233 № 233/6446/15-ц
ЗАОЧНЕ Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 січня 2016 року Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області у складі: головуючого судді Каліуш О. В. , при секретареві Мазепа Н.А., за участі позивача ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Костянтинівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,
Звернувшись до суду з позовом, ОСОБА_1 просить визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням, розташованим за адресою: АДРЕСА_1 , посилаючись на те, що вона є власником квартири АДРЕСА_2 .
У 2006 році вона, на правах члена сім`ї власника будинку, зареєструвала у спірному житловому приміщенні свого цивільного чоловіка відповідача ОСОБА_2 .
З березня 2014 року відповідач не проживає у квартирі АДРЕСА_1 , участі в оплаті комунальних послуг не приймає. Особистий речей відповідача у спірному житловому приміщенні не має.
Оскільки відповідач ОСОБА_2 за місцем проживання відсутній понад один рік без поважних причин, вважає, що останній втратив право користування спірним житловим приміщенням.
Позивач ОСОБА_1 у судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримала повністю з підстав, наведених у позовній заяві, пояснивши, що у березні 2014 року її цивільний чоловік ОСОБА_2 виїхав на заробітки до Російської Федерації. З того часу, відповідач у спірному житловому приміщенні не проживає. У телефонній розмові відповідач повідомив її про те, що повертатися до м. Костянтинівки він не бажає. Просила позов задовольнити у повному обсязі.
Відповідач ОСОБА_2 , будучи згідно ч.3 ст. 76 ЦПК України належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, у судове засідання не з явився, відомостей про причини неявки не надав, тому суд, на підставі до ч.1 ст. 224 ЦПК України, вирішує справу на підставі наявних у ній доказів (ухвалює заочне рішення).
Дослідивши всі обставини по справі та перевіривши їх доказами, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтовані та підлягають повному задоволенню з таких підстав.
Судом встановлено, що згідно із договором купівлі-продажу від 08 червня 2005 року ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_2 (а.с.6 -7).
Право приватної власності ОСОБА_1 на квартиру АДРЕСА_2 зареєстровано у Костянтинівському міському бюро технічної інвентаризації 04 квітня 2006 року за реєстраційним номером 4969438 (а.с.9).
Тож, спірне житлове приміщення належить до приватного житлового фонду, тому правовідносини сторін регулюються Главою 6 ЖК України та ст. 405 ЦК України.
Відповідно до вимог ст. 150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частку будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.
За статтею 156 ЖК України члени сім`ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням (ч.1). За згодою власника будинку (квартири) член його сім`ї вправі вселяти в займане ним жиле приміщення інших членів сім`ї (ч.2).
Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Відповідно до довідки № 406 від 30.11.2015 року, виданої КП «Служба єдиного замовника», у спірному житловому приміщенні зареєстровані: власник квартири ОСОБА_1 , цивільний чоловік власника ОСОБА_2 з 14.02.2007 року (а.с.46).
Факт відсутності відповідача у спірному житловому приміщенні понад рік без поважних причин підтверджується:
Поясненнями свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , які у судовому засіданні, кожен окремо, підтвердили факт, що ОСОБА_2 понад рік у спірному житловому приміщенні не проживає, місце його перебування невідомо.
З Акту з перевірки паспортного режиму від 16.11.2015 року (а.с.10), вбачається, що відповідач у квартирі АДРЕСА_2 не проживає з березня 2014 року.
З довідки виконавчого комітету Костянтинівської міської ради № 49/12 від 11.01.2016 року вбачається, що згідно обліків служби у справах дітей ОСОБА_2 з 2014 року опікуном над дітьми не призначався та як кандидат в опікуни чи піклувальники не зареєстрований. Згідно із обліками комунального закладу «Міський психіатричний диспансер м. Костянтинівки» Мережко О.Л. з 2014 року на обліку, як опікун не перебуває (а.с.40).
За довідкою Комунальної установи «Центральна районна лікарня» Костянтинівської міської ради № 1495 від 30.12.2015 року відповідач ОСОБА_2 у період з 01.01.2014 року по теперішній час за наданням амбулаторної та стаціонарної медичної допомоги до лікувально-профілактичних закладів міста не звертався (а.с.39).
З довідки Управління інформаційного забезпечення Головного Управління національної поліції в Донецькій області від 06.01.2016 року № 5/1-28 вбачається, що станом на 06 січня 2016 року ОСОБА_2 на території України до кримінальної відповідальності не притягувався, засудженим не значиться та у розшуку не перебуває (а.с.41).
За довідкою КЛП «Міський психіатричний диспансер м. Костянтинівки» ОСОБА_2 під наглядом у лікаря-психіатра не знаходиться (а.с.30).
За довідкою Костянтинівського об`єднаного міського військового комісаріату від 24.12.2015 року № 1835 ОСОБА_2 на військовому обліку у Костянтинівському ОМВК Донецької області не перебуває (а.с.31).
За таких обставин, встановивши у судовому засіданні факт відсутності відповідача в спірному житловому приміщення без поважних причин понад один рік, суд вважає, що ОСОБА_2 на підставі ч.2 ст. 405 ЦК України слід визнати таким, що втратив право користування житловим приміщенням в квартирі АДРЕСА_2 .
Тож ,позовні вимоги ОСОБА_1 слід задовольнити в повному обсязі.
На підставі ст. 405 ЦК України, керуючись ст.ст. 209, 214-215, 226 ЦПК України, суд
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням задовольнити повністю.
Визнати ОСОБА_2 , 1967 року народження, таким, що втратив право користування житловим приміщенням, розташованим за адресою: АДРЕСА_1 .
Встановити строк для ознайомлення сторін з повним рішенням 01 лютого 2016 року, відклавши до цього строку складання повного рішення.
Заочне рішення може бути переглянуто Костянтинівським міськрайонним судом Донецької області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Донецької області через Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення.
Суддя: О.В. Каліуш