АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Справа № 630/737/14-ц Головуючий суддя І інстанції Малихін О. О.
Провадження № 22-ц/790/975/16 Суддя доповідач Яцина В.Б.
Категорія: Спори про право власності та інші речові права про приватну власність
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2016 року м. Харків.

Судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого судді - Яцини В.Б.

суддів: - Бурлака І.В., Карімової Л.В.,

за участю секретаря: Костюченко В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3, ОСОБА_4 на рішення Люботинського міського суду Харківської області від 03 березня 2015 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про виділ частки із майна, що є у спільній частковій власності, та визначення порядку користування земельною ділянкою, -

ВСТАНОВИЛА:

Позивач ОСОБА_5 звернувся до суду з позовом, в якому, з урахуванням уточнень до позовних вимог просив:

- виділити ОСОБА_5 на належні йому 109/200 частин домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_1: житловий будинок літ. «А-1» з сіньми літ. «а», ґанком літ. «а1», навісом літ. «Ж», льохом літ. «Жп», житловий будинок літ. «В-1» з прибудовою літ. «В1-1», сіньми літ. «в», мезоніном літ. «мн»; та надвірні будівлі та споруди: гараж літ. «Е» з оглядовою ямою літ. «е», льохом літ, «еп», теплиця літ. «Т», вигрібна яма літ. «Я», огорожі № 1, 5, ворота № 4, вимощення № 10, водогін літю . «К», що входять до складу домоволодіння,

- припинити право спільної часткової власності між співвласниками вказаного домоволодіння: між ОСОБА_5 з однієї сторони та ОСОБА_3 і ОСОБА_4 зваріан іншої сторони, у відповідності до вимог ст. 364 ЦК України;

- визначити порядок користування земельною ділянкою, розташованою вказаною адресою, виділивши ОСОБА_5 в користування 589,7 кв.м земельної ділянки, межу земельних ділянок, які виділяються в індивідуальне користування сторін, прокласти відповідно до запропонованого судовим експертом варіанту № 1.

В обґрунтування позову ОСОБА_5 та його представник послалися на висновки судової експертизи, і при цьому вказали, що позивач є власником 109/200 частин домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1, іншими співвласниками будинку є відповідачі ОСОБА_3 - в 19/50 часток, та ОСОБА_4 - в 3/40 частках. Між співвласниками склався фактичний порядок користування житловими будинками, але виникає спір з приводу користування земельною ділянкою, який відповідачі не бажають вирішити у позасудовому порядку.

В судове засідання сторони не з'явилися, відповідачі письмових заперечень проти позову не подавали.

Рішенням Люботинського міського суду Харківської області від 03 березня 2015 року позов ОСОБА_5 задоволено повністю. Виділено в натурі ОСОБА_5 на належні йому 109/200 часток у домоволодінні, розташованому за адресою: АДРЕСА_1, наступні будівлі: житловий будинок літ. «А-1» з сіньми літ. «а», ґанком літ, «а1», навісом літ. «Ж», льохом літ. «Жп», житловий будинок «В-1» з прибудовою літ. «В1-1», сіньми літ. «в», мезоніном літ. «мн»; та надвірні будівлі та споруди: літ. «Е» з оглядовою ямою літ. «е», льохом літ. «еп», теплиця літ. «Т», вигрібна яма літ. «Я», огорожі 5, ворота № 4, вимощення № 10, водогін літ. «К».

Визначено порядок користування земельною ділянкою, розташованою за адресою: Харківська область, АДРЕСА_1, виділивши в користування ОСОБА_5 земельну ділянку площею 589,7 кв.м. Межу розподілу було прокладено таким чином: від т. А, яка поділяє межу по червоній лінії (АДРЕСА_1) на відрізки розміром 19,35 м. та 18,4 м по прямій до т. Б відрізок 6 м; від т.Б до т. В під кутом 45 градусів відрізок розміром 1м; від т. В до т. Г по прямій відрізок розміром 13,5 м; від т. Г до т. Д по прямій відрізок розміром 4,0 м; від т. Д до т. Е по прямій відрізок розміром 16,5 м, поділивши межу з домоволодінням № 6 на відрізки розміром 19,35 м. та 18,4 м.

Припинено право спільної часткової власності ОСОБА_5 на домоволодіння, яке розташоване за адресою: Харківська область, АДРЕСА_1, в зв'язку з виділенням його частки майна в натурі.

Не погоджуючись з таким рішенням суду ОСОБА_3, ОСОБА_4 в апеляційній скарзі просять скасувати рішення, скасувати ухвалу від 05 травня 2015 року про виправлення описки в рішенні суду та ухвалити нове рішення, яким у позові ОСОБА_5 до ОСОБА_3 та ОСОБА_4, про виділ частини житлового будинку та визначення порядку користування земельною ділянкою відмовити в повному обсязі та стягнути з ОСОБА_5 на користь апелянта ОСОБА_4 судовий збір.

На обґрунтування скарги вказали, що суд неправильно застосував норми матеріального і процесуального права; неповно з'ясував обставин, що мають значення для справи; наявна недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими; наявна невідповідність висновків суду обставинам справи. Суд не вказав, яким чином порушені відповідачами права позивача; не встановив, яким чином склався фактичний порядок користування житловими будинками, не зазначено, якими саме будівлями користуються кожна зі сторін.

Зазначили, що за життя спадкодавця ОСОБА_6, спадкоємцями якого по ? частині кожний є позивач ОСОБА_5 та відповідачка ОСОБА_4, які зареєстрували своє право власності, склався наступний порядок користування спірного домоволодіння: батьки ОСОБА_5 та ОСОБА_4 мешкали у житловому будинку літ. А-1 з сіньми літ. «ш», ганком літ. «а1», навісом літ. «Ж», льохом літ. «Жп»; відповідачі ОСОБА_4 та її чоловік ОСОБА_3 мешкали у житловому будинку літ. «Б-1» з прибудовами та користувалися літньою кухнею літ. Г, сараєм літ. Н. Крім того, родина відповідачів ОСОБА_3 користувалася також батьківською старою хатою, бо вони та їх син постійно допомогали старим батькам (спадкодавцям) до дня їх смерті. Позивач ОСОБА_5 не користувався і не користується житловим будинком літ. А-1 з сіньми літ. «а», ганком літ. «а1», навісом літ. «ж», льохом літ. «Жп», відповідачі несли витрати по їх утриманню, але згідно оскаржуваного рішення суду зазначене майно повністю виділено в користування позивачу, чим порушено право відповідача ОСОБА_4 Позивач користувався та користується зараз житловим будинком літ. «В-1» з прибудовою літ. «В1-1», сіньми літ. «в», мезоніном літ. «мн», та надвірними будівлями і спорудами: гаражем літ. «Е» з оглядовою ямою літ. «е», льохом літ. «еп», теплицею літ. «Т», вигрібною ямою літ. «Я». Батьківською хатою літ. «А-1» з прибудовами позивач ніколи не цікавився. Колонкою літ. «К» (в технічному паспорті, що виготовлений за життя спадкодавця, колонка зазначена як водопровід, літ. К, зазначено, що збудований у 1992 році) всі мешканці домоволодіння користувалися спільно, внаслідок її виділення позивачу, відповідачі повністю позбавлені можливості користуватися колонкою, позбавлені надійного водопостачання. Відповідних доказів на підтвердження своїх заперечень проти позову відповідачі не могли своєчасно надати до районного суду внаслідок недобросовісних дій їх представника, від якого вони після ухвалення оскарженого рішення відмовилися.

Судова колегія, заслухавши суддю-доповідача, пояснення осіб, що з'явились у судове засідання, відповідно до ст. 303 ЦПК України перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційних скарг та вимог, заявлених у суді першої інстанції, обговоривши їх доводи, вважає, що скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що спірним є домоволодіння АДРЕСА_1, яке складається з трьох житлових будинків літ. «А-1», «Б-1» і «В-1», прибудов літ. «Б1-1», «Б2-1» і «В1-1» ґанків літ. «а1» і «61», навісу літ. «62», сіней літ. «а», і «в», мансарди літ. «мс», мезоніну літ. «мн», літньої кухні літ. «Г» з верандою літ. «г», гаражів літ. «Е» і «М», погребів літ. «жп», «еп» і «мп», оглядової ями літ. «е», навісів літ. «Ж» і «С», душу літ. «П», вбиральні літ. «Р», теплиці літ. «Т», сараю літ. «Н», водогону літ. «К», вигрібних ям літ. «Я» і «Я1», огорожі №№ 1-8, тротуарного борту № 9, вимощення №№ 10,11.

Співвласником спірного домоволодіння є ОСОБА_5 - в 109/200 частках, з яких: 47/100 часток він набув на підставі свідоцтва про право власності на домоволодіння, видане 15 лютого 1994 року виконавчим комітетом Люботинської міської ради народних депутатів; 3/40 - часток на підставі свідоцтва про право спадщину за законом, виданого Другою державною нотаріальною конторою Харківського Харківської області за № 1-973 від ЗО травня 2007 року.

Співвласниками спірного домоволодіння є також відповідачі: ОСОБА_3 - в 19/50 часток - на підставі свідоцтва про право власності на спірне домоволодіння, видане 15 лютого 1994 року комітетом Люботинської міської ради народних депутатів; та ОСОБА_4 - в 3/40 частках - на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого Другою державною нотаріальною к Харківського району Харківської області за № 1-969 від З0 травня 2007 року.

Згідно висновку судової будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи № 12375/8771 від З0 січня 2015 року експертом було запропоновано один варіант розподілу спірного домоволодіння за фактичним користування, який склався між співвласниками, та два варіанти визначення порядку користування земельною ділянкою, на якій воно розташоване.

Так, за першим варіантом судовий експерт запропонував виділення в користування позивачу ОСОБА_5 земельної ділянки площею 589,7 кв.м, яка відповідає його частці власності у домоволодінні; в користуванні відповідачів ОСОБА_3 і ОСОБА_4 залишається земельна ділянка площею 492,3 кв.м., що також відповідає їх часткам.

Відповідно до положень ст. 11 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог і на підставі наданих особами участь у розгляді справи, доказів.

Згідно положень ст. 364 ЦК України, співвласники мають право на виділ у натурі частки майна, в спільній частковій власності. У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняв Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації.

Ст. 120 ЗК України встановлює, що право на земельну ділянку визначається пропорційно частці у праві власності на будівлю або споруду.

Ст. 358 ЦК України встановлює, що кожен з співвласників має право на надання йому користування та володіння тієї частини спільного майна у натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності.

Задовольняючи позов, районний суд виходив з того, що за висновком експерта на користь ОСОБА_5 на належну і частку 109/200 в домоволодінні АДРЕСА_1 можливо виділити наступні будівлі: житловий будинок літ. «А-1» з сіньми літ. «а», ґанком літ. «а1», навісом літ. «Ж», льа літ. «Жп», житловий будинок літ. «В-1» з прибудовою літ. «В1-1», сіньми літ. «в», мезоніном літ. ш надвірні будівлі та споруди: гараж літ. «Е» з оглядовою ямою літ. «е», льохом літ. «еп», теплиця літ, вигрібна яма літ. «Я», огорожі №1,5, ворота № 4, вимощення № 10, водогін літ. «К».

При цьому суд вказав, що такий варіант розподілу влаштовує позивача та відповідає його інтересам, і не порушує прав відповідачів, оскільки враховує порядок фактичного користування житловими будинками та надвір» спорудами і будівлями, який склався між сторонами.

Як вбачається із вказаного вище висновку судової експертизи, фактичне користування будівлями та спорудами спірного домоволодіння встановлено на підставі даних проведеного експертом натурного обстеження та вивчення матеріалів справи, а саме:

-у користуванні ОСОБА_5 - житловий будинок літ. «А-1», сіни літ. «а», ганок літ. «а1», навіс літ. «Ж», житловий будинок літ. «В-1», прибудова літ. «В1-1», сіни літ. «в», мезонін літ. «мн» зі сходами та надвірні будівлі та споруди: гараж літ. «Е», оглядова яма літ. «е», льох літ. «еп», теплиця літ. «Т», вигрібна яма літ. «Я», огорожа № 1, ворота № 4, огорожа № 5, вимощення № 10, водогін літ. «К»;

-у спільному користуванні відповідачів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 - житловий будинок літ. «Б-1», прибудова літ. «Б1-1», прибудова літ. «Б2-1», ганок літ. «б1», навіс літ. «б2», мансарда «мс» зі сходами, літня кухня літ. «Г», веранда літ. «г», гараж літ. «М», погріб літ. «мп», сарай літ. «Н», навіс літ. «С», душ літ. «П», вбиральня літ. «Р», вигрібна яма літ. «Я», ворота № 2, ворота № 3, огорожа № 6, огорожа № 7, огорожа № 8, тротуарний бортовий камінь №9, вимощення №1.

Вказані висновки судового експерта про фактичний порядок користування спірним домоволодінням, відповідають наявному в матеріалах справи в технічному паспорті плану земельної ділянки із розташованому на ньому будівлями і спорудами, виготовленому 10 липня 2014 року (а.с. 9). Крім того, як вбачається із вказаного Плану земельної ділянки спірного домоволодіння, його площа по фактичному користуванні складає 1082 кв.м. При натурному обстеженні земельної ділянки спірного домоволодіння судовий експерт здійснив виміри лінійних розмірів фактичних меж і існуючих будівель, із прив'язкою їх до фактичних меж землекористування. При натурному обстеженні встановлено невідповідність встановлення огорож: по межі із домоволодінням № 5 біля сараю літ. «Н» та на розі АДРЕСА_1

Площа земельної ділянки, зареєстрованої за домоволодінням та визначена по розмірах меж, зазначених у наданих документах, не збігається з площею земельної ділянки, визначеною відповідно до розмірів меж, отриманих при обстеженні земельної ділянки, тому площу та межі земельної ділянки для розрахунку варіантів користування земельною ділянкою судовий експерт прийняла відповідно до площі та меж, що визначені на плані земельної ділянки у технічному паспорті (а.с. 73). При обстеженні судовий експерт виявив наявність трьох виїздів (заїздів): два на АДРЕСА_1, що дозволяє сторонам використовувати виділені їх у користування земельні ділянки належним чином. Виходячи з розташування житлового будинку, надвірних споруд, розмірів і конфігурації земельної ділянки, судовий експерт запропонував два варіанти порядку користування земельною ділянкою, з урахуванням вимог ДБН 360-92. При цьому суд вирішив справу відповідно до І варіанту, запропонованого експертом, для виділення у користування земельної ділянки, який відповідає належним сторонам часткам у спірному домоволодінні, межа між ними дозволяє сторонам користуватися належними їм будівлями і спорудами (а.с. 92). Колегія суддів відхиляє доводи скарги про те, що такий порядок користування порушує права відповідачів на користування земельною ділянкою. Свої заперечення апелянти обґрунтували тим, що згідно до технічного паспорту на вказане домоволодіння від 22.04.1993р., відповідним рішенням Люботинської міськради земельна ділянка під ним раніше була зареєстрована площею 1108 кв.м., а не 1082 кв.м., із чого виходив судовий експерт. (а.с. 155 на звороті). Однак при цьому відповідачі не надали доказів на підтвердження права користування земельною ділянкою на день вирішення справи у більшому розмірі - 1108 к.в.м, ніж це зазначено у технічній документації на спірне домоволодіння, 1082 кв.м, яку взяв до уваги судовий експерт відповідно до даних земельної документації в технічному паспорті.

Відповідачі не спростували передбачену ч. 3 ст. 397 ЦПК України презумпцію правомірності володіння земельною ділянкою відповідно до плану земельної ділянки, тому колегія суддів відхиляє доводи скарги про неможливість у даному випадку визначення порядку користування земельною ділянкою. При оформленні права власності чи володіння в іншому розмірі, відповідачі не позбавлені права на зміну визначеного судом порядку користування земельною ділянкою.

Визначаючи будівлі і споруди, які підлягають виділенню на частку позивача, судовий експерт, окрім вищевказаного, взяв до уваги розташування житлових будинків, планування і розміри приміщень, їх конструктивних елементів, розташування надвірних будівель, розмірів і конфігурації земельної ділянки, ветхий технічний стан житлового будинку літ. «А-1», який згідно до п. 2.5.1 Методики «Організації проведення судових будівельно-технічних експертиз по цивільних справах» унеможливлює реальний розподіл житлового будинку, оскільки стан несучих конструктивних елементів аварійний, а несучих - дуже ветхий. Обмежене виконання елементами будівлі своїх функцій можливе при проведенні охоронних заходів або повної заміні цих елементів (а.с. 61).

При цьому судовий експерт передбачив можливість доплати відповідачам з боку позивача 9932 грн. грошової компенсації, як різницю у вартості виділених будівель і споруд не у І варіанті, який був взятий районним судом до уваги і відповідає часткам сторін у праві спільної часткової власності, а лише у ІІ варіанті виділу, який передбачає зміну розміру часток на користь позивача до 111/200 замість 109/200, іншим співвласникам, спільно ОСОБА_3 та ОСОБА_4, - 89/200 частин замість 91/200 (а.с. 72, 75).

При апеляційному розгляді справи представник позивача надала відповідь з Водопровідно-каналізаційного комунального управління Люботинської міської ради від 19.01.2016р. № 27, згідно до якої водопостачання за адресою спірного домоволодіння, по АДРЕСА_1 надається згідно з даними обліку та договорами про надання послуг в два житлові будинки, в житлових будинках наявні засоби обліку, показання передаються постійно, оплата здійснюється регулярно, договори на надання послуг з водопостачання укладені 30 березня 2010 року з позивачем ОСОБА_5 та відповідачем ОСОБА_3 (а.с. 197), що спростовує доводи скарги про те, що внаслідок визначення порядку користування земельною ділянкою порушене їх право на використання водогону, оглядовий колодязь до якого залишився на частині, яка визначена судом у користування позивачеві. Доказів того, що таке розташування оглядового колодязя обмежує водопостачання до житлового будинку відповідачів до матеріалів справи, у тому числі під час апеляційного розгляду справи, - не було надано. Крім того, представник позивача на спростування доводів скарги про те, що відповідачі утримували спадщину, житловий будинок літ. «А-1», надала до апеляційного суду копії документів, із яких вбачається, що за колишнє домоволодіння батька ОСОБА_6 за електроенергію сплачував позивач: у листопаді 2006р, а також - з 2011 по 2015р.р., що підтверджує виділення позивачу майна на його частку відповідно до фактичного порядку користування спірним домоволодінням, який склався між сторонами після смерті спадкодавця - батька позивача ОСОБА_8 та відповідачки ОСОБА_4

Відповідно до вищевказаної судової експертизи, яка відповідає наявній в матеріалах справи технічній документації на спірне домоволодіння визначений судом варіант користування земельною ділянкою дозволяє всім сторонам найбільш раціонально використовувати для власних потреб належні їм будівлі та споруди.

Оскільки відповідачі не довели обґрунтованість доводів апеляційної скарги, колегія суддів їх відхиляє.

Таким чином, першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а доводи скарги цього висновку не спростовують, не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань, то з передбачених ст. 308 ЦПК України підстав апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 304, п.1 ч.1 ст. 307, ст.ст. 308, 313, 315, 319, 323-325, 327 ЦПК України, судова колегія, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3, ОСОБА_4 - відхилити.

Рішення Люботинського міського суду Харківської області від 03 березня 2015 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення, однак протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий суддя:

Судді колегії: