АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/789/634/16 Доповідач - Ходоровський М.В.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 травня 2016 р. колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Тернопільської області в складі:

головуючого - Ходоровського М.В.

суддів - Гурзель І. В., Фащевська Н. Є.,

при секретарі - Панькевич Т.І.

з участю позивачки ОСОБА_1, представника відповідача

ОСОБА_2, адвоката Скиба В.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Тернопільського міськрайонного суду від 31 березня 2016 року по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Служба у справах неповнолітніх та дітей Тернопільської міської ради про позбавлення батьківських прав

ВСТАНОВИЛА:

В листопаді 2014 року ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_4 про позбавлення його батьківських прав стосовно неповнолітньої дочки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Позивачка зазначила, що з 25 січня 2003 року перебувала у зареєстрованому шлюбі із відповідачем, який рішенням Тернопільського міськрайонного суду від 21 березня 2007 року розірвано. Від шлюбу мають дочку ОСОБА_5,ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає разом з нею. Відповідач життям дочки не цікавиться, жодного разу не подзвонив, не виявляв бажання спілкуватися з дитиною та приймати участь у її вихованні, хоч ніхто не чинить йому перешкод у цьому. Дочка не пам'ятає свого батька та не відчуває до нього ніяких почуттів. Вона повністю перебуває на її утриманні та вихованні.

За вказаних обставин просила позбавити ОСОБА_4 батьківських прав стосовно неповнолітньої дочки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду від 31 березня 2016 року позов задоволено.

Позбавлено ОСОБА_4 (ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України адреса проживання: АДРЕСА_1) батьківських прав стосовно неповнолітньої дочки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Стягнуто із ОСОБА_4 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) в доход держави 551,20 гривень судового збору.

В апеляційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи. Зокрема зазначив, що знаходиться за кордоном а тому не мав фізичної можливості брати участь у вихованні дитини. Опосередковано, через свою матір ОСОБА_2, брав участь у матеріальному підтриманні дитини. Висновок органу опіки та піклування від 04.03.2016 року не може вважатись достатньо обгрунтованим, оскільки він складений без врахування його пояснень, а заява його матері написана нею під час знаходження у підвищеному емоційному стані.

У судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_2 та адвокат Скиба В.М. апеляційну скаргу підтримали.

Позивачка ОСОБА_1 заперечила відносно апеляційної скарги та пояснила, що з відповідачем спільно не проживає з 2006 року. З цього часу відповідач жодного разу не з"явився до дочки. До 2013 року працював на ринку в м. Тернополі. Коли бачив дитину від неї відвертався. З 2013 року знаходиться за кордоном, до доньки жодного разу не подзвонив та коли вона через інтернет хотіла поспілкуватись з батьком, він заблокував свій номер телефону.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення учасників апеляційного розгляду справи, ознайомившись з матеріалами справи, доводами апеляційної скарги в її межах, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення.

Судом встановлено, що позивачка ОСОБА_1.(колишнє прізвище ОСОБА_1) та відповідач ОСОБА_4 перебували у зареєстрованому шлюбі, який згідно свідоцтва про розірвання шлюбу ОСОБА_7 НОМЕР_2, що видане 11 липня 2007 року, між ними розірвано 21 березня 2007 року.

Від шлюбу сторони мають дочку ОСОБА_5,ІНФОРМАЦІЯ_1, що проживає проживає разом з мамою на АДРЕСА_2.

З 2007 року відповідач ОСОБА_4 життям дочки не цікавиться, жодного разу до неї не прийшов, не подзвонив, не виявив бажання спілкуватися з дитиною та приймати участь у її вихованні.

Відповідно до характеристики за №321, виданої 11 грудня 2014 року Тернопільською загальноосвітньою школою І-ІII ступенів №11 за підписом директора школи ОСОБА_8 та класного керівника ОСОБА_7, ОСОБА_5 навчається у школі з першого класу. За час навчання у школі зарекомендувала себе як старанна, дисциплінована, працелюбна та уважна учениця, має добрий загальний розвиток, користується повагою серед школярів, мама приділяє належну увагу вихованню дочки, часто спілкується з учителями, завжди відвідує батьківські збори, є заступником батьківського комітету класу. За період навчання у школі ОСОБА_5 її рідного батька ніколи не бачили.

Згідно із Висновком органу опіки та піклування , затвердженим рішенням № 170 виконавчого комітету Тернопільської міської ради від 04 березня 2015 року, - Орган опіки та піклування, враховуючи, що ОСОБА_4 не виконує батьківських обов'язків щодо виховання та утримання доньки ОСОБА_5, не створює умов для її фізичного, духовного та морального розвитку , захищаючи інтереси дитини, вважає за доцільне позбавити, батьківських прав ОСОБА_4 стосовно малолітньої дитини ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Ухвалюючи рішення про позбавлення ОСОБА_4 батьківських прав, суд виходив з того, що він з 2007 року не цікавиться життям дочки ОСОБА_5, не піклується про фізичний та духовний розвиток дитини, не спілкується з дитиною ні особисто, ні через будь-які засоби зв'язків, хоча ніхто не створює йому перешкод у цьому, не сприяє засвоєнню дитиною загальновизнаних норм моралі, не виявляє інтересу до її внутрішнього світу, не виявляє до неї батьківської уваги та турботи, не цікавляться станом її здоров"я, не надає матеріальної допомоги на утримання, не приймає участі у вихованні, тобто свідомо на протязі тривалого часу ухиляється від виконання свого юридичного обов'язку по вихованню неповнолітньої дочки.

З таким висновком суду слід погодитись, оскільки він грунтується на матеріалах справи та відповідає вимогам закону.

Згідно ст. 51 Конституції України, ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України мати, батько, можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини .

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Згідно роз'яснень, викладених в цій Постанові ухилення батьків від виконання своїх батьківських обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема, не забезпечують необхідного харчування, медичного огляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїх обов'язків.

Таким чином, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку про те, що відповідач свідомо ухиляється від свого обов"язку по вихованню дитини.

Посилання ОСОБА_4 в апеляційній скарзі та його представників у судовому засіданні на недоведеність факту умисного ухилення від виховання дочки ОСОБА_5 колегія до уваги не приймає, оскільки зазначені доводи спростовуються поясненнями свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_9, що є сусідами позивачки; характеристикою на ученицю 6-Б класу Тернопільської загальноосвітньої школи №11 ОСОБА_5, що видана 11 грудня 2014 року за підписом директора та класного керівника школи; Висновком органу опіки та піклування, затвердженим рішенням № 170 виконавчого комітету Тернопільської міської ради від 04 березня 2015 року, відповідно до яких ОСОБА_4 з 2007 року до доньки не приходить, її життям не цікавиться, участі у її вихованні не приймає.

Безпідставним є також твердження представника відповідача про спричинення ОСОБА_4 перешкод у вихованні доньки, так як вони є голослівними, не підтвердженні жодними доказами.

Доводи в апеляційній скарзі про те, що ОСОБА_4 у зв"язку із виїздом за кордон не має можливості брати участь у вихованні доньки, що на його думку є підставою для відмови у позові, колегія суддів до уваги не приймає з огляду на те, що відповідно до наявної у справі заяви ОСОБА_2, що є мамою відповідача, її пояснень як свідка, вбачається, що ОСОБА_4 не бере участі у вихованні та матеріальному забезпеченні своєї дочки ОСОБА_10, до неї не дзвонить із-за відсутності її номера телефону.

Твердження в апеляційній скарзі про недостатню обгрунтованість Висновку органу опіки та піклування є безпідставними. Встановлено, що він крім іншого грунтується на поясненнях позивачки, доньки сторін, яка зазначила що батька не пам"ятає, він їй не телефонує та матеріально не утримує, поясненнях матері відповідача про те, що її син вихованням і утриманням доньки не займається понад п"ять років.

Рішення суду є законним, обгрунтованим, підстав для його скасування не має.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 315 ЦПК України,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Тернопільського міськрайонного суду від 31 березня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ на протязі двадцяти днів.

Головуючий - підпис

Судді - два підписи

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду Тернопільської області ОСОБА_11