Справа № 139/975/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

08 листопада 2016 року смт Муровані Курилівці

Мурованокуриловецький районний суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Коломійцевої В.І. секретаря Мельник А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Муровані Курилівці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради Мурованокуриловецького району Вінницької області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування, -

в с т а н о в и в:

25 жовтня 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 сільської ради Мурованокуриловецького району Вінницької області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування. Позов мотивував тим, що 06 січня 2015 року померла ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка постійно проживала та була зареєстрована в ІНФОРМАЦІЯ_2. Після її смерті залишилось спадкове майно, зокрема: земельна ділянка № 9 на території ОСОБА_2 сільської ради Мурованокуриловецького району загальною площею 3,2256 га (державний акт серії ВН-ХІІІ №0847).

Померла ОСОБА_4 залишила заповіт, посвідчений секретарем виконавчого комітету ОСОБА_2 сільської ради Мурованокуриловецького району Вінницької області 06 березня 2009 року за № 2 на його імя.

Спадкоємцем за законом після смерті ОСОБА_4 є ОСОБА_5 та ОСОБА_6, які відмовились від спадщини, звернувшись із відповідними заявами до нотаріальної контори. Інших спадкоємців ні за законом, ні за заповітом немає.

У встановлений законом термін він звернувся до Мурованокуриловецької державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Однак у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом йому було відмовлено, так як відсутні (втрачені) правовстановлюючі документи на вказану земельну ділянку. Оскільки іншого способу захисту своїх прав позивач не має, тому він звернувся до суду з даним позовом.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не зявився, в позовній заяві просив розглянути справу у його відсутності (а.с.4).

Представник відповідача ОСОБА_2 сільської ради також в судове засідання не зявився, через канцелярію суду надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнає (а.с. 20).

Враховуючи те, що сторони скористались своїм правом врегульованим ч. 2 ст. 158 ЦПК України, заявляти клопотання про розгляд справи за їх відсутності, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи та проводить його в даному судовому засіданні на підставі доказів наявних у справі.

Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалося.

Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Вивчивши та дослідивши матеріали справи, давши оцінку зібраним доказам, суд приходить до висновку про задоволення позову з таких підстав.

Судом встановлено, що 06 січня 2015 року у с. Лучинець Мурованокуриловецького району Вінницької області померла ОСОБА_3 (а.с.6).

При житті, 06 березня 2009 року ОСОБА_3 склала заповіт, згідно якого все своє майно, де б воно не було і з чого б не складалося, все те, що буде належати їй на день смерті і на що матиме право, заповіла ОСОБА_1 (а.с.7).

До складу спадкового майна після смерті ОСОБА_4, зокрема, входить право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 3,2256 га, вартістю 88539 грн., що знаходиться на території ОСОБА_2 сільської ради Мурованокуриловецького району Вінницької області.

Факт належності земельної ділянки ОСОБА_4 та її вартість підтверджується копією державного акту на право приватної власності на землю серії ВН-ХІІІ №0847 (а.с. 19), витягом з технічної документації з нормативної грошової оцінки земельної ділянки (а.с. 10).

Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема, правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб - спадкоємців.

Відповідно до ст.1223 ЦК України, право спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Заповітом (а.с.7), свідоцтвом про смерть ОСОБА_4 (а.с. 6), довідкою ОСОБА_2 сільської ради № 315 від 12.08.2016 року (а.с.9) стверджується, що позивач ОСОБА_1 є спадкоємцем за заповітом після смерті ОСОБА_4, який має право на спадкування.

Спадкоємцями першої черги за законом є ОСОБА_5 та ОСОБА_6

Відповідно до ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.

З оглянутої в судовому засіданні спадкової справи на ім'я померлої 06 січня 2015 року ОСОБА_3 слідує, що ОСОБА_1 03 липня 2015 року подав заяву до Мурованокуриловецької державної нотаріальної контори про прийняття спадщини залишеної після смерті ОСОБА_4 Інші спадкоємці за законом після смерті ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 від спадщини відмовилися та на неї не претендують, про що подали відповідні заяви.

18 жовтня 2016 року державним нотаріусом винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії у звязку з відсутністю правовстановлюючого документа необхідного для її вчинення (а.с. 11).

Відповідно до ч. 1 та 3 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах із збереженням її цільового призначення.

З оголошення в газеті «33-й Канал» від 05 жовтня 2016 року, слідує, що оригінал державного акту на право приватної власності на землю серії ВН-ХІІІ № 0847 на прізвище ОСОБА_4 втрачено (а.с. 8), а тому позивач не може оформити свої спадкові права на землю через нотаріальну контору і захистити свої права спадкоємця іншим чином, окрім як через суд, він також не може.

Враховуючи, вищевикладені докази, а також обставину, що відповідач визнав позовні вимоги і таке визнання позовних вимог, не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси третіх осіб, суд прийшов до висновку, що за позивачем слід визнати в порядку спадкування за заповітом право власності на земельну ділянку як спадкоємця ОСОБА_4

Керуючись ст.ст. 328, 1216, 1223, 1225, 1269 ЦК України, ст.ст. 3, 57, 174 ч. 4, 212, 213, 215, 294 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, право власності на земельну ділянку на території ОСОБА_2 сільської ради Мурованокуриловецького району Вінницької області, площею 3,2256 га (державний акт серії ВН-ХІІІ №0847) в порядку спадкування за заповітом, після смерті ОСОБА_3, яка померла 06 січня 2015 року.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до апеляційного суду Вінницької області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: