Справа № 214/2546/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

22 січня 2016 року Саксаганський районний суд м. Кривого рогу у складі:

головуючого судді - Мхітарян С.С.

при секретарі - Рімашевської В.В.

відповідач - ОСОБА_1

представник відповідача - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 треті особи орган опіки та піклування Саксаганської районної у місті ради, ОСОБА_4, Саксаганський РВ ГУДМС України про позбавлення права користування житловим приміщенням, суд -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась в суд з позовом до ОСОБА_1 про позбавлення права користування житловим приміщенням, в якій вказала що вона власник квартири АДРЕСА_1. 08.09.2012 року її син ОСОБА_4 зареєстрував шлюб з відповідачем, ІНФОРМАЦІЯ_2 року у них народилась дитина ОСОБА_5, яка проживає з відповідачкою і знаходиться на її утримані. Вона зареєструвала відповідачку і дитину у вищевказаній квартирі. На теперішній час сім'я сина розсапалась і відповідач в травні 2014 року добровільно залишила квартиру. Відповідач в квартирі не проживає, відсутні її особливі речі, за житло не сплачує, добровільно знятися з реєстраційного обліку не бажає. У неї немає матеріальної можливості сплачувати за комунальні послуги, так як вона пенсійного віку, отримує пенсію у розмірі 1900 грн. Вона не може розпоряджатись своєю власністю. Тому просить знання ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 такою, що втратила право користування житловим приміщенням АДРЕСА_1 знявши її з реєстраційного обліку за вищевказаною квартирою.

09.07.2015 року позивачка уточнила позовні вимоги, просила визнати ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 такою, що втратила право користування житловим приміщенням АДРЕСА_1 знявши її з реєстраційного обліку за вищевказаною квартирою, визнати ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 такою, що втратила право користування житловим приміщенням АДРЕСА_1 знявши її з реєстраційного обліку за вищевказаною квартирою.

В судовому засіданні ОСОБА_3 вказала, що відповідачка з дитиною добровільно покинула її квартиру, виїхала жити до своєї бабусі, так як вони з сином постійно сварились. На теперішній час син проживає в з іншою жінкою. Вона не може користуватись своєю власністю, та виплачувати за комунальні послуги.

Відповідач по справі ОСОБА_1 суду пояснила, що позивачка її свекруха, яка її вигнала з квартири. Квартиру вона добровільно не покидала, їй погрожували. Вона виїхала до бабусі року на АДРЕСА_3 ЇЇ речі зібрала свекруха сама. Просить відмовити в повному обсязі в задоволені позову.

Представник відповідача ОСОБА_6 подала до суду заперечення, суду пояснила, що відповідачка не добровільно покинула квартиру, її та малолітню дитину вигнали. Також в справі відсутні докази, що підтверджують дату з якого часу відповідач з дитиною не проживає. Також позовні вимогу порушують права малолітньої дитини. Крім того на момент звернення позивачем до суду 14.04.2015 року з позовом визначеним законом одно річний строк не сплинув. Тому просять відмовити в позові в повному обсязі.

Представник зацікавленої особи ОСОБА_7 в судовому засіданні пояснила, що заперечує проти зняття з реєстрації малолітньої дитини, так як будуть порушені її права. Проти зняття з реєстрації матері не заперечує.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_8 суду пояснила, що вона сусідка з ОСОБА_1, у них рядом балкони. Вона знала відповідачку, але з нею не спілкувалась. Коли відповідачка заселялась не пам'ятає. З весни 2014 року відповідачку не бачила, як вона виїжджала з квартири також не бачила.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_9 суду пояснила, що вона бачила як 13.05.2014 року виносили речі. Коли вона підійшла ближче, то відповідачка вже сідала в таксі. Вона спитала, що трапилось, їїй пояснили, що подружжя розійшлись.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_10 суду пояснила, що вона бабуся відповідачки. Унука переїхала до неї жити у будинок, пояснила, що її допекла свекруха і вигнала разом з дитиною.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_11 суду пояснила, що відповідачка її дочка, вона інвалід 3-ї групи. Зі слів відповідачки чоловік не ночував вдома. 12.05.2014 року в 3-00 години ранку їй зателефонувала дочка, вона взяла машину і приїхала о 7-00 годині. Позивачка упакувала її речі. Дочка виїхала з квартири не по власній волі.

Суд, розглянувши в судовому засіданні цивільну справу, вислухавши сторін, дослідивши надані докази, повно і всебічно з'ясувавши обставини цієї справи, дотримуючись принципів змагальності і диспозитивності цивільного судочинства, дійшов висновку в задоволенні позову необхідно відмовити з наступних підстав.

Згідно договору дарування від 27.11.2007 року ОСОБА_3 була подарована квартира АДРЕСА_2 (а.с.8-9), та належить їй на праві власності відносно витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 12.01.2008 року (а.с.10). У вищевказаній квартирі прописані: син - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4 року; колишня невістка - ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 та онука - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, згідно довідки від 16.02.2015 року ( а.с. 13)

02.03.2015 року був складений акт, в якому мешканці будинку АДРЕСА_1 підписались, про те, що ОСОБА_1 по АДРЕСА_4 не мешкає з 13.05.2014 року по теперішній час (а.с.14).

Відповідно до ст.7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі остаточного рішення суду про позбавлення особи права користування житловим приміщенням.

Суд обґрунтовує свій висновок на правовій позиції Верховного Суду України по цивільним справам 6-158цс14 від 05.11.2014 р.

Відповідно до ч.4 ст.29 ЦК Укріїни Місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров'я, в якому вона проживає.

Суд повагається на пояснення служби в справах дітей виконкому Саксаганської районної у місті ради, приходить до висновку, що зняти з реєстрації малолітню дитину ОСОБА_5 не можливо, так як будуть порушенні права дитини.

Згідно з ч.1 ст. 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право користування цим житлом відповідно до закону.

А у відповідності з ч.2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

В судовому засіданні з пояснень свідків та самого ж позивача ОСОБА_3 безспірно доведено, що відповідач ОСОБА_1 не проживає в квартирі, належному позивачу на праві власності на підставі договору дарування з 13.05.2014 року. Сторони не укладали жодних угод з приводу порядку користування квартирою.

Позовна заява в суд подана 14.04.2015 року, тобто на цю дату ОСОБА_1 та малолітня дитина ОСОБА_5 не проживали в квартирі менше одного року.

Таким чином, підстави для визнання відповідачів такими, що втратили право на житло на день звернення до суду не настали.

Отже, з цих підстав в позові має бути відмовлено.

Керуючись ст.405 ЦК України, ст. ст. 169,174, 212-214 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

В позові ОСОБА_3 до ОСОБА_1 треті особи орган опіки та піклування Саксаганської районної у місті ради, ОСОБА_4, Саксаганський РВ ГУДМС України про визнання ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 такою, що втратила право користування житловим приміщенням АДРЕСА_1 знявши її з реєстраційного обліку за вищевказаною квартирою, визнання ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 такою, що втратила право користування житловим приміщенням АДРЕСА_1 знявши її з реєстраційного обліку за вищевказаною квартирою - відмовити в повному обсязі.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному суді Дніпропетровської області через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу поданням апеляційної скарги на протязі 10 днів з моменту проголошення.

Суддя С.С. Мхітарян