РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 643/9737/16-ц

Провадження № 2/643/5484/16

11.08.2016 року Московський районний суд м. Харкова в складі: головуючого судді Майстренко О.М., при секретарі Шабатько Л.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, за участі третьої особи - ОСОБА_3, про визнання особи такою, що втратила право на користування житлом, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання його таким, що втратив право на користування житлом, в якому вказав, що він, ОСОБА_1, на підставі свідоцтва про право власності на житло, свідоцтва про право на спадщину за законом, договору міни та рішення Московського районного суду м.Харкова, є власником 1/2 частини трикімнатної ізольованої квартири №132 по Салтівському Шосе, 139а в м. Харкові. Власником іншої 1/2 частини вказаної квартири є третя особа у справі - ОСОБА_3. У вказаній квартирі позивач та третя особа зареєстровані та проживають з 1974 року, основним квартиронаймачем зазначеної квартири є позивач.

Відповідач по справі - ОСОБА_2, є сином позивача та третьої особи, зареєстрований у спірній квартирі з 12.09.1989 року.

Понад 20 років тому відповідач, зібравши свої особисті речі, виїхав на постійне проживання до Російської Федерації, де і мешкає в теперішній час. Відповідач не заперечує проти необхідності знятися з реєстраційного обліку у спірній квартирі, але приїхати до місця реєстрації до м. Харкова з метою зняття з реєстраційного обліку відповідач не має можливості.

В теперішній час у позивача та його дружини постала потреба у продажу належної їм на праві спільної часткової власності квартири, але реєстрація в ній їх сина є суттєвою перешкодою для реалізації їх права на розпорядження чи відчуження належного їм нерухомого майна.

У зв'язку з тим, що відповідач понад двадцять років за місцем реєстрації не проживає, житловим приміщенням не цікавиться, комунальні послуги не сплачує, позивач вважає, що він втратив право користування житловим приміщенням у спірній квартирі.

Позивач, на судове засідання не з'явився, до початку судового засідання звернувся із заявою, в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив розглянути справу за його відсутності.

Відповідач ОСОБА_2 на судове засідання не з'явився, в матеріалах справи наявна посвідчена приватним нотаріусом заява відповідача, в якій він вказує, що ознайомлений із позовними вимогами ОСОБА_1 про визнання його таким, що втратив право користування житлом. Проти задоволення вказаного позову відповідач не заперечує, просить розглядати справу за його відсутності.

Від третьої особи - ОСОБА_3 до початку судового засідання надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги повністю підтримала.

Суд, ознайомившись із заявами сторін та третьої особи, дослідивши надані докази в їх сукупності, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що згідно свідоцтва про право власності на житло від 09.11.2006 року, реєстраційний №5-06-278463-Ц1, копія якого є в матеріалах цивільної справи, кварт ира №132 по Салтівському Шосе, 139-а в м. Харкові належала на праві спільної сумісної власності ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_4.

Згідно копії свідоцтва про право на спадщину за законом, яка є в матеріалах справи, після смерті ОСОБА_4, який помер 11.10.2014 року, належну йому 1/3 частину квартири №132 по Салтівському Шосе, 139-а в м. Харкові успадкували його батьки - ОСОБА_1, ОСОБА_3 та його дочка - ОСОБА_5, в рівних частках, - по 1/9 кожному.

Згідно договору міни від 29.02.2016 року, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_6, копія якого є в матеріалах справи, внаслідок проведеної між сторонами договору (ОСОБА_1 та ОСОБА_3О, - з одного боку та ОСОБА_5 - з іншого) міни, у власність ОСОБА_1І, та ОСОБА_3 перейшла 1/9 частка квартири №132 по Салтівському Шосе, 139-а в м. Харкові, тобто - по 1/18 частці кожному.

Факт реєстрації за позивачем та третьою особою права власності на вказані вище частки спірної квартири підтверджено відповідним Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень, який міститься в матеріалах цивільної справи.

Таким чином, внаслідок отримання спадщини та укладення договору міни позивачу та його дружині в теперішній час належить по 1/2 частині спірної квартири кожному.

З довідки №1669 від 29.07.2016 року, виданої дільницею №31 КП «Жилкомсервіс» вбачається, що у спірній квартирі є зареєстрованими наступні особи: ОСОБА_1, ОСОБА_3 та ОСОБА_2.

Матеріали справи містять нотаріально посвідчену заяву відповідача від 29.07.2016 року, про визнання відповідачем позовних вимог в повному обсязі, що, відповідно до вимог ч.4 ст.130, 174 ЦПК України, є підставою для ухвалення судом рішення у попередньому судовому засіданні, оскільки визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує прав, інтересів та свобод інших осіб.

Відповідно до ст. 383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва.

Відповідно до ст. 191 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно ч. 1 ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно ст. 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до Закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником.

Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Відповідно до ст.71 ЖК України - при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.

Відповідно до ст.72 ЖК України - визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщення внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться у судовому порядку.

Відповідності зі ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» - зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.

Реєстрація відповідача у спірній квартирі позбавляє позивача можливості вільно розпоряджатися належним йому нерухомим майном, тягне за собою збільшення вартості комунальних платежів.

В статті 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зазначено, що місце проживання - житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель, дачний будинок тощо), у відповідному населеному пункті або за його межами на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці, де особа проживає строком понад шість місяців на рік.

Згідно ст. 29 ЦК України, місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово.

Відповідно до ст. 107 Житлового кодексу України, у разі вибуття наймача та членів його сім'ї на постійне проживання до іншого населеного пункту або в інше жиле приміщення в тому ж населеному пункті договір найму жилого приміщення вважається розірваним з дня вибуття. Якщо з жилого приміщення вибуває не вся сім'я, то договір найму жилого приміщення не розривається, а член сім'ї, який вибув, втрачає право користування цим жилим приміщенням з дня вибуття.

Правовою підставою для перебування на реєстраційному обліку є проживання чи перебування в житлі за певною адресою.

Таким чином, суд дійшов висновку, що відповідач ОСОБА_2 втратив право користування спірною квартирою за адресою: м. Харків, Салтівське Шосе, 139-а, кв. 132, як особа, що не проживає без поважних причин строком більше ніж шість місяців, що відповідно є підставою для зняття його з реєстрації згідно вимог Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні».

На підставі викладеного та керуючись Законом України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», ст.ст. 71, 72, 107 ЖК України, ст.ст. ст. ст. 29,319,391, 405 ЦК України, ст. ст. 10, 11, 60, 88, 212, 215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, таким, що втратив право користування житлом в квартирі №132 по Салтівському Шосе, 139-а в м. Харкові.

Усунути перешкоди у користуванні та розпорядженні квартирою №132 по Салтівському Шосе, 139-а в м. Харкові, шляхом зняття ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, з реєстраційного обліку за адресою м. Харків, Салтівське Шосе, 139-а, кв. 132.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення мають право подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з моменту отримання його копії.

Суддя Майстренко О.М.