Справа № 204/6033/15-ц
Провадження № 2/204/377/16
КРАСНОГВАРДІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 травня 2016 року Красногвардійський районний суд м.Дніпропетровська в складі:

головуючої судді Токар Н.В.,

при секретарі Онбиш А.О.,

за участю представника позивача ОСОБА_1,

за участю представника відповідача ОСОБА_2 ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Дніпропетровську цивільну справу за позовною заявою Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості та за зустрічною позовною заявою ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк», треті особи - ОСОБА_4, ОСОБА_5 про захист прав споживача, визнання кредитного договору недійсним,

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2015 року позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просив ухвалити рішення, яким:

- стягнути солідарно з відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_4 заборгованість за кредитним договором №0 від 10.06.2008 року по кредиту та процентам у розмірі 39738,96 доларів США та пені у розмірі 42308 грн. 70 коп.;

- стягнути солідарно з відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_5 заборгованість за кредитним договором №0 від 10.06.2008 року по кредиту та процентам у розмірі 39738,96 доларів США та пені у розмірі 42308 грн. 70 коп.;

- стягнути з відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_5 понесені судові витрати у розмірі 3654 грн. 00 коп.

В обґрунтування позову, позивач вказав на те, що 10 червня 2008 року між АКІБ «УкрСиббанк» правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк» та ОСОБА_2 було укладено договір про надання споживчого кредиту №0. Відповідно до умов кредитного договору відповідачу були надані грошові кошти у розмірі 49245,00 доларів США. За користування кредитними коштами відповідач зобовязався сплатити проценти у розмірі 14,00% річних. В забезпечення виконання кредитних зобовязань позичальника по вказаному кредитному договору, між банком та ОСОБА_4 був укладений договір поруки №0/П/1 від 10.06.2008 року. Також, в забезпечення виконання кредитних зобовязань позичальника по вказаному кредитному договору, між банком та ОСОБА_5 був укладений договір поруки №0/П/2 від 10.06.2008 року. В порушення умов кредитного договору відповідачі не виконують свої зобовязання за кредитним договором, внаслідок чого, утворилася заборгованість відповідачів перед позивачем за кредитним договором, яка станом на 27.08.2015 року становить: по кредиту та процентам у розмірі 39738,96 доларів США та пені у розмірі 42308 грн. 70 коп., з яких: 34280,00 доларів США заборгованість по кредиту, в тому числі прострочена заборгованість з вересня 2014 року 2665,00 доларів США; 5458,96 доларів США заборгованість по процентах, 13982 грн. 63 коп. - пеня за прострочення сплати кредиту, 28326 грн. 07 коп. - пеня за прострочення сплати процентів, у звязку з чим, позивач вимушений звернутись до суду.

У судовому засіданні представник позивача підтримала заявлені позовні вимоги, просила позов задовольнити, посилаючись на підстави, зазначені в позовній заяві.

Представник відповідача ОСОБА_2 ОСОБА_3 в судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог, просив в позові відмовити.

Відповідачі ОСОБА_4, ОСОБА_5 у судове засідання не з'явились, про день і час слухання справи були повідомлені своєчасно та належним чином, причини неявки суду не повідомили.

У березні 2016 року ОСОБА_2 звернувся до суду із зустрічною позовною заявою до Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк», треті особи - ОСОБА_4, ОСОБА_5 про захист прав споживача, визнання кредитного договору недійсним.

В обґрунтування зустрічної позовної заяви, відповідач за первісним позовом позивач за зустрічним позовом ОСОБА_2 посилався на те, що дійсно між ним та банком було укладено договір про надання споживчого кредиту №0; та були укладені відповідні договори поруки. Проте, позивач вважає, що укладаючи договір про надання споживчого кредиту, Банком було порушено ряд вимог, передбачених цивільним законодавством. Так, Банк не повідомив позивача про кредитні умови, зокрема: наявні форми кредитування з коротким описом відмінностей між ними, в тому числі між зобовязаннями споживача; орієнтовну сукупну вартість кредиту; необхідність здійснення оцінки майна та, якщо така оцінка є необхідною, ким вона здійснюється; податковий режим сплати відсотків та про державні субсидії, на які споживач має право, або відомості про те, від кого споживач може одержати докладнішу інформацію; переваги та недоліки пропонованих систем кредитування. Вважає, що кредитор ввів позичальника в оману.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_2 ОСОБА_3 підтримав позовну заяву, просив її задовольнити, посилаючись на підстави, які в ній зазначені.

Представник відповідача - Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» за зустрічною позовною заявою, у судовому засіданні просила в задоволенні зустрічного позову відмовити.

Треті особи - ОСОБА_4, ОСОБА_5 у судове засідання не з'явились, про день і час слухання справи були повідомлені своєчасно та належним чином, причини неявки суду не повідомили.

Вислухавши представника позивача, заперечення представника відповідача ОСОБА_2 ОСОБА_3, вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості підлягають частковому задоволенню, а зустрічна позовна заява ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк», треті особи - ОСОБА_4, ОСОБА_5 про захист прав споживача, визнання кредитного договору недійсним, задоволенню не підлягає, у звязку з наступним.

Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватися належним чином і у встановлений термін, відповідно до закону, договору.

Згідно ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитор) зобовязана надати грошові кошти (кредит) позичальнику в розмірі і на умовах, передбачених договором, а позичальник зобов'язаний повернути кредит і сплатити відсотки.

В судовому засіданні встановлено, що 10 червня 2008 року між АКІБ «УкрСиббанк» правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк» та ОСОБА_2 було укладено договір про надання споживчого кредиту №0 (а.с.68-74).

Відповідно до умов кредитного договору відповідачу були надані грошові кошти у розмірі 49245,00 доларів США. За користування кредитними коштами відповідач зобовязався сплатити проценти у розмірі 14,00% річних (а.с.68-74).

В порушення умов кредитного договору, відповідач не виконує свої зобовязання за кредитним договором, внаслідок чого, утворилась заборгованість перед позивачем, яка станом на 27.08.2015 року становить: по кредиту та процентам у розмірі 39738,96 доларів США та пені у розмірі 42308 грн. 70 коп., з яких: 34280,00 доларів США заборгованість по кредиту, в тому числі прострочена заборгованість з вересня 2014 року 2665,00 доларів США; 5458,96 доларів США заборгованість по процентах, 13982 грн. 63 коп. - пеня за прострочення сплати кредиту, 28326 грн. 07 коп. - пеня за прострочення сплати процентів.

Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1054 ЦК України.

Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), що передбачено ст.610 ЦК України.

Згідно ч.1 ст.546 ЦК України, виконання зобовязання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

В забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором між банком та ОСОБА_4 був укладений договір поруки №0/П/1 від 10.06.2008 року. Відповідно до якого, сторони договору встановили, що поручитель на добровільних засадах бере на себе зобовязання перед кредитором відповідати по зобовязанням боржника - ОСОБА_2, які виникають з умов кредитного договору, в повному обсязі цих зобовязань (а.с.81-82).

Також, в забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором між банком та ОСОБА_5 був укладений договір поруки №0/П/2 від 10.06.2008 року. Відповідно до якого, сторони договору встановили, що поручитель на добровільних засадах бере на себе зобовязання перед кредитором відповідати по зобовязанням боржника - ОСОБА_2, які виникають з умов кредитного договору, в повному обсязі цих зобовязань (а.с.83-84).

Згідно ст.553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником.

Зі змісту наведеної норми випливає, що порука є угодою щодо прийняття перед третьою особою на себе обовязку поручитися перед кредитором за виконання боржником свого зобовязання та нести відповідальність за невиконання або неналежне виконання зобовязання боржником шляхом відшкодування у грошовій формі того, що не було виконане боржником.

Відповідно до вимог ст.554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Таким чином, порука є способом забезпечення виконання зобовязання; договір поруки не створює обовязків для будь-яких інших осіб, крім сторін за договором; в договорі поруки кредитор наділений лише правами, а поручитель обовязками; у разі невиконання боржником основного зобовязання, забезпеченого порукою, поручитель зобовязується виконати борг боржника замість останнього; обовязок поручителя полягає не лише у виконанні обовязку замість боржника, а у відшкодуванні збитків, завданих невиконанням обовязку боржником.

У звязку з невиконанням умов кредитного договору в частині погашення кредиту та сплати відсотків, в строки та на умовах, передбачених кредитним договором, на адресу відповідачів були направлені вимоги щодо погашення заборгованості за договором кредиту, але відповідачі проігнорували її та не виконали (а.с.85-90,91-99).

Згідно зі статтею 99 Конституції України грошовою одиницею України є гривня. Вказана стаття визначає правовий статус гривні, але не встановлює сферу її обігу, а статтею 192 ЦК України передбачено, що іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ч.1,2 статті 533 ЦК України, грошове зобовязання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобовязанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.

Встановлено, що станом на 27.08.2015 року, за офіційним курсом НБУ 1 долар США становив 21,425702 грн., у звязку з цим, сума боргу складає 893743 (вісімсот девяносто три тисячі сімсот сорок три) грн. 81 (вісімдесят одна) коп., яка складається із заборгованості по кредиту - 734473 (сімсот тридцять чотири тисячі чотириста сімдесят три) гривні 06 (шість) копійок (в тому числі прострочена заборгованість з вересня 2014 року - 57099 (пятдесят сім тисяч девяносто девять) гривень 49 (сорок девять) копійок), заборгованості по процентах - 116962 (сто шістнадцять тисяч девятсот шістдесят дві) гривні 05 (пять) копійок, пені за прострочення сплати кредиту у розмірі 13982 (тринадцять тисяч девятсот вісімдесят дві) гривні 63 (шістдесят три) копійки, пені за прострочення сплати процентів у розмірі 28326 (двадцять вісім тисяч триста двадцять шість) гривень 07 (сім) копійок.

Тому, вимога позивача про солідарне стягнення з відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_4 заборгованості за кредитним договором №0 від 10.06.2008 року по кредиту та процентам у розмірі 39738,96 доларів США та пені у розмірі 42308 грн. 70 коп. та солідарне стягнення з відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_5 заборгованості за кредитним договором №0 від 10.06.2008 року по кредиту та процентам у розмірі 39738,96 доларів США та пені у розмірі 42308 грн. 70 коп., в цій частині, підлягає частковому задоволенню та стягненню солідарно з відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_5 заборгованості за кредитним договором №0 від 10.06.2008 року у гривні у розмірі - 893743 (вісімсот девяносто три тисячі сімсот сорок три) грн. 81 (вісімдесят одна) коп.

Інші посилання представника відповідача є безпідставними, спростовуються наведеними обставинами, а докази, на які посилається останній, не ґрунтуються на законі.

Відповідно до вимог ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому, з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у сумі 1218 (одна тисяча двісті вісімнадцять) грн. 00 коп., з кожного.

Зустрічна позовна заява ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк», треті особи - ОСОБА_4, ОСОБА_5 про захист прав споживача, визнання кредитного договору недійсним, задоволенню не підлягає, у звязку з наступним.

Відповідно до ч.1, 3 ст.215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами 1, 3, 5, 6 ст.203 цього Кодексу, відповідно до яких зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним; правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

Законодавством України врегульовані питання щодо недійсності угод (ст.ст.215-216 Цивільного кодексу України).

Підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу (ст.215 ЦК України).

Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Відповідно до вимог ч.1 ст.203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Частиною 3 ст.203 ЦК України передбачено, що волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

При посиланні на недійсність кредитного договору №0 від 10.06.2008 року, позивач, доказів на підтвердження зазначеного, суду не надав.

Також суд враховує, що сторони вказаного правочину - кредитного договору №0 від 10.06.2008 року, а саме ОСОБА_2 та Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк» підписали спірний договір, тобто волевиявлення цих учасників правочину було вільним і відповідало їх внутрішній волі, то застосовувати ч.3 ст.203 ЦК України до цих правовідносин і визнавати спірний договір в цілому недійсним - не має правових підстав.

Встановлено, що Банк в повному обсязі виконав свої зобовязання за кредитним договором, надав кредитні кошти у розмірі 49245,00 доларів США. Згідно п.1.5 Кредитного договору, кредит надавався шляхом зарахування Банком коштів на поточний рахунок Позичальника для подальшого використання за цільовим призначенням. Факт отримання кредитних коштів Позичальником не оскаржується.

Відповідно до п.п. 1.1 Кредитного договору Позичальник зобовязався належним чином прийняти, використовувати і повернути Банку отримані кошти, а також здійснювати плату за кредит, сплатити проценти за його користування шляхом внесення ануїтетних платежів в порядку і на умовах, встановлених кредитним договором.

Також, суд зауважує, що позивач самостійно звернувся до банку із заявою про його кредитування, проте, він мав можливість прокредитуватися в інших банках, але особисто обрав найбільш сприятливі умови кредитування для себе саме в Публічному акціонерному товаристві «УкрСиббанк».

Відповідно до ч.2 ст.1056 ЦК України, позичальник має право відмовитись від одержання кредиту частково або в повному обсязі, повідомивши про це кредитора до встановленого договором строку його надання. Також, відповідно до п.6 ст.11 Закону України «Про захист прав споживачів» споживач має право протягом 14 календарних днів відкликати свою згоду на укладання договору про надання споживчого кредиту без пояснення причин. Однак, Позичальник у встановленому порядку не відмовлявся від виконання умов кредитних договорів та не інформував банк про неможливість виконання своїх зобовязань за кредитним договором.

Отже, ПАТ «УкрСиббанк» виконав свої зобовязання за кредитним договором в повному обсязі, здійснивши зарахування кредитних коштів на поточний рахунок Позичальника. За рахунок кредитних коштів Позичальником було придбано нерухомість, яку останній передав банку в іпотеку.

За таких умов, договір вважається укладеним з моменту, коли банк, як сторона, яка одержала пропозицію клієнта укласти кредитний договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у заяві (ч.2. ст.640 ЦК України), а тому посилання позивача у позовній заяві на те, що договір укладений між ним та банком не відповідає вимогам чинного законодавства України є безпідставними та необґрунтованими.

Крім того, позивач протягом восьми років виконував зобовязання за кредитним договором належним чином, що підтверджено поверненням кредитних коштів за тілом кредиту до 10.07.2014 року та остання оплата процентів за користування кредитними коштами 11.06.2014 року підтверджується розрахунком заборгованості по кредиту.

Тому, суд вважає, що ОСОБА_2. звернувшись особисто 29.05.2008 року до АТ «УкрСиббанк» із заявою про кредитування, надав кредитору перелік документів необхідних для кредитування та підтвердив згоду на укладення договору своїм підписом. Отже, позивач отримав усю необхідну, доступну, достовірну та своєчасну інформацію про кредит, вартість всіх супутніх послуг, що забезпечило можливість його свідомого і правильного вибору.

З огляду на зазначене, суд враховує, що позивачем ОСОБА_2 не надано належних та допустимих доказів, які б свідчили про недобросовісність банківської установи при укладенні кредитного договору, невідповідності змісту правочину цивільному законодавству, які потягнули б за собою визнання договору кредиту недійсним.

Отже, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний їх звязок у сукупності та в межах заявлених вимог, суд приходить до висновку, що протягом всього часу розгляду справи в суді позивач за зустрічним позовом не надав жодного доказу на підтвердження обставин щодо недійсності кредитного договору, а тому правові підстави для задоволення позовних вимог - відсутні.

Інші посилання позивача ОСОБА_2, правового значення для вирішення зазначеного матеріально-правового спору, з урахуванням його характеру та юридично значимих фактів, не мають, його вимоги є безпідставними, спростовуються наведеними обставинами, а докази, на які посилається останній не ґрунтуються на законі.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 10, 11, 57-61, 88, 209, 212-215 ЦПК України, ст.ст. 526, 611, 651, 1050, 1054 ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути солідарно з ОСОБА_2 (ід.код НОМЕР_1), ОСОБА_4 (ід.код НОМЕР_2), ОСОБА_5 (ід.код НОМЕР_3) на користь Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» заборгованість за договором про надання споживчого кредиту №0 від 10.06.2008 року, яка станом на 27.08.2015 року складає 893743 (вісімсот девяносто три тисячі сімсот сорок три) грн. 81 (вісімдесят одна) коп., яка складається із заборгованості по кредиту - 734473 (сімсот тридцять чотири тисячі чотириста сімдесят три) гривні 06 (шість) копійок (в тому числі прострочена заборгованість з вересня 2014 року - 57099 (пятдесят сім тисяч девяносто девять) гривень 49 (сорок девять) копійок), заборгованості по процентах - 116962 (сто шістнадцять тисяч девятсот шістдесят дві) гривні 05 (пять) копійок, пені за прострочення сплати кредиту у розмірі 13982 (тринадцять тисяч девятсот вісімдесят дві) гривні 63 (шістдесят три) копійки, пені за прострочення сплати процентів у розмірі 28326 (двадцять вісім тисяч триста двадцять шість) гривень 07 (сім) копійок.

Стягнути з ОСОБА_2 (ід.код НОМЕР_1), ОСОБА_4 (ід.код НОМЕР_2), ОСОБА_5 (ід.код НОМЕР_3) на користь Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» судовий збір у сумі 1218 (одна тисяча двісті вісімнадцять) грн. 00 коп., з кожного.

В задоволенні зустрічної позовної заяви ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк», треті особи - ОСОБА_4, ОСОБА_5 про захист прав споживача, визнання кредитного договору недійсним відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через Красногвардійський районний суд м.Дніпропетровська шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Н.В. Токар