Справа № 222/1358/16-ц
Провадження 2/222/352/2016
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 жовтня 2016 року Володарський районний суд Донецької області в складі:

судді: Доценко С.І.,

при секретарі: Болбат Н.І.,

за участю:

представника позивача: ОСОБА_1,

відповідача: ОСОБА_2,

представника відповідача: ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в смт. Нікольське цивільну справу за позовом:

ОСОБА_4

до

ОСОБА_2

про стягнення суми боргу, -

в с т а н о в и в:

Позивач звернулась до суду з зазначеним позовом, в якому просить стягнути з відповідача суму боргу в розмірі 40 000 гривень.

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що відповідно до розписки від 16.05.2012 року відповідач по справі ОСОБА_2 зобов'язалась виплатити їй за будинок три тисячі доларів. До теперішнього часу відповідачка гроші, навить частково, не повернула, тому вона вимушена звертатись до суду з позовом про стягнення з ОСОБА_2 боргу і, враховуючи офіційний курс іноземної валюти, просить стягнути з відповідачки 40000 гривень. Також просить стягнути сплачений судовий збір.

Позивачка ОСОБА_4 та її представник в судовому засіданні підтримала позовні вимоги та суду пояснили, що відповідачка є її рідною сестрою , яка раніше мала прізвище ОСОБА_2, а тепер ОСОБА_2 після одруження. Позивачка, так як сама доглядала батьків до смерті,та своїм коштом ховала їх, без допомоги інших сестер, в спадщину від батьків отримала батьківський будинок в АДРЕСА_1. Права власності на себе вона у встановленому порядку на цей будинок не оформлювала, лише прийняла його в спадщину, проживаючи із спадкодавцями на момент їх смерті однією сім'єю. ОСОБА_4 хотіла продати батьківський будинок, однак їхня сестра Боярченко відмовила її від продажу будинку і попросила, надати будинок для проживання з подальшим викупом сестрі ОСОБА_2, тому що їй ніде було жити із сім'єю. ОСОБА_2 не заперечувала. В 2012 році позивач погодилась і відповідач стала проживати в будинку та надала розписку , в якій зобов'язалась виплатити позивачу гроші за будинок в сумі 3000 доларів США. Борг зобов'язалась віддавати частками із орендної плати за землю. Договір купівлі-продажу будинку не укладався та нотаріально не посвідчувався. Але ж до теперішнього часу зобов'язання не виконала, а тому просить стягнути з неї на її користь за розпискою 40000 гривень.

Відповідачка та її представник ОСОБА_3 в судовому засіданні проти позову заперечували. Відповідачка суду пояснила, що після смерті батьків у 2007 році вона прийшла жити в батьківський будинок, так як їй не було де жити. Сестра наполягла на укладенні розписки, тому що вважала будинок своєю спадщиною. В 2012 році на її вимогу відповідач написала розписку про те що за будинок має сплатити сестрі 3000 доларів США. Частково вона сплачувала, але ж сестрі було мло і вона навіть сплачені кошти не зарахувала в сплату. Враховуючи що ніякого договору купівлі-продажу будинку не оформлювалось у встановленому законом порядку, то розписка немає ніякої юридичної сили. На теперішній час вона одружилась і вона має де проживати, а тому цей будинок їй непотрібний. Сплачувати кошти за нього відмовляється.. Просить відмовити в задоволенні позову.

Вислухавши сторони, дослідивши наявні в справі докази, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню із наступних підстав.

Відповідно до ст.3 ЦПК України кожна особа має право звернутись до суду за захист ом своїх порушених , невизнаних або оспорюваних прав.

Згідно з положеннями ст. 11ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб , поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, що беруть участь у справі.

Відповідно до ст. 10,60 ЦПК України обов'язок доказування в цивільному судочинстві покладений на сторони і кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень

Судом встановлено на підставі письмової розписки від 16.05.2012 року та це не заперечувалось сторонами, що відповідачкою, яка на той час носила прізвище «ОСОБА_2» була складена розписка про те що вона зобов'язується виплатити ОСОБА_4 гроші в сумі 3000 доларів за будинок. . Борг зобов'язалась погашати за рахунок пайових грошей.

Із пояснень сторін судом встановлено, що в розписці мова йде за батьківський будинок по АДРЕСА_1, який належав батьку сторін ОСОБА_6.

Згідно копії свідоцтва про шлюб ОСОБА_2 29.10.2015 року одружилась з ОСОБА_7 та прийняла прізвище чоловіка «ОСОБА_2».

На підставі свідоцтва про смерть НОМЕР_1 від ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_1, про що зроблений відповідний запис про смерть за №33 Старченковоською сільською радою.

На момент смерті , відповідно до свідоцтва про право приватної власності за ОСОБА_6 зареєстроване право власності на б/н будинок по АДРЕСА_1.

Позивачем та її представником не надано суду доказів про те що вона прийняла в спадщину спірний будинок та отримала на нього право власності у встановленому ст.182, 331 ч.2 ЦК України, які пов'язують виникнення права власності на об'єкти нерухомості з моментом державної реєстрації, і що на момент укладення розписки вона як власник майна мала право розпоряджатись ним на свій розсуд.

Позивачем також не надано доказів на підтвердження того, що зобов'язання відповідача грунтується на договорі купівлі-продажу спірного будинку, а із наданої відповідачем інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо суб'єкта від 03.10.2016 року ніяких речових прав на нерухоме майно за ОСОБА_2 не зареєстровано.

Зобов'язанням є правовідносини, в яких одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь іншої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку (ст. 509 Цивільного кодексу України).

Зобов'язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 Цивільного кодексу України. Зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Із положень ст.11 ЦК України вбачаться, що цивільні права та обов2язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства , а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але ж за аналогією породжують цивільні права та обов'язки.

Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків зазначені договори та інші правочини, створення літературних, художніх творів та інших результатів інтелектуальної власності, завдання майнової чи моральної шкоди, інші юридичні факти.

Ст.14 ЦК України передбачено порядок виконання цивільних обов'язків, якою встановлено, що цивільні обов'язки виконуються в межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Особа не може бути примушена до дій , вчинення яких не є обов'язковим для неї.

Із досліджених доказів вбачається, що у відповідача не виникло зобов'язань щодо сплати позивачу зазначених у розписці сум, тому що умовою виникнення зобов'язання був перехід права власності на батьківський будинок до відповідача ОСОБА_2, який у встановленому законом порядку не відбувся, правочини щодо будинку між сторонами у встановленому законом порядку не укладались. Більш того, зазначений будинок до тепер зареєстрований за померлим батьком сторін ОСОБА_6 будинку і позивач не набула сама права власності на цей будинок, а тому на момент складання розписки і по теперішній час позивач не мала права розпоряджатися ним шляхом відчуження.

Укладений між сторонами правочин не відповідає вимогам 203, 209, 210 ЦК України і відповідно до ст.215 ч.2 ЦК України є нікчемним, і не створює ніяких юридичних наслідків для сторін, відповідно до ст.216 ч.1 ЦК України..

Зазначені обставини є підставою для відмови в задоволенні позову.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 3,10,11,60 209, 212-215 ЦПК України, 11,14, 209,210, 215,509,181,331ч2 ЦК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Відмовити в задоволенні позову ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про стягнення суми боргу за розпискою від 16.05.2012 року.

Повний текст рішення виготовлений 04.11.2016 року.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Донецької області через Володарський районний суд Донецької області шляхом подання апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його проголошення. Особам, які не були присутніми під час проголошення рішення, однак брали участь у справі - в той самий строк з дня отримання копії рішення.

Суддя С.І. Доценко