Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18.08.2016 Справа №607/2329/16-ц

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області

в складі головуючого: Братасюка В.М.,

за участю секретаря: Чичкевич О.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «ОСОБА_2 компанія «Уніка», треті особи ОСОБА_3, Приватне акціонерне товариство «ОСОБА_2 група ТАС» про стягнення страхового відшкодування , -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася до суду із позовними вимогами до ПрАТ «ОСОБА_2 компанія Уніка», треті особи ОСОБА_3, ПрАТ «ОСОБА_2 група ТАС» про стягнення страхового відшкодування в сумі 19 583, 20 гривень.

Заявлені вимоги позивач обґрунтовує тим, що 06.07.2015 року в місті Тернополі, по вул. Степана Будного сталася дорожньо-транспортна пригода, в результаті якої автомобіль, належний позивачці, з вини гр..ОСОБА_3 зазнав пошкоджень. ДТП полягала у зіткненні п'яти транспортних засобів,котрі рухалися у одному напрямку до «Петриківського перехрестя».

Цивільно-правова відповідальність відповідача ОСОБА_4, як водія автомобіля НОМЕР_1, на момент виникнення ДТП була застрахована в ОСОБА_2 компанії «Уніка» відповідно до полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності від 21.01.2015 р. № АІ/5428951.

Проте страховик «ОСОБА_2 компанія Уніка» відмовляється виплатити позивачці частину страхового відшкодування, оскільки не вважає ОСОБА_4 особою, яка несе цивільно-правову відповідальність за наслідки ДТП, котре мало місце 06.07.2015 року, з тієї причини, що автомобіль, належний ОСОБА_4, «Citroen Berlingo» д.н.з. ВО 0625 Ві, не здійснював безпосереднього зіткнення з автомобілем, належним позивачці, а відтак у відповідача відсутнє зобов'язання щодо виплати страхового відшкодування.

В судовому засіданні представник позивачки та позивачка позовні вимоги підтримали у повному обсязі та просять вимогу задовольнити з зазначених у позові підстав. Останнє судове засідання представник позивача направив заяву з клопотанням про розгляд провадження за відсутності представника, вимоги підтримує.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечив, оскільки «ОСОБА_2 компанія Уніка» не вважає доведеним заподіяння шкоди позивачці саме з вини страхувальника ОСОБА_3, про що відповідачем подано суду письмові заперечення на позов.

Треті особи не забезпечили явку власних представників, хоча буди своєчасно повідомлені про час і місце судового розгляду.

Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Позивачка ОСОБА_1, є власником автомобіля «Mazda З», державний номерний знак НОМЕР_2.

06.07.2015 року в місті Тернополі, по вул. Степана Будного сталася дорожньо-транспортна пригода, в результаті якої автомобіль, належний позивачці, зазнав пошкоджень. ДТП полягала у зіткненні п'яти транспортних засобів, котрі рухалися у одному напрямку до «Петриківського перехрестя».

В ході досудового розслідування у кримінальному провадженні №00008032 було встановлено, що винними у вчиненні ДТП є водії двох транспортних засобів ОСОБА_3, який керував автомобілем«Citroen Berlingo», д.н.з. BO 0625 BI, та ОСОБА_5, який був за кермом автомобіля НОМЕР_3.

Постановою Тернопільського міськрайонного суду від 28 вересня 2015 року у адміністративній справі № 607/15382/15-п вина ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у вчиненні ДТП встановлена. Постанова не оскаржувалась та набрала законної сили 09 жовтня 2015 року .

Відповідно до частини 4 ст. 61 Цивільного процесуального кодексу України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Таким чином, вина ОСОБА_5 та ОСОБА_4 у вчиненні ДТП, яке мало місце 06.07.2015 року по вул. Степана Будного в М.Тернополі, є доведеною і додаткового доказування не потребує.

Як зазначено вище, внаслідок вищевказаного ДТП, належний ОСОБА_1 автомобіль був пошкоджений.

Відповідно до довідки про дорожньо-транспортну пригоду № 67724809 від 10.09.1015 року виданої ВДАІ Тернопільського MB УМВС в Тернопільській області належний позивачці автомобіль «Mazda 3», державний номерний знак НОМЕР_2, отримав ушкодження задньої центральної частини, передньої лівої частини, передньої правої та центральної частин. Розмір заподіяної позивачці, пошкодженням автомобіля, матеріальної шкоди склав 39 166 грн.

Цивільно-правова відповідальність відповідача ОСОБА_4, як водія автомобіля НОМЕР_1, на момент виникнення ДТП була застрахована в ОСОБА_2 компанії «Уніка» відповідно до полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності від 21.01.2015 р. № АІ/5428951.

Цивільно-правова відповідальність іншого винуватця ДТП - ОСОБА_5 , як водія автомобіля НОМЕР_3, на момент виникнення ДТП була застрахована в ПАТ «ОСОБА_2 група «TAC» відповідно до полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності від 03.12.2014 р. № AI 6569085.

Судом встановлено, що за наслідками ДТП позивачка звернулась до обох вказаних страхових компаній із вимогою про виплату мені страхового відшкодування.

ПрАТ «ОСОБА_2 група «TAC» виплатила ОСОБА_1 50 % від страхового відшкодування. При цьому, посилаючись на норму ч. З ст. 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» № 1961-IV від 01 липня 2004 року (далі Закон). У листі № 5361 від 22.10.2015 року представник ПАТ «ОСОБА_2 групи «TAC» зазначив, що оскільки у вчиненні ДПТ встановлена вина двох осіб (ОСОБА_4 та ОСОБА_5І.), сума страхового відшкодування ділиться на кількість осіб винних у виникненні страхового випадку.

Разом з тим, відповідач ОСОБА_2 компанія «Уніка» відмовилася виплатити свою частину страхового відшкодування. Листом № 7194 від 03.11.2015 р. відповідач повідомив ОСОБА_1 , що не вважає ОСОБА_4 особою, котра несе цивільно-правову відповідальність за наслідки ДТП, яке мало місце 06.07.2015 року. ОСОБА_2 вважає, що оскільки автомобіль, належний ОСОБА_4, «Citroen Berlingo», д.н.з. НОМЕР_4 не здійснив безпосереднього зіткнення з належним позивачці автомобілем, у страховика немає зобов'язання щодо виплати страхового відшкодування.

Отже вирішуючи спір суд зазначає таке.

Відповідно до п. 36.3 статті 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» № 1961-IV від 01 липня 2004 року (далі Закон), у разі, якщо відповідальними за заподіяння неподільної шкоди взаємопов'язаними, сукупними діями є декілька осіб, розмір страхового відшкодування (регламентної виплати) за кожну з таких осіб визначається шляхом поділу розміру заподіяної шкоди на кількість таких осіб.

ОСОБА_2 випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю та/або майну потерпілого (стаття 6 Закону).

Одночасно п.1.12 ст.1 Закону передбачено, що дорожньо-транспортна пригода - це подія, що сталася під час руху транспортного засобу, внаслідок якої загинули або поранені люди чи завдані матеріальні збитки.

Аналогічне визначення ДТП надане у п. 1.10 Правил Дорожнього руху України: дорожньо-транспортна пригода - подія, що сталася під час руху транспортного засобу, внаслідок якої загинули або поранені люди чи завдані матеріальні збитки.

Таким чином Закон не визначає ДТП, лише як зіткнення транспортних засобів, а учасниками однієї дорожньо-транспортної пригоди можуть бути декілька транспортних засобів, які безпосередньо не контактували між собою при зіткненні.

Як вбачається із довідки про дорожньо-транспортну пригоду № 67724809 від 10.09.2015 року виданої ВДАІ Тернопільського MB УМВС в Тернопільській області усі п'ять транспортних засобів, в т.ч. належний ОСОБА_4 автомобіль «Citroen Berlingo», д.н.з. BO 0625 ВІ, отримали технічні пошкодження в результаті одного ДТП. Відповідно до постанови Тернопільського міськрайонного суду від 28 вересня 2015 року у адміністративній справі № 607/15382/15-п ОСОБА_4 та ОСОБА_5 були учасниками одного і того ж ДТП, яке мало місце 06 липня 2015 року о 12.00 год по вул. С.Будного в місті Тернополі; їх обопільна вина у вчиненні ДТП встановлена судом шляхом дослідження одних і тих же доказів, а саме постанови про закриття кримінального провадження № 0001822 від 21 серпня 2015 p., протоколу огляду місця події від 06 липня 2015 p., схеми до протоколу огляду місця події від 06 липня 2015 року.

Відповідно до п.22.1 статті 22 Закону, при настанні страхового випадку страховик, тобто відповідач, відповідно до лімітів відповідальності відшкодовує оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Виплата страхового відшкодування здійснюється протягом одного місяця з дня отримання Страховиком визначених у статті 35 Закону документів ( п.37.1 ст.37 Закону).

Таким чином суд вважає відмову відповідача виплатити позивачці власну частину страхового відшкодування безпідставною, а позов таким, що підлягає до задоволення.

Водночас суд піддає критичній оцінці доводи відповідача, викладені в запереченнях, з посиланням на недоведеність заподіяння в ДТП ушкоджень належному позивачці автомобілю з вини страховика ОСОБА_3С, оскілки дослідженими в судовому засіданні матеріалами справи №607/15382/15-п про притягнення ОСОБА_3 до відповідальності за ст.. 124 КУпАП, а саме схемою ДТП, протоколом огляду місця події від 06.07.2015 року, протоколом допиту свідка ОСОБА_1 від 08.07.2015 року, протоколом допиту свідків ОСОБА_5 та його дружини ОСОБА_6 від 08.07.2015 року, доводиться факт ушкодження належного позивачці автомобіля безпосередньо саме з вини ОСОБА_3. котрий керуючи автомобілем «Citroen Berlingo», д.н.з. BO 0625 ВІ, допустив зіткнення з автомобілем НОМЕР_5, й від цього удару автомобіль ЗАЗ перемістився вперед та зіткнувся з автомобілем, належним позивачці.

Керуючись ст.ст.3, 11, 57, 60, 61, 212-222 ЦПК України, ст.ст. 15,16, 23, 1166, 1187 ЦК України, ст.ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «ОСОБА_2 компанія Уніка» на користь ОСОБА_1 19 583, 20 гривень суми страхового відшкодування та 551, 20 гривень сплаченої при зверненні до суду суми судового збору.

Рішення набирає законної сили через десять днів з дня його проголошення, якщо не була подана апеляційна скарга. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Тернопільської області шляхом подачі через суд першої інстанції у 10-денний строк з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутніми у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий Братасюк В.М.