Справа № 203/4752/15-ц
Провадження № 2/0203/262/2016
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.01.2016 року Кіровський районний суд міста Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Єдаменка С.В.,

при секретарі Заярній А.Ю.,

за участю представника позивача ОСОБА_1,

представників відповідача ОСОБА_2, ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпропетровську цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 в особі опікуна ОСОБА_6 про стягнення матеріальної та моральної шкоди,

встановив:

10 серпня 2015 року позивачка звернулась до Кіровського районного суду міста Дніпропетровська з позовом до ОСОБА_5 в особі опікуна ОСОБА_6 про стягнення матеріальної та моральної шкоди. В обґрунтування позову позивачка зазначила, що в грудні 2009 року, нею було придбано квартиру АДРЕСА_1 на підставі чинного договору купівлі-продажу від 11 грудня 2009 року. Позивачка сплатила грошові кошти в сумі 160 000 грн. власникові квартири (ОСОБА_7В.). В 2013 році відповідач, в особі опікуна ОСОБА_6, предявив свої права на належну позивачці квартиру та подав до Кіровського районного суду віндикаційний позов про витребування у позивача квартири. Апеляційним судом Дніпропетровської області 02 жовтня 2013 року у справі №22-ц/774/8281/13 прийнято рішення про задоволення апеляційної скарги ОСОБА_6 Скасовано рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 18 червня 2013 року та прийнято нове рішення, яким позов ОСОБА_6 задоволений у повному обсязі, а у позивача витребувано квартиру АДРЕСА_1. Рішення про повернення ОСОБА_5 грошових коштів за квартиру, цим судом не приймалось. Придбана позивачем квартира перебувала в дуже занедбаному стані, тому позивачем був проведений капітальний ремонт. Відповідно до звіту про оцінку майна від 08 квітня 2015 року, вартість квартири після проведення ремонтних робіт (поліпшень) значно збільшилась та складає 737 295,00 грн. У звязку з цим позивач просить суд стягнути на свою користь з відповідача грошові кошти в розмірі 577 295,00 грн., моральну шкоду в розмірі 100 000 грн. та судові витрати по справі. (а.с.2-5)

В судовому засідання представник позивачки позовні вимоги підтримав, позов просив задовольнити з мотивів, наведених в позовній заяві.

Представники відповідача проти позовних вимог заперечували, позов вважали безпідставним, стверджували, що докази на які посилається позивач не містять свідчень, про те, які ж конкретно поліпшення були виконанні у спірній квартирі, квартира відповідачу фактично повернута не була, знаходиться у власності іншої особи, у задоволенні позову просили відмовити.

Третя особа в судове засідання не зявилась, про причини неявки не повідомила, повідомлялась про час і місце розгляду справи належним чином.

Вислухавши пояснення сторін, розглянувши матеріали справи, суд приходить висновку, що позов задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

11 грудня 2009 року між ОСОБА_7 та ОСОБА_4 був укладений договір купівлі-продажу квартири (надалі договір), який посвідчено 11 грудня 2009 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_8, зареєстрований в реєстрі за № 2307 (а.с.6-7)

За умовами вказаного вище договору продавець (ОСОБА_7В.) передає у власність покупцю (ОСОБА_4В.) квартиру № 14, що знаходиться у будинку №20 по вул. Пастера в місті Дніпропетровську, а покупець приймає та оплачує вартість відчужуваної квартири за ціною 160 000 грн. (а.с.6)

Відповідно до звіту про оцінку майна від 08 квітня 2015 року, затвердженого директором ТОВ «Кіконт-консалтинг» ОСОБА_9, величина вартості, отримана в результаті оцінки обєкту житлової однокімнатної квартири розташованій на 4-му поверсі 5-ти поверхового житлового будинку, за адресою: АДРЕСА_2 складає 737 295,00 грн. (курс НБУ долара США на дату оцінки 23,50 грн. за один долар США) (а.с.13-19)

Рішенням колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області від 02 жовтня 2013 року (справа №22-ц/774/8281/13) позов ОСОБА_6, діючого в інтересах недієздатного ОСОБА_5 до ОСОБА_4, терті особи ОСОБА_7, приватний нотаріус ДМНО ОСОБА_10, КП «ДМБТІ», про витребування майна із чужого, незаконного володіння та повернення його у власність задоволено. Вирішено витребувати у ОСОБА_4 квартиру АДРЕСА_3 та повернути її у власність ОСОБА_5 (а.с.8-12)

Рішенням Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 19 червня 2014 року (справа 203/6552/13-ц) позов ОСОБА_7 до ОСОБА_5 в особі опікуна ОСОБА_6, ОСОБА_11, третя особа приватний нотаріус ДМНО ОСОБА_12, про стягнення суми задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_6, який є опікуном ОСОБА_5 на користь ОСОБА_7 179 863,00 грн. еквівалент 18 000,00 доларів США, 8 300 грн. вартості пластикових вікон, понесені витрати під час укладення договору купівлі продажу у розмірі 1441,80 грн. нотаріальних витрат, 1441,80 грн. податок до пенсійного фонду, 1000 грн. у рахунок відшкодування моральної шкоди. Вказаним рішенням також частково задоволено позов третьої особи з самостійними вимогами ОСОБА_4 до ОСОБА_5 в особі опікуна ОСОБА_6, , треті особи ОСОБА_7, Управління служби у справах дітей Кіровського районної ради у м. Дніпропетровську, про стягнення сими. Стягнуто ОСОБА_6, який є опікуном ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 192 441,00 вартість ремонтних робіт квартири, 1600 грн. - нотаріальних витрат, 1600 грн. податок до пенсійного фонду, 1000 грн. у рахунок відшкодування моральної шкоди. (а.с.32-34)

Рішенням колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області від 18 листопада 2014 року (провадження №22-ц/774/7284/14) рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 19 червня 2014 року в частині стягнення з ОСОБА_6, який є опікуном ОСОБА_5 на користь ОСОБА_7 8300 грн. вартості пластикових вікон, 1441,8 грн. нотаріальних витрат, 1000 грн. у відшкодування моральної шкоди скасовано, ухвалено нове рішення про відмову у задоволенні зазначених позовних вимог. Рішення в частині загального розміру стягнутої з ОСОБА_6, який є опікуном ОСОБА_5 на користь ОСОБА_7 суми та судового збору змінено. Зменшено загальний розмір стягнутої з ОСОБА_6, який є опікуном ОСОБА_5 на користь ОСОБА_7 суми до 181304,8 грн. та судового збору до 1813,05 грн. Рішення в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_4 скасовано. Ухвалено нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 В іншій частині рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 19 червня 2014 року залишено без змін. (а.с.35-37) У своєму рішенні колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської зазначила, що суд першої інстанції не з'ясував, а позивачка не довела, які ж конкретно поліпшення були виконані у спірній квартирі. Ухвалюючи рішення суд неповно з'ясував обставини, що мають значення для справи та передчасно дійшов висновку про стягнення 192441 грн. як витрат, на які збільшилася вартість спірної квартири. (а.с.35-37)

Ухвалою колегії суддів судової сплати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 11 лютого 2015 року (справа №6-45168св14) касаційні скарги ОСОБА_4 та ОСОБА_6, який є опікуном недієздатного ОСОБА_6 відхилено. Рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 19 червня 2014 року у незміненій після апеляційного перегляду частині та рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 18 листопада 2014 року залишити без змін. (а.с.38-39)

Відповідно до ст. 386 ЦК України держава забезпечує рівний захист прав усіх суб'єктів права власності. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

Згідно з ч.3 ст.390 ЦК України Добросовісний набувач (володілець) має право залишити собі здійснені ним поліпшення майна, якщо вони можуть бути відокремлені від майна без завдання йому шкоди. Якщо поліпшення не можуть бути відокремлені від майна, добросовісний набувач (володілець) має право на відшкодування здійснених витрат у сумі, на яку збільшилася його вартість.

Водночас, вирішуючи питання щодо належності відповідача суд виходить с того, що відповідно до наявної в матеріалах справи інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна, сформованій 19 січня 2016 року, власником нерухомого майна розташованому на 4-му поверсі 5-ти поверхового житлового будинку, за адресою: АДРЕСА_2 є ОСОБА_13. (а.с.118-121)

Сторони визнали в судовому засіданні, що квартира ОСОБА_6, ОСОБА_5 не поверталась, фактично вони нею не володіють.

Добросовісний або недобросовісний набувач (володілець) має право вимагати від власника майна відшкодування необхідних витрат на утримання, збереження майна, здійснених ним з часу, з якого власникові належить право на повернення майна або передання доходів. (ч.4 ст.390 України)

Оскільки власником на час розгляду справи не є відповідач ОСОБА_5 в особі опікуна ОСОБА_6 а інша особа, то з метою сприяння у реалізації прав в порядку ч. 4 ст. 10 ЦПК України представнику позивача було розяснено право на заміну первісного відповідача належним відповідачем або про залучення співвідповідача. Представник позивача не погоджувався із заміною відповідача чи залученням співвідповідача.

У звязку з викладеним у задоволенні позовних вимог про стягнення суми, на яку збільшилась вартість квартири, слід відмовити, оскільки він був предявлений до неналежного відповідача.

Крім того, оскільки рішення Апеляційного суду Дніпропетровської області щодо повернення нерухомого майна не виконано, майно перебуває у власності іншої особи то позовні вимоги заявлені передчасно.

Вирішуючи питання щодо обґрунтованості вимог про стягнення моральної шкоди суд виходить з наступного.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Позивачем не було надано обґрунтування, якими саме діями або бездіяльністю відповідач заподіяв йому морально шкоду, у чому вона полягає, чим він керувався про визначенні її розміру, не надав доказів на підтвердження вказаних обставин.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Позивачем не було доведено заподіяння йому моральної шкоди, у звязку з чим позовні вимоги про стягнення моральної шкоди задоволенню не підлягають.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат на підставі ст. 88 ЦПК України суд приходить до висновку, що у звязку з відмовою у позові судові витрати покладаються на позивача.

На підставі викладеного, ст.ст. 15, 23, 386, 390 Цивільного кодексу України, ст.ст. 10, 11, 60, 79, 88, 212, 213, 215 ЦПК України, суд,

вирішив:

У задоволенні позову ОСОБА_4 до ОСОБА_5 в особі опікуна ОСОБА_6 про стягнення матеріальної та моральної шкоди відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку передбаченому ст. 223 ЦПК України.

Рішення суду може бути оскаржено до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Кіровський районний суд м. Дніпропетровська шляхом подання апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Повний текст рішення складено 25.01.2016 р.

Суддя С.В. Єдаменко