У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 лютого 2016 року Словянський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Сидоренко І.О.

при секретарі Рудь Т.В.

за участю:

заявниці ОСОБА_1

представника відділу

ДВС Словянського МРУЮ ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі № 8 Словянського міськрайонного суду Донецької області скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця відділу державної виконавчої служби Словянського міськрайонного управління юстиції, -

В С Т А Н О В И В:

До Словянського міськрайонного суду надійшла скарга ОСОБА_1 на дії державного виконавця відділу державної виконавчої служби Словянського міськрайонного управління юстиції. Дана заява мотивована тим, що у відділі державної виконавчої служби Словянського міськрайонного управління юстиції знаходиться виконавчий лист № 2/0544/763/2012 від 30.05.2012 року, виданий Словянським міськарйонним судом Донецької області про стягнення солідарно заборгованості з ОСОБА_3 та ОСОБА_1 в сумі 1868,15 грн. Виконавчий лист був отриманий стягувачем 10.10.2012 року. 27 листопада 2015 року заявницею ОСОБА_1 було отримано постанову про відкриття виконавчого провадження № 34757963 від 18.10.2012 року. Вважає, що Постанова про відкриття виконавчого провадження винесена незаконно, оскільки дана постанова боржнику не направлялася та боржником отримана не була; незрозуміло, на підставі чого державним виконавцем не була відправлена постанова про відкриття виконавчого провадження, ніби відкритого 18 жовтня 2012 року. Копія Постанови про відкриття виконавчого провадження повинна бути надіслана 19 жовтня 2012 року.

Відповідно до ст. 31 ч. 1 Закону України «Про виконавче провадження», копії постанов державного виконавця та інші документи виконавчого провадження, які повинні бути доведенні державним виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам із супровідними листами простою кореспонденцією, крім постанов про відкриття виконавчого провадження або відмову у відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу відповідно до ст. 47 цього Закону, що надсилається рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Боржник вважається повідомленим про відкриття виконавчого провадження, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеному у виконавчому документі. Відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець починаючи виконувати рішення повинен пересвідчитися чи отримана боржником копія постанови про відкриття виконавчого провадження та чи здійснені ним дії, спрямовані на добровільне виконання рішення у встановлений постановою строк, відповідно до ст. 25 цього Закону. Тобто, перед тим, як застосувати засоби примусу державний виконавець повинен пересвідчитись, чи отримав боржник копію постанови про відкриття виконавчого провадження, яка має бути направлена на зазначену у виконавчому документі адресу боржника та встановити факт отримання ним копії цієї постанови, якою встановлено строк для добровільного виконання рішення. Отже, у разі зясування факту недодержання боржником копії постанови про відкриття виконавчого провадження, державний виконавець не вправі вчиняти виконавчі дії. Однак, старший державний виконавець Словянського ВДВС, приймаючи постанову про відкриття виконавчого провадження від 18.10.2012 року не повідомила про це не тільки у встановлений строк боржника, але взагалі не повідомила, що є порушенням ЗУ «Про виконавче провадження» та Інструкції про проведення виконавчих дій.

Крім того, в матеріалах виконавчого провадження № 34757963 знаходиться акт, складений 27 жовтня 2014 року державним виконавцем ВДВС про майновий стан ОСОБА_3. та ОСОБА_1, в якому не зазначено номер виконавчого провадження, яке ніби було відкрито 18 жовтня 2012 року, а зазначено номер іншого виконавчого провадження № 2-4447, виданого 09.10.2008 року, що свідчить про те, що даний акт ніяким чином не відноситься до виконавчого провадження № 34757964 від 18.10.2012 року, а тому є недійсним.

Взагалі, з матеріалів виконавчого провадження № 34757963 не вбачається, що державним виконавцем ВДВС Словянського МУЮ Донецької області проводилися будь-які виконавчі дії. Крім того, виконавчі документи відповідно до матеріалів виконавчого провадження від 18.10.2012 року знаходились у відділі ДВС з 18.10.2012 року по 10.11.2014 року, тобто понад 2 роки, що порушує ч. 2 ст. 30 ЗУ «Про виконавче провадження», відповідно до якої державний виконавець повинен провести виконавчі дії з виконання рішення протягом шести місяців з дня винесення постанови про відкриття виконавчого провадження.

Також, в матеріалах виконавчого провадження № 34757963 немає жодного доказу того, що виконавчий лист № 2/0544/763/2012 було повернуто стягувачеві, або його представнику та ним отримано. Але, згідно ЗУ «Про виконавче провадження» та інструкції про проведення виконавчих дій, зазначено, що у разі неможливості виконати виконавчі дії, державний виконавець складає акт, та відправляє копію постанови про повернення виконавчого документа стягувачу, разом з оригіналом виконавчого документу, копія якого залишається у виконавчому провадженні, яке завершено.

10.10.2014 року виконавче провадження № 34757963 було завершено відповідно до ст. 47 ч. 1 п. 2 ЗУ «Про виконавче провадження», але в матеріалах справи виконавчого провадження немає жодного доказу того, що виконувались виконавчі дії.

Відповідно до ЗУ «Про виконавче провадження», якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернуто стягнення , і здійсненні державним виконавцем відповідно до Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними, виконавчий документ повертається стягувачеві. В переліку документів, які мають засвідчити відсутність майна та доходів є: акт перевірки майнового стану боржника за місцем проживання, складеним державним виконавцем за участю понятих, довідки банківських установ, довідки органів соціального забезпечення і зайнятості населення про неотримання боржником доходів, довідка податкових органів про відсутність реєстрації боржника, як субєкт підприємницької діяльності, тощо. Матеріали виконавчого провадження не містять жодної перерахованої довідки, доказів виконання зазначених вимог Закону, що призвело до порушення прав боржника, оскільки стягувачу поновлено строк для подачі виконавчого документу один рік.

Відповідно до ст. 6 ЗУ «Про виконавче провадження», державний виконавець зобовязаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Крім того, відповідно до виконавчого листа № 2/0544/763/2012 року Словянського міськрайонного суду Донецької області на користь ПАТ «Донбасенерго» м. Горлівка в особі структурної одиниці Словянської ТЕС, позивачем є ПАТ «Донбасенерго» та зазначено розрахунковий рахунок. Натомість, старший державний виконавець ВДВС Словянського МУЮ Донецької області у постанові про відкриття виконавчого провадження від 18.10.2012 року стягувачем зазначає Словянську ТЕС, а для погашення заборгованості вказує розрахунковий рахунок Словянської ТЕС, тобто, своїми діями змушує сплатити заборгованість іншій установі, яка не є стягувачем у виконавчому провадженні. В матеріалах виконавчого провадження № 34757963 відсутні відомості щодо того, чому стягувач змінив реквізити.

Також, в заяві представника Словянської ТЕС про відкриття виконавчого провадження зазначено, що нею додається не виконавчий лист, а судовий наказ. Вважає, що старший державний виконавець ВДВС Словянського МРУЮ ОСОБА_4 не мала права змінювати стягувача у виконавчому провадженні та відкривати виконавче провадження по зміненим реквізитам, а також мала зясувати, чому доданий судовий наказ, а не виконавчий документ, а тому порушила вимоги чинного законодавства, а саме ч. 5 ст. 45 ЗУ «Про виконавче провадження», яка зазначає, що не допускається виплата стягувачу стягнених сум готівкою, або виплата стягнутих сум іншим особам, які не є сягувачами за виконавчим документам. За змістом ст. 9 Закону України «Про виконавче провадження», сторони можуть реалізувати свої права та обовязки у виконавчому провадженні самостійно або через представників, права яких повинні бути підтверджені довіреністю та оформлені відповідно до вимог Закону. Тобто, представник має право діяти від імені свого довірителя, одна не підміняє його, тобто не становиться безпосередньо стягувачем або боржником. Словянська ТЕС не надала жодної довіреності щодо того, що ПАТ «Донбасенерго» доручає Словянській ТЕС отримувати кошти за виконавчим листом № 2/0544/763/2012. Відповідно до довідки з Єдиного Реєстру підприємств та організацій України Словянська ТЕС не має права юридичної особи а тому не може бути стягувачем.

Вважає, що державний виконавець не відкривала виконавче провадження 18.10.2012 року, а сфальсифікувала, так як не надіслала постанову про відкриття виконавчого провадження. Не проводила ніяких виконавчих дій протягом двох років.

Просить суд визнати дії старшого державного виконавця Іваніни Тамари Олексіївни відділу державної виконавчої служби Словянського міськрайонного управління юстиції Донецької області щодо відкриття виконавчого провадження від 18 жовтня 2012 року незаконними; скасувати постанову старшого державного виконавця Іваніни Тамари Олексіївни відділу державної виконавчої служби Словянського міськрайонного управління юстиції Донецької області про відкриття виконавчого провадження від 18 жовтня 2012 року на підставі виконавчого листа № 2/0544/763/2012 Словянського міськрайонного суду Донецької області та визнати недійсним акт про майновий стан ОСОБА_3 та ОСОБА_1 від 27 жовтня 2014 року.

Державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Словянського міськрайонного управління юстиції надано суду письмове заперечення на скаргу, яке мотивовано тим, що виконавчі листи № 2/0544/763 згідно з рішенням Словянського міськрайонного суду від 30.05.2012 року, що набрало законної сили 17.07.2012 року, надійшли на виконання до відділу ДВС 16.10.2012 року, строк предявлення до виконання до 17.07.2013 року. Відповідно до ст.ст. 17, 18, 19, 25 Закону України «Про виконавче провадження» державним виконавцем 18.10.2012 року була винесена постанова про відкриття виконавчого провадження. Вважає, що постанова про відкриття виконавчого провадження винесена на законних підставах. Відповідно до ст. 25 Закону державний виконавець зобовязаний протягом 3-х робочих днів з дня надходження до нього документа відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк предявлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим Законом і предявлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби. Виконавчі листи відповідали вимогам ст. 18 Закону, були предявлені до виконання у строк, передбачений ст. 22 закону та до відповідного органу державної виконавчої служби.

Відповідно до ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобовязаний вживати передбачені цим Законом заходи примусового виконання рішень неупереджено, своєчасно та в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Згідно зі ст. 31 Закону України «Про виконавче провадження» копії постанов про відкриття виконавчого провадження надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Боржник вважається повідомленим про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі. Вважає, що у разі, якщо ОСОБА_1 не отримали постанови про відкриття виконавчого провадження, це не є підставою для того, щоб дійти до висновку про незаконність постанови. Неотримання постанови про відкриття виконавчого провадження боржниками позбавляє їх самостійно виконати рішення у семиденний строк. В ході проведення виконавчих дій державним виконавцем не був стягнутий борг, витрати на проведення виконавчих дій та виконавчий збір, а також, не було виявлено майно, на яке можна б було звернути стягнення, тому був складений акт та на підставі п. 2 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження 10.11.2014 року було завершено, а виконавчий лист повернутий стягувачу.

В акті вказані не той номер виконавчого листа та дата його видачі. Вважає, що це ж механічною помилкою. Але ж, з кого стягується борг і хто є боржником вказано вірно це ОСОБА_1 та ОСОБА_3

Відповідно до п. 5 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» повернення виконавчого листа стягувачу з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно предявити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених ст. 22 Закону України «Про виконавче провадження», тобто протягом одного року.

Крім того, Словянська теплова електрична станція є структурною одиницею юридичної особи ПАТ «Донбасенерго», у виконавчих листах зазначено, що стягувачем є ПАТ «Донбасенерго» в особі структурнрої одиниці Словянської теплової електричної станції, а зміна рахунку стягувача не є перешкодою у відкритті виконавчого провадження.

Просить суд відмовити ОСОБА_1 в задоволенні скарги.

В судовому засіданні ОСОБА_1 надала пояснення, аналогічні вимогам, викладеним в скарзі. Наполягала на тому, що постанова про відкриття виконавчого провадження є незаконною та сфальсифікованою для того, щоб поновити стягувачу строк предявлення виконавчого листа до виконання. Просила скаргу задовольнити в повному обсязі.

Представник державної виконавчої служби Словянського міськрайонного управління юстиції ОСОБА_2, що діє на підставі довіреності від 11.01.2016 року в судовому засіданні надала пояснення, аналогічні поясненням, викладеним в письмовому запереченні на скаргу, в задоволенні скарги просила відмовити. Додатково пояснила суду, що відомостей про те, що постанова про відкриття виконавчого провадження дійсно була надіслана ОСОБА_1, відділ ДВС не має, в книзі реєстрації вихідної кореспонденції дана постанова зареєстрована не була.

Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

10.10.2012 року Словянським міськрайонним судом Донецької області видані виконавчі листи № 2/0544/763/2012 про стягнення солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на користь ПАТ «Донбасенерго» в особі структурної одиниці Словянської теплової електричної станції заборгованості за користування тепловою енергією та гарячою водою в розмірі 1787,15 грн. та судових витрат в розмірі 81,00 грн., а всього 1868,15 грн. Дане рішення суду набрало законної сили 17 липня 2012 року.

Дані виконавчі документи були предявлені до виконання до відділу ДВС Словянського міськрайонного управління юстиції 16.10.2012 року, тобто до спливу строку, передбаченого п. 2 ч. 1 ст. 22 Закону України «Про виконавче провадження», представником стягувача ПАТ «Донбасенерго» - юрисконсультом юридичного відділу структурної одиниці ПАТ «Донбасенерго» «Словянська теплова електрична станція» ОСОБА_5, яка діяла на підставі довіреності № 19-283 від 22 грудня 2011 року.

18.10.2012 року державним виконавцем Іваніна Т.О. винесена постанова про відкриття виконавчого провадження по виконанню виконавчого листа № 2/0544/763 виданого 30.05.2012 року Словянським міськрайонним судом про стягнення солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на користь ПАТ «Донбасенерго» Словянської ТЕС 1787,15 грн. та судових витрат в розмірі 81,00 грн.

При вирішенні питання щодо правомірності дій державного виконавця при відкриття виконавчого провадження суд виходить з наступного.

Стаття 1 Закону України «Про державну виконавчу службу» визначає, що завданням державної виконавчої служби є своєчасне, повне і неупереджене примусове виконання рішень, передбачених законом.

Відповідно до ст. 1 ЗУ «Про виконавче провадження» - виконавче провадження - це завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЗУ «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень в Україні покладається на державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України.

Частиною 1 статті 17 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що примусове виконання рішень здійснюється державною виконавчою службою на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом.

Статтею 4 Закону України «Про державну виконавчу службу» зазначено, що відповідно до цього Закону державними виконавцями є, в тому числі, заступник начальника районного, районного в місті, міського (міста обласного значення), міськрайонного управління юстиції - начальник відділу державної виконавчої служби, заступник начальника, головний державний виконавець, старший державний виконавець, державний виконавець районного, районного в місті, міського (міста обласного значення), міськрайонного відділу державної виконавчої служби відповідного управління юстиції.

Державний виконавець є представником влади і здійснює примусове виконання судових рішень, постановлених іменем України, та рішень інших органів (посадових осіб), виконання яких покладено на державну виконавчу службу, у порядку, передбаченому законом.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 17 Закону України «Про виконавче провадження», виконавчий лист є виконавчим документом та підлягає виконанню державною виконавчою службою.

Відповідно до ч. 1 ст. 25 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець зобовязаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк предявлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом і предявлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби.

В судовому засіданні з достовірністю встановлено, що строк предявлення даного виконавчого листа не закінчився, виконавчий лист відповідав вимогам щодо виконавчого документа, встановленими ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», був предявлений до відповідного органу державної виконавчої служби, був предявлений до виконання представником стягувача за його заявою про примусове виконання рішення, а тому підстав для відмови у відкритті виконавчого провадження у державного виконавця не було.

Отже, при прийнятті рішення про відкриття виконавчого провадження по вищевказаному виконавчому листу державний виконавець діяв відповідно до вимог Закону України «Про виконавче провадження», а тому, підстав для визнання дій державного виконавця щодо відкриття виконавчого провадження незаконними та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження немає. Та обставина, що постанова про відкриття виконавчого провадження фактично не була надіслана боржникам у виконавчому провадженні не може бути прийнята судом до уваги, як доказ неправомірності винесеної державним виконавцем постанови про відкриття виконавчого провадження, оскільки неотримання боржником зазначеної постанови позбавляє боржника в даному випадку самостійно виконати рішення суду, але не свідчить про незаконність прийнятого державним виконавцем рішення про відкриття виконавчого провадження.

Також, суд не приймає до уваги ствердження заявниці ОСОБА_1 щодо того, що з матеріалів виконавчого провадження № 34757963 не вбачається, що державним виконавцем ВДВС Словянського МУЮ Донецької області проводилися будь-які виконавчі дії, виконавчі документи знаходились у відділі ДВС з 18.10.2012 року по 10.11.2014 року, тобто понад 2 роки, в матеріалах виконавчого провадження № 34757963 немає жодного доказу того, що виконавчий лист № 2/0544/763/2012 було повернуто стягувачеві, або його представнику та ним отримано, виходячи з того, що дані обставини не можуть вплинути на висновок суду щодо правомірності прийнятого державним виконавцем рішення про відкриття виконавчого провадження саме на стадії прийняття виконавчого документа до виконання.

Крім того, суд не погоджується зі ствердженням заявниці ОСОБА_1 щодо того, що підставою для визнання дій державного виконавця по відкриттю виконавчого провадження та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження є та обставина, що в заяві представника стягувача зазначено, що додається оригінал судового наказу, а не виконавчий лист, оскільки в судовому засіданні встановлено, що фактично до виконання був предявлений саме виконавчий лист. Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 17 ЗУ «Про виконавче провадження», виконавчим документом є як виконавчий лист, так судовий наказ.

Також, в судовому засіданні не знайшла свого підтвердження та обставина, що у постанові про відкриття виконавчого провадження від 18.10.2012 року державний виконавець стягувачем зазначає Словянську ТЕС та своїми діями змушує сплатити заборгованість іншій установі, яка не є стягувачем у виконавчому провадженні.

Вирішуючи питання про визнання недійсним акту про майновий стан ОСОБА_3 та ОСОБА_1 від 27 жовтня 2014 року, суд вважає за необхідне зазначити, що даний акт не встановлює для заявниці ніяких обовязків, а є одним з доказів у випадку звернення заявниці зі скаргою на неправомірні дії державного виконавця при виконанні виконавчого документу, оскільки зазначений акт є лише засобом фіксації певної виконавчої дії та не впливає на висновок суду про правомірність чи неправомірність прийнятого рішення про відкриття виконавчого провадження.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 383 ЦПК України, ст.ст. 1. 2, 6, 11, 17, 18, 25, 26 Закону України Про виконавче провадження, ст.ст. 1, 4 Закону України Про державну виконавчу службу, суд,

У Х В А Л И В:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 на дії старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Словянського міськрайонного управління юстиції в донецькій області відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом пяти днів з дня її проголошення або протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Словянського

міськрайонного суду ОСОБА_6