СОЛОМ`ЯНСЬКИЙ районний суд м. КИЄВА
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
05 травня 2016 року Солом`янський районний суд міста Києва
у складі судді Кицюк В.С.,
за участю секретаря Піддубняк І.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна та визнання права власності, -
В лютому 2016 року позивач звернулася до суду з позовом, в якому просила суд здійснити поділ спільного майна подружжя, а саме визнати за нею право власності на ? частину квартири АДРЕСА_1.
Свої вимоги обґрунтовує тим, що вона перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 22.11.2003 року, шлюб між ними не розірвано.
За час спільного проживання у зареєстрованому шлюбі вони спільно набули: квартиру АДРЕСА_1, що підтверджується договором купівлі-продажу квартири від 19.09.2011 року, яка була оформлена на відповідача.
Вказує, що згоди щодо поділу майна вони не досягли, а тому просила поділити вищевказане майно в судовому порядку.
В судове засідання сторони не з'явились, хоча про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, відповідно до вимог ст.74 ЦПК України.
Разом з тим позивач направив на адресу суду заяву про розгляд справи за її відсутності, зазначивши, що позов підтримує в повному обсязі та проти винесення заочного рішення у справі не заперечує.
Зважаючи на викладене та враховуючи, що в матеріалах справи достатньо доказів для встановлення дійсних взаємовідносин між сторонами, суд вважає за можливе за згодою позивача постановити рішення у справі на підставі наявних доказів в порядку заочного провадження згідно ст. ст.224-226 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.
Статтею 69 СК України передбачено, що дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.
Судовим розглядом встановлено, що 22.11.2003 відділом реєстрації актів громадського стану Заводського районного управління юстиції м. Миколаїва за актовим записом №477, між ОСОБА_1 і ОСОБА_2 було зареєстровано шлюб, який на час розгляду даної справи не розірвано (а.с. 5)
19.09.2011 на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Петровою Т.М., зареєстрованого в реєстрі за №1205, відповідач придбав квартиру за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 7-8)
Вказана квартира складається з двох житлових кімнат, загальною площею 43,00 кв.м., в тому числі жилою площею 27,60 кв.м.
Таким чином, встановлено, що сторони за час спільного проживання у зареєстрованому шлюбі подружжя спільно набули наступне майно: квартиру АДРЕСА_1. Квартира на праві власності зареєстрована за відповідачем - ОСОБА_2, що піжтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речоивх прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно (а.с.43)
Під час відкриття провадження по справі судом було задоволено клопотання позивача та її представника про накладення арешту на спірну квартиру відповідача.
Відповідно до ст.60 СК України майно, набуте подружжям під час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності. Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.
Якщо майно придбане під час шлюбу, то реєстрація прав на нього лише на ім'я одного з подружжя не спростовує презумпції належності його до спільної сумісної власності подружжя.
Статтею 69 СК України передбачено, що дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.
За змістом ч. 1 та ч. 2 ст.372 ЦК України майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. За рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, які мають істотне значення.
У разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором (ст. 70 СК України)
Пунктом 22 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» встановлено, що поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69 - 72 СК та ст. 372 ЦК.
Відповідно до ч.1 ст.71 СК України майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення.
Частиною 3 ст.372 ЦК України встановлено, що у разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється.
Таким чином, враховуючи, що набута сторонами в період шлюбу та ведення спільного господарства квартира АДРЕСА_1 є об'єктом спільної сумісної власності подружжя, доказів про наявність підстав для відступлення від засад рівності часток подружжя жодною із сторін не надано, тому суд дійшов висновку про її поділ між сторонами, виходячи з правил рівності часток подружжя в спільному майні, визнавши за позивачкою і відповідачем право власності - за кожним на ? частину вказаної квартири.
Керуючись ст.ст. 3-4, 10-11, 57-61, 88, 169, 209, 212-215, 218, 224-226 ЦПК України, суд, -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна та визнання права власності задовольнити в повному обсязі.
Припинити право власності ОСОБА_2 на квартиру АДРЕСА_1.
В порядку поділу майна, що є спільною сумісною власністю, визнати за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 кожним окремо право власності на ? частину квартири АДРЕСА_1, яка складається з двох житлових кімнат, жилою площею 27,60 кв. м, загальною площею 47,00 кв. м.
Після набрання рішення законної сили скасувати арешт, накладений ухвалою Солом?янського районного суду м. Києва від 22.02.2016 року на квартиру АДРЕСА_1.
Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, ІПН НОМЕР_2, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1, судовий збір в розмірі 4 132 гривні (чотири тисячі сто тридцять дві) 00 копійок.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку до Апеляційного суду м. Києва через Солом`янський районний суд м. Києва протягом 10 днів з дня проголошення рішення шляхом подачі апеляційної скарги.
Суддя: В.С. Кицюк