Справа № 523/5622/14-ц
Провадження №2/523/3711/16
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"31" жовтня 2016 р. м. Одеса

Суворовський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Виноградової Н.В.,

при секретарі судового засідання Булгаковій Т.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду № 19, в м. Одеса, цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» до Приватного підприємства «Мед-Інвест», ОСОБА_1 та ОСОБА_2, який діє від імені свого малолітнього сина ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором в солідарному порядку,-

В С Т А Н О В И В:

Судом розглядається вищевказана справа.

Вивчивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що розгляд позовних вимог ТОВ «ОТП Факторинг Україна» до ПП «Мед-Інвест» повинен проводитись за правилами господарського судочинства, з наступних підстав.

Пунктами 1, 3 частини першої статті 15 ЦПК України встановлено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Згідно із частиною першою статті 1, статей 2, 12 Господарського процесуального кодексу України справи у спорах, що виникають при укладенні, зміні, розірванні і виконанні господарських договорів, у яких сторонами є юридичні особи, розглядаються господарськими судами.

Відповідно до статті 16 ЦПК України не допускається об'єднання в одне провадження вимог, які підлягають розгляду за правилами різних видів судочинства, якщо інше не встановлено законом. З огляду на це суд відкриває провадження у справі в частині вимог, які належать до цивільної юрисдикції, і відмовляє у відкритті провадження у справі щодо вимог, розгляд яких проводиться за правилами іншого виду судочинства.

Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних та кримінальних справ у п. 3 Постанови Пленуму № 3 від 01.03.2013 року роз'яснив, що суди мають виходити з того, що критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є, по-перше, наявність у них спору про право цивільне (справи за позовами, що виникають із будь-яких правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства); по-друге, суб'єктний склад такого спору (однією зі сторін у спорі є, як правило, фізична особа).

Як убачається з матеріалів справи між ЗАТ «ОТП Банк» (правонаступником якого є ТОВ «ОТП Факторинг Україна») та ПП «Мед-Інвест» 17.07.2005 року було укладено кредитний договір № МL-500/008/2005, за яким ОСОБА_5 та ОСОБА_4 виступили поручителем ПП «Мед-Інвест». У звязку з тим, що боржник свого зобовязання не виконував ТОВ «ОТП Факторинг Україна» звернулося до Суворовського районного суду м. Одеси з позовом про стягнення заборгованості у солідарному порядку з боржника та його поручителів.

Аналізуючи характер виниклих між сторонами правовідносин суд зазначає наступне.

Договір поруки має додатковий (акцесорний) до основного зобов'язання характер і укладається саме для забезпечення виконання останнього, а поручитель відповідно до частини першоі статті 554 ЦК відповідає перед кредитором, за загальним правилом, солідарно із позичальником, якщо договором поруки не встановлено його додаткову (субсидіарну) відповідальність.

Відповідно до ч. 1 ст. 543 ЦК України у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо.

Відповідно до статей 1, 12, 41 ГПК України господарські суди розглядають справи в порядку позовного провадження, коли склад учасників спору відповідає положенням статті 1 ГПК України, а правовідносини, з яких виник спір, мають господарський характер.

Згідно до вимог ст. 3 ГК України, під господарською діяльністю розуміється діяльність суб'єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність.

Як зазначено в пункті 3.1. постанови пленуму Вищого господарського суду України № 10 від 24.10.2011 року «Про деякі питання підвідомчості та підсудності справ господарським судам» господарський спір підвідомчий господарському суду, зокрема, за таких умов: 1) участь у спорі субєкта господарювання; 2) наявність між сторонами господарських відносин, врегульованих Цивільним кодексом України, Господарським кодексом України, іншими актами господарського і цивільного законодавства, і спору про право, що виникає з відповідних відносин; 3) відсутність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення такого спору судом іншої юрисдикції.

Отже, між ТОВ «ОТП Факторинг Україна» та ПП «Мед-Інвест», які є юридичними особами, виникли господарські правовідносини, тому позов ТОВ «ОТП Факторинг Україна» до ПП «Мед-Інвест», ОСОБА_1 та ОСОБА_2, який діє від імені свого малолітнього сина ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості в частині вимог ТОВ «ОТП Факторинг Україна» до ПП «Мед-Інвест» підлягає розгляду в порядку господарського судочинства.

Таким чином, справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, провадження у цивільній справі підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст.205 ЦПК.

Керуючись ст.ст. 15, 205, 293ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Провадження у справі в частині вимог ТОВ «ОТП Факторинг Україна» до ПП «Мед-Інвест» - закрити.

Розяснити позивачеві їх право на звернення у цій частині до господарського суду.

В іншій частині продовжити розгляд справи.

Копію ухвали направити сторонам у справі.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Одеської області на протязі 5 днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: