АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25жовтня 2016 р.Колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого - Усика Г.І.

суддів - Пікуль А.А., Ратнікової В.М.

при секретарі - Ільченко В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Деснянського районного суду м. Києва від 15 серпня 2016 р. у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення пені по сплаті аліментів та збільшення розміру аліментів на дитину,

в с т а н о в и л а:

У травні 2016 р. ОСОБА_1 звернулася з позовом до ОСОБА_2 про стягнення пені за прострочення сплати аліментів та збільшення розміру аліментів на утримання дитини.

На обґрунтування своїх вимог зазначала, що 12.10.2006 р. між нею та відповідачем розірвано шлюб, від якого вони мають малолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 28.08.2007 р. з ОСОБА_2 на її користь стягнуто аліменти у розмірі 1 500,00 грн. на утримання сина, починаючи з 01.06.2007 року до досягнення ним повноліття.

29.08.2007 р. видано виконавчий лист № 2-5186/07 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання сина ОСОБА_3 аліментів у розмірі 1 500,00 грн. щомісячно до досягнення синомповноліття, на підставі якого 10.09.2007 р. відкрито виконавче провадження.

Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 16.03.2009 року розмір стягнутих з аліментів зменшено з 1 500,00 грн. до 300,00 грн.

У період з 01.06.2007 р. відповідачем було сплачено аліменти у розмірі 3 728,25 грн., а саме з травня по вересень 2013 р. включно, щомісячно по 745,65 грн. В іншій період аліменти відповідач не сплачував.

Посилаючись на те, що відповідач не сплачує аліменти, а вона не має можливості самостійно утримувати дитину, яка часто хворіє та потребує додаткових коштів на лікування, а також додаткових витрат на розвиток дитини, просила стягнути з відповідача пеню за прострочення сплати аліментів у розмірі 1 216 830,00 грн., а також збільшити розмір аліментів, що стягуються з відповідача на її користь з 300,00 грн. до 2 500,00 грн. щомісячно.

Справа № 754/6590/16-ц
№ апеляційного провадження:22-ц/796/12451/2016
Головуючийусудіпершоїінстанції: Лісовська О.В.
Доповідачусудіапеляційноїінстанції: Усик Г.І.
Заочним рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 15.08.2016 р. позовні вимоги задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 пеню по аліментам на утримання ОСОБА_3 у розмірі 16 206,00 горн. за період з 01.07.2007 р. по 15.05.2016 р.

Збільшено розмір аліментів, встановлених рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 16.03.2009 р., що стягуються на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, з 300,00 грн. щомісячно до 1 700,00 грн. щомісячно, починаючи з дня набрання рішення законної сили і до повноліття дитини.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просила рішення суду змінити, та ухвалити рішення про задоволення її позовних вимог про стягнення пені по аліментам в повному обсязі, посилаючись на те, що суд помилково не взяв до уваги наданий неюрозрахунок пені по аліментам, який проведений відповідно до правової позиції, висловленої Верховним Судом України у справі № 6-81цс13 від 11.09.2013 р., в якій зазначено, що оскільки зобов'язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинно виконуватися щомісяця, то при розгляді спорів про стягнення на підставі ч. 1 ст. 196 СК України пені від суми несплачених аліментів суд повинен з'ясувати розмір несплачених аліментів по кожному з цих періодичних платежів, встановити строк, до якого кожне із цих зобов'язань мало бути виконано, та з урахуванням встановленого обчислити розмір пені, виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов'язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму.

В судовому засіданні ОСОБА_1 та її представник просили задовольнити апеляційну скаргу з наведених у ній підстав.

ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належно, що підтверджується зворотним повідомленням про вручення йому судової повістки.

Заслухавши доповідь судді, пояснення осіб, які приймали участь в судовому засіданні, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів виходить з наступного.

Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі до 17.10.2006 р., від якого мають сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 28.08.2007 р. з ОСОБА_2 на користь позивачки стягнуто аліменти на утримання сина у розмірі 1 500,00 грн. щомісячно, починаючи з 01.06.2007 р. і до повноліття дитини.

На виконання зазначеного судового рішення позивачці виданий виконавчий лист № 2-5186/07 та відкрито виконавче провадження.

Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 16.03.2009 р. розмір аліментів було зменшено з 1 500,00 грн. до 300,00 грн. щомісячно.

На виконання вказаного судового рішення був виданий виконавчий лист № 2-299/09, який був пред'явлений до виконання.

За період з травня по вересень 2013 р. включно) відповідачем було сплачено аліменти на загальну суму 3 728,25 грн.

Протягом тривалого часу відповідач не приймав участь у вихованні та утриманні дитини. Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 10.12.2015 р. він позбавлений батьківських прав відносно неповнолітнього ОСОБА_3.

Задовольняючи частково позовні вимоги ОСОБА_1 про стягнення пені по аліментам у розмірі 16 206,00 грн., суд першої інстанції виходив з того, що проведений позивачем розрахунок пені є неправильним.

Такий висновок суду ґрунтується на матеріалах справи та вимогах закону.

За змістом ч.1, 2 ст.196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуваннямматеріального та сімейного стану платникааліментів.

Відповідно до роз'яснень викладених у п.22постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 р. «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» передбачена ст. 196 СК відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв'язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В іншихвипадкахстягується неустойка за весь час простроченнясплатиаліментів.

Під ухиленням від сплати аліментів закон розуміє як пряму відмову від надання утримання, так і різні дії (бездіяльність) зобов'язаної особи, спрямовані на повне або часткове ухилення від сплати аліментів; приховання особою дійсного розміру свого заробітку (доходу); зміну роботи або місця проживання з метою запобігання сплати аліментів; приховання свого місцезнаходження; інші дії, що свідчать про намір особи ухилитися від виконання обов'язків щодо утримання.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги про те, що суд помилково не урахував наданий ОСОБА_1 розрахунок пені за прострочення сплати аліментів,який проведений у відповідності до правової позиції, висловленої Верховним Судом України у справі № 6-81цс13 від 11.09.2013 р., колегія суддів виходить з наступного.

У постанові Верховного Суду України № 6-2589цс15 від 16 березня 2016 р. щодо застосування ст.196 СК України викладено таку правову позицію.

Згідно із частиною першою статті 196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення.

З урахуванням правої природи пені, як дієвого стимулу належного виконання обов'язку та виходячи з того, що аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісячно, за змістом статті 196 СК України пеня нараховується на суму заборгованості за той місяць, в якому не проводилось стягнення аліментів.

При цьому сума заборгованості зі сплати аліментів за попередні місяці не додається до заборгованості за наступні місяці, а кількість днів прострочення обчислюється виходячи з того місяця, в якому аліменти не сплачувались.

Тобто неустойка (пеня) за один місяць рахується так: заборгованість зі сплати аліментів за місяць помножена на 1 % пені і помножена на кількість днів місяця, в якому виникла заборгованість. Загальна сума неустойки (пені) визначається шляхом додавання нарахованої пені за кожен із прострочених платежів (за кожен місяць).

Висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм (ст. 360-7 ЦПК України).

Суд першоїінстанціїурахував зазначену правову позицію Верховного Суду України, та перевірив наданий позивачем розрахунок пені, виходячи з наданих позивачкою даних щодо сум заборгованості та часу прострочення сплати аліментів, а тому правильно застосував положення ст. 196 СК України.

ОСОБА_1 просила стягнути пеню за прострочення сплати аліментів за період з 01.06.2007 р. по 15.05.2016 р. у розмірі 1 216 830,00 грн., однак наданий нею розрахунок, виконано неправильно, оскільки суперечить положенням ст.196 СК України та правовій позиції Верховного Суду України, викладеній у постанові № 6-2589цс15 від 16 березня 2016 р., яка є останньою щодо застосування ст. 196 СК України.

Зважаючи на викладене, колегія суддів приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення апеляційної скаргиМихалюк О.С.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити, а рішення Деснянського районного суду м. Києва від 15 серпня 2016 р.залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів шляхом подання до цього суду касаційної скарги.

Головуючий: Судді: