УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" жовтня 2016 р. Київський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого судді Ніколаєнко І.В.

при секретарі Газіної О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові заяву ОСОБА_1 про розяснення рішення суду по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення порядку користування квартирою, вселення до житлового приміщення, усунення перешкод у володінні, користуванні та розпорядженні нерухомим майном, -

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернувся до суду з заявою, якою просить розяснити йому формулювання «Витрати, понесені ОСОБА_1 по сплаті судового збору в розмірі 2436,00 грн. компенсувати за рахунок держави». В обґрунтування заяви посилається на те, що рішенням Київського районного суду м. Харкова від 11.04.2016 р. по цивільній справі № 640/17177/15-ц відмовлено в стягненні з відповідача ОСОБА_2, який є інвалідом 2-ї групи, витрат понесених позивачем по оплаті судового збору в розмірі 2436,00 грн., яки вирішено компенсувати за рахунок держави. Посилається на те, що неодноразово звертався до Управління Державної казначейської служби України у Київському районі м. Харкова Харківської області з заявою про виконання рішення Київського районного суду м. Харкова від 11.04.2016 року в цій частині на його користь, в чому йому було відмовлено з посиланням на необхідність надання додаткової ухвали суду про повернення судового збору.

Позивач в судовому засіданні заяву про розярення рішення суду підтримав, просив розяснити йому порядок повернення судового збору.

Відповідач в судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду повідомлявся, про причини неявки суд не повідомив. Заяв про розгляд справи у його відсутність до суду не надходило.

Неявка осіб, які брали участь у справі, і (або) державного виконавця, відповідно до ч. 3 ст. 221 ЦПК України, не перешкоджає розгляду питання про роз'яснення рішення суду.

Суд, вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи та докази надані в обґрунтування заяви про необхідність розяснення рішення суду, дійшов висновку про те, що в задоволенні заяви необхідно відмовити з огляду на наступне.

В провадженні Київського районного суду м. Харкова перебувала цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення порядку користування квартирою, вселення до житлового приміщення, усунення перешкод у володінні, користуванні та розпорядженні нерухомим майном.

Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 11.04.2016 р. позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково, вирішено питання про розподіл судових витрат. Вирішено витрати, понесені ОСОБА_1 по сплаті судового збору в розмірі 2436,00 грн. компенсувати за рахунок держави.

Відповідно до наявного в матеріалах справи копії посвідчення серії АГ № 659146 ОСОБА_2 є інвалідом 2-ї групи /а.с. 55/.

Приписами п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» інваліди I та II груп звільнені від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд керувався ст. 88 ЦПК України, а також розясненнями, які містяться в постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17.10.2014 № 10.

В мотивувальній частині рішення Київського районного суду м. Харкова від 11.04.2016 р. з посиланням на абз. 2 п. 35 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17.10.2014 № 10 вказано, що у випадку, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від оплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Зазначене стосується й випадку, коли рішення ухвалено на користь позивача, а відповідач звільнений від сплати судового збору.

Рішенням апеляційного суду Харківської області від 29.06.2016 року рішення Київського районного суду м. Харкова від 11.04.2016 р. змінено. Зменшено розмір витрат на правову допомогу, що стягнено з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1, в іншій частині рішення суду залишено без змін.

В частині розподілу витрат по сплаті судового збору рішення Київського районного суду м. Харкова від 11.04.2016 року позивачем в апеляційному порядку оскаржено не було.

Відповідно до вимог ст. 221 ЦК України роз'ясненню підлягає рішення, якщо воно є незрозумілим для осіб, які брали участь у розгляді справи.

Відповідно до п. 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судове рішення в цивільній справі» від 18.12.2009 р. № 14 зазначено, що відповідно до статті 221 ЦПК роз'яснення рішення суду, а не ухвали, можливе тоді, коли воно не містить недоліків, що можуть бути усунені лише ухваленням додаткового рішення, а є незрозумілим, що ускладнює його реалізацію. Зазначене питання розглядається судом, що ухвалив рішення, і в ухвалі суд викладає більш повно та ясно ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін у суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду. Роз'яснення рішення не допускається, якщо воно виконане або закінчився установлений законом строк, протягом якого рішення може бути пред'явлене до виконання. Якщо фактично порушено питання про зміну рішення або внесення в нього нових даних, у тому числі й роз'яснення мотивів ухваленого рішення, суд ухвалою відмовляє в роз'ясненні рішення.

Враховуючи викладене, згідно з приписамист. 221 ЦПК України, роз'ясненню підлягають незрозумілі рішення, а вказане рішення є зрозумілим, у звязку з чим розясненню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст. 221 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про розяснення рішення суду відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Харківської області протягом пяти днів з дня її проголошення шляхом подання апеляційної скарги. У разі, якщо ухвала була постановлена без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом 5 днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо вона не скасована, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя І.В. Ніколаєнко