Провадження номер 2/741/539/16
Єдиний унікальний номер 741/1311/16
РІШЕННЯ

іменем України

28 жовтня 2016 року м. Носівка

Носівський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого судді Дикого В.М.,

з участю секретаря с/з ОСОБА_1,

позивача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Носівського районного суду Чернігівської області цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 міської ради Чернігівської області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 подала до Носівського районного суду Чернігівської області позовну заяву до ОСОБА_3 міської ради Чернігівської області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування. Свої вимоги позивач обґрунтовувала тим, що 16 серпня 2007 року померла її баба по батьковій лінії ОСОБА_4. Батько позивача помер 31 жовтня 2004 року. Вона є спадкоємцем ОСОБА_4 за правом представлення. Після смерті баби відкрилася спадщина на земельну ділянку площею 0,1509 га для ведення особистого підсобного господарства, розташовану та території ОСОБА_3 міської ради Чернігівської області, яка належала спадкодавцеві на підставі державного акта серія ЧН №000904. Спадщину позивач прийняла, подавши заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори. Однак, нотаріус відмовила позивачеві у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку у звязку з тим, що в державному акті допущені порушення, а саме: він не скріплений печаткою ОСОБА_3 міської ради. Саме тому позивач звернулася до суду з позовом про визнання за нею права власності на земельну ділянку в порядку спадкування після смерті ОСОБА_4

У судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги з підстав, викладених у змісті позову, просила їх задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_3 міської ради Чернігівської області в судове засідання не з'явився. Міський голова направив до суду заяву, у якій не заперечував проти задоволення позову та просив справу розглянути без участі представника міської ради.

Вислухавши пояснення позивача, дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд робить нижченаведений висновок.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 на підставі державного акта серія ЧН №000904 була власником земельної ділянки площею 0,1509 га, кадастровий №:01:008:0391, для ведення підсобного селянського господарства, яка знаходиться на території ОСОБА_3 міської ради Чернігівської області, що підтверджується копією державного акта (а. с. 9).

16 серпня 2007 року померла ОСОБА_4, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а. с. 5).

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 за життя заповіту не складала, що підтверджується інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) (а. с. 34). Отже, спадкування після її смерті здійснюється за законом.

У судовому засіданні встановлено, що 31 жовтня 2004 року помер батько позивача ОСОБА_5, що підтверджується копіями свідоцтва про смерть (а. с. 5), свідоцтва про народження ОСОБА_6 (а. с. 6), свідоцтва про укладення шлюбу між ОСОБА_7 та ОСОБА_6 (а. с. 6).

ОСОБА_4 була матірю ОСОБА_5, що підтверджується копією витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження (а. с. 7).

Відповідно до ч. 1 ст. 1266 ЦК України внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини.

Отже, ОСОБА_2 є спадкоємцем ОСОБА_4 за правом представлення після батька ОСОБА_5

Із матеріалів спадкової справи №87/2016 убачається, що ОСОБА_2 прийняла спадщину після смерті ОСОБА_4, подавши заяву про прийняття спадщини (а. с. 19-33).

У судовому засіданні встановлено, що правовстановлюючий документ на земельну ділянку не відповідає вимогам законодавства, а саме: на ньому відсутня печатка органу, який його видав, а тому позивачеві відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, що підтверджується постановою нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 681/02-31 від 30 серпня 2016 року.

Із матеріалів цивільної справи вбачається, що на спірну земельну ділянку виготовлена технічна документація (а. с. 10-11).

Відповідно до статті 41 Конституції України та п. 2 ч. 1 ст. 3, ст. 321 ЦК України ніхто не може бути позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні, крім випадків, встановлених Конституцією та законом.

Згідно з ч. 2 ст. 318 ЦК України усі субєкти права власності є рівними перед законом.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Ураховуючи вищевикладені обставини та правові норми, суд робить висновок, що позов підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 174, 208, 209, 212-215 ЦПК України, суд

РІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, як спадкоємцем за законом після смерті ОСОБА_4, яка померла 16 серпня 2007 року, право власності на земельну ділянку площею 0,1509 га, кадастровий №:01:008:0391, розташовану на території ОСОБА_3 міської ради Чернігівської області по вул. Перемоги, 24, з цільовим призначенням для ведення підсобного селянського господарства, вартістю 79532,62 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя В.М. Дикий