Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02.09.2016 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області

в складі: головуючого судді Леміш О.М.,

при секретарі: Химинець О.Я.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Ужгороді справу за позовом ПАТ „Всеукраїнський акціонерний банк " до ОСОБА_1 про стягнення боргу,а також за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ПАТ „Всеукраїнський акціонерний банк " про визнання кредитного договору частково не дійсним та відхилення позовних вимог банку -

встановив:

ПАТ „Всеукраїнський акціонерний банк " звернувся з позовом до ОСОБА_1 про стягнення боргу,який мотивував тим, що 13.02.2012 року між Публічним акціонерним товариством «Всеукраїнський ОСОБА_2» та ОСОБА_1 був укладений договір банківського обслуговування №ВL_КГ 100094669 . Згідно пунктів 1, 2 Спеціальної частини Кредитного договору, ОСОБА_2 надав Позичальнику кредит на поточні потреби в розмірі 19992 (дев'ятнадцять тисяч девятсот дев'яносто дві) грн. 24 коп. , термін повернення Кредиту - 13 лютого 2015 року. Факт отримання Кредиту Відповідачем підтверджується меморіальним ордером видачі коштів від 13.02.2012 р. Відповідач порушив свої зобов'язання щодо повернення кредитних коштів , сплати процентів за користування кредитом, а також плату за управління Кредиту, які передбачені и. 2.5 Кредитного договору. Так, з 2012 року виникла прострочена заборгованість за Кредитом. Таким чином, загальна сума заборгованості відповідача відповідно до розрахунку заборгованості станом на 23 липня 2015 року становить всього 126 585 (сто двадцять шість тисяч п'ятсот вісімдесят п'ять) гривень 38 копійок, і складається з :

-заборгованості за кредитом - 17 372,52 грн.;

-відсотків за користування кредитом - 0,00 грн.;

-комісія за РО - 7 295,15 грн.;

-неустойка (пеня за прострочення сплати платежів) - 101 917,71 грн.

Позивачем було дотримано всіх умов договору, однак відповідачем протягом тривалого часу зобов'язання взяті відповідно до умов договору не виконуються, а тому позивач просив суд стягнути з відповідача суму боргу та судові витрати.

Також, ОСОБА_1 звернувся до суду з зустрічним позовом до ПАТ „Всеукраїнський акціонерний банк " про визнання кредитного договору частково не дійсним та відхилення позовних вимог банку, який в свою чергу мотивував тим, що позивач, ПАТ "ВіЕйБі Банк" протизаконно включив в умови договорів послугу "Комісія за управління кредитом", що протирічить п.3.4 "Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту", абз.З ч.4 ст. 11 ЗУ "Про захист прав споживачів". Окрім наведеного , ПАТ "ВіЕйБі Банк" висуває відповідачу, ОСОБА_1 незаконно нараховану суму у розмірі 101.917,71грн, як "Плата за пропуск платежів". З наданого банком розрахунку заборгованості за кредитним договором вбачається, що банком проведено нарахування за таким видом неустойки (стовпчики 14-16), який не прописаний в умовах договору №ВL_КГ 100094669, та додатках до нього, а можливий розрахунок протирічить законодавству.Також позивач за зустрічним позовом зазначає, що згідно п.10 Спеціальної частини договору №ВL_КГ 100094669 розмір пені визначається 0,5%, при цьому відсутнє акцентування щодо терміну ставки "річна/місячна/денна", що сприймається позичальником як річна і в зв'язку з цим оспорюється у тій формі, яку в суді намагається представити банк. Відповідно до ч.8 ст. 18 ЗУ "Про захист прав споживачів" нечітка двозначна умова договору тлумачиться на користь споживача.

Окрім наведенего позивачем по зустрічному позову до суду надано клопотання про зменшення пені , оскільки така перевищує суму основного боргу в декілька разів .

У судове засідання представник позивача не з'явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений, однак від нього надійшла заява в якій просить розглянути справу без його участі, а позовні вимоги задовольнити в повному обсязі, проти розгляду справи не заперечує.

Відповідач у судове засідання не з'явився, не повідомивши суд про причини неявки, хоча про час та місце судового розгляду був повідомлений. Разом з тим, від ОСОБА_1 М,г до суду також надійшла заява про розгляд справи у його відсутності, а також клопотання про зменшення розміру неустойки та інших платежів.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши належність та допустимість кожного доказу, приходить до висновку, що первісний позов із наведених у ньому мотивів обґрунтований і підлягає до часткового задоволення, а в зустрічному необхідно відмовити з таких підстав.

Так, у судовому засіданні встановлено, що 13.02.2012 року між Публічним акціонерним товариством «Всеукраїнський ОСОБА_2» та ОСОБА_1 був укладений договір банківського обслуговування №ВL_КГ 100094669 . Згідно пунктів 1, 2 Спеціальної частини Кредитного договору, ОСОБА_2 надав Позичальнику кредит на поточні потреби в розмірі 19992 (дев'ятнадцять тисяч девятсот дев'яносто дві) грн. 24 коп. , термін повернення Кредиту - 13 лютого 2015 року. Факт отримання Кредиту Відповідачем підтверджується меморіальним ордером видачі коштів від 13.02.2012 р. Відповідач порушив свої зобов'язання щодо повернення кредитних коштів , сплати процентів за користування кредитом, а також плату за управління Кредиту, які передбачені и. 2.5 Кредитного договору. Так, з 2012 року виникла прострочена заборгованість за Кредитом.

Позивачем всі зобов'язання по договору виконано, а саме надано відповідачу суму коштів. Відповідач взяті відповідно до договору кредиту зобов'язання порушив.

Статтею 526 Цивільного кодексу України, встановлено, що зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цьогоКодексу, інших актів цивільного законодавства.

У відповідності дост. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

У відповідності ізст. 14 Цивільного кодексу України, виконання цивільних обов'язків забезпечується засобами заохочення та відповідальністю, які встановлені договором або актами цивільного законодавства.

Статтею 611 Цивільного Кодексу Українивстановлено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, серед іншого - сплата неустойки.

Ч. 2ст. 625 Цивільного Кодексу України передбачає, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно з частиною 2статті 1050 Цивільного кодексу України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів.

Стаття 625 Цивільного Кодексу України передбачає, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Станом на 23 липня 2015 року заборгованість згідно разрахунку наданого позивачем за первісним позовом становить всього 126 585 (сто двадцять шість тисяч п'ятсот вісімдесят п'ять) гривень 38 копійок, і складається з :

заборгованості за кредитом - 17 372,52 грн.;

відсотків за користування кредитом - 0,00 грн.;

комісія за РО - 7 295,15 грн.;

неустойка (пеня за прострочення сплати платежів) - 101 917,71 грн.

Таким чином, судом встановлено, що позивачем нарахована пеня за в розмірі 101917,71 грн., що значно перевищує сукупний розмір заборгованості по простроченим процентам та комісії за РО.

У відповідності до ч.2 ст.616 ЦК України суд має право зменшити розмір збитків та неустойки, які стягуються з боржника, якщо кредитор умисно або з необережності сприяв збільшенню розміру збитків, завданих порушенням зобовязання, або не вжив заходів щодо їх зменшення.

Отже, суд зменшує розмір нарахованої пені до суми заборгованості за кредитним договором в розмірі 17372,52 грн.

У відповідності до ч.3 ст.551 КК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Таким чином, виходячи із засад справедливості, добросовісності та розумності, судом встановлено, що вимога кредитора про стягнення пені в частині, що значно перевищує сукупного розміру заборгованості по простроченим процентам та комісії за РО, у зязку із порушенням, зобов»язання розцінюється судом як зловживання правом, що слугує підставою для часткової відмови в задоволенні позовних вимог щодо нарахування пені за пропуск платежів зобов»язання за договором та підлягає задоволенню в розмірі 17372,52 грн. Окрім наведеного , суд враховує складний матеріальний стан відповідача, а також враховує його тривале лікування.

Таким чином, суд приходить до переконання, що із ОСОБА_1Г підлягає стягнення на користь позивача кредитна заборгованість в розмірі 17372,52 грн., комісія за РО; 7295 ,52 грн. Та неустойка- плата за попуск платежів в розмірі 17 372,52 грн..

Що стосується зустрічного позову, то мотиви наведені у ньому суд не може покласти основу свого рішення оскільки , як вбачається з договору кредиту , на момент укладення такого, позичальником не наводилось жодних зауважень щодо його змісту чи порушення його прав. Факт отримання кредитних коштів за Договором позивачем за зустрічним позовом також не оспорюється.

При укладенні кредитного договору сторони погодили його умови, Позичальник ОСОБА_1Г засвідчив, що надана йому Банком інформація є повною, доступною і достовірною, що підтвердив своїм підписом та виконанням умов договору, а отже, не вважав його умови несправедливими.

Відповідно до положень ч.3 ст.10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з вимогами ст.ст. 57 60 ЦПК України засобами доказування в цивільній справі є пояснення сторін і третіх осіб, показання свідків, письмові докази, речові докази і висновки експертів. Суд приймає до розгляду лише ті докази, які мають значення для справи. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування. Кожна сторона має довести ті обставини, на які посилається, як на підставу своїхвимог і заперечень.

Таким чином , суд приходить до переконання, що в задоволенні зустрічного позову слід відмовити з підстав його необґрунтованості, вимоги такого не підтверджені жодним належним доказом

Разом з тим, суд враховуючи подані позивачем за зустрічним позовом клопотання , що стосується суми нарахованої позивачем за первісним позовом до сплати за порушення умов договору , приходить до наступного.

Відповідно до п.22 ч.1 ст.5 ЗУ «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняється уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб у справах повязаних із здійсненням тимчасової адміністрації та ліквідації банку.

За таких обставин суд приходить до переконання, що позов підлягає задоволенню, із ОСОБА_1Г підлягають стягненню на користь ПАТ «ВіЕйБі Банк» загальна заборгованість по кредитному договору в розмірі 42 040, 56 грн. та на користь держави судовий збір в розмірі 556,20 грн.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст.164,209,212,214,215,218,224-226,228,294 ЦПК України, ст.ст.526,530,554,611,625 ЦК України, суд, -

РІШИВ:

Позов ПАТ „Всеукраїнський акціонерний банк " до ОСОБА_1 про стягнення боргу- задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний помер: НОМЕР_1, який зареєстрований за адресою: 88000, АДРЕСА_1) на користь Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський ОСОБА_2» (платіжні реквізити: отримувач: Публічне акціонерне товариство "ВіЕйБіБАНК" (в стані ліквідації), код за ЄДРПОУ отримувача: 19017842, номер рахунку: № 1, банк отримувача: Головне управління Національного банку України по м. Києву і Київській області, код банку отримувача (МФО): 321024) заборгованість за Договором банківського обслуговування №ВL_КГ 100094669 від 13.02.2012 р. в сумі 42 040,56 грн. (сорок дві тисячі сорок гривень п"ятдесят шість копійок), а також на користь держави суму судового збору в розмірі 556,20 грн.

В задоволенні решти первісного позову- відмовити.

В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 до ПАТ „Всеукраїнський акціонерний банк " про визнання кредитного договору частково не дійсним та відхилення позовних вимог банку -відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_3М