Справа № 645/8192/15-ц
Провадження № 2/645/388/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 травня 2016 року Фрунзенський районний суд міста Харкова у складі:

головуючого - судді Шевченко Г.С.,

за участю секретаря судового засідання Дикань Ж.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2, в якому просить стягнути з відповідача суму в розмірі 90 000,00 грн.

В обґрунтування своїх вимог зазначила, що ОСОБА_2 18.12.2013 року керуючи автобусом «Богдан», номерний знак НОМЕР_1, рухався по пр. 50-річчя СРСР в м. Харкові, в районі будинку №40 по вул. Воровського порушив п.13.1 ПДР України - не вибрав безпечної дистанції руху, та допустив зіткнення з автомобілем AUDI Q7, номерний знак НОМЕР_2, який знаходився під керуванням ОСОБА_3

В результаті ДТП автомобілю було спричинено механічні ушкодження, а ОСОБА_3 заподіяно матеріальну шкоду. Вина відповідача у скоєнні адміністративного правопорушення встановлена постановою судді Московського районного суду м. Харкова від 20.01.2014 у справі №643/21589/13-п.

Для відшкодування заподіяної йому шкоди ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом. Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 30.03.2015 р. було визнано та затверджено умови мирової угоди, відповідно до якої позивач ОСОБА_1 зобовязалась виплатити ОСОБА_3 грошові кошти у загальній сумі 90 000,00 грн. 00 коп. в якості відшкодування за пошкодження автомобіля НОМЕР_3. Вказана сума була повністю сплачена позивачем, що підтверджується платіжними дорученнями від 15.06.2015 р., 10.05.2015 р. та 14.04.2015 р.

Посилаючись не те, що позивач повністю відшкодувала шкоду, заподіяну відповідачем іншій особі, а тому має право стягнути сплачену суму в порядку регресу з ОСОБА_2, як особи, яка винна у заподіянні шкоди, ОСОБА_1 просила позов задовольнити.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити.

Відповідач проти задоволення позову заперечував, посилаючись на те, що ОСОБА_1 є неналежним позивачем, оскільки на час скоєння ДТП ОСОБА_2 перебував у трудових відносинах з ТОВ АТП-ТЕМП, директором якого є позивач ОСОБА_1, також просив застосувати до позовних вимог строк позовної давності, встановлений ст. 233 КЗпП, у звязку із чим відмовити у задоволенні позову.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що 18.12.2013 року об 11:20 год. по пр. 50-річчя СРСР в м. Харкові, в районі будинку № 40 по вул. Воровського відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю автобуса «Богдан», номерний знак НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_2 та автомобілів AUDI Q7, номерний знак НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_3 і KIA Sorrento, номерний знак НОМЕР_4, під керуванням ОСОБА_4

Постановою Московського районного суду м. Харкова від 20 січня 2014 року ОСОБА_2 визнано винним у вказаній вище ДТП та вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченогост 124 КУпАП,і накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340,00 грн. Вказана постанова набрала законної сили (а.с. 5).

На час скоєння ДТП ОСОБА_2 перебував у трудових відносинах з ТОВ АТП-ТЕМП, директором якого є позивач ОСОБА_1

Зазначене підтверджується копією трудової книжки БТ-І № 5752389, з якої вбачається, що ОСОБА_2 з 12.12.2013 року по 12.05.2015 року працював водієм у ТОВ АТП-ТЕМП автотранспортних засобів кат. Д, та не оспорюється сторонами. (а.с. 35-36)

Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 30.03.2015 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1, ТОВ АТП-ТЕМП, третя особа ОСОБА_2, про стягнення збитків, спричинених внаслідок ДТП, визнано мирову угоду, укладену між ОСОБА_3, ОСОБА_1, ТОВ АТП-ТЕМП,відповідно до якої позивач ОСОБА_1 добровільно та у повному обсязі прийняла на себе цивільні зобовязання відповідача ТОВ АТП-ТЕМП та зобовязалась виплатити ОСОБА_3 грошові кошти у загальній сумі 90 000,00 грн. 00 коп. в якості відшкодування за пошкодження автомобіля НОМЕР_3, внаслідок ДТП, що відбулося 18.12.2013 року. (а.с. 40)

Вказана сума була повністю сплачена ОСОБА_3 позивачем, що підтверджується платіжними дорученнями від 15.06.2015 р., 10.05.2015 р. та 14.04.2015 р. (а.с. 7, 8, 9)

За загальними правилами, визначеними ст.ст. ст. ст. 1167, 1187, ч. 1 ст. 1172 ЦК України особою, яка зобов'язана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, позички тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Не вважається особою, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, і не несе відповідальності за шкоду перед потерпілим особа, яка керує транспортним засобом у зв'язку з виконанням своїх трудових (службових) обов'язків на підставі трудового договору (контракту) із особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, позички тощо) володіє транспортним засобом. За наявності вини особи, яка завдала шкоду, особа, яка є відповідальною за шкоду, на підставі ч. 1 ст.1191 ЦК України набуває права зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування.

Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у пункті 6 постанови № 4 від 01.03.2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» надав роз'яснення про те, що не вважається особою, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, і не несе відповідальності за шкоду перед потерпілим особа, яка керує транспортним засобом у зв'язку з виконанням своїх трудових (службових) обов'язків на підставі трудового договору (контракту) із особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, якщо з нею укладено цивільно-правовий договір. Така особа, враховуючи характер відносин, які між ними склалися, може бути притягнута до відповідальності роботодавцем лише у регресному порядку відповідно до статті 1191 ЦК України.

Тобто право зворотної вимоги (регресу) до винної особи працівника виникає у роботодавця.

Роботодавцем винної у ДТП особи - ОСОБА_2 та відповідальним за шкоду, завдану внаслідок ДТП ОСОБА_3 працівником ТОВ АТП-ТЕМП ОСОБА_2, є ТОВ АТП-ТЕМП.

Таким чином, прийнявши на себе цивільні зобовязання ТОВ АТП-ТЕМП та виплативши ОСОБА_3 грошові кошти в сумі 90 000,00 грн. 00 коп. в якості відшкодування за пошкодження автомобіля НОМЕР_3, внаслідок ДТП, що відбулося 18.12.2013 року, ОСОБА_1 набула право вимоги саме до ТОВ АТП-ТЕМП, а не до ОСОБА_2

З огляду на викладене, у задоволенні позову ОСОБА_1 слід відмовити.

Суд не застосовує строк позовної давності, оскільки відмовляє у задоволенні позову по суті спору.

Питання про стягнення судових витрат, суд вирішує відповідно до ст. 88 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 57, 60, 88, 212-215, 223 ЦПК України,

в и р і ш и в :

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди відмовити у повному обсязі.

Рішення суду може бути оскаржене до Апеляційного суду Харківської області шляхом подання апеляційної скарги через Фрунзенський районний суд м. Харкова протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу, не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Г. С. Шевченко