Справа №587/145/15-ц Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 22-ц/788/164/16 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 січня 2016 року м.Суми

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - Рибалки В. Г.,

суддів - Гагіна М. В. , Ільченко О. Ю.

за участю секретаря судового засідання - Пархоменко А.П.

розглянула у відкритому судовому засіданні у приміщенні апеляційного суду цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3

на рішення Сумського районного суду Сумської області від 03 грудня 2015 року

в цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до Товариства з обмеженою відповідальністю « Агрофірма « Косівщинська »

про розірвання договору та стягнення заборгованості,

в с т а н о в и л а :

Рішенням Сумського районного суду Сумської області від 03 грудня 2015 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 посилається на неповне зясування судом обставин, що мають значення для справи, на невідповідність висновків суду обставинам справи, а також порушення судом першої інстанції при ухваленні рішення норм матеріального права. Просить скасувати рішення Сумського районного суду Сумської області від 03 грудня 2015 року та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається, що 17 січня 2005 року між ОСОБА_3 та ТОВ АФ « Косівщинська » був укладений договір оренди землі, згідно умов якого ОСОБА_3 надала у строкове платне користування належну їй на праві власності земельну ділянку площею 2, 72 га. для ведення товарного сільськогосподарського виробництва строком на 5 років, який 13 вересня 2006 року був зареєстрований у Сумському РВ Сумської РФ ДП «Центр державного земельного кадастру при Держкомземі України. Нормативно грошова оцінка земельної ділянки становила 29 466 грн. 74 коп., орендна плата за користування земельною ділянкою у грошовій формі становила 442 грн. за рік. Відповідно до п. 11 Договору оренди землі, обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції. Орендна плата вноситься до 30 числа останнього у звітному році місяця. 01 січня 2009 року між сторонами було укладено додатковий договір до вказаного вище договору оренди землі, який був зареєстрований у Сумському РВ Сумської РФ ДП «Центр державного земельного кадастру» 05 жовтня 2010 року.

Згідно п. 1.3 Додаткового договору, п 9 Договору був викладений в новій редакції, що орендна плата повинна вноситься орендарем у формі натуральної і вона була встановлена у розмірі 1083 грн. 75 коп. за рік, що становить 3% від нормативно грошової оцінки земельного паю, яка стала становить 36 125 грн. 14 коп. 27 листопада 2013 року відповідач виплатив ОСОБА_3 3 425 грн. 78 коп. орендної плати за користування землею за 2011 2013 роки. З урахуванням індексів інфляції та умов укладених між сторонами договору оренди землі та додаткового договору до договору оренди землі орендна плата за користування належною позивачці земельною ділянко становить: за 2011 рік 1133 грн. 60 коп. (1083, 75 * 104,6 %); за 2012 рік 1133 грн. 60 коп.; за 2013 рік 1139 грн. 27 коп. (1133, 60 * 100,5%). Згідно умов п. 14а договору розмір пені становить: за 2011 рік з 31 грудня 2011 року по 27 листопада 2013 року (1133,60 * 698 днів * 0,1%) = 79 грн. 29 коп.; за 2012 рік з 31 грудня 2012 року по 27 листопада 2013 року (1133,60 * 332 днів * 0,01%) = 37 грн. 63 коп. З урахуванням 15% ПДФО відповідно до вимог ст. 168 Податкового кодексу України до виплати ОСОБА_3 станом на 27 листопада 2013 року належало: за 2011 рік (1133, 60 грн. + 79,29 грн. =1212, 89 грн. 181,93 грн.) = 1030, 96 грн.; за 2012 рік (1133, 60 грн. + 37, 63 грн. = 1171, 23 грн. 175, 68 грн.) = 995, 55 грн.; за 2013 рік (1139, 27 грн. 170, 89 грн.) = 968, 38 грн., а всього 2 994, 89 грн. В розрахунок представника позивачки помилково був врахований індекс інфляції, починаючи з 2006 року та 3% річних, а в розрахунку представника відповідача при нарахуванні розміру орендної плати за 2012 2013 роки помилково була взята не проіндексована сума орендної плати в розмірі 1083, 75 грн.

Сторони належним чином повідомленні про час і місце розгляду справи.

Колегія суддів заслухавши доповідь судді, пояснення представників відповідача, дослідивши матеріали справи вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно ст. 651 ЦК України, зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим.

Відповідно до п. «д» ч. 1 ст. 141 ЗК України підставою для припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата орендної плати.

Згідно ст. 13 Закону України «Про оренду землі», договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Розмір, форма та строки орендної плати за землю, які відповідно до ст. 21 цього Закону встановлюються за згодою сторін у договорі оренди, не можуть суперечити чинному на час укладення договору оренди законодавству.

Відповідно до ч. 1 ст. 24 Закону України «Про оренду землі», орендодавець має право вимагати від орендаря: використання земельної ділянки за цільовим призначенням згідно з договором оренди; дотримання екологічної безпеки землекористування та збереження родючості ґрунтів, додержання державних стандартів, норм і правил; дотримання режиму водоохоронних зон, прибережних захисних смуг, зон санітарної охорони, санітарно-захисних зон, зон особливого режиму використання земель та територій, які особливо охороняються; своєчасного внесення орендної плати.

Згідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

При розгляді справи суд першої інстанції належним чином з`ясував та перевірив доводи та заперечення сторін, дав належну оцінку зібраним у справі доказам та обґрунтував висновки викладені в рішенні.

Суд першої інстанції обґрунтовано відмовив в задоволенні позовних вимог.

Доводи апеляційної скарги з приводу нарахування щорічного платежу орендної плати з урахуванням індексу інфляції, який повинен розраховуватись, починаючи з 2006 року, не ґрунтуються на законі.

Ствердження ОСОБА_3 в апеляційній скарзі про те, що судом першої інстанції не встановлено факту сплати їй пені відповідачем, а вказаний факт не підтверджено не спростовують висновків суду. При ухваленні рішення про відмову в задоволенні позовних вимог суд першої інстанції виходив з того, що орендна плата за 2013 рік була виплачена позивачу своєчасно і у повному обсязі, орендна плата за 2011 і за 2012 роки була їй виплачена із порушеннями визначених договором строків, однак теж у повному обсязі з урахуванням інфляційних збитків та пені. Суд вважав, що факт несвоєчасної сплати орендної плати за спірні періоди не може бути у даному випадку свідчити про систематичне невиконання стороною договору договірних зобовязань і не може бути підставою для розірвання укладеного між сторонами договору оренди.

Колегія суддів вважає, що такі висновки суду узгоджуються з матеріалами справи та вимогами закону.

Інші доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

За таких обставин колегія суддів вважає, що судове рішення ухвалено, з додержанням вимог матеріального та процесуального права

У звязку з цим апеляційну скаргу на рішення необхідно відхилити.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313, 315, ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Сумського районного суду Сумської області від 03 грудня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: