АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 597/411/15-цГоловуючий у 1-й інстанції Дудяк С.В.
Провадження № 22-ц/789/169/16 Доповідач - Кузьма Р.М.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 січня 2016 р. колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Тернопільської області в складі:

головуючого - Кузьми Р.М.

суддів - Жолудько Л. Д., Сташків Б. І.,

за участю секретаря : Баляс Т.І.

та представників апелянта

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Тернополі цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Заліщицького районного суду від 11 грудня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ літнього будинку для відпочинку та припинення права спільної часткової власності,

ВСТАНОВИЛА:

У квітні 2015 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про поділ літнього будинку для відпочинку та припинення права спільної часткової власності.

Ухвалою Заліщицького районного суду від 11 грудня 2015 року провадження у справі закрито.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить ухвалу скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції, посилаючись на порушення судом норм процесуального права.

Зокрема, апелянт зазначив, що при укладенні договору дарування частки літнього будинку для відпочинку від 16.12.2013 року та договору купівлі- продажу будинку відпочинку в цілому від 28.09.2004 року позивач та відповідач діяли як фізичні особи, а не як фізичні особи-підприємці, а зі змісту даних договорів вбачається, що вони не мають ознак господарської діяльності.

У судовому засіданні представники апелянта ОСОБА_1 підтримали апеляційну скаргу, зіславшись на доводи, викладені в ній, просить її задовольнити.

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи, межі та доводи скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з наступних підстав.

Постановляючи ухвалу про закриття провадження у справі, суд першої інстанції виходив з того, що даний позов не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства та закрив провадження на підставі п.1 ч.1ст. 205 ЦПК України.

Проте, із таким висновком суду першої інстанції погодитись не можна.

Відповідно до ст. 55, 124 Конституції України та ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Також, право на справедливий суд закріплено і у ч.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, відповідно до якої, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Компетенція судів щодо розгляду справ (предметна підсудність) визначена ст. ст. 15, 16 ЦПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦПК України суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Так, розглядаючи спірні правовідносини між сторонами, суд першої інстанції виходив із того, що спір виник між юридичною особою фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 та юридичною особою фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2, а тому спір повинен вирішуватись в порядку господарського судочинства.

Як вбачається із позовної заяви, позивач звернулась в суд з позовом про поділ літнього будинку для відпочинку та припинення права спільної часткової власності.

Відповідно до частини першої ст. 1 Господарського процесуального кодексу України, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи, громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта господарської діяльності, мають право звертатись до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів.

Закриття провадження у справі - це форма закінчення розгляду цивільної справи без винесення судового рішення у зв'язку із виявленням після відкриття провадження обставин, з якими закон пов'язує неможливість судового розгляду справи.

Підстави для закриття провадження в справі вичерпно визначені ст. 205 ЦПК і свідчать про те, що процес виник або неправомірно при відсутності в заінтересованої особи права на звернення до суду за захистом, або не може бути продовжений з інших причин, в тому числі і в зв'язку з волевиявлення сторін по розпорядженню своїми правами, які викликають зазначені правові наслідки.

Відповідно до роз'яснень, що містяться в п. 3 постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року № 3 «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» зазначено, що суди мають виходити з того, що критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є, по-перше, наявність у них спору про право цивільне (справи за позовами, що виникають із будь-яких правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства), по-друге, суб'єктний склад такого спору (однією зі сторін у спорі є, як правило, фізична особа).

Відповідно до п. 14 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року № 3 «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» передбачено, що спір фізичної особи, яка має статус суб'єкта підприємницької діяльності, у цивільно-правових, житлових чи інших правовідносинах, що не має ознак господарського та не пов'язаний з господарською діяльністю, підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Отже, дана справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ літнього будинку для відпочинку та припинення права спільної часткової власності має розглядатися судом у порядку цивільного судочинства.

За даних обставин у суду першої станції не було підстав для закриття провадження у справі, оскільки даний позов підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Керуючись ст. 303, ст.304, ст.307, ст.311, ст.314, ст.315, ст.317, ст.319 ЦПК України, колегія суддів -

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Ухвалу Заліщицького районного суду від 11 грудня 2015 року - скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду справи по суті.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий Кузьма Р.М.

Судді : Жолудько Л.Д.

ОСОБА_3