Провадження № 2/470/140/16
Справа № 470/260/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 жовтня 2016 року смт. Березнегувате

Березнегуватський районний суд Миколаївської області в складі:

головуючого: судді Орлової С.Ф.,

при секретарі Михалюк С.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою товариства з обмеженою відповідальністю "Порше Мобіліті" до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, та за зустрічним позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до товариства з обмеженою відповідальністю "Порше Мобіліті", третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_3 про захист прав споживачів, визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,

ВСТАНОВИВ:

12 квітня 2016 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача у якому зазначив, що 26 лютого 2014 року з ОСОБА_2 було укладено кредитний договір № 50011842, та надано кредит у сумі 223178 грн. 20 коп., що еквівалентно на дату укладення договору 22407,45 дол. США, строком на 60 міс., зі змінною процентною ставкою, на придбання автомобіля марки VW, моделі Amarok, кузов №WV1ZZZ2HZEH013365, обєм двигуна 1968 куб.см., рік випуску 2014. В свою чергу ОСОБА_2 зобовязався повернути кредит шляхом здійснення щомісячних платежів відповідно до Договору та «Графіка погашення». Поручителем за кредитним договором виступила ОСОБА_2 07.03.2014 року з метою забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором між сторонами було укладено договір застави транспортного засобу. Посилаючись на те, що з травня 2015 року відповідач порушує графік сплати кредитних платежів, позивач просив суд достроково стягнути з відповідачів в солідарному порядку заборгованість за кредитним договором та витрати по сплаті судового збору.

24 червня 2016 року відповідачі звернулися до суду із зустрічним позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті» та приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу про захист прав споживачів, який в подальшому уточнили та просили визнати недійсним кредитний договір укладений між сторонами, та такий що не підлягає виконанню виконавчий напис нотаріуса від 12.01.2016 року. В обґрунтування позову зазначили, що кредитний договір було укладено за дії заборони надання (отримання) споживчих кредитів в іноземній валюті, а тому умови кредитного договору про визначення валюти платежу за обмінним курсом в еквіваленті до долара США суперечать ч.1 ст.11 Закону України «Про захист прав споживачів» та є несправедливими, крім цього графік погашення кредиту було складено наступного дня і він не містить підписів усіх сторін, що свідчить про відсутність їх згоди щодо істотних умов договору що в сукупності є підставою для визнання кредитного договору недійсним. Крім цього, виконавчий напис нотаріуса вчинено з порушенням законодавства України, оскільки звертаючись до нотаріуса для отримання виконавчого напису про стягнення заборгованості за кредитним договором, відповідач не довів безспірності цієї заборгованості. Також посилались на безпідставність вимог позивача про відшкодування збитків у виді страхових платежів, оскільки ТОВ «Порше Мобіліті» в порушення умов п.14.2 Договору страхування не повідомило письмово ОСОБА_2 про необхідність їх оплати на наступний період страхування.

Ухвалою суду від 16 серпня 2016 року зустрічний позов було об?єднано в одне провадження з первісним позовом.

В судове засідання представник ТОВ «Порше Мобіліті» ОСОБА_4 (за довіреністю) зявився, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, проти зустрічних вимог заперечував за їх безпідставністю.

ОСОБА_2 в судове засідання зявився, позовні вимоги ТОВ «Порше Мобіліті» не визнав, просив відмовити у їх задоволенні, зустрічний позов підтримав просив суд його задовольнити.

ОСОБА_2 в судове засідання не зявилась, про час і місце розгляду справи повідомлялась належним чином.

Представник ОСОБА_2, та ОСОБА_2 адвокат ОСОБА_5 (за договором) в судове засідання зявилась, позовні вимоги ТОВ «Порше Мобіліті» не визнала за їх необґрунтованістю, зустрічний позов підтримала у повному обсязі, просила суд його задовольнити.

Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_3 в судове засідання не зявилась, до суду направила заяву про розгляд справи за її відсутності, справу просила вирішити на розсуд суду.

Вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи та наявні у ній докази суд доходить наступного.

Судом встановлено, що 26 лютого 2014 року між сторонами було укладено кредитний договір № 50011842 за умовами якого ОСОБА_2 отримав кредит у розмірі 223178 грн. 20 коп. грн, що еквівалентно 22407,45 доларів США зі зміною відсотковою ставкою 9,9% строком на 60 місяців на придбання автомобіля марки VW, модель Amarok кузов №WV1ZZZ2HZEH013365, об?єм двигуна 1968 куб. см. 2014 року випуску (т.1,а.с.12,210).

За розділом 11 Загальних умов кредитування ОСОБА_2, як поручитель, зобов?язалась солідарно відповідати за виконання усіх зобов?язань позичальника ОСОБА_2 на підставі або у зв?язку з кредитним договором, або будь- якою його невід?ємною частиною.

Сторони погодили, що Загальні умови кредитування, Графік погашення кредиту, а також додаткові угоди та інші документи, що можуть бути укладені або підписані сторонами та поручителями у відношенні кредиту складають укладений між ними Кредитний договір, про що свідчать їх підписи ( т.1, а.с.12,210).

За п.1.2 Загальних умов кредитування відповідач зобов'язався прийняти, належним чином використати та повернути кредит у повному обсязі а також сплатити проценти за користування ним та інші платежі відповідно до умов Кредитного договору. За п.1.4.2. повернення кредиту повинно було здійснюватись позичальником у повному обсязі в терміни встановлені Графіком погашення кредиту, а саме 15 числа кожного місяця починаючи з 15.03.2014 року по 15.02.2019 року (т.1,а.с.21-22,214,218). Графіком погашення кредиту визначено, що усі платежі за кредитним договором повинні бути сплачені в гривнях і підлягають розрахунку за відповідним обмінним курсом, що застосовуватиметься до еквіваленту суми кредиту у дол. США, відповідно до статті 1.3 Загальних умов кредитування. Згідно п.п. 1.3.1 Загальних умов кредитування, розмір платежів, що підлягають сплаті позичальником у повернення кредиту, визначено в еквіваленті іноземної валюти станом на робочий день, що передував дню укладенню кредитного договору, у графіку погашення кредиту. В подальшому позичальник сплачує платежі у повернення кредиту відповідно до виставлених компанією рахунків у гривні, при цьому розмір платежів розраховується шляхом застосування обмінного курсу за безготівковими операціями банку, назву якого зазначено у кредитному договорі, до еквівалентів платежів в іноземній валюті, вказаних у графіку погашення кредиту.

У п.п. 1.3.2 Загальних умов, передбачено право компанії вимагати, щоб платежі у погашення кредиту були розраховані за обмінним курсом за безготівковими операціями іншого банку, замість обмінного курсу банку вказаного вище. Сторони погодили, що така вимога може бути поставлена на власний розсуд компанією і для цього не вимагається згода позичальника. Про свій намір компанія повинна повідомити за 7 робочих днів до дати відповідного платежу, який має бути сплачений позичальником.

За умовами визначеними сторонами курс для обчислення платежів є курс філії «КІБ» ПАТ «Креді ОСОБА_6», що дорівнює: 9.9600 грн./дол. США.

З метою забезпечення виконання ОСОБА_2 умов вказаного вище кредитного договору 07 березня 2014 року між останнім в особі його представника за довіреністю ОСОБА_7 та ТОВ «Порше Мобіліті» було укладено договір застави транспортного засобу № 50011842, за умовами якого ОСОБА_2 передано в заставу автомобіль «Volkswagen» моделі «Amarok» кузов №WV1ZZZ2HZEH013365, об'єм двигуна 1968 куб. см., державний номер НОМЕР_1, коричневого кольору, 2014 року випуску (т.1, а.с.24-27,).

Відповідно до положень ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Сторонами визнається що ТОВ «Порше Мобіліті» виконало взяті на себе зобов'язання за договором і надало позичальнику грошові кошти, визначені умовами договору.

ОСОБА_2 і ОСОБА_2 та їх представник ОСОБА_5 вважали, що умови кредитного договору в частині погашення кредиту в гривнях за відповідним обмінним курсом, що застосовується до еквіваленту суми кредиту в доларах США, порядок визначення такого обмінного курсу суперечить чинному законодавству, а тому укладений кредитний договір слід визнати недійсним.

Відповідно до ч.1ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Згідно із ч. 1-3,6 ст. 203 ЦК України: зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

Відповідно до приписів ст. 626 ЦК України договір є підставою для виникнення цивільних прав та обов'язків.

Згідно ст. 524 ЦК України, зобов'язання має бути виражене у грошовій одиниці України - гривні. Сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов'язання в іноземній валюті.

Положеннями ст. 533 ЦК України передбачено, що грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.

Як вбачається з договору, укладеного між сторонами, графіку погашення платежів зобов'язання кредитодавця та позичальника визначені у національній валюті України - гривні, які розраховуються шляхом застосування еквіваленту в іноземній валюті.

Чинне законодавство України, встановлюючи національну валюту в якості єдиного законного платіжного засобу, не містить заборони як на визначення грошового еквівалента зобов'язання в іноземній валюті, так і на здійснення перерахунку грошового зобов'язання у випадку зміни обмінного курсу національної валюти України по відношенню до іноземної валюти.

Таку позицію висловив Верховний Суд України у своїй постанові від 02.07.2014 р. у справі № 6-79цс14, що в силу ст. 360-7 ЦПК України підлягає обов'язковому застосуванню.

Отже, визначення в договорі еквіваленту зобов'язання в іноземний валюті відповідає вимогам ст. 533 ЦК України. При цьому, сплата за такими зобов'язаннями має здійснюватися в гривні за офіційним курсом НБУ на дату оплати.

При цьому, виходячи із загальних умов укладеного між сторонами кредитного договору №50011842 від 26.02.2014 року, сторонами досягнуто домовленості щодо істотних умов договору даного виду, серед іншого договір містить положення про сплату усіх платежів за кредитним договором у гривнях з перерахунком за відповідним обмінним курсом, що застосовується до еквіваленту суми кредиту в доларах США, визначених у Графіку погашення кредиту. З огляду на викладене є безпідставними доводи представника ОСОБА_2 на недосягнення сторонами на момент укладення кредитного договору згоди щодо усіх істотних умов договору.

Крім того, відповідно до п. 9.5 Загальних умов кредитування, що є невід'ємною частиною кредитного договору, ОСОБА_2 своїм підписом підтвердив, що ТОВ «Порше Мобіліті» належним чином ознайомило його, зокрема, з інформацією, передбаченою ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів», з правилами надання фінансових послуг (кредитів), затверджених компанією, а згідно з п. 9.6 цих умов, ОСОБА_2 підтвердив, що йому надано вичерпну інформацію про умови надання послуги фінансового кредиту із зазначенням вартості цієї послуги для позичальника. Відповідно посилання представника ОСОБА_2 на заборону встановлену ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» надавати кредит на споживчі цілі в іноземній валюті не можуть, в даному випадку, слугувати підставою для визнання недійсним договору зважаючи на те, що грошові кошти надавались позичальнику у національній валюті України - гривні. На підставі викладеного вище, суд не вбачає підстав для визнання недійсним кредитного договору укладеного сторонами, та доходить висновку, що у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 та ОСОБА_2 про визнання недійсним кредитного договору слід відмовити.

Також у зустрічному позові ОСОБА_2, ОСОБА_2 просили визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис вчинений 12 січня 2016 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, з тих підстав, що зазначена у виконавчому написі нотаріуса сума боргу не є безспірною, оскільки визначені у ньому суми боргових зобов?язань відрізняються від розмірів заборгованостей зазначених у вимозі ТОВ «Порше Мобіліті» про дострокове повернення кредиту. Зазначені доводи суд вважає обґрунтованими з огляду на таке.

07 березня 2014 року між сторонами було укладено договір застави транспортного засобу, відповідно до умов якого ОСОБА_2 було передано в заставу вказаний автомобіль з метою забезпечення виконання значних кредитних зобов'язань. 05 жовтня 2015 року ТОВ «Порше Мобіліті» направило на адресу ОСОБА_2 вимогу (повідомлення) щодо дострокового повернення кредиту.Виходячи зі змісту повідомлення, ТОВ «Порше Мобіліті» вимагало від ОСОБА_2 достроково повернути суму кредиту у повному обсязі та заборгованості відповідно до умов договору, що разом станом на поточну дату становить 401073,71 грн. та складається з: дострокового повернення невиплаченої суми кредиту, що станом на поточну дату становить еквівалент 16461,65 доларів США і відповідно до обмінного курсу за безготівковими операціями ПАТ «Креді ОСОБА_6» складає 347900,51 грн.; несплачені чергові платежі (прострочені відсотки та прострочена сума основного боргу) 30583,39 грн.; штрафні санкції відповідно до ст. 8.3 договору 4417,48 грн., витрати понесені компанією з метою повернення простроченої заборгованості у відповідності до договору - 4608 грн., компенсація страхових платежів відповідно до ст.5.6 Договору -13564,33 грн. Також у вимозі зазначено, що у випадку неповернення суми кредиту та несплати заборгованості протягом 30 календарних днів з дати одержання цієї вимоги (для фізичних осіб) та протягом 5 календарних днів з дати одержання вимоги (для фізичних осіб - підприємців та юридичних осіб), заборгованість буде стягнута в примусовому порядку, в тому числі, за рахунок автомобіля, що був переданий компанії у заставу для забезпечення виконання позичальником своїх зобов'язань за договором. Згідно умов договору за порушення терміну дострокового повернення кредиту на вимогу компанії до зазначеної суми заборгованості буде додано штраф у розмірі 20% від суми кредиту, що складає 44635,64 грн. (т.1а.с.28, т.2 а.с.9,128).

12 січня 2015 року приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_3 вчинила виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №4, яким запропоновано звернути стягнення на предмет застави, автомобіль марки Volkswagen, модель Amarok, тип ПІКАП В ВАНТАЖНИЙ, номер шасі (кузова, рами) WV1ZZZ2HZEH013365, рік випуску 2014, колір коричневий, реєстраційний номер НОМЕР_2, що належить на праві приватної власності ОСОБА_2, переданий в заставу ТОВ «Порше Мобіліті» на підставі Договору застави транспортного засобу №50011842 від 07 березня 2014 року. За рахунок отриманих від реалізації транспортного засобу коштів запропоновано задовольнити вимоги ТОВ «Порше Мобіліті» за несплачені чергові платежі, штрафні санкції за період з 26 лютого 2014 року по 05 жовтня 2015 року, суму поточної заборгованості станом на 05 жовтня 2015 року у розмірі несплачених чергових платежів (прострочені відсотки та прострочена сума основного боргу) -16777,81 грн., штрафних санкцій за вимоги щодо сплати -1571,39 грн. витрати понесені компанією з метою повернення простроченої заборгованості 3024,00 грн., суми кредиту до повернення 347900,51 грн., що становить еквівалент 16461,54 доларів США, штраф у розмірі 20% від суми кредиту 44635,64 грн. Сума до стягнення - 461911,52 грн. (т.1 а.с.34,т.2 а.с.7).

Статтею 87 Закону України «Про нотаріат» (далі - Закон) передбачено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість.

Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України № 1172 від 29 червня 1999 року «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими угодами подаються, зокрема, оригінал нотаріально посвідченої угоди; документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов?язання. З матеріалів справи убачається, що ТОВ «Порше Мобіліті» на підтвердження заборгованості боржника надало зведені облікові виписки з рахунку клієнта ОСОБА_2 станом на 05.10.2015 та 04.01.2016 року (т.2 а.с.19-21), однак не надало нотаріусу документів як того вимагає п. 1. Переліку, а саме первинних бухгалтерських документів щодо видачі кредиту та здійснення його часткового погашення (платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо), відповідно вказані зведені облікові відомості не можуть бути доказами безспірності заборгованості визначених Постановою КМУ «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», оскільки з даних документів не вбачається яка саме сума кредиту залишилася не сплаченою та яка сума стягується. Також у виконавчому напису зазначено про невиплачену в період з 26 лютого 2014 року по 5 жовтня 2015 року заборгованість, але даний період не збігається із періодами зазначеними у зведених облікових виписках по рахунку клієнта, які надані нотаріусу. З огляду на вказане, суд доходить висновку, що нотаріусом був вчинений виконавчий напис на рухоме майно за кредитним договором, за відсутності документів, що підтверджують безспірність заборгованості боржника перед стягувачем, що є неправомірним, а отже позовні вимоги ОСОБА_2 та ОСОБА_2 про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити відсотки.

За статтею 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами. У разі порушення зобовязання наступають наслідки, визначені ст.611 ЦК України та умовами договору. Зокрема кредитор має право вимагати відшкодування збитків та сплати пені або штрафу відповідно до умов договору.

В судовому засіданні встановлено неналежне виконання ОСОБА_2 взятих на себе зобов'язань за кредитним договором. 05 жовтня 2015 року позивач за первісним позовом звернувся до відповідача з вимогою про дострокове повернення кредиту, яка була отримана ним 27.11.2015 року (т.1 а.с.28-32,т.2 а.с.9-12).

Відповідно до п. 3.3. договору позичальник зобов'язаний повернути кредитодавцю у повному обсязі суму кредиту, плату за кредит та штрафні санкції, якщо такі підлягають застосуванню протягом 30 календарних днів з дати одержання повідомлення про таку вимогу. Якщо з будь-яких причин повідомлення не буде отримано, перебіг вказаного строку починається з дати відправлення цього повідомлення. Останнім днем повернення кредиту у вимозі було визначено 28 грудня 2015 року.

З позовної заяви слідує, що станом на 28 березня 2016 року заборгованість ОСОБА_2 за кредитним договором складає 575 703,93 коп., яка складається з: 442 341,49 грн. (431 542,15 грн. + 10799,34 грн. відсотки) основного боргу; 78112,37 грн. штрафу; 49844,72 грн. збитків; 3 % річних 3263,17 грн. та інфляційних витрат 2142,18 грн.

За положеннями ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

ТОВ «Порше Мобіліті» відповідно до п. 8.2 кредитного договору нараховано штраф за порушення п. 3.3. договору за порушення терміну повернення кредиту, у розмірі 20% від суми кредиту, що становить 44635,64 грн. (223178,20 грн. х 20%), відповідно до п. 8.4 кредитного договору нараховано штраф за порушення п. 5.5 договору щодо несплати сум страхових платежів на користь страхової компанії у строки, обумовлені договором страхування, в розмірі 15% від суми кредиту, що становить 33476,73 грн. (223178,20 грн. х 15%), та всього нараховано штраф у загальному розмірі 78112,37 грн. Крім того, за приписами ст. 625 ЦК України - боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми.

За розрахунком ТОВ «Порше Мобіліті» 3% річних за період з 28.12.2015 р. по 28.03.2016 р. становлять 3263,17 грн., а інфляційні втрати за аналогічний період 2142,18 грн.

Відповідно до ч.1. ст.553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обовязку. При цьому, поручителем може бути одна особа або кілька осіб.

За частиною 1 ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Таким чином, оскільки відповідач неналежно виконує зобовязання за кредитним договором, поручитель ОСОБА_2 повинна солідарно з позичальником, у повному обсязі, відповідати за неналежне виконання останнім зобов`язання і нести негативні наслідки таких дій відповідача ОСОБА_2, а саме сплатити основну заборгованість за кредитом, штраф, 3% річних та інфляційні витрати. Суд не приймає до уваги наданий представником відповідача за первісним позовом висновок судового експерту ОСОБА_8 від 17.10.2016 року, оскільки вказаний висновок не містить даних щодо того, чи включений судовий експерт який проводив дослідження до Державного Реєстру атестованих судових експертів України, крім цього, за Законом України «Про судову експертизу» від 25.02.1994 року експертні дослідження що становлять інтерес для фізичних та юридичних осіб, проводяться судовими експертами виключно на договірних засадах, однак висновок експерта не мітить даних про укладення такого договору з ОСОБА_2, ОСОБА_2 або їх представником, відповідно вказаний висновок не відповідає вимогам визначеним ч.3 ст.147 ЦПК України.

За статею 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.Так, в якості збитків представник ТОВ «Порше Мобіліті» зазначає витрати на страхування предмету застави у розмірі 29065,52 грн.

Умовами п.5.5 Загальних умов кредитування, що є невід'ємною частиною кредитного Договору, передбачено забезпечити страхування, яким забезпечено виконання зобов'язань позичальника за кредитним договором, протягом усього строку дії кредитного договору в страховій компанії, яка авторизована компанією. З п. 5.6 вказаних умов вбачається, якщо позичальник в порушення ст. 5.5 цього кредитного договору не укладе договір страхування або якщо укладений договір страхування не буде чинним з будь-яких причин, компанія на власний вибір укладе такий договір страхування від власного імені або від імені позичальника та здійснить сплату страхових платежів, передбачених таким договором страхування, на користь страхової компанії відповідно до умов, передбачених цими Загальними умовами кредитування. Позичальник компенсує компанії витрати, понесені останньою у зв'язку із виконанням даного доручення/укладення договору страхування від власного імені та сплатою страхових платежів, в порядку передбаченому п. 1.7.1-1.7.6 цього договору.

Починаючи з жовтня 2015 року ОСОБА_2 було порушено зобов'язання, визначене у п. 5.5 Договору щодо сплати страхових платежів на користь страхової компанії за договором страхування. На виконання п. 5.6 Договору ТОВ «Порше Мобіліті» було сплачено страхові платежі, які не компенсовані ОСОБА_2В, частково за жовтень 2015 року, та за період з листопада 2015 року по березень 2016 року, що підтверджується наданими до суду платіжними дорученнями, всього на суму 29065,52 грн., які є збитками та підлягають стягненню в солідарному порядку на користь ТОВ «Порше Мобіліті» з відповідачів.

Крім цього, як збитки ТОВ «Порше Мобіліті» просило стягнути з відповідачів витрати на залучення спеціалізованих організацій для супроводження процесу стягнення заборгованості, вчинення виконавчого напису нотаріусу, підготовки позовної заяви та представництва інтересів позивача в суді на загальну суму 20779,20 грн., які фактично є витратами на правову допомогу, граничні розміри якої та порядок відшкодування визначені чинним законодавством України. Відповідно, оскільки ТОВ «Порше Мобіліті» не довело, що вказані витрати є збитками в розмірі ст.22 ЦК України, суд доходить висновку про відмову у задоволенні цієї частини позовних вимог.

Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідачів за первісним позовом на користь позивача за первісним позовом підлягає стягненню судовий збір пропорційно до задоволених позовних вимог у рівних частинах з кожного.

Керуючись ст.ст.10, 11, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву товариства з обмеженою відповідальністю "Порше Мобіліті" до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити частково.

Стягнути в солідарному порядку з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Порше Мобіліті" заборгованість за кредитним договором № 50011842 від 26.02.2014 року станом на 28 березня 2016 року у розмірі 554 924 (п'ятсот п'ятдесят чотири тисячі дев'ятсот двадцять чотири) грн. 72 коп., з яких 442341 грн. 49 коп. - основного боргу, 78 112 грн. 37 коп. - штраф, 29065 грн. 52 коп. - збитки; 3263 грн. 17 коп. - 3% річних, 2142 грн. 18 коп. - інфляційні витрати.

Стягнути з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Порше Мобіліті" з кожного по 4161 грн. 93 коп. судового збору.

Зустрічний позов ОСОБА_1, ОСОБА_2 до товариства з обмеженою відповідальністю "Порше Мобіліті", третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_3 про захист прав споживачів, визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню - задовольнити частково.

Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 4 вчинений 12 січня 2016 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_3 яким звернуто стягнення на автомобіль марки "Volkswagen" модель Amarok тип -Пікап - В Вантажний, номер шасі (кузова, рами) -WV1ZZZ2HZEH013365, 2014 року випуску, коричневого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_3, що належить ОСОБА_1.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Миколаївської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня його проголошення апеляційної скарги, а особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя С. Ф. Орлова