Справа №597/390/15-ц
Провадження №2/597/27/2016
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" січня 2016 р. Заліщицький районний суд Тернопільської області

в складі головуючого Дудяка С.В.

з участю секретаря Богдана В.М.

представника позивача ОСОБА_1

представника відповідачки ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання недійсним заповіту,

в с т а н о в и в :

Представник позивача ОСОБА_3 ОСОБА_1 в позовній заяві та в судовому засіданні просить суд визнати недійсним заповіт складений ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4, посвідчений Подільською сільською радою Заліщицького району 08.08.2014 року та зареєстрований в реєстрі за №216, покликаючись на те, що померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_5 являється дружиною позивача. Після її смерті він звернувся до Заліщицької державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, де дізнався, що ОСОБА_4 звернулась до суду з позовом до нього про визнання права власності на спадкове майно після смерті його дружини. Також позивачу стало відомо, що ОСОБА_4 являється спадкоємицею за заповітом після смерті ОСОБА_5 Даний факт обурив позивача, оскільки він певен, що його покійна дружина не могла скласти такого заповіту, так як він складений за місяць до її смерті, а вона в цей час тяжко хворіла та не мала змоги самостійно пересуватись. З будинку ОСОБА_5 зовсім не виходила, навіть не підводилась з ліжка і позивач впевнений, що до неї ніхто посвідчувати заповіт не приходив.

Крім цього представник позивача також наполягає на тому, що в ОСОБА_5 не було жодних підстав складати заповіт на користь ОСОБА_4, оскільки протягом всього її літнього життя догляд за нею здійснювала її невістка ОСОБА_6 Однак, все ж таки припускає, що якщо померла і склала такий заповіт то можливо в той момент вона не усвідомлювала значення своїх дій, або взагалі підпис на заповіті зроблено не її рукою.

При наведених обставинах, представник позивача вважає, що заповіт, який складений ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 необхідно визнати недійсним, тому за вирішенням даного питання звернувся до суду з даним позовом.

Представник відповідачка ОСОБА_4 ОСОБА_2 в судовому засіданні позову не визнав, впевнений, що ОСОБА_5 за життя розпорядилась належним їй майном так, як вважала за потрібне. Також вважає, що даний позов не відповідає фактичним обставинам, не підтверджений доказами, повністю надуманий, а тому в його задоволенні слід відмовити за його безпідставністю.

Заслухавши пояснення представників сторін, свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги до задоволення не підлягають, виходячи з таких підстав:

згідно ст.1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Згідно заповіту від 08.08.2014 року, посвідченого секретарем Подільської сільської ради ОСОБА_11 та зареєстрованого в реєстрі за №216 ОСОБА_5 на випадок своєї смерті заповіла все належне їй майно ОСОБА_4

Заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин (ст.1235 ч.1 ЦК України).

Відповідно до положень ст.1247 ЦК України заповіт складається у письмовій формі, із зазначенням місця та часу його складання, має бути особисто підписаний заповідачем та має бути посвідчений нотаріусом або іншими посадовими, службовими особами.

Відповідно до ст.1251 ЦК України, якщо у населеному пункті немає нотаріуса, заповіт, крім секретного, може бути посвідчений уповноваженою на це посадовою особою, службовою особою відповідного органу місцевого самоврядування.

При посвідченні заповіту 08.08.2014 року від імені ОСОБА_5 яким вона заповіла все своє майно ОСОБА_4 секретарем Подільської сільської ради ОСОБА_11 в повній мірі виконано приписи передбачені ст.1247 ЦК України.

Згідно вимог ст.1248 ЦК України на прохання заповідачки заповіт з її слів записано за допомогою загальноприйнятих технічних засобів в тексті якого вказано, що заповіт прочитано в голос заповідачкою і підписаний особисто.

Згідно висновку судово-почеркознавчої та судово-технічної експертиз документів №307/308/15-22 від 28.10.2015 року підписи від імені ОСОБА_5 у двох примірниках заповіту, укладеного 08.08.2014 року та посвідченого Подільською сільською радою, виконано рукописним способом, без технічної підготовки до їх виконання. Дані підписи виконано ОСОБА_5 під впливом збиваючих факторів, серед яких (імовірно) допомога іншої особи.

Відповідно до довідки №75 виданої 21.05.2015 року Товстенською районною комунальною лікарнею ОСОБА_5 05.11.2013 року була оглянута лікарем - офтальмологом. Згідно записів в амбулаторній карточці хвора прооперована з приводу глаукоми правого ока, після операції гострота зору на правому оці - 0. Також вбачається, що хвора була прооперована на лівому оці з приводу катаракти, після операції гострота зору на лівому оці - 0,3.

Аналізуючи дані докази, суд приходить до переконання, що з огляду на вищевказані значення гостроти зору ОСОБА_5 була фактично незрячою особою, тому можливо і потребувала при виконанні підпису на заповіті допомоги іншої особи.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_11 пояснила суду, що приходила на прохання ОСОБА_5 до неї додому для складання останньою заповіту на користь ОСОБА_4 Тоді ж на вимогу покійної і її чоловік - позивач ОСОБА_3 також склав заповіт на ім'я ОСОБА_4, однак після смерті дружини склав новий заповіт, яким заповів все належне йому майно іншій особі. Одночасно свідок зазначила, що підписи на заповіті ОСОБА_5 виконувала власноручно і при цьому був присутній позивач.

Свідок ОСОБА_8 пояснила суду, що спершу покійна ОСОБА_5 мала намір скласти заповіт на її ім'я, так як вона приносила їй та її чоловіку харчі, оскільки вони були немічні, однак вона відмовилась, вважаючи це неправильним, з огляду на наявність у ОСОБА_5 невістки та внуків. Свідок вважає, що її відмовою скористалась ОСОБА_4 та вмовила ОСОБА_5 скласти на її ім'я заповіт. Присутньою свідок при складанні заповіту не була, однак знає про його існування.

Свідки ОСОБА_9 та ОСОБА_10 ствердили суду, що померла ОСОБА_5 в останні роки свого життя мала дуже поганий зір, була фактично незрячою особою. Відносно спірного заповіту свідки не надали суду жодних пояснень, оскільки їм про нього нічого не відомо.

Відповідно до ст.319 ЦК України власник майна вправі розпоряджатися своїм майном на власний розсуд, вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Суд вважає, що заповідачка мала право розпорядитись належним їй майном в такий спосіб в який вона це зробила, склавши на ім'я ОСОБА_4 заповіт 08.08.2014 року.

Підстави, які навів представник позивача в позовній заяві та озвучив в судовому засіданні для визнання заповіту недійсним, суд вважає надуманими і такими, що не заслуговують на увагу, оскільки вони спростовуються показами свідка ОСОБА_11 та висновком судово-почеркознавчої та судово-технічної експертиз документів.

А, тому, виходячи з наведеного, суд приходить до переконання, що в задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання недійсним заповіту слід відмовити за його безпідставністю, оскільки даний заповіт не являється нікчемним, тобто складеним з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення та в судовому засіданні встановлено, що волевиявлення заповідачки було вільним і відповідало її волі.

Керуючись ст.ст.10, 11, 60, 209, 212-215, 218 ЦПК України, ст.ст.319, 1233, 1235, 1247-1248, 1251 ЦК України, суд

в и р і ш и в:

В задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання недійсним заповіту відмовити повністю за безпідставністю позовних вимог.

На рішення може бути подано апеляцію, яка подається апеляційному суду Тернопільської області через Заліщицький районний суд протягом 10 днів з дня проголошення рішення.

Суддя

С. В. Дудяк