Справа № 456/3744/15 Головуючий у 1 інстанції: Микитчин І.М.
Провадження № 22-ц/783/3214/16 Доповідач в 2-й інстанції: Гірник Т. А.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 травня 2016 року колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Львівської області у складі:

головуючого - судді - Гірник Т.А.

суддів - Бакуса В.Я., Левика Я.А.

секретар - Симець В.І.

з участю представника позивача Яцинич Я.Я.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Кредобанк» на рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 11 грудня 2015 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Кредобанк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИЛА:

У серпні 20015 року ПАТ «Кредобанк» звернувся в суд з указаним позовом до відповідача та з посиланням на ст.ст. 15, 16, 246, 509, 526, 530, 553, 554, 1049 ЦК України просив ухвалити рішення, яким стягнути з ОСОБА_3 на користь ПАТ «Кредобанк» заборгованість за кредитним договором №30438-owncash від 3 липня 2014 року в розмірі 20 358,71 грн., яка складається з неповернутої суми кредиту - 16 432,53 грн., прострочених відсотків - 823,40 грн., простроченої суми комісії за адміністрування кредиту - 2 249,94 коп, пені - 852,84 коп., стягнути 243,60 грн. сплаченого судового збору.

Оскаржуваним рішенням позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ПАТ «Кредобанк» 102 грн. 31 коп. судового збору.

Рішення оскаржив позивач в особі представника Я.Я. Яцинич. Вважає рішення суду незаконним та необґрунтованим, постановленим з порушенням норм процесуального та матеріального права, без повного, всебічного та об'єктивного з'ясованих обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, викладені в рішення висновки суду не відповідають обставинам справи.

Просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким стягнути з відповідача заборгованість за Кредитним договором №30438-owncash від 3 липня 2014 року в розмірі 2 614 грн. 53 коп., з яких 2 614,53 грн. неповернута сума кредиту та 243 грн. 60 коп. сплаченого судового збору.

Скаргу мотивує тим, що суд в порушення вимог ст. 169 ЦПК України, за наявності клопотання позивача про відкладення розгляду справи, ухвалив в першому судовому засіданні 11 грудня 2015 року судове рішення. Не володіючи даною інформацією позивач надіслав на адресу суду заяву про зменшення позовних вимог у зв'язку з частковою сплатою суми заборгованості ОСОБА_3 Згідно долученим до заяви розрахунком, станом на 13.01.2016 року ОСОБА_3 повинен сплатити 2 614,53 грн. неповернутої суми кредиту та 243 грн. 60 коп. судових витрат. За таких обставин вважає рішення суду першої інстанції таким , що підлягає скасуванню .

При розгляді справи в суді апеляційної інстанції особа, яка подала апеляційну скаргу доводи такої підтримала.

Інші учасники не з»явились. Належним чином повідомлені про розгляд справи за апеляційною скаргою, про що справи долучено розписки про отримання судових повісток. При чини неявки не повідомили. За таких обставин, колегія суддів вважає за можливе продовжувати розгляд справи, що узгоджується з положеннями ч.2 ст. 305 ЦПК України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст.ст.11, 59, 60 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданих відповідно до вимог цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. При цьому кожна із сторін зобов»язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, а обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

У відповідності до вимог ст.213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обгрунтованим. Законим є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з»ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ч. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Матеріалами справи встановлено, що 03.07.2014 року між сторонами по справі було укладено договір № 30438-owncash, відповідно до умов якого позивач видав відповідачу кредит в сумі 17044,88 грн. на строк до 01.07.2016 року.

Кредитні кошти надавались відповідачу в безготівковій формі, шляхом перерахування на поточний рахунок відповідача. Для обліку виданих кредитних коштів позивач відкрив позичковий рахунок № НОМЕР_1. Прийняті на себе зобовязання за кредитним договором позивач виконав в повному обсязі.

Згідно п. 2.4. кредитного договору за користування кредитом встановлюється процентна ставка (фіксована) у розмірі 9,99% річних.

Пунктом 2.12. договору передбачено, що позичальник сплачує банку комісії відповідно до встановлених тарифів банку.

Відповідно до п. 6.1. договору за несвоєчасне виконання грошових зобовязань позичальник, крім відшкодування збитків, сплачує пеню в розмірі подвійної процентної ставки, вказаної в п. 2.4., але не менше двох гривень за кожен день прострочення.

Відповідно до п. 7.1. кредитного договору, за виконання зобовязань за цим договором позичальник несе повну відповідальність перед банком усім належним йому майном, у тому числі грошовими коштами, на яке може бути звернено стягнення в порядку, передбаченому законодавством України.

Згідно договору доручення № б/н від 06 квітня 2012 року, укладеного між ПАТ «КредоБанк» та ТДВ «Інтер-Ріск Україна», ТДВ «Інтер-Ріск Україна» надано право здійснювати від імені і за рахунок ПАТ «КредоБанк» дії, спрямовані на стягнення належної до сплати заборгованості за кредитними договорами та договорами забезпечення, укладеними ПАТ «КредоБанк» з позичальниками та особами, які несуть відповідальність за погашення боргу (поручителями, майновими поручителями) фізичними або юридичними особами.

З наявної в матеріалах справи довідки-розрахунку заборгованості за кредитним договором судом встановлено, що станом на 22.06.2015 року заборгованість за кредитним договором складає 20358,71 грн., з них: 16432,53 грн. - неповернута сума кредиту, 823,40 грн. - прострочені відсотки, 2249,94 грн. - прострочена сума комісії за адміністрування кредиту , 852,84 грн. пеня. Про стягнення такої суми заявлено позов позивачем.

З долученої відповідачем до матеріалів справи квитанції № 45401647 від 06.11.2015 року вбачається, що відповідач перерахував на погашення кредитної заборгованості про стягнення якої заявлено позовну вимогу, згідно кредитного договору № 30438-owncash від 03.07.2014 року 20500,00 грн., що свідчить про погашення суми позову.

Вирішуючи питання про часткове стягнення з відповідача ОСОБА_3 заборгованості за кредитним договором, суд обґрунтовано застосував ст.ст. 525, 526, 530, 1048, 1054, 1056-1 ЦК України. Навів у рішенні мотиви, за яких дійшов висновку про стягнення з відповідача суми судового збору.

Мотиви апеляційної скарги представник а позивача зводяться виключно до того, що позивачем після ухвалення рішення, про яке їм не було відомо, подано заяву про зменшення позовних вимог із долученим розрахунком заборгованості, правильності висновків не спростовує, оскільки такий розрахунок не був предметом дослідження у суді першої інстанції.

Позивач не позбавлений права звернення до суду про стягнення заборгованості за кредитним договором у разі наявності для цього правових підстав.

З матеріалів справи убачається, що про розгляд справи позивач повідомлявся належним чином, скористався наданим йому правом подання клопотання про відкладення справи. Враховуючи про надану представником позивача заяву про відкладення розгляду справи по причині неможливості забезпечення явки представника у зв'язку зайнятості представника в іншому судовому засіданні суд, визнавши неявку представника позивача без поважної причини, розглянув справу за відсутності сторін на підставі наявних у справі доказах, за наявності у матеріалах справи належно оформленої довіреності на іншого представника.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення ухвалене на основі поданих в судовому засіданні доказах. Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, підстав для скасування рішення суду першої інстанції немає.

Керуючись ст.ст. 303,304, 307 ч.1 п.1, 308, 314 ч.1 п.1, 315, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ПАТ «Кредобанк» відхилити.

Рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 11 грудня 2015 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий

Судді