РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 січня 2016 року Київський районний суд м.Харкова в складі:

головуючого судді Бородіної Н.М.

за участю секретаря Вітковської О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Харкові цивільну справу за позовом КП «Харківські теплові мережі» до ОСОБА_1, 3-ті особи ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення коштів, -

встановив:

Позивач, КП «Харківські теплові мережі», звернувся у суд з позовом до відповідача, ОСОБА_1, 3-ті особи ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення коштів за безпідставно спожиту теплову енергію за період з 01.10.2012р. по 02.11.2014р. в сумі 5449,75 грн, з урахуванням інфляційних втрат в сумі 3039,96 грн. та 3% річних в сумі 197,26 грн.

В обґрунтування своїх позовних вимог зазначають, що відповідачу на праві власності згідно договору купівлі-продажу належать 1/3 частина нежитлових приміщень цокольного поверху житлового будинку по вул. М.Бажанова, 10 в м. Харкова з централізованою системою опалення, загальною площею 107,8 кв.м. кв.м. Постачання теплової енергії підтверджується актами про підключення до системи централізованого опалення, відповідачу направлялись листи з вимогами про сплату вартості безпідставно спожитої теплової енергії, які залишились без виконання. На підставі викладеного, просить стягнути з відповідача суму заборгованості, з урахуванням 3% річних та інфляційних за весь період прострочення сплати зобовязання.

Відповідач та його представник спочатку у судовому засіданні та у поданих запереченнях, зазначали, що нежитлові приміщеннях по вул. М.Бажанова, 10 в м. Харкова працівниками КП «ХТМ» відключені від центральної системи опалення, потім відповідач змінив свою позицію та вказував, що у нежитлових приміщеннях взагалі відсутнє центральне опалення, тому відсутнє з його боку споживання теплової енергії. До неустойки просив застосувати річний строк позовної давності .

3-ті особи - ОСОБА_2, ОСОБА_3, вказували, що у нежитлових приміщеннях по вул. М.Бажанова, 10 в м. Харкова взагалі відсутнє центральне опалення, тому відсутні підстави для задоволення позову.

Суд заслухавши пояснення представників сторін, відповідача, третіх осіб, свідчення свідків, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.

Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов'язки, регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги», Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року №630.

За визначенням, наданим у ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» житлово-комунальні послуги - це результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил.

Предметом регулювання Закону України «Про житлово-комунальні послуги» є правовідносини, що виникають між виробниками, виконавцями, споживачами у процесі створення, надання та споживання житлово-комунальних послуг. Суб'єктами цього Закону є органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування, власники, виробники, виконавці та споживачі житлово-комунальних послуг (ст. 3).

Відповідно до ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на комунальні послуги (централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо), та інші послуги.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, при цьому такому праву прямо відповідає визначений п. 5 ч. 3 ст. 20 цього Закону обов'язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Матеріали справи свідчать, що власниками нежитлових будівель цокольного поверху №32-1, 32-2, 32-3, 32-4, 32-5 в літ. «А-5» загальною площею 107,8 кв.м., що розташовані за адресою: м.Харків, вул.Бажанова Маршала,10 в період з 20.09.2006р. по 03.11.2014р. були - ОСОБА_1, ОСОБА_3 та ОСОБА_2, по 1/3 частці, що підтверджується договорами купівлі-продажу.

Згідно матеріалів справи, вказані нежитлові приміщення площею 107,8 кв.м., знаходяться в цокольному поверсі житлового пятиповерхового будинку літ. «А-5» по вул. М.Бажанова ,10 в м.Харкові.

За рішенням ХМР №946 від 30.09.2004р. єдиним виконавцем послуг з центрального теплопостачання та підігріву гарячої води по м.Харкову є КП ХТМ.

Звертаючись з позовом до суду КП «ХТМ» зазначає, що відповідачем було безпідставно спожито теплову енергію, оскільки договір він не уклав, вартість безпідставно спожитої теплової енергії , згідно розрахунків позивача, не сплатив.

Позивач просить стягнути суму безпідставно спожитої енергії за період з 01 жовтня 2012 року по 02 листопада 2014 року у розмірі 5449,75 грн., згідно наданого розрахунку (а.с. 58-60), який відповідачем не спростований

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Згідно з актами підключення споживача до джерела теплової енергії № 174/16847-В від 21.10.2012 року, № 174/1395 від 03.10.2013 року, №174/3367 від 28.10.2014 року, КП «ХТМ» було підключено будинок 10 по вул.М.Бажанова в м.Харкові до централізованого опалення та відповідачу разом з усім житловим будинком, надавалась теплова енергія.

За складеними актами №174/6768 від 01.11.2012р., №174/380 від 19.11.2013р. вбачається, що 1/3 частина нежитлових приміщень має систему опалення єдину із системою опалення в житловому будинку. Вказані акти узгоджуються із технічним паспортом на нежитлові приміщення за 2009р., відповідно до якого в приміщеннях мається центральне опалення (а.с.134-136).

Крім того, рішенням Київського районного суду м.Харкова від 15.08.2014р. по справі №2018/18428/2012р. на користь КП «ХТМ» з ОСОБА_1 стягнути кошти за безпідставно спожиту теплову енергію, яка поставлялась до нежитлових приміщень №32-1, 32-2, 32-3, 32-4, 32-5 в літ. «А-5» загальною площею 107,8 кв.м., що розташовані за адресою: м.Харків, вул.Бажанова Маршала,10 в період з жовтня 2007р. по 31.04.2012р. .

Позивачем неодноразово направлялись листи на адресу відповідача з вимогами про сплату за спожиту теплову енергію з рахунками фактурою, що підтверджується листами та чеками на відправлення, однак відповідачем не сплачені.

Заперечуючи проти позовних вимог, відповідач посилається на те, що ним не споживалася теплова енергія, оскільки в нежитлових приміщеннях, які йому належали, як співвласнику не має опалювальних пристроїв, підключених до системи центрального опалювання поверхового житлового будинку.

Дані доводи спростовуються представленими позивачем доказами, а саме: актами обстеження системи теплопостачання обєкта від 02.11.2012 року, 19.11.2013 року, де зазначено, що система опалення нежитлових приміщень є єдиною з системою опалення житлового будинку, а також технічним паспортом за 2009 рік де вказано про наявність в нежитлових приміщеннях центрального опалення, свідченнями світка ОСОБА_4

Посилання відповідача на фальсифікацію документів, наданих в обґрунтування позовних вимог, не підтверджено будь-якими належними та допустимими доказами в розумінні ст.ст. 57-61 ЦПК України. Доказів на спростування доводів позивача суду під час розгляду справи не надано.

Акти обстеження на які посилається відповідач від 27.03.2009р., від 11.02.2014р. та свідчення свідків ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, підтверджують лише відсутність опалювальних приладів у нежитлових приміщеннях, що не є підставою для відмови в задоволені позову, а може свідчити лише про самовільний демонтаж вказаних приладів.

Згідно п. п. 24, 25 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення споживачі можуть відмовитися від отримання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води. Відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється у порядку, що затверджується центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства. Самовільне відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води забороняється.

Відповідно до Порядку відключення окремих житлових будинків від

мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання, затвердженого Наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 22.11.2005 N 4, з метою захисту прав усіх мешканців багатоквартирних будинків передбачено відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води не окремих квартир багатоквартирного будинку з ініціативи їх власників або наймачів, а відключення цілих багатоквартирних будинків з ініціативи споживачів.

Порядком встановлено, що таке відключення відбувається на підставі рішення постійно діючої міжвідомчої комісії, створеної органом місцевого самоврядування або місцевим органом виконавчої влади.

Відключення приміщень від внутрішньо будинкових мереж ЦО і ГВП виконується монтажною організацією, яка реалізує проект, за участю представника власника житлового будинку або уповноваженої ними особи, представника виконавця послуг з ЦО і ГВП та власника, наймача (орендаря) квартири або уповноваженої ними особи.

По закінченні робіт складається акт про відключення

будинку від мереж ЦО і ГВП (додаток 4) і в десятиденний термін

подається заявником до Комісії на затвердження.

Таким чином, єдиною підставою для припинення відповідних нарахувань за спожиту теплову енергію є акт про відключення, який має бути затверджений відповідною Комісією, а при відсутності затвердженого компетентним органом акту, відключення від системи централізованого опалення без дотримання відповідної процедури є самовільним та не звільняє власника приміщень від сплати нарахувань.

Зазначений акт про відключення нежитлових приміщень від систем центрального опалення відсутній.

Згідно витягу з протоколу від 03 жовтня 2007 року міжвідомча комісія Київської районної ради з розгляду питань відключення від мереж ЦО і ГВП нежитлових приміщень і влаштування індивідуальної (автономної) системи теплопостачання надала дозвіл ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_2 на отримання технічних умов та розробку проекту на виконання робіт з відключення від мереж ЦО і ГВП нежитлових приміщень цокольного поверху №32-1, 32-2, 32-3, 32-4, 32-5 загальною площею 107, 8 кв. м. в літ. «А-5» по вул.М.Бажанова, 10 в мХаркові і влаштування індивідуальної (автономної) системи теплопостачання.

19 жовтня 2007 року КП «Харківські теплові мережі» видано ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_2 технічні умови №22/1-4125 на відключення нежитлових приміщень від системи централізовано опалення і облаштування автономної системи теплопостачання .

08 листопада 2007 року КП «Харківські теплові мережі» скасувало технічні умови №22/1-4125 від 19 жовтня 2007 року та видало ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_2 нові технічні умови №22/1-4450, згідно з якими останні зобов'язані були погодити з КП «Харківські теплові мережі» розрахунок теплових загрузок на опалення; проекти системи опалення реконструйованих приміщень. Виготовити проектну документацію у відповідності з діючими нормативними документами, наданими технічними та погодити їх з КП «Харківські теплові мережі». Укласти договір з філією «Харківтеплозбут» КП «Харківські теплові мережі» на поставку теплової енергії у відповідності з актом введення об'єкта в експлуатацію, погодженим проектом і розрахунком теплових загрузок приміщень .

Технічні умови КП «Харківські теплові мережі» №22/1-4125 від 19 жовтня 2007 року виконані не були.

Був здійснений лише робочий проект реконструкції нежитлових приміщень по вул.М.Бажанова, 10, погоджений 30.10.2007р. КП «ХТМ» , відповідно до якого приміщення мають єдину систему опалення із будівлею, а також маються опалювальні прилади (а.с. 86-90).

Посилання відповідача на відсутність договору про надання послуг не є підставою для звільнення від сплати за безпідставно спожиту теплову енергію, оскільки законодавець не ставить в залежність від укладання договору обовязок по сплаті за безпідставно спожиту теплову енергію.

Відсутність договору не є підставою для звільнення відповідача від сплати послуг, які фактично надаються.

На підставі викладеного, заборгованість відповідача за безпідставно спожиту теплову енергію в період з 01.10.2012р. по 02.11.2014р. в сумі 5449,75 грн., підтверджується матеріалами справи, відповідачем не спростована та підлягає стягненню.

Відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Враховуючи, що зобовязання відповідача перед позивачем в сумі 5449,75 грн. на теперішній час не виконано, позивач має право на стягнення з відповідача сум інфляційних нарахувань та 3% процентів річних .

За весь період прострочення сплати зобовязання сума інфляційних складає - 2125 грн 40 коп., 3% річних складають 114 грн. 22 коп. Здійснений позивачем розрахунок є не вірним, оскільки не стосується усього періоду прострочення зобовязання.

Підстав для застосування річного строку позовної давності, суд не вбачає, оскільки позивачем вимог про стягнення неустойки не заявлялось.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 88, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд -

вирішив:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Комунального підприємства Харківські теплові мережі заборгованість в сумі 5449 грн. 75 коп., інфляційні в сумі 2125 грн 40 коп., 3% річних в сумі 114 грн. 22 коп., а також судовий збір в сумі 215 грн. 61 коп.

В решті позову відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення, через суд першої інстанції. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строків для подачі апеляційної скарги.

Суддя Н.М. Бородіна