Справа № 2-61/2002
Провадження № 22-ц/779/344/2016
Головуючий у 1 інстанції Федів Л.М.
Суддя-доповідач ОСОБА_1
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2016 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючої Горейко М.Д.

суддів: Бойчука І.В., Проскурніцького П.І.

секретаря Драганчук У.М.

з участю представників сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за заявою ОСОБА_2, від імені якої діє ОСОБА_3, про поновлення строку для предявлення виконавчого листа до виконання за апеляційною скаргою представника ОСОБА_4 ОСОБА_5 на ухвалу Городенківського районного суду Івано-Франківської області від 17 грудня 2015 року, -

в с т а н о в и л а :

Ухвалою Городенківського районного суду Івано-Франківської області від 17 грудня 2015 року заяву ОСОБА_2, від імені якої діє ОСОБА_3, задоволено та поновлено стягувачу пропущений строк для предявлення до виконання дублікату виконавчого листа №2-61/2002, виданого 12.03.2015 року Городенківським районним судом на виконання рішення Городенківського районного суду Івано-Франківської області від 23 липня 2002 року про визнання незаконним рішення Городенківського міськвиконкому від 27.07.1999 року №263 та від 26.12.2002 року №617 і зобовязання ОСОБА_6 та ОСОБА_4 знести встановлені елементи навісних балконів в житловому будинку по вул. Богуна, 4 в м. Городенка.

На дану ухвалу представник ОСОБА_4 ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу, в якій посилається на незаконність рішення Городенківського районного суду Івано-Франківської області від 23 липня 2002 року. Крім того, вказує, що оскаржувана ухвала постановлена судом першої інстанції без урахування наказу Міністерства юстиції України від 24.11.2014 року №1970/5 «Про внесення зміни до Інструкції з організації примусового виконання рішень», яким Інструкцію доповнено розділом XIV. Відповідно до п. 14.1. даного наказу втрачене (знищене) виконавче провадження підлягає відновленню. З наведеного слідує, що у випадку втрати (знищення) виконавчого провадження немає підстав для поновлення строку ОСОБА_2 для предявлення виконавчого листа до виконання, а з названих заявником підстав не вбачається, що строк предявлення виконавчого листа до виконання пропущений і пропущений він з поважних причин.

З цих підстав апелянт просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та постановити нову ухвалу, якою в задоволенні заяви ОСОБА_2 відмовити.

В засіданні апеляційного суду апелянт представник ОСОБА_4 доводи апеляційної скарги підтримав з наведених у ній мотивів.

Заявник ОСОБА_3, яка діє в інтересах ОСОБА_2, та її представник ОСОБА_7 в судовому засіданні доводи апеляційної скарги не визнали, ухвалу суду першої інстанції вважали законною і обґрунтованою.

Заслухавши доповідача, пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід відхилити з таких підстав.

Задовольняючи заяву ОСОБА_2, від імені якої діє ОСОБА_3, про поновлення строку для предявлення виконавчого листа до виконання, суд першої інстанції виходив з того, що причини пропуску стягувачем ОСОБА_2 строку предявлення виконавчого листа до виконання є поважними, оскільки про втрату (знищення) виконавчого листа їй стало відомо лише 20.10.2014 року.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення).

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 21 вказаного закону в редакції, яка діяла на час видачі виконавчих листів, строк для предявлення виконавчих листів до виконання становив три роки.

Відповідно до ст. 23 Закону України «Про виконавче провадження» в чинній редакції строки пред'явлення виконавчого документа до виконання перериваються: пред'явленням виконавчого документа до виконання; частковим виконанням рішення боржником; наданням судом, який видав виконавчий документ, відстрочки або розстрочки виконання рішення.

Після переривання строку пред'явлення виконавчого документа до виконання перебіг строку поновлюється. Час, що минув до переривання строку, до нового строку не зараховується.

У разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв'язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред'явлення виконавчого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення, а в разі повернення виконавчого документа у зв'язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника, - з моменту закінчення дії відповідної заборони.

Судом першої інстанції встановлено та вбачається з матеріалів справи, що рішенням Городенківського районного суду від 23.07.2002 року по справі №2-61/2002 р. задоволено позов ОСОБА_2 по дорученню ОСОБА_3 до виконкому Городенківської районної ради, ОСОБА_6, ОСОБА_4 Визнано незаконним рішення Городенківського міськвиконкому від 27.07.1999 року №263 та від 26.12.2002 року №617 про надання дозволу на влаштування підвісних балконів жителям будинку по вул. Богуна, 4 в м. Городенка ОСОБА_6 та ОСОБА_4, і зобовязано ОСОБА_6 та ОСОБА_4 знести встановлені елементи навісних балконів в житловому будинку по вул. Богуна, 4 в м. Городенка.

Вказане рішення набрало законної сили, у звязку з чим на його виконання 13.09.2002 р. були видані два виконавчі листи №2-896 від 13.09.2002 року.

Згідно ухвали Апеляційного суду Івано-Франківської області від 01.09.2015 року, яка набрала законної сили, встановлено, що ОСОБА_2 своєчасно предявила до виконання виконавчий лист для виконання рішення Городенківського районного суду від 23.07.2002 року. Державною виконавчою службою було відкрито виконавче провадження щодо виконання вказаного судового рішення. Однак, в подальшому у звязку із розглядом інших справ судом двічі надавалась відстрочка щодо виконання згаданого судового рішення, що підтверджується копіями ухвал Городенківського районного суду від 22.11.2002 року та від 10.12.2003 року. Розгляд судами різних інстанцій цивільної справи, у звязку із якою зупинялось виконання рішення Городенківського районного суду від 23.07.2002 року, було завершено тільки у 2009 році, що підтверджується копіями відповідних судових рішень, які знаходяться в матеріалах справи.

В силу ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Встановлено також, що рішення Городенківського районного суду від 23.07.2002 року так і залишилось не виконаним.

Натомість виконавче провадження з невідомих причин було знищено, про що зазначено в акті про вилучення документів для знищення, що не підлягають зберіганню від 12.01.2010 року.

Про даний факт, за твердженням заявника, вона дізналася тільки у 2014 році під час розгляду в Городенківському районному суді заяви ОСОБА_4 та ОСОБА_8 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.

З копії супровідного листа №7481/03-19/1 від 10.12.2014 року також вбачається, що копія акту про вилучення документів для знищення, що не підлягають зберіганню від 12.01.2010 року була надіслана на адресу ОСОБА_3 тільки у 2014 році.

Згідно ухвали Коломийського міськрайонного суду від 16.02.2015 року, 12.03.2015 року представнику стягувача ОСОБА_3 було видано дублікат виконавчого листа у справі №2-61/2002 року. В дублікаті виконавчого листа зазначено строк його звернення до виконання - 23.08.2005 року. З вищезазначеної ухвали слідує, що так як оригінал виконавчого листа було втрачено, а рішення Городенківського районного суду від 23.07.2002 року про знесення елементів навісних балконів в житловому будинку по вулиці Івана Богуна, 4, в м. Городенка не виконане, то заяву ОСОБА_3 про видачу дублікату виконавчого листа слід задоволити.

Постановою ВДВС Городенківського районного управління юстиції про відмову у відкритті виконавчого провадження від 16.03.2015 року ОСОБА_3 було відмовлено у відкритті виконавчого провадження у звязку із пропуском строку предявлення виконавчого листа до виконання.

Згідно положень ч. 2 ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження» стягувач, який пропустив строк пред'явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення строку пред'явлення до суду, який видав виконавчий документ, або до суду за місцем виконання.

Відповідно до ст. 371 ЦПК України, стягувачам, які пропустили строк для пред'явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

З урахуванням встановлених обставин справи суд першої інстанції правильно дійшов висновку, що заявник пропустила строк предявлення дублікату виконавчого листа до виконання з поважних причин, а тому такий строк слід поновити.

Доводи апелянта про незаконність рішення Городенківського районного суду від 23.07.2002 року, яким на його думку захищено ефемерне право ОСОБА_2, не заслуговують на увагу, оскільки вказане рішення переглядалось судами різних інстанцій і є чинним на сьогоднішній день.

Статтею 124 Конституції України встановлено, що судові рішення є обов'язковими до виконання на всій території України.

Безпідставним є посилання апелянта на п. 14.1 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 №512/5 (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), якою врегульовано питання відновлення втраченого виконавчого провадження або матеріалів виконавчого провадження, оскільки виконавче провадження з виконання судового рішення від 23.07.2002 року було знищене, а не втрачене. Положеннями п. 14.1 Інструкції визначено, що за заявою сторони виконавчого провадження або з ініціативи державного виконавця відновленню підлягає знищене виконавче провадження у разі постановлення Європейським судом з прав людини рішення, відповідно до якого держава зобов'язана виконати рішення національного суду.

Не заслуговують на увагу доводи апелянта про те, що заявник не навела наявність непереборних сил для пропуску строку предявлення виконавчого листа до виконання, адже положеннями ст. 371 ЦПК України встановлено, що судом може бути поновлено пропущений строк пред'явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних поважними.

Суд першої інстанції, оцінивши докази, надані заявником в обґрунтування заяви, дійшов висновку про поважність причини пропуску строк пред'явлення виконавчого документа до виконання.

В силу дії ч. 2 ст. 303 ЦПК України суд апеляційної інстанції не вправі переоцінювати докази, які судом першої інстанції були досліджені у встановленому законом порядку, а апеляційна скарга не містить посилання на нові докази і їх не надано суду апеляційної інстанції.

За наведених обставин колегія суддів дійшла висновку, що ухвала суду постановлена з додержанням норм процесуального права, доводи апеляційної скарги правильності висновків суду не спростовують, підстав для її задоволення не встановлено, а тому ухвалу суду першої інстанції слід залишити без зміни.

Керуючись ст.ст. 307, 312, 313-315, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_4 ОСОБА_5 відхилити.

Ухвалу Городенківського районного суду Івано-Франківської області від 17 грудня 2015 року залишити без зміни.

Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуюча М.Д. Горейко

Судді: І.В. Бойчук

ОСОБА_9