Ухвала

іменем україни

4 квітня 2016 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

ХоптиС.Ф., Журавель В.І., Штелик С.П.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_4 про стягнення суми заборгованості за кредитним договором за касаційною скаргою публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» на рішення Київського районного суду м. Полтави від 10 вересня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Полтавської області від 17 листопада 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У липні 2015 року публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі - ПАТ КБ «ПриватБанк») звернулося до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що 13 липня 2005 року між банком та ОСОБА_4 укладено кредитний договорів, відповідно до умов якого відповідачка отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків у розмірі 36 % на рік на суму заборгованості за кредитом. Початковий ліміт складав 3 тис. грн. Строк дії кредитної картки до липня 2011 року. ОСОБА_4 не виконувала взяті на себе зобов'язання, у результаті чого утворилась заборгованість.

ПАТ КБ «ПриватБанк» просило, з урахуванням уточнених вимог, стягнути з відповідачки на користь позивача заборгованість за відсотками за період з

30 червня 2012 року по 30 червня 2015 року у розмірі 13 125 грн 44 коп.

Рішенням Київського районного суду м. Полтави від 10 вересня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Полтавської області

від 17 листопада 2015 року, у задоволенні позову ПАТ КБ «ПриватБанк» відмовлено.

У касаційній скарзі ПАТ КБ «ПриватБанк», посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права й порушення норм процесуального права, просить скасувати вказані судові рішення та ухвалити нове рішення, яким задовольнити його позов у повному обсязі.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції в межах касаційної скарги перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні суду, чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність чи недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Установлено й це вбачається з матеріалів справи, що зазначені судові рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводи касаційної скарги висновків судів не спростовують.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог ПАТ КБ «ПриватБанк», суд першої інстанції, з висновком якого погодився й апеляційний суд, належним чином оцінивши подані сторонами докази (ст. 212 ЦПК України), правильно виходив із того, що банк пропустив строк позовної давності, про застосування якого просила відповідач, для звернення до суду за захистом порушеного права, оскільки строк дії кредитної картки сплив у липні 2011 року, вона не пролонгувалася, тому, пред'явивши позов у липні 2015 року позовна давність сплила (ст. ст. 257, 261,

267 ЦК України).

Зазначений висновок відповідає правовій позиції висловленій Верховним Судом України у постановах № 6-127 цс 14 від 22 жовтня 2014 року, № 6-61 цс 14 від 18 червня 2014 року, яка згідно зі ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для судів.

Оскільки з матеріалів справи та змісту касаційної скарги не вбачається неправильне застосування судами норм матеріального чи порушення норм процесуального права, колегія суддів вважає за необхідне касаційну скаргу відхилити.

Керуючись ст. ст. 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» відхилити.

Рішення Київського районного суду м. Полтави від 10 вересня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Полтавської області від 17 листопада 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: С.Ф. Хопта

В.І.Журавель

С.П.Штелик