Дата документу 01.11.2016
ЄУ № 420/1122/16-ц
Провадження №2/420/584/16
У Х В А Л А

01 листопада 2016 року смт. Новопсков

Луганської області

Суддя Новопсковського районного суду Луганської області Стеценко О.С., розглянувши клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору по цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до Новопсковського районного суду Луганської області зпозовною заявою, в якій просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 01.09.2012 Новопсковським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Новопсковського РУЮ Луганської області, актовий запис № 41.

В своєму клопотанні позивач просить звільнити її від сплати судового збору при зверненні досуду з даним позовом, посилаючись на те, що вона має на своєму утриманні неповнолітню дитину, є внутрішньо-переміщеною особою, її дохід складає допомога переміщеним особам на проживання, яка є меншою ніж прожитковий мінімум на особу. Коштів, що отримує позивач вистачає лише для забезпечення мінімального харчування та першочергових потреб дитини, тому на даний час вона знаходиться в скрутному матеріальному становищі і не має змоги сплатити судовий збір.

Відповідно до ч. 2 ст. 79 ЦПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Відповідно до ч. ч.1,2 ст. 8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Як роз'яснив Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в п. 29 своєї Постанови від 17.10.2014 № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», відповідно до ст. 8 Закону № 3674-УІ та ст. 82 ЦПК України єдиною підставою для відстрочення сплати судового збору є врахування судом майнового стану сторони. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно зі статтею 10 ЦПК повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод (РИМ, 4.ХІ.1950), рекомендація щодо заходів, які полегшують доступ до правосуддя № R (81 )7 прийнята Комітетом міністрів Ради Європи 14 травня 1981 року та практика Європейського суду з прав людини під час застосування цієї Конвенції не визнають необхідність сплати судових витрат обмеженням права доступу до суду. Разом із тим, ураховуючи положення пункту 1 статті 6 Конвенції та прецедентну практику Європейського суду з прав людини (зокрема, рішення від 19 червня 2001 року у справі Креуз проти Польщі" сплата судового збору не повинна перешкоджати доступу до суду, ускладнювати цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди самій суті цього права, та має переслідувати законну мету.

Враховуючи те, що позивач має на своєму утриманні неповнолітню дитину, є внутрішньо-переміщеною особою, її дохід складає лише допомога переміщеним особам на проживання, яка є меншою ніж прожитковий мінімум на одну особу, тому на даний час позивач знаходиться в скрутному матеріальному становищі і не має змоги сплатити судовий збір.суд вважає за можливе звільнити позивача від сплати судового збору.

Керуючись ст. 79 ЦПК України, ст. 8 Закону України «Про судовий збір», суддя

УХВАЛИВ:

Звільнити ОСОБА_1 від сплати судового збору при зверненні до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О.С. Стеценко