У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 жовтня 2016 року м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Закропивний О.В., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на заочне рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 24 травня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Запорізької області від 7 липня 2016 року в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10 про усунення перешкод шляхом зняття з реєстрації,

в с т а н о в и в :

У квітні 2016 року ОСОБА_2 звернулася до суду з указаним вище позовом, у якому просила усунути перешкоди у користуванні житлом шляхом зняття з реєстрації.

На обґрунтування позовних вимог посилалася на те, що їй на праві приватної власності належить 41/100 часток будинку АДРЕСА_1. Співвласником зазначеного будинку є ОСОБА_3 В натурі частки будинку співвласників не виділені.

ОСОБА_3 без її згоди здійснив реєстрацію місця проживання сторонніх йому та їй осіб у будинку, що є їх спільною власністю. Так, без її згоди у будинку зареєстровані відповідачі: ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10 ЇЇ звернення до Мелітопольського МВ УДМС із заявою про незгоду з реєстрацією у належному їй будинку місця проживання невідомих їй осіб залишилося без реагування. На даний час вона, як власник частки будинку, постійно отримує погрози від осіб, зареєстрованих в будинку, а саме, від відповідача ОСОБА_4

Оскільки в натурі частки співвласників будинку не виділені, між нею та відповідачем ОСОБА_3 та його батьком ОСОБА_8 тривають інші судові справи, зазначені погрози вона сприймає як цілком реальні та можливі.

Відповідачі ніколи до будинку не вселялись, особисті речі не перевозили, жодних договорів стосовно надання їм права проживання з нею не укладалось.

Крім того, відповідно до кількості зареєстрованих осіб у будинку стягуються комунальні платежі, тому у результаті неправомірних дій співвласника вона має нести додаткові витрати.

Таким чином, просила задовольнити позов.

Заочним рішенням Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 24 травня 2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 7 липня 2016 року, у задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати судові рішення, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, і ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

Відповідно до п. 6 розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

У відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити з таких підстав.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні суду чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Зі змісту оскаржуваних судових рішень й доданих до касаційної скарги матеріалів вбачається, що скарга є необґрунтованою і наведені у ній доводи не дають підстав для висновку щодо необхідності витребування матеріалів справи та їх перевірки.

Зокрема, суди, на підставі належним чином оцінених доказів поданих сторонами (ст. 212 ЦПК України), з урахуванням норм ст. ст. 358, 405 ЦК України, ст. ст. 71, 72, 116, 156 ЖК України, ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» дійшли правильного висновку про відмову у задоволенні позову.

Судами установлено, що ОСОБА_2 є власником 41/100 частини вказаного вище будинку, а ОСОБА_3 є власником 59/100 частини будинку. У будинку зареєстровані та проживають ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10

Питання про з зняття з реєстрації особи за вимогами власника будинку залежить від вирішення питання про їх право проживання у цьому будинку.

У разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, пред'явивши при цьому одночасно одну із таких вимог:

- про позбавлення права власності на житлове приміщення;

- про позбавлення права користування житловим приміщенням;

- про визнання особи безвісно відсутньою;

- про оголошення фізичної особи померлою.

З урахуванням викладеного, суди дійшли правильного висновку про відмову у задоволенні позову, оскільки позивачем не пред'явлено зазначених вище вимог, тому обраний спосіб захисту порушених прав про усунення перешкод шляхом зняття з реєстрації не є належним.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи, суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_2 на заочне рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 24 травня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Запорізької області від 7 липня 2016 року в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10 про усунення перешкод шляхом зняття з реєстрації, відмовити.

Додані до скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ О.В.Закропивний