РІШЕННЯ

іменем України

"25" жовтня 2016 р. 145/1508/16-ц

2/145/792/2016

Тиврівський районний суд Вінницької області в складі

головуючого судді Ратушняка І. О.

при секретарі Тихій О.Н.

за участю представників позивача ОСОБА_1, ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3,

відповідача ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Тиврів цивільну справу за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про зменшення розміру аліментів,

встановив:

ОСОБА_5 звернувся до суду із позовом, в якому вказує, що за рішенням Тиврівського районного суду Вінницької області від 21.01. 2016 р. з нього було стягнуто на користь ОСОБА_4 аліменти на утримання синів ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі 800 грн. на кожну дитину, щомісячно, починаючи з 02.11.2015 р. до їх повноліття.

З моменту прийняття рішення сімейний стан позивача змінився, він перебуває у шлюбі, в якому народився його син ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3 Внаслідок чого, дружина позивача та малолітній син перебувають у нього на утриманні, залишок коштів після сплати аліментів не забезпечують важливіші життєві потреби та ставить позивача та його сім'ю у скрутне матеріальне становище, син позивача, що нещодавно народився, виявився менш забезпеченим, ніж діти, що отримують аліменти.

Змінився матеріальний стан позивача, у нього народився син, внаслідок цього дружина позивача не працює та здійснює за дитиною догляд, фактично дружина та дитина перебувають лише на утриманні позивача, а тому після сплати аліментів на утримання двох синів не залишається коштів, що забезпечують мінімальні життєві потреби.

Позивач не має постійної, стабільної та офіційної роботи, на життя заробляє тимчасовими роботами, підзаробітками, майна у власності позивача немає, стан здоров'я позивача негативний. На утриманні у дружини позивача перебуває ще син від першого шлюбу - ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_4, батько якого помер.

Матеріальний стан позивача на даний час не дає можливості сплачувати аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 1600 грн., оскільки змінився його матеріальний стан як платника аліментів, оскільки він не має постійної, офіційної роботи, в той час позивач не має доходів необхідних та достатніх для утримання не лише себе але й своїх трьох синів та дружини, яка в даний час знаходиться в декретній відпустці по догляду за дитиною. Як наслідок позивач змушений був виїхати в Росію для пошуку високооплачуваної роботи, а тому не має можливості сплачувати аліменти саме в такому розмірі, в якому вони були встановлені судовим рішенням.

Розмір аліментів в сумі по 500 грн. на утримання дітей є приближеним до 30% прожиткового мінімуму (459,30 грн.) на дитину віком від 6 до 18 років, встановленого ЗУ "Про державний бюджет України на 2016 рік". Отже, зменшення розміру аліментів на утримання дітей до суми 500 грн. не може погіршити матеріальне становище синів сторін. Окрім цього, мінімальний розмір аліментів на дитину, відповідно до вимог ст.182 ч.2 СК України, не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Просить зменшити розмір аліментів, що стягуються з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 на підставі рішення Тиврівського районного суду Вінницької області від 21 січня 2016 року по цивільній справі № 145/1716/15-ц на утримання дітей - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_6 в твердій грошовій сумі з 800 грн. до 500 грн. на кожного до досягнення повноліття, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з набранням рішення суду законної сили, щомісячно.

В судовому засіданні представники позивача ОСОБА_1 та ОСОБА_2 позовні вимоги підтримали, просять позов задоволити з підстав, викладених у позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_4 та її представник ОСОБА_10 позов не визнали, пояснили, що при прийняті рішення про стягнення аліментів 21.01.2016 р. позивач вже перебував у шлюбі із ОСОБА_1 та мав сина ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3, дані обставини враховані при прийнятті рішення, а тому з того часу сімейний та матеріальний стан його не змінився і зменшувати розмір аліментів немає підстав.

Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 ЦК. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Відповідно до вимог ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цю Кодексом.

Судом встановлено, що рішенням Тиврівського районного суду Вінницької області від 21 січня 2016 року із ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 вирішено стягувати аліменти на утримання дітей ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_5, та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_6, в розмірі 800 грн. на кожну дитину, щомісячно, починаючи з 02.11.2015 р., до їх повноліття.

При винесенні даного рішення судом враховано обставини, на які посилається позивач, як на підтвердження своїх позовних вимог, а саме: він перебуває у шлюбі з 08.10.2015 р., в якому народився його син ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3, працює в Росії. Інших підстав позивачем ОСОБА_5 та його представниками не наведено та в судовому засіданні не встановлено.

Враховуючи викладене, суд вважає, що підстав для зменшення розміру аліментів немає, а тому в задоволенні позову відмовляє.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 212, 213, 214, 215 ЦПК України, ст.ст.180, 182, 192 СК України,

вирішив:

В задоволенні позову відмовити.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана до Апеляційного суду Вінницької області через Тиврівський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя І.О.Ратушняк