Красилівський районний суд Хмельницької області
Справа № 677/770/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19.01.2016 року м.Красилів

Красилівський районний суд Хмельницької області в складі судді Красняка В.І., за участю секретаря Федченко Л.В., позивача ОСОБА_1, представників позивача ОСОБА_2, ОСОБА_3, представника Красилівської міської ради Хмельницької області Романюк Т.М., відповідача ОСОБА_6 та його представника ОСОБА_7, розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Красилові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Красилівської міської ради Хмельницької області і ОСОБА_6 про визнання недійсними рішень Красилівської міської ради ,

встановив:

В квітні 2015 року ОСОБА_1 (далі по тексту також Позивач) звернувся до суду з цим позовом, а в подальшому - із заявами про зміну позовних вимог, в яких посилався на те, що п. 7 рішення Красилівської міської ради Хмельницької області від 03.06.2014 року № 23 «Про надання дозволу на складення проекту відведення земельних ділянок» ОСОБА_6 надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність по АДРЕСА_1, орієнтовною площею 0,0024 га. для будівництва індивідуальних гаражів.

Рішенням п'ятдесят першої сесії Красилівської міської ради від 04.07.2014 року № 13 «Про уточнення площі, місця розташування та цільового призначення земельних ділянок» внесено уточнення в попередні рішення сесій Красилівської міської ради та виконавчого комітету в частині площі, місця розташування та цільового призначення земельних ділянок у відповідності з даними проведення проектно-вишукувальних робіт, затвердити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність /технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та передати земельні ділянки безоплатно у приватну (спільну) власність громадянам згідно з додатком. У додатку до зазначеного рішення зазначено в графах: ОСОБА_6; попереднє рішення про передачу у власність земельної ділянки - рішення сесії міської ради від 03.06.2014 року № 23; місце розташування земельної ділянки - АДРЕСА_1; цільове призначення земельної ділянки - для будівництва індивідуальних гаражів 0,0024 га..

Оскаржувані рішення позивач вважає протиправними та такими, що підлягають скасуванню з тих підстав, що він є власником та мешканцем квартири № 5 у багатоквартирному житловому будинку АДРЕСА_1, а відповідач ОСОБА_6 є мешканцем того ж багатоквартирного житлового будинку, у якому йому належить квартира № 08.

Земельна ділянка, яку оскаржуваними рішеннями передано у власність відповідача ОСОБА_6 є прибудинковою територією багатоквартирного житлового будинку АДРЕСА_1, у зв'язку з чим остання не могла передаватись у власність чи користування ОСОБА_6 без погодження з усіма мешканцями зазначеного будинку. Передавши її у власність ОСОБА_6 Красилівська міська рада позбавила його права користуватися металевою естакадою для ремонту автомобілів, яку він встановив у 1978 році і яка є приналежною до житлового будинку та призначена для задоволення потреб усіх мешканців останнього, вона має відкритий доступ, перебуває у загальному користуванні мешканців усього будинку, а оскаржуване рішення позбавило його та інших мешканців будинку можливості користування нею.

До того ж, з огляду на існуючу забудову прибудинкової території та розміщення на ній плодових насаджень, у разі приватизації спірної земельної ділянки та її забудову гаражем він буде позбавлений можливості доступу до власних господарських будівель.

З викладених підстав позивач та його представники просили визнати недійсними оскаржувані рішення та стягнути на користь позивача понесенні ним судові витрати по справі.

В судовому засіданні позивач та його представники підтримала позовні вимоги в повному обсязі, просила їх задовольнити з викладених в позові підстав.

Відповідач ОСОБА_6 і його представник ОСОБА_7 проти позову заперечували, просили в його задоволені відмовити з тих підстав, що металева естакада не є приналежною до житлового будинку АДРЕСА_1. Дозвіл на встановлення вказаної естакади позивачу Красилівська міська рада не надала. Оскаржувані рішення Красилівської міської ради жодним чином не порушують прав позивача.

Представник відповідача Красилівської міської ради Романюк Т.М. позовні вимоги не визнала, просила в їх задоволенні відмовити. В обґрунтування своїх заперечень проти позову зазначила, що згідно із ч.1 ст.122 Земельного кодексу України Красилівська міська рада має право передавати земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності для всіх потреб.

23.05.2014 року до Красилівської міської ради надійшла заява від ОСОБА_6 з доданими документами про надання йому дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність по АДРЕСА_1, орієнтовною площею 0,0024 га для будівництва індивідуальних гаражів.

За результатами розгляду заяви ОСОБА_6, зважаючи на те, що металева конструкція(естакада) не є капітальною спорудою і може бути переміщена на інше місце, враховуючи п. д ч.1 ст.121 Земельного кодексу України комісія з питань регулювання земельних відносин та охорони навколишнього природного середовища рекомендувала сесії міської ради надати останньому дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність по АДРЕСА_1, орієнтовною площею 0,0024 га для будівництва індивідуальних гаражів.

Враховуючи вимоги законодавства та відсутність підстав для відмови у наданні ОСОБА_6 дозволу на розробку проекту землеустрою, Красилівською міською радою було прийнято рішення від 03.06.2014 року №23, п.7 якого надано дозвіл ОСОБА_6 на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність по АДРЕСА_1, орієнтовною площею 0,0024 га для будівництва індивідуальних гаражів.

Дозвіл на встановлення металевої конструкції (естакади), що знаходиться на відведеній ОСОБА_6 земельній ділянці, міською радою позивачу не надавався та земельна ділянка для її встановлення рішенням міської ради не відводилась. Вказана металева естакада не є приналежною до житлового будинку АДРЕСА_1, оскільки вказаний житловий будинок, який належав до відомчих будинків ВАТ «Красилівський цукровий завод», разом з іншими будинками відповідно до рішення Красилівської міської ради від 26.12.2003 року №13 «Про передачу в комунальну власність міської ради відомчого житла» прийнятий в комунальну власність міської ради та переданий на баланс і обслуговування Красилівській ЖЕК без прилеглих споруд. Межі прибудинкових територій вказаних будинків не визначались і не встановлювались.

Вислухавши пояснення позивача та його представників, відповідача ОСОБА_6 та його представника, представника відповідача Красилівської міської ради, вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають з наступних підстав.

В силу ст. 11 ЦК України у випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов'язки виникають безпосередньо з актів органів місцевого самоврядування.

Відповідно до ст. 3 ЦПК України до суду може звернутись кожна особа за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно з ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі

Згідно із вимогами ст.60 ЦПК України кожна особа повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст.213 рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Статтею 14 Конституції України встановлено, що право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Згідно з частинами 1, 2 ст. 2 Земельного кодексу України земельні відносини - це суспільні відносини щодо володіння, користування і розпорядження землею. Суб'єктами земельних відносин є громадяни, юридичні особи, органи місцевого самоврядування та органи державної влади.

Частиною 2 ст. 5 Основного закону закріплено, що носієм суверенітету і єдиним джерелом влади в Україні є народ. Народ здійснює владу безпосередньо і через органи державної влади та органи місцевого самоврядування.

Відповідно до ч. 2 ст. 140, ч. 1 ст. 144 Конституції України місцеве самоврядування здійснюється територіальною громадою в порядку, встановленому законом, як безпосередньо, так і через органи місцевого самоврядування: сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи; органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обов'язковими до виконання на відповідній території.

Акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку (частина 10 статті 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» від 21 травня 1997 року № 280/97-ВР.

Статтею 80 Земельного кодексу України встановлено, що суб'єктами права власності на землю є, зокрема, територіальні громади, які реалізують це право безпосередньо або через органи місцевого самоврядування, на землі комунальної власності.

Землі, які належать на праві власності територіальним громадам сіл, селищ, міст, є комунальною власністю. У комунальній власності перебувають усі землі в межах населених пунктів, крім земель приватної та державної власності, а також земельні ділянки за їх межами, на яких розташовані об'єкти комунальної власності (частини 2 та 2 статті 83 Земельного кодексу України).

У пунктах «а», «б», «в», «ґ» і «к» ст. 12 названого Кодексу передбачено, що до повноважень міської ради належить: розпорядження землями територіальних громад; передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу; надання земельних ділянок у користування; вилучення їх із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу; викуп земельних ділянок для суспільних потреб відповідної територіальної громади селища; вирішення інших питань у галузі земельних відносин відповідно до закону.

Відповідно до ч.6 ст.118 Земельного кодексу України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача ( у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі ( у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства).

Згідно із ч.1 ст.122 Земельного кодексу України сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

Судом встановлено і не заперечується сторонами, що 23.05.2014 року до Красилівської міської ради надійшла заява від відповідача ОСОБА_6 з доданими документами про надання йому дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність по АДРЕСА_1, орієнтовною площею 0,0024 га для будівництва індивідуальних гаражів, яка, перш ніж бути розглянутою сесією Красилівської міської ради Хмельницької області, попередньо розглядалась 27.05.2014 року на засіданні постійної комісії з питань регулювання земельних відносин та охорони навколишнього природного середовища. Комісією було встановлено, що на земельній ділянці, на яку претендує ОСОБА_6, розташована металева конструкція (естакада), дозвіл на встановлення якої міською радою не надавався та земельна ділянка для її встановлення рішенням міської ради не відводилась. За результатами розгляду заяви ОСОБА_6, зважаючи на те, що металева конструкція(естакада) не є капітальною спорудою і може бути переміщена на інше місце, враховуючи п. «д» ч.1 ст.121 Земельного кодексу України комісія рекомендувала сесії міської ради надати заявнику дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність по АДРЕСА_1, орієнтовною площею 0,0024 га для будівництва індивідуальних гаражів.

Згідно п. «д» ч.1 ст. 121 Земельного кодексу України громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності в таких розмірах: для будівництва індивідуальних гаражів - не більше 0,01 гектара.

Відповідно до абз. 3 ч.7 ст.118 Земельного кодексу України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених ст.122 цього кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Згідно генеральному плану м. Красилів, розробленого у 1993 році Українським Державним проектно - виробничим об'єднанням «ДІПРОМІСТО», затвердженого рішенням Красилівської міської ради ХХІІ скликання від 15.08.1997 року №5 та актуалізованого для подальшого використання рішенням Красилівської міської ради Хмельницької області від 19.04.2013 року №3, земельна ділянка по АДРЕСА_1 ( бувша вул. Леніна) знаходиться в малоповерховій забудові.

Враховуючи вимоги законодавства та відсутність підстав для відмови у наданні ОСОБА_6 дозволу на розробку проекту землеустрою, Красилівською міською радою було прийнято рішення від 03.06.2014 року №23, п.7 якого надано дозвіл ОСОБА_6 на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність по АДРЕСА_1, орієнтовною площею 0,0024 га для будівництва індивідуальних гаражів.

Надані Красилівською міською радою вищенаведені докази підтверджують, що остання при прийнятті оскаржуваних рішень діяла лише на підставі, в межах та у спосіб, що передбаченні Конституцією та законами України.

Позивачем та його представниками суду не подані належні та допустимі докази, з достовірністю підтверджуючі, що оскаржувані рішення порушила його права.

На підставі викладеного, повно і всебічно з'ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, оцінивши належність, допустимість та достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд прийшов до висновку про відсутність правових підстав для визнання недійсними оскаржуваних рішень та задоволення позовних вимог позивача в повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст. 10,11,60,88, 212,215 ЦПК України, ст.8, 19 Конституції України, ст. 24 ч. 3 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», ст. 80,83,118,121,122 ЗК України , суд

вирішив:

Відмовити ОСОБА_1 в задоволені позову до Красилівської міської ради Хмельницької області і ОСОБА_6 про визнання недійсними рішень Красилівської міської ради.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано через Красилівський районний суд апеляційному суду Хмельницької області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення складений 24 січня 2016 року.

Суддя: В. І. КРАСНЯК