Справа № 183/1295/16
№ 2/183/1322/16
18 травня 2016 року м. Новомосковськ
Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області, у складі: головуючого судді Парфьонова Д.О., за участі секретаря судового засідання Соловйової Т.Р., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини -
Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача, в якому просить стягнути аліменти на її користь у розмірі 500 гривень щомісяця на утримання неповнолітньої дитини - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, з дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття.
В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що з 10 листопада 2005 року по 01 лютого 2016 року перебувала з відповідачем в не зареєстрованому шлюбі, від якого мають неповнолітню дитину ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає з позивачем і повністю знаходяться на її утриманні. Відповідач проживає окремо, дитину не відвідує та матеріальної допомоги на утримання не надає.
В судове засідання позивач не з'явилася, надала суду письмову заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала, просить задовольнити у повному обсязі.
Відповідач в судове засідання не з'явився, однак належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, причини своїх неявок суду не повідомив.
Згідно ч.1 ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
З урахуванням зазначених положень закону та думки позивача, який не заперечував проти заочного розгляду справи, суд ухвалив провести заочний розгляд справи.
У зв'язку з тим, що сторони в судове засідання не з'явилися, на підставі ст.197 ЦПК України, фіксування судового процесу технічними засобами не здійснювалося.
Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню з наступних підстав.
Позивач та відповідач є батьками неповнолітньої дитини - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, /а.с.3/, який проживає разом із позивачем та знаходяться на її утриманні /а.с. 4/.
20 лютого 2016 року позивач вступила в шлюб та змінила прізвище на ОСОБА_1 /а.с. 11, 12/.
Згідно зі ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
У відповідності до ч.ч.1-3 ст.181 СК України, способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.
Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.
Доказів на підтвердження домовленості між сторонами щодо способів виконання обов`язку утримувати дітей матеріали справи не містять. Оскільки неповнолітня дитина станом на день розгляду справи проживає разом з матір'ю та знаходиться на її утриманні, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані, підлягають задоволенню і, з урахуванням вимог ст.182 СК України, з відповідача на користь позивача на утримання неповнолітньої дитини повинні бути стягнуті аліменти у розмірі 500 гривень щомісяця, але не менше 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Інших даних про матеріальний стан одержувача аліментів, а також стан здоров'я дітей і інших обставин, що враховуються при визначенні судом розміру аліментів, суду не надано, що не позбавляє в майбутньому позивача чи відповідача звертатися до суду з позовом про зміну розміру аліментів.
У відповідності до ч.1 ст. 191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Позивач звернулась з позовом 16 березня 2016 року, а тому суд вважає за необхідне стягнути аліменти з дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною повноліття.
Крім того, у відповідності до ст. 88 ЦПК України відповідач повинен відшкодувати на користь держави судовий збір у розмірі 551 гривня 20 коп.
Керуючись ст.ст.10, 60, 88, 130, 174, 213, 215, ЦПК України, суд -
Позов ОСОБА_1 задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, РНОКПП НОМЕР_1, аліменти на утримання неповнолітньої дитини - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у твердій грошовій сумі в розмірі 500 (п'ятсот) гривень щомісяця, але не менше 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з 16 березня 2016 року та до досягнення дитиною повноліття.
Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, на користь держави судовий збір у розмірі 551 (п'ятсот п'ятдесят одна) гривня 20 коп.
Рішення підлягає негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана апеляційному суду Дніпропетровської області через Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Д.О. Парфьонов