Єдиний унікальний номер 741/627/16
Провадження № 2/741/315/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Носівка 12 травня 2016 року

Носівський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого судді Киреєва О.В.,

з участю секретаря Жирка О.В.

та представника позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до територіальної громади с. Адамівка в особі Держанівської сільської ради Носівського району Чернігівської області про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування та встановлення факту родинних відносин між фізичними особами,

встановив:

ОСОБА_2 звернулася до суду з цим позовом, зазначивши, що житловий будинок № 15 по вул. Садова в с. Адамівка Носівського району Чернігівської області відносився до типу колгоспного двору, станом на 15 квітня 1991 року в ньому була зареєстрована та проживала ОСОБА_3, яка померла 4 березня 2000 року. Вона (позивач) є спадкоємцем ОСОБА_3 за заповітом, спадщину прийняла, але нотаріус відмовила їй у видачі свідоцтва про право на спадщину на вищезазначений житловий будинок в звязку із відсутністю на нього правовстановлюючого документа. Вона (позивач) не може підтвердити родинні відносини з ОСОБА_3, як між дочкою та матірю, в звязку з тим, що свідоцтво про її (позивача) народження не збереглося, актовий запис про народження не виявлено.

ОСОБА_2 просила визнати за нею право власності на житловий будинок № 15 по вул. Садова в с. Адамівка Носівського району Чернігівської області з господарськими будівлями та спорудами в порядку спадкування після смерті ОСОБА_3 та встановити факт, що ОСОБА_3 була її рідною матірю.

В судове засідання позивач не зявилася.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з мотивів, які зазначені в позовній заяві, просив їх задовольнити.

В судове засідання представник Держанівської сільської ради Носівського району Чернігівської області не з'явився, сільський голова подав до суду заяву, в якій зазначив, що сільська рада позовні вимоги ОСОБА_2 визнає, просив розгляд справи проводити без участі їх представника.

Допитані в судовому засіданні в якості свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 дали показання про те, що дорбре знали покійну ОСОБА_3, яка була рідною матірю ОСОБА_2.

Суд розглядає справу у відсутності представника Держанівської сільської ради Носівського району Чернігівської області за наявними у справі доказами.

Вислухавши поясненння представника позивача, допитавши свідків, вивчивши та дослідивши письмові докази, суд приходить до наступного.

В судовому засіданні встановлено, що житловий будинок № 15 по вул. Садова в с. Адамівка Носівського району Чернігівської області відносився до типу колгоспного двору, станом на 15 квітня 1991 року в ньому була зареєстрована та проживала ОСОБА_3, що підтверджується довідками виконавчого комітету Держанівської сільської ради Носівського району Чернігівської області № 268 від 31 березня 2016 року та № 278 від 12 квітня 2016 року (а.с. 8; 9).

Відповідно до п. 6 постанови Пленуму ВСУ № 20 від 22 грудня 1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, тобто ЦК УРСР 1963 року.

Відповідно до ст. 120 ЦК УРСР майно колгоспного двору належало його членам на праві сумісної власності.

Відповідно до ч. 2 ст. 123 ЦК УРСР розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних.

Відповідно до пп. «а» п. 6 вищезазначеної постанови, право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні.

Таким чином, ОСОБА_3 належав в цілому житловий будинок № 15 по вул. Садова в с. Адамівка Носівського району Чернігівської області, як єдиному члену колишнього колгоспного двору.

ОСОБА_3 за життя не зареєструвала у встановленому порядку право власності на належний їй житловий будинок.

З копії свідоцтва про смерть (а.с. 6) вбачається, що ОСОБА_3 померла 4 березня 2000 року.

Відповідно до п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 524 ЦК УРСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом.

В судовому засіданні встановлено, що 24 грудня 1996 року ОСОБА_3 склала заповіт, яким свій будинок з надвірними будівлями і все майно, що буде їй належати на день смерті і на що за законом вона матиме право, заповіла своїй дочці ОСОБА_2, що підтверджується його копією (а.с. 7).

Заповіт не змінений і не відмінений, що підтверджується відміткою секретаря виконкому Держанівської сільської ради Носівського району Чернігівської області від 13 грудня 2011 року.

ОСОБА_2 в силу ст. 534 ЦК УРСР має право на спадкування після смерті ОСОБА_3, прийняла спадщину після смерті останньої.

В судовому засіданні встановлено, що 5 січня 2012 року Носівською районною державною нотаріальною конторою Чернігівської області було заведено спадкову справу щодо майна померлої ОСОБА_3 за № 9/2012, що підтверджується інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) від 6 травня 2016 року (а.с. 26).

З копії спадкової справи № 9/2012 до майна померлої 4 березня 2000 року ОСОБА_3 (а.с. 30-31) вбачається, що ОСОБА_2 прийняла спадщину, подала заяву про видачу свідоцтва про право на спадщину.

Відповідно до ч. 2 ст. 548 ЦК УРСР прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_2 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на вищезазначений житловий будинок в звязку із відсутністю на нього правовстановлюючого документа, що підтверджується постановою державного нотаріуса Носівської районної державної нотаріальної контори № 654/02-31 від 14 квітня 2016 року (а.с. 15).

З матеріалів справи вбачається, що на житловий будинок № 15 по вул. Садова в с. Адамівка Носівського району Чернігівської області виготовлена технічна документація (а.с. 10-14).

За встановлених обставин суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги в частині визнання за позивачем права власності на житловий будинок № 15 по вул. Садова в с. Адамівка Носівського району Чернігівської області підлягають задоволенню.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_2 не може підтвердити родинні відносини з ОСОБА_3, як між дочкою та матірю, в звязку з тим, що свідоцтво про її народження не збереглося, в архівах відділів державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Носівського РУЮ у Чернігівській області та Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області, актовий запис про народження ОСОБА_2 по с. Адамівка Носівського району Чернігівської області не виявлено, що підтверджується повідомленням відділу ДРАЦС Носівського РУЮ у Чернігівській області (а.с. 16).

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 256 ЦПК суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.

Встановлення цього факту необхідне ОСОБА_2 для звільнення від оподаткування успадкованих нею після смерті ОСОБА_3 обєктів спадщини.

Добуті по справі докази суд визнає належними і допустимими, та такими, що підтверджують те, що померла ОСОБА_3 була рідною матірю позивача, а тому позовні вимоги в цій частині також підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 120, 123, 534, 548 ЦК УРСР, ст.ст. 213, 215, 234, 256, 259 ЦПК України, суд,

вирішив:

Позов ОСОБА_2 задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, власником житлового будинку № 15 по вул. Садова в с. Адамівка Носівського району Чернігівської області, загальною площею 38 кв. м., житловою площею 18,5 кв. м, з господарськими будівлями та спорудами (веранда, огорожа) в порядку спадкування після смерті ОСОБА_3, яка померла 4 березня 2000 року.

Встановити факт, що ОСОБА_3, яка померла 4 березня 2000 року, була рідною матірю ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1.

На рішення може бути подана апеляційна скарга протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя О.В.Киреєв