АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 530/294/16-ц Номер провадження 22-ц/786/2425/16Головуючий у 1-й інстанції Должко С. Р. Доповідач ап. інст. Пікуль В. П.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 жовтня 2016 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області в складі:

головуючого Пікуля В.П.,

суддів: Обідіної О.І., Панченка О.О.,

при секретарі Зеленській О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою Приватного підприємства «Агроекологія»

на заочне рішення Зіньківського районного суду Полтавської області від 13 квітня 2016 року

у справі за позовом ОСОБА_2 до Приватного підприємства «Агроекологія»,

треті особи: Реєстраційна служба Зіньківського районного управління юстиції Полтавської області, Відділ Держгеокадастру у Зіньківському районі,

про розірвання договору оренди землі,-

В С Т А Н О В И Л А :

У березні 2016 року ОСОБА_2 звернулася до суд з позовом до Приватного підприємства «Агроекологія» про розірвання договору оренди землі, посилаючись на те, що вона прийняла спадщину після покійного батька ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1, та успадкувала належне йому майно, в тому числі земельну ділянку площею 3,3599 га., кадастровий номер НОМЕР_1, що розташована на території Ставківської сільської ради Зіньківського району Полтавської області, та земельну ділянку площею 1,2301 га., кадастровий номер НОМЕР_2, що розташована на території Ставківської сільської ради Зіньківського району Полтавської області.

На даний час вона являється власником вказаних земельних ділянок на підставі Свідоцтва про право на спадщину за заповітом № 1096 виданого 17 вересня 2012 року Державним нотаріусом Опішнянської державної нотаріальної контори Полтавської області Піскун А.Ю. та Державного акту на право приватної власності на землю серії НОМЕР_3 виданого Ставківською сільською радою Зіньківського району Полтавської області 18 грудня 2001 року. 16 січня 2008 року ОСОБА_3 уклав з ПП «Агроекологія» два договори оренди землі, якими надав в оренду останньому вищевказані ділянки строком на 25 років. При цьому, п. 40 договору передбачено, що перехід права власності на орендовану земельну ділянку до іншої особи, а також реорганізація юридичної особи-орендаря є підставою для зміни умов або розірвання договору.

Просила розірвати договір оренди земельної ділянки площею 3,3599 га., кадастровий номер НОМЕР_1, зареєстрований у Зіньківському районному відділі Полтавської філії ДП «Центру ДЗК при Держкомземі України» про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 21 квітня 2010 року за №35, та договір оренди земельної ділянки площею 1,2301 га., кадастровий номер НОМЕР_2, зареєстрований у Зіньківському районному відділі Полтавської філії ДП «Центру ДЗК при Держкомземі України» про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 03 липня 2008 року за № 42.

Зобов'язати приватне підприємство «Агроекологія», повернути належні їй земельні ділянки площею 3,3599 га., кадастровий номер НОМЕР_1 та площею 1,2301 га., кадастровий номер НОМЕР_2,в належному стані.

Заочним рішенням Зіньківського районного суду Полтавської області від 13 квітня 2016 року позовні вимоги ОСОБА_2 до Приватного підприємства «Агроекологія», треті особи: Реєстраційна служба Зіньківського районного управління юстиції Полтавської області, Відділ Держгеокадастру у Зіньківському районі, про розірвання договору оренди землі - задоволено.

Розірвано договір оренди земельної ділянки площею 3,3599 га., кадастровий номер НОМЕР_1,зареєстрований у Зіньківському районному відділі Полтавської філії ДП «Центру ДЗК при Держкомземі України» про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 21 квітня 2010 року за № 35, укладений між ОСОБА_3 та приватним підприємством «Агроекологія».

Розірвано договір оренди земельної ділянки площею 1,2301 га., кадастровий номер НОМЕР_2, зареєстрований у Зіньківському районному відділі Полтавської філії ДП «Центру ДЗК при Держкомземі України» про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 03 липня 2008 року за № 42, укладений між ОСОБА_3 та приватним підприємством «Агроекологія».

Зобов'язано приватне підприємство «Агроекологія», с. Михайлики, Шишацького району, Полтавської області, і.к. 24089080, повернути належну ОСОБА_2 земельну ділянку площею 3,3599 га., кадастровий номер НОМЕР_1 та земельну ділянку площею 1,2301 га., кадастровий номер НОМЕР_2, в належному стані.

Стягнуто із приватного підприємства "Агроекологія» розташованого в с. Михайлики, Шишацького району, Полтавської області, і.к. 24089080, на користь ОСОБА_2, мешканки АДРЕСА_1. 1102 грн. 40 коп. витрат по сплаті судового збору.

Ухвалою Зіньківського районного суду Полтавської області від 19 липня 2016 року відмолено у задоволенні заяви Приватного підприємства «Агроекологія» про перегляд заочного рішення по справі № 530/294/126-ц.

ПП «Агроекологія» оскаржило заочне рішення в апеляційному порядку, просило скасувати та прийняти нове, яким в задоволенні позову відмовити, оскільки вважає, що рішення суду прийнято із порушенням норм матеріального та процесуального права.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи у межах доводів апеляційної скарги, приходить до такого висновку.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 307 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишення рішення без змін.

Згідно ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Частиною 1 с. 1225 ЦК України встановлено, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивача, ОСОБА_3 ОСОБА_2 прийняла спадщину після покійного батька та успадкувала належне йому майно, в тому числі земельну ділянку площею 3,3599 га., кадастровий номер НОМЕР_1, що розташована на території Ставківської сільської ради Зіньківського району Полтавської області, та земельну ділянку площею 1,2301 га., кадастровий номер НОМЕР_2, що розташована на території Ставківської сільської ради Зіньківського району Полтавської області.

На даний час вона являється їх власником на підставі Свідоцтва про право на спадщину за заповітом № 1096 виданого 17 вересня 2012 року Державним нотаріусом Опішнянської державної нотаріальної контори Полтавської області Піскун А.Ю. та Державного акту на право приватної власності на землю серії НОМЕР_3 виданого Ставківською сільською радою Зіньківського району Полтавської області 18 грудня 2001 року.

За життя батько позивача, ОСОБА_3 16 січня 2008 року уклав з Приватним підприємством «Агроекологія» два договори оренди землі строком на 25 років кожен щодо оренди земельної ділянки сільськогосподарського призначення площею 3,3599 га., кадастровий номер НОМЕР_1, що розташована на території Ставківської сільської ради Зіньківського району Полтавської області, та земельної ділянки площею 1,2301 га., кадастровий номер НОМЕР_2, що розташована на території Ставківської сільської ради Зіньківського району Полтавської області, які належали ОСОБА_3 на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії НОМЕР_3 виданого Ставківською сільською радою Зіньківського району Полтавської області 18 грудня 2001 року. Дані договори оренди землі були зареєстровані в Зіньківському районному відділі Полтавської філії ДП "Центру ДЗК при Держкомземі України" про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 21 квітня 2010 року за № 35, та запис від 03 липня 2008 року за № 42 відповідно.

16 січня 2008 року ОСОБА_3 та приватне підприємство "Агроекологія", укладаючи договори оренди землі, дійшли взаємної згоди стосовно всіх істотних умов договору, про що свідчить факт підписання вказаних договорів.

Так, п. 40 договору оренди земельної ділянки площею 3,3599 га., кадастровий номер НОМЕР_1, зареєстрований у Зіньківському районному відділі Полтавської філії ДП «Центру ДЗК при Держкомземі України» про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 21 квітня 2010 року за № 35 та земельної ділянки площею 1,2301 га., кадастровий номер НОМЕР_2, зареєстрований у Зіньківському районному відділі Полтавської філії ДП «Центру ДЗК при Держкомземі України» про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 03 липня 2008 року за № 42, передбачено, що перехід права власності на орендовану земельну ділянку до іншої особи, а також реорганізація юридичної особи-орендаря є підставою для зміни умов або розірвання договору.

У зв'язку з тим, що позивач має наміри самостійно обробляти успадковані вище вказані земельні ділянки, нею були направлені заяви про дострокове розірвання договорів оренди землі до ПП «Агроекологія» з рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. Після цього поштою ОСОБА_2 отримала 2 відповіді від ПП «Агроекологія» за вих. №895 від 17 листопада 2015 року, та вих. №896 від 17 листопада 2015 року на її заяви про дострокове розірвання договорів оренди та укладення угод про розірвання договорів оренди. Із вказаних вище відповідей позивачу стало відомо, що ПП «Агроекологія» відмовляє в розірванні договорів оренди землі мотивуючи це тим, що з переходом права власності на успадковані земельні ділянки вона отримала і обмеження у вигляді обов'язку передати дані земельні ділянки в оренду, а також посилаються на статтю 651 Цивільного кодексу України, а саме: ч. 1, якою передбачено, що зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ч. 4 ст. 32 Закону України «Про оренду землі» (чинної на момент розгляду справи) перехід права власності на орендовану земельну ділянку до іншої особи, а також реорганізація юридичної особи-орендаря не є підставою для зміни умов або розірвання договору, якщо інше не передбачено договором оренди землі.

Пунктом 40 спірного договору оренди землі передбачено, що перехід права власності на орендовану земельну ділянку до другої особи є підставою для зміни або розірвання договору.

Відповідно до ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Як вбачається з ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно зі ст. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Частиною 3 ст. 203 ЦК України передбачено, що волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Як вольова дія, правочин являє собою поєднання волі та волевиявлення. Воля сторін полягає в їхній згоді взяти на себе певні обов'язки, вона повинна бути взаємною, двосторонньою і спрямованою на досягнення певної мети.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку, що наявні підстав для розірвання договору оренди земельної ділянки, укладеного між ОСОБА_3 та приватним підприємством «Агроекологія», оскільки сторони при укладенні договору (п.40) дійшли згоди, що перехід права власності на орендовану земельну ділянку до іншої особи, а також реорганізація юридичної особи-орендаря є підставою для зміни умов або розірвання договору.

Доводи наведені в апеляційній скарзі, що суд першої інстанції помилково та протиправно мотивував своє рішення ст. 31 Закону України «Про оренду землі», посилаючись на те, що за дійсними та реальними обставинами справи орендарем за спірним договором не є фізична особа, а тому відсутня зазначена матеріально-правова підстава для припинення спірного договору, є безпідставними, оскільки дія даного закону поширюється на відносини, пов'язані з орендою землі, при цьому об'єктами оренди є земельні ділянки, що перебувають у власності громадян, юридичних осіб, комунальній або державній власності (ст. 3 Закону), тобто даний закон діє на вказані правовідносини незалежно від форми власності. При цьому ст. 31 даного Закону регулює припинення договору оренди землі. У рішенні суду першої інстанції суд посилається на ч. 3, 4 ст. 31, які визначають загальні правила припинення договору оренди землі, незалежно від правосуб'єктності сторін договору.

Посилання ПП «Агроекологія» на те, що в справі відсутні докази виникнення у позивача прав орендодавця за спірним договором, їх державної реєстрації, а від так - і порушень прав позивача за спірним договором, не є підставою скасування рішення суду оскільки вона успадкувала право власності на земельну ділянку та зареєструвала його у встановленому законом порядку, тоді як згідно правової позиції ВСУ викладеної в Постанові від 11 вересня 2013 року по справі № 6-69цс13 за змістом ст.ст. 215, 216 ЦК України вимога про визнання оспорюваного правочину недійсним та про застосування наслідків його недійсності може бути заявлена як однією зі сторін правочину, так і іншою заінтересованою особою, права та законні інтереси якої порушено вчиненим правочином. Таким чином ОСОБА_2, як власник земельної ділянки, мала право звернутися до суду з відповідним позовом.

Доводи наведені в апеляційній скарзі, що суд першої інстанції помилково визначив правову природу заяви позивача про дострокове розірвання договору оренди землі та послався на цей доказ в мотивувальній частині рішення, що свідчить про неправильні висновки суду щодо дійсних обставин справи, помилкове застосування норм законодавства є необгрунтованими, оскільки при вирішенні спору суд досліджував обставини справи в цілому, в тому числі був встановлений факт звернення ОСОБА_2 до відповідача з вказаною заявою та надання їй відповіді. При цьому вказана заява не розглядалася як підстава задоволення позову.

Посилання ПП «Агроекологія» на ст. 148-1 ЗК України, в тому числі на положення ч. 3 вказаної статті, якою передбачено, що особа, яка набула право власності на земельну ділянку, протягом одного місяця з дня набуття права власності на неї зобов'язана повідомити про це її користувачів, є безпідставними оскільки на момент переходу права власності на дані земельні ділянки до ОСОБА_2 ЗК України не містив даної статті, вона була внесена на підставі Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розмежування земель державної та комунальної власності» від 06 вересня 2012 року, який набрав чинності з 01 січня 2013 року.

Не є підставою для скасування рішення суду доводи особи, що подала апеляційну скаргу стосовно того, що судом не перевірено твердження позивача, що ОСОБА_2 самостійно оброблятиме земельну ділянку, тоді як ПП «Агроекологія» стало відомо, що 16 травня 2016 року позивачем укладено договір оренди спірної земельної ділянки з фермерським господарством «Дамаска агро» строком на 49 років, оскільки на момент укладення договору заочне рішення Зіньківського районного суду Полтавської області від 13 квітня 2016 року вважалося таким, що набрало законної сили.

Відповідно до ч.ч. 1 ст 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Також, колегія суддів звертає увагу, що згідно п. 40 Договору оренди земельної ділянки передбачається можливість розірвання договору у разі переходу права власності на орендовану земельну ділянку до другої особи не залежно від подальшої мети використання даної земельної ділянки новим власником.

За вказаних обставин, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції, який повно встановивши фактичні обставини справи, дав об'єктивну оцінку зібраним у справі доказам, із дотриманням норм процесуального права, вірно застосувавши норми матеріального права, що регулюють спірні правовідносини, та ухвалив рішення, яке відповідає закону.

Керуючись ст.303, п.1 ч.1 ст.307, ст.ст. 308, 314, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Приватного підприємства «Агроекологія» - відхилити.

Заочне рішення Зіньківського районного суду Полтавської області від 13 квітня 2016 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий В.П. Пікуль

Судді: О.І. Обідіна

О.О. Панченко