Справа № 712/6-206/2011
У Х В А Л А

Іменем України

26 січня 2016 року м. Ужгород

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Закарпатської області в складі

головуючого судді КОНДОРА Р.Ю.

суддів ЛЕСКА В.В., КОЖУХ О.А.

при секретарі ВОЛОЩУК В.І.

за участю представника ПАТ КБ «ПриватБанк» ОСОБА_1 розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ужгороді цивільну справу за заявою ОСОБА_2, зацікавлені особи ОСОБА_3 та Відділ Державної виконавчої служби Ужгородського міськрайонного управління юстиції, про заміну сторони виконавчого провадження, за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» на ухвалу Ужгородського міськрайонного суду від 29 серпня 2011 року, -

в с т а н о в и л а :

ПАТ КБ «ПриватБанк» оскаржило ухвалу Ужгородського міськрайонного суду від 29.08.2011, якою задоволено заяву ОСОБА_2 і замінено сторону у виконавчому провадженні № 23752810 за виконавчим листом № 2п-7166, виданим Ужгородським міськрайонним судом 30.11.2010. Банк зазначає, що заміну боржника ОСОБА_2 у виконавчому провадженні на ОСОБА_3 було проведено незаконно, оскільки питання всупереч правилам, установленим ст. 378 ЦПК України, було вирішено без відома, згоди та участі стягувача коштів у розмірі 56446,14 грн, яким у цьому провадженні є ПАТ КБ «ПриватБанк». Банк був позбавлений можливості в судовому засіданні заперечувати заяву боржника. Фактично має місце ухилення належного боржника від виконання рішення суду, діями боржника та незаконним і необґрунтованим судовим рішенням порушуються законні права кредитора-стягувача. Стягувач просить ухвалу скасувати, у задоволенні заяви про заміну сторони (боржника) у виконавчому провадженні відмовити.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представника стягувача ПАТ КБ «ПриватБанк» ОСОБА_1, яка апеляцію підтримала, розглянувши справу за правилами ст. 305 ч. 2 ЦПК України у відсутність інших учасників процесу, обговоривши доводи скарги, перевіривши матеріали справи, суд приходить до такого.

Відповідно до ст. 8 ч. 5 Закону України «Про виконавче провадження» (Закон № 606-XIV), ст. 378 ЦПК України (нормативні акти в редакції, що була чинною на час звернення ОСОБА_2 до суду та вирішення заяви судом першої інстанції), у разі вибуття однієї зі сторін виконавчого провадження заінтересована сторона виконавчого провадження вправі звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником; суд за такою заявою замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником; суд у десятиденний строк розглядає це питання у судовому засіданні з повідомленням сторін та заінтересованих осіб; неявка сторін та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.

Сторони виконавчого провадження, якими є стягувач та боржник, мають рівні права щодо участі у провадженні виконавчих дій, щодо надання пояснень, висловлювання своїх доводів та міркувань з усіх питань, що виникають у ході виконавчого провадження, заперечення проти клопотань, доводів та міркувань інших учасників виконавчого провадження (ст. 12 ч. 1 Закону № 606-XIV). Цивільне судочинство здійснюється на засадах рівності учасників процесу перед законом і судом, останні мають рівні права на участь у розгляді справи, що стосується їх інтересів, на надання своїх доводів, пояснень, доказів, висловлення міркувань щодо позиції, доводів, міркувань інших учасників процесу, наданих ними доказів тощо (ст.ст. 5, 10, 11, 26, 27, 31 ЦПК України).

Аналогічно питання заміни сторони у виконавчому провадженні та щодо прав і обовязків сторін такого провадження, в т.ч., щодо процесуальних прав і обовязків, регулюються і на час перегляду судового рішення апеляційним судом.

19.01.2011 гол. держвиконавцем МВ ДВС Ужгородського МРУЮ ОСОБА_4 було відкрито виконавче провадження № 23752810 за виконавчим листом № 2п-7166, виданим Ужгородським міськрайонним судом 30.11.2010, про стягнення з ОСОБА_2 за користь ПАТ КБ «ПриватБанк» 56446,14 грн (а.с. 5).

Звертаючись до суду із заявою про заміну сторони у виконавчому провадженні, боржник ОСОБА_2 зазначив зацікавленими особами ОСОБА_3 та Відділ ДВС Ужгородського міськрайуправління юстиції, проте, не зазначив у заяві як учасника процесу стягувача ПАТ КБ «ПриватБанк» (а.с. 1-2). У справі немає доказів повідомлення судом відповідно до вимог ст.ст. 74, 76, ст. 378 ч. 2 ЦПК України стягувача про час і місце розгляду заяви боржника про заміну його як сторони у виконавчому провадженні на ОСОБА_3, представник стягувача не брав участі у розгляді заяви боржника судом (а.с. 8), проте, суд ухвалою від 29.08.2011 задовольнив заяву (а.с. 9).

Таким чином, всупереч вимогам закону суд не забезпечив стягувачу можливість реалізації процесуальних прав та виконання процесуальних обовязків, вирішив істотне питання у виконавчому провадженні без відома, згоди та участі стягувача ПАТ КБ «ПриватБанк» за відсутності доказів про належне його повідомлення про час і місце розгляду справи, чим порушив права стягувача. Суд не взяв до уваги, що за загальним правилом боржник у зобовязанні може бути замінений іншою особою лише за згодою кредитора, якщо інше не передбачено законом (ст. 520 ч. 1 ЦК України). Суд не мав ані згоди кредитора (стягувача) на заміну боржника у зобовязанні, що реалізується у виконавчому провадженні, ані передбачених законом підстав для заміни боржника у такому зобовязанні.

Не заслуговують на увагу й наведені заявником та сприйняті судом першої інстанції підстави для заміни боржника у виконавчому провадженні. Так, інститут заміни сторони у виконавчому провадженні за своїм змістом передбачає, що така дія може бути вчинена після відкриття виконавчого провадження у разі вибуття однієї зі сторін провадження. Тим часом, необхідність заміни боржника ОСОБА_2 у виконавчому провадженні на боржника ОСОБА_3 обґрунтовувалася, а підставами для цього наводилися розписка ОСОБА_3 від 22.07.2011 (а.с. 4) і нотаріально посвідчена 28.07.2011 заява ОСОБА_3 (а.с. 3), у яких зазначено, зокрема, що 06.10.2008 ОСОБА_2 на прохання ОСОБА_3 отримав у ВАТ «ПриватБанк» та передав їй 6000,00 дол. США, а згідно постанови про відкриття виконавчого провадження з ОСОБА_2 підлягає стягненню на користь банку 56446,00 грн. У розписці від 22.07.2011 ОСОБА_5 зобовязувалася повернути ОСОБА_2 отримані ним у вказаному банку та від інших кредиторів для неї гроші, а в заяві від 28.07.2011 просить вважати її правонаступником боргових зобовязань ОСОБА_2 перед указаним банком та іншими кредиторами, перевести на неї відповідні борги та вважати стороною у відповідних виконавчих провадженнях.

Не даючи оцінки наведеним вище обставинам у контексті правовідносин, що виникли між ОСОБА_2 і ОСОБА_3, як таким по суті, слід констатувати щонайменше те, що факти, на які посилається ОСОБА_3 у підписаних нею документах, а ОСОБА_2, відповідно, у заяві про заміну сторони виконавчого провадження та суд у своїй ухвалі, датуються періодом до видачі виконавчого листа та до відкриття виконавчого провадження, а те, як розпорядився ОСОБА_2 одержаними від кредитора коштами і коли ОСОБА_3 склала відповідні документи наразі не має значення. У справі немає доказів щодо наявності у відповідних осіб поважних причин, які б перешкоджали своєчасно повідомити про відповідні факти, якщо такі існували, та діяти у спосіб, що випливає з таких фактів. За наведених вище обставин, про вибуття ОСОБА_2 як сторони (боржника) у виконавчому провадженні та про правонаступництво ОСОБА_3 після такого вибуття не йдеться.

Отже, передбачених законом підстав для припинення стягнення у виконавчому провадженні присуджених з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» коштів та для покладення відповідного обовязку в порядку правонаступництва на ОСОБА_3 на час вирішення заяви ОСОБА_2 судом першої інстанції не було.

Відтак, доводи апеляції стягувача заслуговують на увагу, суд першої інстанції вирішив питання з порушенням норм ЦПК України та Закону України «Про виконавче провадження», не мав підстав для заміни боржника у виконавчому провадженні, тому на підставі ст. 312 ч. 1 п. 2 ЦПК України апеляцію слід задовольнити, ухвалу суду першої інстанції скасувати, у задоволенні заяви боржника у виконавчому провадженні відмовити. Водночас боржник, інші заінтересовані особи за наявності для того відповідних підстав не позбавлені права за участю кредитора-стягувача встановленим порядком вирішувати питання щодо порядку, способу виконання рішення суду, переведення боргу тощо.

Керуючись ст. 307 ч. 2 п. 2, ст. 312 ч. 1 п. 2, ст.ст. 314, 315 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» задовольнити, ухвалу Ужгородського міськрайонного суду від 29 серпня 2011 року скасувати, у задоволенні заяви ОСОБА_2 про заміну його як сторони (боржника) у виконавчому провадженні № 23752810 за виконавчим листом № 2п-7166, виданим Ужгородським міськрайонним судом 30.11.2010, на ОСОБА_3, відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» 1218,00 грн у відшкодування витрат по оплаті судового збору та в дохід держави 96,00 грн судового збору.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але протягом двадцяти днів може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Судді