Справа № 381/4317/15-ц Головуючий у І інстанції Осаулова Н. А.
Провадження № 22-ц/780/990/16 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 49 27.01.2016
УХВАЛА

Іменем України

27 січня 2016 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі :

Головуючого Мережко М.В.

Суддів - Суханової Є.М., Лівінського С.В.

Секретар - Бобко О.В.

Розглянувши в відкритому судовому засіданні в м.Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Фастівського міськрайонного суду Київської області від 09 грудня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на повнолітню дитину, що продовжує навчання .

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів ,-

В с т а н о в и л а :

У жовтні 2015 року ОСОБА_2 звернулася в суд із зазначеним позовом .

Свої вимоги обгрунтовувала тим, що відповідач є батьком ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 . Рішенням Апеляційного суду Київської області від 07 червня 2010 року ОСОБА_3 зобов»язаний виплачувати аліменти на утримання дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 щомісячно в розмірі 700 грн до досягнення нею повноліття .

ОСОБА_4 23 вересня 2015 року виповнилося 18 років .

По закінченню Фастівського ліцей-інтернату , ОСОБА_4 вступила на навчання до Національного університету « Києво Могилянська академія» , на денну форму навчання , на факультет правничих наук за спеціальністю - правознавство.

Позивач зазначає, що вона працює вчителем у середній школі , власних коштів на утримання дитини не вистачає. Дочка часто хворіє , відповідач добровільно надавати допомогу на утримання дитини відмовляється, тому просила стягнути аліменти на час навчання дитини в розмірі 2500 грн щомісячно . В подальшому уточнила позов , просила стягувати щомісячно 2 896 грн до закінчення дитиною навчання до 28 червня 2019 року.

Рішенням Фастівського міськрайонного суду Київської області від 09 грудня 2015 року позов задоволено частково. Стягнуто аліменти із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 на утримання дитини ОСОБА_5 700 грн щомісячно , починаючи із 07 жовтня 2015 року по 28 червня 2019 року на період навчання , судовий збір на користь держави .

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати, посилаючись на порушення норм матеріального і процесуального права , та ухвалити нове рішення, яким стягнути із ОСОБА_3 аліменти на період навчання дитини в розмірі 2 896 грн щомісячно . В апеляційній скарзі посилалася на ту обставину , що суд першої інстанції не з»ясував всі обставини справи , а саме не взяв до уваги , що на утримання дитини на місяць потрібно 5 792 грн , про що вона надавала чеки , і сума 2 896 грн є половиною цієї суми , яку має сплачувати відповідач.

Апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним та

обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з"ясованих обставин справи, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами , які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається, як на підставу свої вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи (за винятком тих осіб, які не мають цивільної процесуальної дієздатності), в інтересах яких заявлено вимоги.

Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.

Як встановлено судом першої інстанції, відповідач є батьком ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 . ( а.с. 4)

Рішенням Апеляційного суду Київської області від 07 червня 2010 року ОСОБА_3 зобов»язаний виплачувати аліменти на утримання дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 щомісячно в розмірі 700 грн до досягнення нею повноліття .( а.с. 9-12)

ОСОБА_4 23 вересня 2015 року виповнилося 18 років .

По закінченню Фастівського ліцей-інтернату ОСОБА_4 вступила на навчання до Національного університету « Києво Могилянська академія» , на бюджетну денну форму навчання , на факультет правничих наук за спеціальністю - правознавство.( а.с. 13 ).

Починаючи із 01 вересня 2015 року ОСОБА_4 навчається у Національному університеті « Києво Могилянська академія». Строк закінчення навчання 28 червня 2019 року ( а.с.13).

Позивач працює вчителем у середній освітній школі ( а.с. 8) .

Відповідач ОСОБА_3 , заперечуючи проти позову ( а.с. 33-36) , зазначав ,що не заперечує проти сплати аліментів , але у меншому розмірі , при цьому зазначив що він надає допомогу своїй матері, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2 ( а.с. 61) .

Відповідно до ст. 199 Сімейного Кодексу України , якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання.

За правилами цієї статті, якщо дочка, син навчаються на денному відділенні , аліменти можуть бути присуджені їм щомісячно, але без урахування часу канікул. При призначенні аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження.

Відповідно до п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України N 3, від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Відповідно до ч. 3 ст. 199 СК право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів мають самі дочка, син, які продовжують навчатися, а також той із батьків, з яким вони проживають.

Задовольняючи частково вимоги про стягнення аліментів з ОСОБА_3 , суд вірно виходив із того, що , вік ОСОБА_4 перевищує 18, але є меншим 23 років; вона продовжує навчання; і у неї є потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; і відповідач може надавати таку допомогу

За змістом ст.185 Сімейного Кодексу України , додаткові витрати можуть відшкодуватися до їх понесення або після того. Якщо причина , що зумовила додаткові витрати,є триваючою, наприклад , тяжка хвороба або каліцтво , витрати можуть фінансуватися наперед, з зазначенням або без зазначення кінцевого терміну.

Доводи апелянта про те , що витрати на утримання дитини щомісячно є значно вищими є безпідставними . Судом першої інстанції при визначенні розміру аліментів були враховані докази ,надані позивачем , при цьому слід зауважити ,що витрати на лікування дитини в розумінні ст. 185 Сімейного Кодексу України є додатковими витратами , а тому висновок суду про часткове задоволення позову є обгрунтованим .

Натомість колегія суддів звертає увагу ,що судом першої інстанції допущені слідуючи порушення норм процесуального законодавства і помилки , які не є підставою для скасування рішення суду першої інстанції.

Як видно з тексту рішення Фастівського міськрайонного суду Київської області від 09 грудня 2015 року , у резолютивній частині рішення допущена описка , замість

« вирішив» , судом першої інстанції зазначено « Ухвалив», що не відповідає вимогам 213-215 ЦПК, і таку описку слід виправити .

Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених у суді першої інстанції , відповідно до ст. 303 ЦПК України , колегія суддів вважає рішення законним та обґрунтованим, постановлено з дотриманням норм матеріального і процесуального права , відповідає фактичним обставинам справи , доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому колегія суддів не вбачає підстав для скасування рішення.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 308, 313-315, 317,319 ЦПК України, колегія суддів ,-

У х в а л и л а ;

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Фастівського міськрайонного суду Київської області від 09 грудня 2015 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий Судді