Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/4767/15-ц
Провадження №: 2/332/60/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 січня 2016 р. Заводський районний суд м. Запоріжжя в складі: головуючого судді Ретинської Ю.І., за участю секретаря Іванової Д.В., прокурорів Дадашева С.Ф., Ахмедової М.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа орган опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської рад по Заводському району про позбавлення батьківських прав та встановлення опіки і піклування, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 у листопаді 2015 року звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав відносно ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_5, ОСОБА_8,ІНФОРМАЦІЯ_6 та встановлення опіки та піклування над дітьми. В обґрунтування позовних вимог позивач вказала, що її рідний брат ОСОБА_9 30.12.2005 року одружився із ОСОБА_2. В їх родині народилося шестеро дітей. ІНФОРМАЦІЯ_12 брат помер. З цього часу відповідач ОСОБА_2 стала зловживати спиртними напоями, приводити до дому сторонніх людей, винесла з квартири та пропила всі меблі, санвузли, пічку, дитячі речі та їх одяг. Квартира повністю занедбана, спустошена. Сама вона постійно бродяжить. Крім того, вона повністю ухилилася від виконання своїх батьківських обов'язків: не піклується про фізичний та духовний розвиток дітей, їх навчання, не забезпечує необхідним харчуванням, медичним доглядом, що негативно впливає на їх фізичний та загальний розвиток.

Позивач у судовому засіданні підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити з підстав, наведених у позовній заяві.

Відповідач у судовому засіданні на початку позов не визнавала, в подальшому позов визнала та пояснила, що вона не має можливості дбати про дітей, адже не працює, квартира, де вона мешкає, не придатна для проживання, там немає меблів, плити, санвузла, на даний час вона проживає на дачі, але і там немає належних умов для проживання дітей. З дітьми спілкується рідко, з Новим роком та Різдвом не поздоровляла. Бачитись з дітьми їй ніхто не забороняє.

Представник третьої особи в судовому засіданні просила суд позов задовольнити в повному обсязі, адже ОСОБА_2 тривалий час веде аморальний спосіб життя, схильна до вживання спиртних напоїв, тривалий час з дітьми не проживає, їх вихованням не займається, матеріально не допомагає, не створила належних умов для проживання дітей, не проявляє відносно них батьківського піклування.

Прокурор в судовому засіданні підтримав позовні вимоги щодо позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 щодо її дітей, зазначивши, що позбавлення відповідача батьківських прав буде відповідати інтересам дітей.

На підставі ст. 171 СК України ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 висловили свою думку щодо місця їх проживання, зазначивши, що вини хочуть проживати разом із тіткою ОСОБА_1. Крім того, суду пояснили, що вони вже давно проживають разом із тіткою, вона про них дбає, а мати приїжджає та дзвонить рідко, про них не дбає.

Суд, вислухавши пояснення сторін по справі, думку дітей, вивчивши і дослідивши письмові матеріали справи, аналізуючи і оцінюючи надані докази, приходить до висновку, що позов обґрунтований, але підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що 30.12.2005 року був укладений шлюб між ОСОБА_9 та ОСОБА_2 (а.с.13). В їх родині народилося шестеро дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_5, ОСОБА_8,ІНФОРМАЦІЯ_6 (а.с.7-12).

ІНФОРМАЦІЯ_12 ОСОБА_9 - помер (а.с. 14).

Згідно з положеннями ст. 164 ч.1 п.2 СК мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов'язками.

Відповідно до вимог ст. 164 Сімейного Кодексу України, Конвенції про права дитини позбавлення батьківських прав - це спосіб захисту прав та інтересів дитини. Тому у кожному випадку треба виявити і оцінити позитивний результат у долі дитини, який має настати.

Під час обстеження умов проживання ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 від 29 вересня 2015 року було встановлено, що в квартирі умов для розвитку та проживання дітей не створено, немає окремих спальних місць, письмового столу, ванни, речей, одягу. В квартирі антисанітарія, скрізь бруд, сміття, павутиння, стійкий сморід. Також, була проведена бесіда з матір'ю, яка повідомила, що вона буде наводити порядок в своїй квартирі та виправить свою поведінку (а.с. 75).

Однак, під час обстеження умов проживання ОСОБА_2 за вищезазначеною адресою від 20 жовтня 2015 року вдома нікого не було, двері були відчинені, оскільки немає вхідних замків. В квартирі антисанітарія, скрізь бруд, пил, сміття, недопалки, пляшки, павутиння, стійкий неприємний запах, брудні та зламані меблі (2 дивани та шафа). В квартирі не має дитячого одягу, речей, засобів гігієни, шкільного приладдя, продуктів харчування (а.с. 64).

Згідно відповіді заступника голови районної адміністрації по Заводському району № 1950/01-13 від 06.10.2015 року за місцем проживання ОСОБА_2 в квартирі АДРЕСА_1 водо-, газо- та електропостачання відключене за несплату (16-17).

З пояснень відповідача вбачається, що і на даний час в квартирі умови проживання не покращилися, що свідчить про те, що ОСОБА_2 веде асоціальний образ життя і не намагається змінити це становище.

Через відповідну поведінку ОСОБА_2 було припинено виплату державної допомоги на дітей одиноким матерям (а.с. 77).

ОСОБА_2 була ознайомлена щодо відповідальності за ухилення від виконання батьківських обов'язків 19.10.2015 року (а.с. 76).

Незважаючи на це, відповідно до постанови Заводського районного суду м. Запоріжжя від 17.11.2015 року ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП та призначено адміністративне стягнення у вигляді попередження (а.с.60).

Нехтування відповідачем ОСОБА_2 своїми батьківськими обов'язками також підтверджується характеристиками виданими на ім'я ОСОБА_4 - учениці 8-А класу ЗОШ № 41 м. Запоріжжя, ОСОБА_3 - учня 9-А класу ЗОШ І-ІІІ ступенів № 41 м. Запоріжжя, ОСОБА_5 - учениці 6-А класу ЗОШ І-ІІІ ступенів № 75 ЗМР Запорізької області, ОСОБА_6 - учня 3-А класу ЗОШ І-ІІІ ступенів № 75 ЗМР Запорізької області, згідно яких мати досягненнями дітей не цікавиться, до школи не приходить, діти перебувають під наглядом тітки (а.с. 18-21).

Органи опіки та піклування Заводської районної адміністрації м. Запоріжжя надали суду висновок про доцільність позбавлення батьківських прав відповідача відносно ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_5, ОСОБА_8,ІНФОРМАЦІЯ_6 (а.с. 59).

Відповідно до ст.12 Закону України „Про охорону дитинства" від 26.04.2001р. на батьків покладається відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Батьки несуть відповідальність за невиконання та ухилення від виконання батьківських обов'язків відповідно до закону.

Таким чином судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що є всі підстави для позбавлення відповідача ОСОБА_2 батьківських прав на підставі п.2 ч.1 ст.164 Сімейного кодексу України, оскільки вона веде асоціальний спосіб життя, ухиляється від виконання обов'язків по вихованню дітей, при тому, що має на те реальну можливість та не вчиняє відповідних дій і це є актом її свідомої поведінки. Крім того, суд приходить до висновку, що позбавлення відповідача батьківських прав сприятиме позитивному результату у долі дітей.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог в частині зобов'язання органу опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської рад по Заводському району надати подання про призначення позивача опікуном над малолітньою дитиною та піклувальником над неповнолітніми дітьми, суд ґрунтується на тому, що позивач не зазначила, що цим органом порушені її права, які саме були порушені права і що є підстави для примусового покладення на орган опіки та піклування такого обов'язку. Крім того, зазначений орган не залучений до участі в справі у якості відповідача, отже не може бути зобов'язаний рішенням суду до вчинення будь-яких дій.

У відповідності до положень ст. 61 ЦК України, встановлення опіки над малолітньою особою та піклування над неповнолітньою особою віднесено до компетенції органів опіки та піклування.

Відповідно до вимог частин 3 та 4 статті 60 ЦК України, встановлення опіки над малолітньою особою та піклування над неповнолітньою особою судом, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування. У такому випадку суд призначає опікуна або піклувальника за поданням органу опіки та піклування.

Статтею 243 СК України визначено, що опіка, піклування встановлюється над дітьми-сиротами і дітьми, позбавленими батьківського піклування.

У зв'язку із тим, що лише під час розгляду зазначеної цивільної справи вирішується питання про позбавлення ОСОБА_2 її батьківських прав щодо шістьох дітей, а дане рішення має набрати законну силу, тому вирішення питання про встановлення опіки та піклування є передчасним. Крім того, до суду не надходило відповідне подання.

Керуючись ст.ст.164, 165 СК України, ст.12 Закону України „Про охорону дитинства", ст.ст.10, 60, 88, 209, 212, 214-215 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Позбавити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_11 батьківських прав відносно неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та відносно малолітніх дітей ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_5, ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_6.

В іншій частині позов залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Запорізької області через Заводський районний суд м. Запоріжжя шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення.

Повний текст рішення виготовлений 27.01.2016 року.

Суддя Ю.І. Ретинська