, спорудами, огорожами біля нього, що знаходиться по АДРЕСА_1

Зобов'язання по цьому договору сторонами було виконано, ОСОБА_1 повністю здійснив з відповідачем розрахунок за купівлю вказаного майна, а остання віддала документи, де позивач на сьогодні проживає.

Однак, нещодавно він дізнався, що відповідно до ст.657 ЦК України договір купівлі-продажу нерухомого майна, укладається в письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації.

Нотаріус відмовив у реєстрації права власності через те, що ОСОБА_2 не приходить до нотаріальної контори, тобто через відсутність відповідача при реєстрації угоди. Через знайомих, ОСОБА_1 дізнався, що відповідачка вже років вісім назад померла, а її дітей він не знає, вони не проживають в с-щі Братське.

До початку судового засідання позивач надав суду заяву, в якій підтримав заявлені вимоги в повному обсязі та просив справу розглянути в його відсутність.

Відповідач в судове засідання не з"явився, однак надав до суду заяву, в якій покладається на розсуд суду та просить справу розглядати без участі представника.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

У 2007 році ОСОБА_1 та ОСОБА_2 уклали усну угоду на підставі якої позивач купив у останньої житловий будинок з усіма господарськими будівлями, спорудами, огорожами біля нього, що знаходиться по АДРЕСА_1

Договір вважається укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди за усіма важливими умовами договору.

Важливими умовами договору є умови про предмет договору, умови, визначені законом як важливі або є необхідними для договорів цього виду, а також усі ті умови, відносно яких за заявою хоч би однієї із сторін може бути досягнута угода.

Договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги стосовно форми договору не встановлені законом.

Зобов'язання по цьому договору сторонами було виконано, ОСОБА_1 повністю здійснив з відповідачем розрахунок за купівлю вказаного майна, а остання віддала документи, де позивач на сьогодні проживає.

Однак, нещодавно він дізнався, що відповідно до ст.657 ЦК України договір купівлі-продажу нерухомого майна, укладається в письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації.

Нотаріус відмовив у реєстрації права власності через те, що ТОВ "Маяк" як такого підприємства юридично вже не існує.

Внаслідок невизнання дійсності угоди купівлі-продажу державною нотаріальною конторою позивач не може розпорядитися належним йому майном, що порушує надане як власнику статтею 317 Цивільного кодексу України право розпорядження своїм майном.

Правовідносини, які виникли між сторонами урегульовані нормами Цивільного кодексу України (2003 року).

У відповідності до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору, актів цивільного законодавства.

Згідно ст.657 ЦК України договір купівлі-продажу нерухомого майна укладається в письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації.

Ч.1 ст. 220 ЦК України передбачає, що у разі недотримання сторонами нотаріальної форми посвідчення договору, такий договір є нікчемним.

Проте на підставі ч.2 ст. 220 ЦК України, такий договір може бути визнано судом дійсним, якщо одна із сторін повністю або частково виконала умови договору, що має місце у даній справі.

Інше в процесі судового розгляду не встановлено.

Відповідно до ч.1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійснені.

Згідно ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Згідно ст.392 ЦК України власник майна може пред"явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

У судовому засіданні знайшла своє підтвердження та обставина, що при укладені договору купівлі-продажу ні одна із сторін не порушила умов договору, а тому суд вважає за можливе задовольнити вимоги позивача.

Тому, на підставі викладеного і керуючись ст. ст.10, 60, 209,213, 215, 218 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ :

Позов ОСОБА_1 до Братської селищної ради Братського району Миколаївської області про визнання права власності на майно, задовольнити.

Визнати дійсною угоду купівлі-продажу нерухомого майна , яка була здійснена у 2007 році, за якою ОСОБА_1 купив у ОСОБА_2 житловий будинок з усіма господарськими будівлями, спорудами та огорожами, земельною ділянкою, що розташований по АДРЕСА_1.

Визнати за ОСОБА_1 право приватної власності на:

- житловий будинок з усіма господарськими будівлями, спорудами та огорожами, що розташований по АДРЕСА_1.

Апеляційна скарга на рішення Братського районного суду Миколаївської області може бути подана протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Губанова В. М.,