Справа № 472/663/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"02" листопада 2016 р. смт.Веселинове

Веселинівський районний суд Миколаївської області в складі:

головуючого судді Тустановського А.О.,

при секретарі Тарєлкіній Н.М.,

за участю заявника ОСОБА_1,

представника заявника ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт Веселинове Миколаївської області справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа: Веселинівська селищна рада Миколаївської області, про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини,

В С Т А Н О В И В :

27 липня 2016 року заявник ОСОБА_1 звернулась до Веселинівського районного суду з заявою про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

В заяві зазначила, що 06 квітня 2007 року в смт. Веселинове Миколаївської області помер її брат ОСОБА_3. Після його смерті відкрилась спадщина на житловий будинок, розташований в смт. Веселинове Миколаївської області, вул. Зарічна, 47. ОСОБА_3 за життя заповіт не склав. Окрім неї інших спадкоємців за законом не має. Протягом останнього року до дня смерті її брат проживав разом з нею за адресою: смт. Веселинове Миколаївської області, вул. Кірова, 8. В звязку з його хворобою вона здійснювала за ним догляд. З заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори в шестимісячний термін після відкриття спадщини вона не зверталась, оскільки на час відкриття спадщини вона проживала разом зі спадкодавцем та у порядку ч. 1 ст. 1272 ЦК України вважається такою, що прийняла спадщину. У липні 2016 року вона звернулась до нотаріальної контори з питанням отримання свідоцтва про право на спадщину, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину їй було відмовлено, з підстав вчасного неподання заяви про прийняття спадщини. В звязку з тим, що вона зареєстрована за іншою адресою ніж спадкодавець, документально підтвердити факт свого проживання разом з братом на час відкриття спадщини вона не змогла, а тому звернулась з вказаною заявою до суду.

В судовому засіданні заявник ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 заяву підтримали повністю, уточнили заявлені вимоги, у звязку з перейменуванням вулиць в смт. Веселинове, просили встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 разом зі спадкодавцем ОСОБА_3 на час відкриття спадщини за адресою: смт. Веселинове Миколаївської області, вул. Свободи, 8.

Представник заінтересованої особи Веселинівської селищної ради Веселинівського району Миколаївської області ОСОБА_4 в судове засідання не зявились, надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, заяву підтримують повністю, проти задоволення заяви не заперечують.

Суд заслухавши пояснення заявника ОСОБА_1 та її представника ОСОБА_2, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, в межах заявлених вимог та наданих доказів, приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 06 квітня 2007 року в смт. Веселинове Миколаївської області помер брат заявниці ОСОБА_3, смерть якого була зареєстрована 10 квітня 2007 року відділом ДРАЦС Веселинівського районного управління юстиції у Миколаївській області за актовим записом № 40.

Після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина на належний йому на підставі договору дарування від 19 травня 1993 року, посвідченого державним нотаріусом Веселинівської державної нотаріальної контори ОСОБА_5Ф та зареєстрованого в реєстрі за № 665, житловий будинок, розташований в смт. Веселинове Миколаївської області, вул. Зарічна, 47.

За життя ОСОБА_3 заповіту не склав, тому заявник ОСОБА_1, як рідна сестра померлого, отримала право на спадщину за закон у другу чергу. Інших спадкоємців за законом судом не встановлено.

Згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру № 44828720 від 19.08.2016 р. спадкова справа після смерті ОСОБА_3 не відкривалась, а отже з заявами про прийняття спадщину, чи про відмову від спадщини до нотаріальної контори ніхто зі спадкоємців за законом не звертався.

В 2016 році заявниця звернулась до державної нотаріальної контори з питанням отримання свідоцтва про право на спадщину за законом, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину їй було відмовлено, з підстав вчасного неподання заяви про прийняття спадщини, про що 25 жовтня 2016 року нотаріусом Веселинівської державної нотаріальної контори було видане письмове розяснення № 798/01-16.

На час відкриття спадщини ОСОБА_1 проживала разом зі спадкодавцем, однак в звязку з тим, що постійне проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, оскільки ОСОБА_1 була зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 (до перейменування - Кірова), а ОСОБА_3 в смт. Веселинове Миколаївської області, вул. Зарічна, 47, заявниця не може нотаріально оформити право на спадщину, а тому вправі звернутися до суду для встановлення факту постійного проживання спадкоємця зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Встановлення даного факту має для заявниці, юридичне значення, так як дозволить їй реалізувати своє право на спадщину.

Згідно ч. 2 ст. 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Згідно з ч. ст. 1268 ЦК Україниспадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про спадкування" від 30.05.2008 N 7, якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв'язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини.

Згідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Допитавши в судовому засіданні свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7, які підтвердили, що заявницю знають, та те, що з 2006 року по день смерті 06 квітня 2007 року ОСОБА_3 проживав в ІНФОРМАЦІЯ_2 разом зі своєю сестрою ОСОБА_1, яка здійснювала за ним догляд, оскільки він хворів на цироз печінки, та дослідивши матеріали справи, а саме:

- свідоцтво про народження ОСОБА_8, серії ЯФ № 614639 від 02 січня 1950 року, де в графі батьки записані: ОСОБА_9 та ОСОБА_10;

- свідоцтво про народження ОСОБА_3, серії ЯС № 999447 від 12 квітня 1952 року, де в графі батьки записані: ОСОБА_9 та ОСОБА_10;

- свідоцтво про укладення шлюбу серії І-ФП № 271516, відповідно до якого ОСОБА_11 уклав шлюб з ОСОБА_3 Після укладення шлюбу дружині присвоєно прізвище ОСОБА_11;

- копію лікарського свідоцтва про смерть № 83 від 10 квітня 2007 року, відповідно до якого причиною смерті ОСОБА_3 є цироз печінки;

- копію довідки Веселинівської селищної ради Миколаївської області № 1672/02-12 від 26 липня 2016 року про те, що ОСОБА_3 був зареєстрований з 09.07.1979 р. по день своєї смерті 06.04.2007 року за адресою: Миколаївська область, смт. Веселинове, вул.. Зарічна, 47;

- акт від 20 жовтня 2016 року, складений депутатом та секретарем Веселинівської селищної ради ОСОБА_12 в присутності сусідів ОСОБА_6 та ОСОБА_13 про те, що ОСОБА_3 з 2006 року по день свої смерті проживав у сестри ОСОБА_1 за адресою: смт. Веселинове Миколаївської області, вул. Свободи, 8,

та інші матеріали справи, суд вважає факт постійного проживання заявника ОСОБА_1 разом зі спадкодавцем ОСОБА_3 на час відкриття спадщини доведеним, а заяву такою, що підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, згідно ст. ст. 256, 259 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини - задовольнити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, на час відкриття спадщини разом із спадкодавцем ОСОБА_3, померлим 06 квітня 2007 року, за адресою: вул. Свободи, 8, в смт. Веселинове Миколаївської області.

Рішення суду може бути оскаржено до апеляційного суду Миколаївської області через Веселинівський районний суд Миколаївської області шляхом подачі протягом 10 днів з дня проголошення рішення апеляційної скарги до апеляційного суду Миколаївської області, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, - протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Веселинівського районного суду Миколаївської області ОСОБА_14