Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 жовтня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючогоХопти С.Ф.,
суддів:Гулька Б.І.,Журавель В.І.,
Закропивного О.В., Штелик С.П.,
розглянувши у судовому засіданні справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Херсонавтотранс» до ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою за касаційною скаргою ОСОБА_8 та за касаційною скаргою ОСОБА_6, ОСОБА_7 на рішення Голопристанського районного суду Херсонської області від 23 листопада 2015 року та ухвалу апеляційного суду Херсонської області від 17 лютого 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У серпні 2015 року товариство з обмеженою відповідальністю «Херсонавтотранс» (далі - ТОВ «Херсонавтотранс») звернулося до суду з позовами до ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, які об'єднано в одне провадження, обґрунтовуючи вимоги тим, що 26 липня 1990 року розпорядженням Ради Міністрів Української РСР № 301-р було надано у користування Херсонському територіально-виробничому об'єднанню «Херсонавтотранс» (далі - ХТВО «Херсонавтотранс») земельну ділянку для будівництва пансіонату на 400 місць. На підставі даного розпорядження ХТВО «Херсонавтотранс» видано державний акт на право постійного користування землею у 1990 році серії НОМЕР_1. В подальшому ХТВО «Херсонавтотранс» було перетворено у ВАТ«Херсонавтотранс». Відповідно до Статуту ВАТ «Херсонавтотранс» є правонаступником усіх прав та обов'язків ХТВО «Херсонавтотранс». У 2008 році ВАТ «Херсонавтотранс» перетворено у ТОВ «Херсонавтотранс» з усіма правами правонаступника. Правомірність користування земельною ділянкою бази відпочинку «ІНФОРМАЦІЯ_1» встановлено рішеннями судів у справі за позовом ВАТ «Хероснавтотранс» до Круглоозерскої сільської ради про визнання частково недійсним рішення Круглоозерської сільської ради від 20 грудня 2002 року № 51.

Посилаючись на те, що на вказаній земельній ділянці розташовані будинки відпочинку відповідачів, що перешкоджає їм вільно користуватися нею, позивач просив зобов'язати відповідачів усунути перешкоди у користуванні ТОВ «Херсонавтотранс» земельною ділянкою, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, територія бази відпочинку «ІНФОРМАЦІЯ_1», кадастровий номер НОМЕР_2, шляхом демонтажу будинків відпочинку.

Рішенням Голопристанського районного суду Херсонської області від 23 листопада 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Херсонської області від 17 лютого 2016 року, позовні вимоги ТОВ «Херсонавтотранс» задоволено. Зобов'язано ОСОБА_6 усунути перешкоди в користуванні ТОВ «Херсонавтотранс» земельною ділянкою, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2, територія бази відпочинку «ІНФОРМАЦІЯ_1», кадастровий номер НОМЕР_2, шляхом демонтажу будинку у вигляді «бочки». Зобов'язано ОСОБА_7 усунути перешкоди в користуванні ТОВ «Херсонавтотранс» земельною ділянкою, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, територія бази відпочинку «ІНФОРМАЦІЯ_1», кадастровий номер НОМЕР_2, шляхом демонтажу двох будинків відпочинку. Зобов'язано ОСОБА_8 усунути перешкоди в користуванні ТОВ «Херсонавтотранс» земельною ділянкою, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 кадастровий номер НОМЕР_2, шляхом демонтажу трьох будинків відпочинку. Вирішено питання щодо судових витрат.

У касаційній скарзі ОСОБА_8, посилаючись на порушення судами норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить скасувати судові рішення, відмовити у позові ТОВ «Херсонавтотранс» у частині вимог до неї.

У касаційній скарзі ОСОБА_6, ОСОБА_7, посилаючись на порушення судами норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просять скасувати судові рішення, передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Відповідно до п. 6 розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Заслухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційних скарг, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ дійшла висновку, що касаційні скарги підлягають частковому задоволенню.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Судами встановлено, що 26 липня 1990 року розпорядженням Ради Міністрів Української РСР № 301-р було надано у користування ХТВО «Херсонавтотранс» земельну ділянку для будівництва пансіонату на 400 місць. На підставі даного розпорядження ХТВО «Херсонавтотранс» видано державний акт на право постійного користування землею у 1990 році серії НОМЕР_1.

Рішенням Голопристанського районного суду Херсонської області від 16 листопада 2009 року визнано дійсним договір купівлі-продажу будинку відпочинку у вигляді «бочки», який розташований на території колишньої бази відпочинку «ІНФОРМАЦІЯ_1» в с. Більшовик Голопристанського району Херсонської області, укладений між ОСОБА_6 та КП «Берізка» 10 вересня 1998 року; визнано право власності на даний будинок відпочинку за ОСОБА_6 Ухвалою апеляційного суду Херсонської області від 08 липня 2010 року вказане рішення Голопристанського районного суду Херсонської області скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції. Ухвалою Голопристанського районного суду Херсонської області від 04 жовтня 2010 року позовну заяву ОСОБА_6 до КП «Берізка» про визнання права власності залишено без розгляду.

Рішенням Голопристанського районного суду Херсонської області від 16 листопада 2009 року визнано дійсним договір купівлі-продажу двох будинків відпочинку, які розташовані на території колишньої бази відпочинку «ІНФОРМАЦІЯ_1» в с. Більшовик Голопристанського району Херсонської області, укладений між ОСОБА_7 та КП «Олімп» 10 вересня 1998 року; визнано право власності на дані будиночки відпочинку за ОСОБА_7 Ухвалою апеляційного суду Херсонської області від 07 липня 2010 року вказане рішення Голопристанського районного суду Херсонської області скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції. Ухвалою Голопристанського районного суду Херсонської області від 28 жовтня 2010року позовну заяву ОСОБА_7 до КП «Олімп» про визнання права власності залишено без розгляду.

Рішенням Голопристанського районного суду Херсонської області від 16 листопада 2009 року визнано дійсним договір купівлі-продажу трьох будинків відпочинку, які розташовані на території колишньої бази відпочинку «ІНФОРМАЦІЯ_1» в с. Більшовик Голопристанського району Херсонської області, укладений між ОСОБА_8 та КП «Ірина» 10 листопада 2003 року; визнано право власності на дані будиночки відпочинку за ОСОБА_8 Рішенням апеляційного суду Херсонської області від 28 вересня 2010 року вказане рішення Голопристанського районного суду Херсонської області скасовано, у позові відмовлено.

Рішенням 42 сесії VІ скликання Круглоозерської сільської ради Голопристанського району Херсонської області від 23 жовтня 2015 року № 480 припинено право користування земельною ділянкою площею 5,2 га ХТВО «Херсонавтотранс» для будівництва пансіонату в с. Більшовик Голопристанського району Херсонської області. Визнано таким, що втратив чинність державний акт на право користування землею серії НОМЕР_1 від 1990 року.

Вказане рішення сільської ради оскаржено до суду.

Ухвалою Голопристанського районного суду від 04 листопада 2015 року забезпечено позов ТОВ «Херсонавтотранс» до Круглоозерської сільської ради Голопристанського району Херсонської області про визнання незаконним та скасування рішення сільської ради, зупинено дію рішення Круглоозерської сільської ради Голопристанського району Херсонської області від 23 жовтня 2015 року № 480 «Про припинення права користування земельною ділянкою та визнання таким, що втратив чинність державного акту на право користування землею» та № 481 «Про розроблення детального плану території бази відпочинку «ІНФОРМАЦІЯ_1» по АДРЕСА_1». Заборонено Круглоозерській сільській раді до розгляду справи по суті виносити будь-які рішення стосовно земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1, територія бази відпочинку «ІНФОРМАЦІЯ_1», кадастровий номер НОМЕР_2.

Ухвалою Голопристанського районного суду Херсонської області від 20 листопада 2015 року провадження у справі за позовом ТОВ «Херсонавтотранс» до Круглоозерської сільської ради Голопристанського району Херсонської області про визнання незаконним та скасування рішення сільської ради зупинено до набрання законної сили рішенням у цивільній справі за позовом ТОВ «Херсонавтотранс» до ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_9, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14 про витребування майна з чужого незаконного володіння та за позовом ТОВ «СіДВіН» до ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_11, ОСОБА_9, ОСОБА_12, ОСОБА_14, третя особа - ТОВ «Херсонавтотранс», про визнання договорів недійсними та усунення перешкод в користуванні майном.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив із того, що відповідачами не надано належних доказів на підтвердження права користування та зайняття земельної ділянки, яка знаходиться у користуванні ТОВ «Херсонавтотранс», що свідчить про самовільне зайняття земельної ділянки.

Погоджуючись із висновками суду першої інстанції, апеляційний суд зазначав, що доводи апеляційної скарги не ґрунтуються на належних доказах, і як такі, що висновки суду не спростовують, підлягають відхиленню.

Із вирішенням справи апеляційним судом погодитися не можна.

Відповідно до положень ст. ст. 303, 304 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції. Справа розглядається в апеляційному суді за правилами, встановленими для розгляду справи судом першої інстанції, з винятками і доповненнями, встановленими законом.

Зміст ухвали суду апеляційної інстанції передбачено в ст. 315 ЦПК України, в якій, зокрема, зазначаються: узагальнені доводи та заперечення осіб, які беруть участь у справі; встановлені судом першої інстанції обставини; мотиви, з яких апеляційний суд виходив при постановленні ухвали, і положення закону, яким він керувався; у разі відхилення апеляційної скарги зазначаються мотиви її відхилення.

У судовому рішенні апеляційний суд зобов'язаний дати відповіді на всі доводи апеляційної скарги, оскільки інакше буде порушено вимоги ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свободщодо справедливого судового розгляду в такому його елементі, як мотивування судового рішення судом, який має право за певних обставин на дослідження нових доказів та переоцінку доказів.

Таким вимогам закону ухвала суду апеляційної інстанції не відповідає.

Статтею 152 ЗК Українипередбачено, що держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту права власності на землю. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом визнання права, відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав, визнання угоди недійсною, визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування, відшкодування заподіяних збитків, застосування інших, передбачених законом, способів.

На підставі ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно ст. 4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

З урахуванням цих норм суд повинен встановити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси позивача, виходячи із підстав позову та встановлених обставин, і залежно від встановленого вирішити питання про обґрунтованість позовних вимог.

Неправильність вирішення справи судом першої інстанції ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 в апеляційній скарзі обґрунтовували тим, що суд не встановив належність ТОВ «Херсонавтотранс» права користування землею, яке захищається позивачем на підставі ст. 152 ЗК України, порушення цих прав та чи може на них покладатися обов'язок щодо відновлення цих прав. Зазначали, що суд не дослідив обставин правонаступництва прав та обов'язків ХТВО «Херсонавтотранс», зокрема перехід цих прав та обов'язків до ТОВ «Херсонавтотранс», з огляду на те, що з витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців вбачається, що ТОВ «Херсонавтотранс» є правонаступником Херсонського обласного підприємства автомобільних станцій 16599. Крім того, згідно постанови Верховного Суду України від 27 травня 2015 року (справа № 6-159цс15) власниками нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1, є фізичні особи, до яких в силу ст. 120 ЗК України перейшло й право користування земельної ділянкою, на якій розташовані об'єкти нерухомості, а право товариства на користування землею відповідно припинилося на підставі п.п. «в», «е» ч. 1 ст. 141 ЗК України.

Крім того, факт постановлення ухвали Голопристанського районного суду від 04 листопада 2015 року про забезпечення позову шляхом зупинення дії рішень Круглоозерської сільської ради Голопристанського району Херсонської області від 23 жовтня 2015 року № 480 та № 481 не відновив припинене 23 жовтня 2015 року органом місцевого самоврядування право користування ХТВО «Херсонавтотранс» земельною ділянкою площею 5,2 га по АДРЕСА_1, як і не відновив чинність державного акта на право користування землею серії НОМЕР_3 від 1990 року.

У порушення вимог ст. ст. 303, 304, 315 ЦПК України апеляційний суд не навів у постановленій ухвалі мотивів на спростування вказаних доводів апеляційної скарги, формально послався на те, що доводи апеляційної скарги не ґрунтуються на належних доказах та підлягають відхиленню, законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції належним чином не перевірив.

Крім того, апеляційний суд не звернув уваги на те, що згідно витягів із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а. с. 30-31, 57-58, 86-87) право власності відповідачів ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 на будиночки за адресою: АДРЕСА_1, територія бази відпочинку «ІНФОРМАЦІЯ_1», скасовано. Таким чином, суд першої інстанції поклав обов'язок демонтувати будиночки на осіб, яким ця власність не належить, що залишено без оцінки апеляційним судом.

Не перевірив апеляційний суд обґрунтованість підстав позову ТОВ «Херсонавтотранс» й з урахуванням постанови Вищого господарського суду України від 06 жовтня 2009 року, якою залишено без змін постанову Запорізького апеляційного господарського суду від 16 червня 2009 року про відмову ТОВ «Херсонавтотранс» у позові до Круглоозерської сільської ради про визнання права користування земельною ділянкою площею 5,2 га по АДРЕСА_1

З урахуванням викладеного, ухвала апеляційного суду підлягає скасуванню із передачею справи на новий розгляд до суду апеляційної інстанції відповідно до ст. 338 ЦПК України.

Щодо доводів касаційної скарги ОСОБА_8 про неправильність стягнення витрат на правову допомогу, необхідно зазначити таке.

За правилами ст. 88 ЦПК України судові витрати суд присуджує стороні, на користь якої ухвалено рішення. Справа передається на новий розгляд до суду апеляційної інстанції, питання про розподіл судових витрат підлягає вирішенню у разі остаточного вирішення справи.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищогоспеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_8 та касаційну скаргу ОСОБА_6, ОСОБА_7 задовольнити частково.

Ухвалу апеляційного суду Херсонської області від 17 лютого 2016 року скасувати, справу передати на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий С.Ф. Хопта

Судді: Б.І. Гулько

В.І. Журавель

О.В. Закропивний

С.П. Штелик