Комінтернівський районний суд м.Харкова
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 жовтня 2016 року Комінтернівський районний суд міста Харкова у складі:

головуючого-судді Григорєва Б.П.

при секретарі - Вакуленко Л.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства Альфа - ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В :

В провадженні суду знаходиться зазначена цивільна справа.

Представником відповідача надіслано клопотання про залишення позовної заяви без розгляду на підставі п. 6 ч.1 ст. 207 ЦПК України.

В обгрунтування клопотання представник відповідача зазначив, що згідно п. 23 розділу 2 кредитного договору № 490922445 укладеного між ПАТ «Альфа-Банк» та ОСОБА_2 передбачено угоду сторін щодо розгляд спорів у постійно діючому третейському суді при громадський організації «Всеукраїнський фінансовий союз». Вказана третейська угода охоплює всі правовідносини, що існують між сторонами договору, будь-які докази, що свідчать про припинення дії цієї третейської угоди, її скасування або визнання недійсною відсутні. Відповідач заперечує проти розгляду зазначеної позовної заяви в Комінтернівському районному суді м. Харкова та наполягає на залишенні позовної заяви без розгляду.

Представник відповідача в судове засідання не з*явився, про день та час розгляду справи був повідомлений.

Представник позивача в судовому засіданні заперечувала проти залишення позову без розгляду, зазначила, що звернення до Третейського суду є правом, а не обов*язком банку, в той час як передбачений чинним законодавством порядок звернення до суду не скасований. Вважає клопотання представника відповідача намаганням зловживати своїми правами та загятувати розгляд справи.

Суд заслухавши думку представника позивача, дослідивши клопотання представника відповідача та матеріали справи, прийшов до наступного.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 207 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду, якщо між сторонами укладено договір про передачу спору на вирішення до третейського суду і від відповідача надійшло до початку з'ясування обставин у справі та перевірки їх доказами заперечення проти вирішення спору в суді.

Згідно з абзацу 5 п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» договір сторін про передачу спору на розгляд третейського суду (ст. 17 ЦПК) не є відмовою від права на звернення до суду за захистом. Разом з тим пред'явлення позову до суду за наявності такого договору не дає підстав для повернення заяви чи відмови у відкритті провадження у справі (ст. ст. 121, 122 ЦПК), за винятком передбаченого п. 6 ч. 1 ст. 207 ЦПК обов'язку суду залишити заяву без розгляду, якщо від відповідача надійшло до початку з'ясування обставин у справі заперечення проти вирішення спору в суді.

Статтею 55 Конституції України установлено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорення. Таким чином, у розумінні закону, суб'єктивне право на захист - це юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право.

Згідно з ч. 1 ст. 16 ЦК України особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Таке ж положення відображено у ст. 3 ЦПК України, відповідно до якої кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно зі ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Оскільки ОСОБА_2 є споживачем послуг банку, оскільки спір виник щодо заборгованості за кредитом та третейському суду в силу положень п. 14 ч.1 ст. 6 ЗУ «Про третейські суди» така справа не підвідомча.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним судом України у справі за № 6-29цс16 від 13.04.2016 де зазначено, що відповідно до пункту 14 частини першої статті 6 ЗУ «Про третейські суди» (частину першу статті 6 цього Закону доповнено пунктом 14 згідно із Законом від 03.02.2011 року № 2983-VI) третейські суди в порядку передбаченому цим Законом, можуть розглядати будь-які справи, що виникають із цивільних та господарських правовідносин, за винятком, зокрема, справ у спорах щодо захисту прав споживачів, у тому числі споживачів послуг банку (кредитної спілки).

Враховуючи зазначене банк незважаючи на наявність в кредитному договорі третейського застереження не може звернутись до Третейського суду за захистом свого права. За таких обставин залишення без розгляду позову з підстав передбачених п. 6 ч.1 ст. 207 ЦПК України буде підставою для позбавлення ПАТ «Альфа банк» права на захист порушених прав, свобод та інтересів, які є складовою частиною права на справедливий суд, передбачений ст. 6 Європейської конвенції прав людини.

Керуючись п. 6 ч. 1 ст. 207 ЦПК України , суд -

У Х В А Л И В :

В задоволенні клопотання представника відповідача ОСОБА_2 ОСОБА_3 про залишення позовної заяви без розгляду на підставі п. 6 ч.1 ст. 207 ЦПК України - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя -ОСОБА_1