Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 серпня 2016 року м. Первомайськ

Справа :484/2453/16-ц

Номер провадження : 2/484/1929/16

Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області у складі

головуючого судді Фортуни Т.Ю.,

за участю секретаря судового засідання Левицької І.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Первомайськ цивільну справу

за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом,

встановив:

ОСОБА_1 звернулась до суду з вищевказаним позовом. Позовні вимоги позивач мотивує тим, що 23.12.2015 р. помер її батько ОСОБА_3 На випадок смерті ОСОБА_3 склав заповіт на імя позивача, відповідно до якого все своє майно, де б воно не знаходилось та з чого б воно не складалось, і все те, що належало б йому на день смерті, заповів позивачці. Спадкове майно складається з: житлового будинку та земельної ділянки для його будівництва та обслуговування розміром 0,2500 га, що розташована по вул. Миру, 9 в с. Софіївка Первомайського району Миколаївської області, а також земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 5,80 га, що розташована в межах території Софіївської сільської ради Первомайського району Миколаївської області. У встановленому законодавством порядку позивач звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, але у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку для будівництва та обслуговування вищевказаного житлового будинку, господарських будівель і споруд їй було відмовлено, оскільки реєстрація вказаної земельної ділянки після укладення договору купівлі-продажу житлового будинку з земельною ділянкою не була проведена. Тому просить позов задовольнити.

Позивач та його представник в судове засідання не зявились. Представник позивача надав суду заяву про розгляд справи без їх участі, просить позов задовольнити.

Від відповідача до суду надійшла заява про слухання справи за його відсутності; позов визнає повністю.

Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до таких висновків.

ОСОБА_1 народилась 14.09.1969 р. в с. Софіївка Первомайського району Миколаївської області, паспорт ЕО № 987906.

ОСОБА_3 помер 23.12.2015 р. в с. Софіївка Первомайського району Миколаївської області, свідоцтво про смерть серії І-ФП № 228235 від 28.12.2015 р., видане відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Первомайському району Первомайського міськрайонного управління юстиції у Миколаївській області, актовий запис № 163.

Відповідно до заповіту, посвідченого 17.02.2011 р. секретарем Софіївської сільської ради Первомайського району Миколаївської області, зареєстрованого в реєстрі за № 22, ОСОБА_3 на випадок його смерті зробив таке розпорядження: усе його майно, де б воно не знаходилось і з чого б воно не складалось, і все те, що йому буде належати на день смерті і на що він за законом має право, заповів ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1

Згідно з договором купівлі-продажу від 11.04.2003 р., ОСОБА_3 придбав у ОСОБА_4 житловий будинок цілий з надвірними спорудами та будівлями, що розташовані в с. Софіївка Первомайського району Миколаївської області по вул. Радянська, 9, з земельною ділянкою площею 0,25 га в межах згідно з планом, розташованої на території Софіївської сільської ради, переданої для обслуговування будинку, згідно з державним актом на право приватної власності на землю серії ІІІ-МК № 015275, виданого Софіївською сільською радою 16 серпня 1994 року ОСОБА_4 та зареєстрованого в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 120.

Відповідно до державного акту на право приватної власності на землю ІІІ МК № 015275 від 16.08.1994 р., ОСОБА_4 на підставі рішення І сесії ХХІІ скликання Софіївської сільської Ради народних депутатів від 16.08.1994 р. передана у приватну власність земельна ділянка площею 0,25 гектарів, розташована на території с. Софіївка Софіївської сільської Ради народних депутатів, для обслуговування житлового будинку. Зазначене підтверджується довідкою Управління Держгеокадастру у Первомайському районі Миколаївської області № 29-14.05-0.4-2695/0/25-16 від 20.07.2016р.

ОСОБА_4 померла 07.11.2013 р., свідоцтво про смерть серії І-ОЛ № 180965 від 07.11.2013 р., спадкоємцем якої є її син ОСОБА_2.

Згідно з листом ОСОБА_5 первомайської державної нотаріальної контори № 1486/02-14 від 05.08.2016 р., після смерті ОСОБА_3, який помер 23.12.2015 р., була заведена спадкова справа № 75/2016. З заявою про прийняття спадщини звернулась його донька ОСОБА_1. Інших заяв до дерднотконтори не надходило. Свідоцтво про право на спадщину не видавалось.

Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна № 65863669 від 15.08.2016 р., власником житлового будинку № 9 по вул. Радянська в с. Софіївка Первомайського району Миколаївської області, є ОСОБА_3 на підставі договору купівлі-продажу 542 від 11.04.2003 р.

ОСОБА_5 первомайської державної нотаріальної контори №1337/02-14 від 13.07.2016 р. позивача повідомлено про неможливість видати свідоцтво про право на спадщину у звязку з тим, що реєстрацію права власності на спірну земельну ділянку не було проведено.

Відповідно до витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки вартість вищезазначеної земельної ділянки станом на 18.07.2016 р. становить 41 460,68 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 ЦК України цивільним законодавством регулюються особисті немайнові та майнові відносини (цивільні відносини), засновані на юридичній рівності, вільному волевиявленню, майновій самостійності їх учасників.

Згідно зі ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, та право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Статтею 1216 ЦК України встановлено, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно з приписами ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч. 1 ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи.

Відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Статтею 1268 ЦК України передбачено право спадкоємця за законом чи заповітом прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до положень ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Пунктом 23 Постанови Пленуму Верхового суду України за № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» роз'яснено, що за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження.

З роз'яснень, наданих Постановою Пленуму Верхового суду України за № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» вбачається, що особа яка не має змоги реалізувати своє право на отримання свідоцтва про право на спадщину у нотаріальному порядку набуває право на звернення до суду у порядку позовного провадження із вимогами щодо визнання права на спадщину.

Згідно з приписами ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

Ураховуючи вищевикладене, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст. 1, 15, 16, 328, 392, 1216 -1218, 1220, 1225, 1268 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 60, 88, 212- 215 ЦПК України, суд

вирішив:

позов задовольнити в повному обсязі;

визнати за ОСОБА_1, яка народилась 14.09.1969 р. в с. Софіївка Первомайського району Миколаївської області, право власності на земельну ділянку для обслуговування житлового будинку, загальною площею 0,25 га, яка розташована по вул. Миру, 9 в с. Софіївка Первомайського району Миколаївської області, вартістю 41 460,68 грн., в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3, який помер 23.12.2015 р. в с. Софіївка Первомайського району Миколаївської області.

Рішення суду може бути оскаржене до Апеляційного суду Миколаївської області через Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення в той же строк з моменту отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Т.Ю. Фортуна