РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/3758/16-ц

пр. № 2/759/2748/16

16 травня 2016 року Святошинський районний суд м. Києва

в складі: головуючого - судді Кириленко Т.В.

при секретарі Вольф Т.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства «Антонов» про визнання наказу незаконним, суд, -

В С Т А Н О В И В:

В березні 2016р. позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати незаконним наказ Державного підприємства «Авіаційний науково-транспортний комплекс «Антонов», правонаступником якого є державне підприємство «Антонов», № 112 від 26.01.2009р. «Про ставки аеропортових зборів для повітряних суден, що базуються на аеродромі Київ/Антонов», посилаючись на те, що даний наказ, яким затверджений розмір плати ставки аеропортних зборів для повітряних суден, які базуються на аеродромі Київ (Антонов), суперечить наказу Міністерства транспорту та зв'язку України № 433 від 14.04.2008р. «Про встановлення аеропортних зборів повітряних суден і пасажирів в аеропортах України та внесення змін до наказу Мінтрансу від 6.07.1999р. № 352», нормам Повітряного кодексу України та порушує його права, як працівника та члена трудового колективу ДП «Антонов».

Позивач в судове засідання не з'явився, згідно поданої заяви позов підтримує, просить слухати справу у його відсутність.

Представник відповідача проти позову заперечує, посилаючись на те, що ДП «Антонов» в своїй господарській діяльності використовує належні підприємству на праві господарського відання злітно-посадкові смуги на території підприємства у м. Києві (аеродром Київ/Антонов-1) та на Льотно-випробувальній і дослідницькій базі у смт. Гостомель, Київська обл. (аеродром Київ/Антонов-2). Зважаючи на відсутність нормативно-правового акту, яким регламентований порядок розрахунку плати за обслуговування та інші послуги, що надаються саме на аеродромах, порядок оплати та звільнення від неї, та керуючись рекомендованою практикою Міжнародної організації цивільної авіації, як це передбачено Повітряним кодексом України, ДП «Антонов» прийняло за орієнтир для розрахунку плати за обслуговування та інші послуги на аеродромах розміри, встановлені Наказом Міністерства транспорту та зв'язку України від 14.04.2008 № 433 для аеропортів. При цьому, враховуючи те, що на аеродромах ДП «Антонов» не надаються послуги в повному обсязі, передбаченому для надання в аеропортах, наказом по підприємству затверджений розмір плати за послуги, розрахований на базі зазначеного вище наказу Міністерства, але з застосуванням понижуючого коефіцієнту. Вважає, що оскаржуваний наказ є законним, а тому просить суд відмовити у задоволенні позову.

Суд, вислухавши пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов задоволенню не підлягає з таких підстав.

Як встановлено в судовому засіданні, наказом Міністерства транспорту та зв'язку України від 14.04.2008р. «Про встановлення аеропортових зборів за обслуговування повітряних суден і пасажирів в аеропортах України та внесення змін до наказу Мінтрансу від 6.07.1999р. № 352» затверджено аеропортові збори за обслуговування суден і пасажирів в аеропортах України.

Як зазначено в преамбулі вказаного наказу, він виданий Міністерством транспорту та зв'язку України відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 25.12.1996р. № 1548 «Про встановлення повноважень органів виконавчої влади та виконавчих органів міських рад щодо регулювання цін (тарифів)», якою затверджено повноваження центральних органів виконавчої влади, Ради міністрів Автономною республіки Крим, обласних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій щодо регулювання (встановлення фіксованих та граничних рівнів цін (тарифів), торгівельних (постачальницько-збутових) надбавок, нормативів рентабельності, запровадження обов'язкового декларування зміни) цін і тарифів на окремі види продукції, товарів і послуг згідно з додатком. При цьому до компетенції Мінінфраструктури віднесено (за погодженням з Мінекономрозвитку) регулювання цін аеропортових зборів в іноземній валюті за обслуговування повітряних суден і пасажирів в аеропортах України (посадка - зліт повітряного судна, обслуговування пасажирів в аеровокзалі, наднормативна стоянка повітряного судна, забезпечення авіаційної безпеки).

Відповідно до ст. 81 Повітряного Кодексу України у разі надання в аеропортах та на аеродромах послуг із забезпечення зльоту-посадки повітряних суден, обслуговування пасажирів в аеровокзалі, забезпечення авіаційної безпеки, пошуку та рятування в зоні відповідальності аеропорту, забезпечення наднормативної стоянки, обслуговування вантажів, забезпечення приймання, зберігання, контролю якості та видачі авіаційного пального для заливу в паливозаправники або заправлення баків повітряних суден та в разі надання інших послуг, пов'язаних з діяльністю аеропорту, в аеропортах та на цивільних аеродромах справляється плата за надання таких послуг. Розмір плати за надання послуг із забезпечення зльоту-посадки повітряних суден, обслуговування пасажирів в аеровокзалі, забезпечення авіаційної безпеки, забезпечення наднормативної стоянки (аеропортові збори) та за інші послуги, що надаються аеропортом (аеродромом) користувачам, встановлюється відповідно до законодавства України. Порядок розрахунку плати за аеропортове обслуговування та інші послуги, що надаються в аеропортах (на аеродромах), порядок оплати та звільнення від неї визначаються відповідно до законодавства України та стандартів і рекомендованої практики Міжнародної організації цивільної авіації.

Наказом № 112 від 26.01.2009р. по ДП «Антонов» було введено в дію по аеродрому Київ/Антонов-2 ставки аеропортових зборів з коефіцієнтом 0,7 від визначених Наказом Міністерства транспорту та зв'язку України від 14.04.2008р. за № 433 для аеропортів України (ас 8).

Повітряний кодекс України (ст.1) містить окремі визначення «аеропорту» та «аеродрому», сертифікація аеродромів та аеропортів здійснюється окремо за вимогами різних нормативно-правових актів. Зокрема, сертифікація аеродромів здійснюється відповідно до правил сертифікації аеродромів, затверджених наказом Державіаслужби від 13.06.2006р. № 407, а сертифікація аеропортів здійснюється відповідно до правил сертифікації аеропортів, затверджених наказом Державіаслужби від 25.10.2005р. № 796. Крім того, Повітряний кодекс України окремо регулює діяльність аеродромів та аеропортів. Статтями 63-69 регулюється діяльність аеродромів, а статтями 70-74 - діяльність аеропортів.

Як вбачається з сертифікатів аеродромів № 09-04 та № АП 09-07 ДП «Антонов» є експлуатантом аеродромів Київ/Антонов-1 та Київ/Антонов-2, основним призначенням яких є обслуговування випробувальних та інших виробничих польотів повітряних суден ДП «Антонов». У той же час, сертифікат аеродрому надає право на обслуговування повітряних суден сторонніх організацій (ас 58-66).

Наказом Міністерства транспорту та зв'язку України від 14.04.2008р. № 433 «Про встановлення аеропортових зборів за обслуговування повітряних суден і пасажирів в аеропортах України та внесення змін до наказу Мінтрансу від 6.07.1999р. № 352» встановлено аеропортові збори для аеропортів України. Однак, у вказаному наказі відсутні будь-які норми щодо застосування його положень до аеродромів, якими є Київ/Антонов-1 та Київ/Антонов-2, а тому відсутні підстави вважати про розповсюдження на ДП «Антонов» дії даного наказу в частині визначення розміру надання аеропортових послуг на аеродромах, що експлуатуються підприємством.

Відповідно до Статуту ДП «Антонов» підприємство має право з метою одержання прибутку самостійно на власний ризик здійснювати на комерційній основі свою діяльність; реалізовувати свою продукцію, послуги, залишки від виробництва за цінами, що формуються відповідно до умов економічної діяльності, а у випадках, передбачених законодавством, - за фіксованими державними цінами (ас 9-19).

Пунктом 3.1 наказу Міністерства транспорту та зв'язку України від 14.04.2008р. № 433 «Про встановлення аеропортових зборів за обслуговування повітряних суден і пасажирів в аеропортах України та внесення змін до наказу Мінтрансу від 06.07.1999р. № 352» визначено, що аеропортові збори є граничними, тобто відповідно до п. 1 ст. 1 Закону України «Про ціни і ціноутворення» на відміну від фіксованої ціни, не є обов'язковими до застосування. Жодних обмежень щодо застосування знижувальних коефіцієнтів або встановлення розмірів аеропортових зборів нижчих, ніж встановлені у Додатках 1-21 до Аеропортових зборів для чартерних рейсів не встановлено, а тому суд вважає, шо з урахуванням положень статуту ДП «Антонов» має право встановлювати ставки аеропортових зборів відмінні від зазначених у Додатку 19 до Аеропортових зборів за обслуговування повітряних суден і пасажирів в аеропортах України, затверджених наказом Міністерства транспорту та зв'язку України від 14.04.2008р. № 433 «Про встановлення аеропортових зборів за обслуговування повітряних суден і пасажирів в аеропортах України та внесення змін до наказу Мінтрансу від 06.07.1999р. № 352».

Крім того, суд виходить із того, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін відповідно до вимог ст.10 ЦПК України. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Позивач не надав суду доказів недоотримання ДП «Антонов» доходів у зв'язку зі справлянням аеропортних зборів з понижуючим коефіцієнтом та порушення, у зв'язку з цим, його прав на отримання доходів у вигляді заробітної плати, а тому підстав для задоволення позову та визнання незаконним наказу № 112 від 26.01.2009р. «Про ставки аеропортових зборів для повітряних суден, що базуються на аеродромі Київ/Антонов» немає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 1, 81 Повітряного Кодексу України, ст.ст. 10, 57, 60, 88, 209, 212, 213, 214, 215, 218 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

В позові ОСОБА_1 до Державного підприємства «Антонов» про визнання наказу незаконним - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва через районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів.

Суддя