Справа № 727/5202/16-ц
Провадження № 2/727/1552/16
Р І Ш Е Н Н Я

(ЗАОЧНО)

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 вересня 2016 року

Шевченківський районний суд м. Чернівці у складі:

Головуючого судді Слободян Г.М.

при секретарі судових засідань ОСОБА_1

за участю сторін: представника позивача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань приміщення Шевченківського районного суду м. Чернівці цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_3 акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_4 про стягнення коштів, - ВСТАНОВИВ:

Позивач - Публічне акціонерне товариство Укрсоцбанк звернувся в суд із позовом до відповідача ОСОБА_4 про стягнення коштів, в обґрунтування заявлених позовних вимог посилаючись на те, що 28.11.2013 року в порядку переведення, було призначено на посаду старшого інкасатора сектора перевезення валютних цінностей та інкасації коштів (м. Чернівці) відділу перевезення валютних цінностей та інкасації коштів управління роботи з готівковими коштами у Західному комерційному макрорегіоні (м. Львів) департаменту роботи з готівковими коштами центру забезпечення діяльності та організації банку відповідача ОСОБА_4 на підставі наказу №1706-п від 28.11.2013 року. Зазначають, що 16.12.2013 року між відповідачем ОСОБА_4 та ПАТ «Укрсоцбанк» було підписано договір про повну індивідуальну матеріальну відповідальність, згідно якого банк покладає, а працівник несе повну матеріальну відповідальність за зберігання, обробку, перерахування, приймання, видачу довірених йому готівки та цінностей та у відповідності до службової записки провідного спеціаліста УББ поданої начальнику Управління банківської безпеки Західного регіону ПАТ «Укрсоцбанк» від 06.03.2015 року про фінансові порушення виявлені по неконтрольованому знятті коштів з різних банкоматів з тестової картки, які здійснював відповідач ОСОБА_4 на протязі серпня-жовтня 2014 року.

Вказують, що відповідачем ОСОБА_4 24.03.2015 року було написано заяву про звільнення та видано наказ про звільнення ОСОБА_4 на підставі ст.36 п.1 КЗпП України. Отже, діями старшого інспектора Жалкевича П.В. спричинено матеріальну шкоду позивачу ПАТ «Укрсоцбанк» в розмірі 21100,00 грн. та вважають, що шкода підлягає стягненню із відповідача, оскільки для виконання посадових обовязків старшому інкасатору ОСОБА_4 було видано тестову платіжну картку, умови використання якої ним було порушено. Стверджують що у звязку з порушенням відповідачем умов використання тестової платіжної картки, відповідно до виписки з банку по рахунку №2305 сформованої 16.05.2016 року загальна сума списана з рахунку на погашення заборгованості по тестовій карті становить 21100,00 грн., але оскільки коштів на зарплатній карті було недостатньо для погашення боргу, то це спричинило виникнення заборгованості по зарплатні карті в розмірі 21100,00 грн. Крім заборгованості по тестовій карті, у відповідача є заборгованість по зарплатній карті, що включає: заборгованість по овердрафту; абонплата за надання послуг SMS - банкінг ; погашення Charge; заборгованість по кредитній картці. Оскільки заробітна плата нарахована відповідачу ОСОБА_4 за зазначений період у виписці в період часу з 01.01.2014 року по 16.05.2016 року становить 37625,65 грн., а заборгованість по тестовій та кредитній картці, по овердрафту та абонплаті за надання послуг SMS - банкінг становить 60751,33 грн. у відповідності до виписки сформованої 16.05.2016 року по зарплатній карті відповідача, то загальна сума заборгованості відповідача ОСОБА_4 перед ПАТ «Укрсоцбанк» становить 23147,00 грн., станом на 16.05.2016 року. Просять, заявлені позовні вимоги про стягнення заборгованості по зарплатній карті у зазначеній вище сумі і судових витрат задовольнити в повному обсязі.

В судовому засіданні представник ОСОБА_3 акціонерного товариства Укрсоцбанк ОСОБА_2 позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила позовні вимоги задовольнити і не заперечувала в разі повторної неявки відповідача справу розглянути в заочному порядку.

Відповідач ОСОБА_4 в судове засідання повторно не зявився, будучи повідомленим про день, час і місце розгляду справи в порядку ст. 74 ч. 4 ЦПК України, відомостей про поважність причини неявки в судове засідання суду не повідомив, а тому суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність відповідача і зі згоди представника позивача, в заочному порядку з ухваленням заочного рішення в справі, що відповідає вимогам ст. ст. 169 ч.4, 224 ЦПК України.

Вивчивши та розглянувши подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно дослідивши і оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.

Відносно заявлених позивачем позовних вимог судом встановлено такі факти і відповідні їм правовідносини.

Згідно ст. 3 ч. 1 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Судом, належними доказами по справі встановлено, що 28.11.2013 року в порядку переведення, було призначено відповідача ОСОБА_4 на посаду старшого інкасатора сектора перевезення валютних цінностей та інкасації коштів (м. Чернівці) відділу перевезення валютних цінностей та інкасації коштів управління роботи з готівковими коштами у Західному комерційному макрорегіоні (м. Львів) департаменту роботи з готівковими коштами центру забезпечення діяльності та організації банку з 02.12.2013 року на підставі наказу №1706-п від 28.11.2013 року (а.с.51).

Відповідно між відповідачем ОСОБА_4 та ПАТ «Укрсоцбанк» було підписано договір про повну індивідуальну матеріальну відповідальність №02/03/1-34 від 16.12.2013 року, згідно якого банк покладає, а працівник несе повну матеріальну відповідальність за зберігання, обробку, перерахування, приймання, видачу довірених йому готівки та цінностей (а.с.52-53).

Також між відповідачем ОСОБА_4 та ПАТ «Укрсоцбанк» було укладено договір №0925/004408-ZP від 31.08.2005 року про відкриття банківського (карткового) рахунку та обслуговування платіжної картки під зарплатний проект, відповідно який сторонами був підписаний (а.с.38-39).

13.04.2006 року між відповідачем ОСОБА_4 та ПАТ «Укрсоцбанк» було укладено договір №0925/006764-ZP про відкриття банківського (карткового) рахунку та обслуговування платіжної картки, який сторонами був підписаний (а.с.40).

Додатковою угодою №3 до договору №0925/006765-ZP від 14.04.2006 року про відкриття банківського (карткового) поточного, депозитного рахунку та обслуговування платіжної картки від 20.04.2011 року відкрито рахунок №6764 в українській гривні на умовах тарифного пакету «Кредитка для працівників банку по операціях з випуску та обслуговування, затвердженого рішенням тарифного комітету АКБ «Укрсоцбанк» (протокол №23 від 08.06.2006 року); рахунок для проведення договірного списання 4408, який також сторонами був підписаний (а.с.35-37).

Відповідачу ОСОБА_4 було видано тестову платіжну картку для виконання посадових обовязків старшого інкасатора, про що, підписано договір про обслуговування тестової платіжної картки та написано розписку про видачу карти та ПІН конверту.

Пунктом 4.1 регламенту користування корпоративними та тестовими картками в ПАТ Укрсоцбанк, затвердженого рішенням Директора Департаменту банківської організації та методології № 04.3- 87/923 від 05.03.2015 року, передбачено, що: «Корпоративні, в т. ч. тестові картки ОСОБА_5 не призначені для використання Держателем на власні потреби та не застосовуються для одержання заробітної плати, інших виплат соціального характеру, а також для здійснення розрахунків за зовнішньоторговельними договорами (контрактами) відповідно до вимог Національного банку України та ОСОБА_5...».

Крім того пунктом 3.1 Регламенту, передбачено, що «тестова картка ОСОБА_5 може використовуватись виключно для проведення тестових операцій в наступних випадках, зокрема: підключення ATM до системи Way4 Департаменту процесингу; підкріплення ATM готівковими коштами - для перевірки видачі купюр ATM та внесення їх до депозитного АТМ». Всупереч п.п.3.1, 4.1 Регламенту, відповідачем було порушено умови використання даної карти, що підтверджується випискою, по тестовій картці, яка відповідно до договору, видана для виконання посадових обовязків відповідачу ОСОБА_4, та за період із серпня по жовтень 2014 року було знято, проте не повернуто у строк передбачений даним регламентом суму в розмірі 21100,00 грн. (а.с.9-34).

Згідно п.4.9 регламенту «Держатель корпоративної, у т. ч. тестової картки, несе перед ОСОБА_5 відповідальність за операції, які здійснені із застосуванням цих платіжних інструментів, та своєчасність внесення готівки (до каси ОСОБА_5 або до ATM з депозитним модулем) на погашення заборгованості за корпоративною/ тестовою ПК (відповідно до укладеного між працівником та ОСОБА_5 договором)».

Якщо Держатель тестової картки повертає суму коштів, отриманих через ATM (або ATM з депозитним модулем), пізніше 1 (одного) робочого дня після здійснення транзакції, то відповідна сума коштів списується з власного карткового рахунку відповідного працівника згідно вимог п.4.12 Порядку (незалежно від наявності коштів на цьому рахунку, т.б. за рахунок овердрафту), що передбачено пунктом 4.10, на підставі чого, заборгованість автоматично було звернено на зарплатну картку старшого інспектора відповідача ОСОБА_4, виданої йому на підставі договору «Про відкриття банківського (карткового) рахунку та обслуговування платіжної карти під зарплатний проект» від 31.08.2005 року, що підтверджується випискою з банку по рахунку №2305 сформованою 16.05.2016 року, згідно з якої, загальна сума списана з рахунку на погашення заборгованості по тестовій карті становить 21100,00 грн. (а.с.17-18).

Через недостатню кількість коштів на тестовій карті по рахунку №2305 та списання коштів в розмірі 21100,00 грн., виникла заборгованість на зарплатній карті в розмірі 21100,00 грн. (а.с.17-18).

Відповідно до розяснень п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 29 грудня 1992 року N 14 «Про судову практику в справах про відшкодування шкоди, заподіяної підприємству, установі, організації їх працівниками» у відповідності зі ст.130 КЗпП України, відшкодування шкоди провадиться незалежно від притягнення працівника до дисциплінарної, адміністративної чи кримінальної відповідальності за дії (бездіяльність), якими заподіяна шкода підприємству, установі, організації. За шкоду, заподіяну внаслідок порушення трудових обовязків, працівник несе відповідальність перед підприємством (установою, організацією), з яким перебуває в трудових відносинах.

Пунктом 8 вищезазначеної Постанови розяснено, що, розглядаючи справи про матеріальну відповідальність на підставі письмового договору, укладеного працівником з підприємством, установою, організацією, про взяття на себе повної матеріальної відповідальності за незабезпечення цілості майна та інших цінностей (недостача, зіпсування), переданих йому для зберігання або інших цілей (п. 1 ст. 134 КЗпП України), суд зобовязаний перевірити, чи належить відповідач до категорії працівників, з якими згідно зі ст. 135-1 КЗпП України може бути укладено такий договір, та чи був він укладений.

Так, за договором №02/03/1-34 про повну індивідуальну матеріальну відповідальність від 16.12.2013 року між відповідачем ОСОБА_4 та ПАТ «Укрсоцбанк» про повну індивідуальну матеріальну відповідальність, банк покладає, а працівник несе повну матеріальну відповідальність за зберігання, обробку, перерахування, приймання, видачу довірених йому готівки та цінностей (а.с.52-53), зокрема в пункті 3.2 зазначено, що працівник, який заподіяв шкоду може добровільно покрити її повністю або частково. У випадку відмови працівника покривати шкоду банк звертається з відповідним позовом у судові органи. Відповідно до ст. 130 КЗпП України, працівники несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації внаслідок порушення покладених на них трудових обовязків. При покладенні матеріальної відповідальності права і законні інтереси працівників гарантуються шляхом встановлення відповідальності тільки за пряму дійсну шкоду, лише в межах і порядку, передбачених законодавством, і за умови, коли така шкода заподіяна підприємству, установі, організації винними протиправними діями (бездіяльністю) працівника. Ця відповідальність, як правило, обмежується певною частиною заробітку працівника і не повинна перевищувати повного розміру заподіяної шкоди, за винятком випадків, передбачених законодавством.

При покладенні матеріальної відповідальності права і законні інтереси працівників гарантуються шляхом встановлення відповідальності тільки за пряму дійсну шкоду, лише в межах і порядку, передбачених законодавством, і за умови, коли така шкода заподіяна підприємству, установі, організації винними протиправними діями (бездіяльністю) працівника. Ця відповідальність, як правило, обмежується певною частиною заробітку працівника і не повинна перевищувати повного розміру заподіяної шкоди, за винятком випадків, передбачених законодавством. За наявності зазначених підстав і умов матеріальна відповідальність може бути покладена незалежно від притягнення працівника до дисциплінарної, адміністративної чи кримінальної відповідальності. На працівників не може бути покладена відповідальність за шкоду, яка відноситься до категорії нормального виробничо-господарського риску, а також за неодержані підприємством, установою, організацією прибутки і за шкоду, заподіяну працівником, що перебував у стані крайньої необхідності. Працівник, який заподіяв шкоду, може добровільно покрити її повністю або частково. За згодою власника або уповноваженого ним органу працівник може передати для покриття заподіяної шкоди рівноцінне майно або поправити пошкоджене».

Статтею 134 КЗпП України передбачено, що працівники несуть матеріальну відповідальність у повному розмірі шкоди, заподіяної з їх вини підприємству, установі, організації, у випадках, коли відповідно до законодавства на працівника покладено повну матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації при виконанні трудових обовязків.

Крім цього, відповідальність відповідача ОСОБА_4 як старшого інкасатора, передбачена посадовою інструкцією, де вказано, що старший інкасатор несе відповідальність відповідно до Кодексу законів про працю України, інших нормативно-правових актів України та внутрішніх документів банку, несе: «повну матеріальну відповідальність за довірені йому цінності протягом всього періоду роботи в ОСОБА_5», з якою під підпис ознайомлений був відповідач.

Крім заборгованості по тестовій карті, у відповідача є заборгованість по зарплатній карті, що включає: заборгованість по овердрафту; абонплата за надання послуг SMS - банкінг; погашення Charge; заборгованість по кредитній картці. Оскільки заробітна плата нарахована відповідачу за зазначений період у виписці в період часу з 01.01.2014 року по 16.05.2016 року становить 37625,65 грн., а заборгованість по тестовій та кредитній картці, по овердрафту та абонплаті за надання послуг SMS - банкінг становить 60751,33 грн. у відповідності до виписки сформованої 16.05.2016 року по зарплатній карті відповідача, загальна суму заборгованості по рахунку №4408 відповідача ОСОБА_6 перед ПАТ «Укрсоцбанк» станом на 16.05.2016 року становить 23147,00 грн. (а.с.76-87).

У відповідності до пункту 5.2 договору між ОСОБА_4 та ПАТ «Укрсоцбанк» про відкриття банківського (карткового) рахунку та обслуговування платіжної карти під зарплатний проект від 31.08.2005 року, «Держатель несе відповідальність за операції з усіма ПК, випущеними до КР, впродовж всього терміну користування такими ПК», а відповідно до пункту 4.1.1., яким передбачено, що «держатель картки зобовязується «виконувати умови цього Договору, а також дотримуватись правил користування платіжними картками і ОСОБА_5 з обслуговування КР.». Крім того, 27.12.2011 року підписано договір між ОСОБА_4 та ПАТ «Укрсоцбанк» про видачу та користування корпоративною, тестовою карткою банку для працівників ПАТ «Укрсоцбанк», пунктом 1.4 якого передбачено, що «Режим функціонування Рахунку та використання Карток регулюється законодавством України, правилами міжнародної платіжної системи VISA int. та MASTERCARD WORLD WIDE, Правилами користування платіжними картками, встановленими ОСОБА_5, а також цим Договором». Пунктом 2.4.1. договору від 27.12.2011 року підписаного між відповідачем ОСОБА_4 та ПАТ «Укрсоцбанк» про видачу та користування корпоративною, тестовою карткою банку для працівників ПАТ «Укрсоцбанк» передбачено, що банк має право: «здійснювати погашення прострочених платежів за рахунок власних коштів Держателя шляхом договірного списання відповідної суми коштів з рахунку держателя в порядку та в строки, визначені пунктом 1.7 цього договору, тобто «в повному обсязі відшкодовувати витрати банку, повязанні з використанням держателем картки на власні потреби ». Оскільки прострочені платежі списано з рахунку держателя на якому було недостатньо коштів, утворилась заборгованість по зарплатній картці та відповідачу надано короткочасний кредит (овердрафт), який, відповідно до умов договору про відкриття банківського рахунку від 31.08.2005 року, виникає у разі здійснення операції по карті, яка призвела до перевищення ліміту.

Пунктом 5.2. договору «Про відкриття банківського (карткового) рахунку та обслуговування платіжної карти під зарплатний проект», передбачено, що держатель несе відповідальність за операції з усіма ПК, випущеними до КР, впродовж всього терміну користування такими ПК. Держатель несе відповідальність за заборгованість по КР, включаючи заборгованість, яка виникла в результаті дії Додаткових держателів.

24.03.2015 року наказом №621-П відповідача ОСОБА_4 звільнено з посади старшого інкасатора сектору перевезення валютних цінностей та інкасації коштів (м.Чернівці) відділу перевезення валютних цінностей та інкасації управління роботи з готівковими коштами у Західному комерційному макрорегіоні (м.Львів) департаменту роботи з готівковими коштами центру забезпечення діяльності та організації банку, 25 березня 2015 року за угодою сторін, на підставі ст.36 п.1 КЗпП України (а.с.50).

Вищенаведені правовідносини, виходячи з сукупності досліджених по справі доказів, у системному звязку регулюються наступними вимогами закону.

Стаття 1049 ЦК України передбачає, що позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій же сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій же кількості, такого ж роду та такої ж якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, встановлені договором.

На підставі ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач надав суду докази на підтвердження своїх доводів щодо позовних вимог.

Згідно положень ст. 10 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Відповідно до ст.ст.213 ЦПК України, законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно ї законом. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Таким чином, враховуючи викладене, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог та визначеного позивачем предмета спору, суд приходить до висновку, що заявлені позивачем позовні вимоги ґрунтуються на законі і підлягають задоволенню в повному обсязі.

Згідно ст. 88 ЦПК України з відповідача ОСОБА_4 підлягає стягненню на користь позивача ОСОБА_3 акціонерного товариства «Укрсоцбанк» судові витрати по справі, в повернення оплаченого банком судового збору, належним чином підтвердженого відповідним платіжним дорученням від 07.07.2016 року (№ 0410001) в розмірі 1378,00 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 1049, 1054 ЦК України, ст. ст. 3, 10, 11, 60, 88, 212- 215, 218, 224-226 ЦПК України, суд,- ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_3 акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_4 про стягнення коштів задовольнити. Стягнути з ОСОБА_4 (документи, що посвідчують особу - ідентифікаційний номер НОМЕР_1), мешканки ІНФОРМАЦІЯ_1 (нині героїв Майдану) 210/79 на користь ОСОБА_3 акціонерного товариства Укрсоцбанк (розрахунковий рахунок № 0980, МФО 300023, код ЄДРПОУ 0039019) заборгованість по зарплатній карті (по рахунку № 4408) в розмірі 23147,45 грн. та судові витрати по сплаті судового збору, документально підтвердженого платіжним дорученням від 07.07.2016 року (№ 0410001) в розмірі 1378,00 грн.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Чернівецької області через Шевченківський районний суд м. Чернівці в 10-денний строк з дня проголошення рішення, а особами які не були присутні в засіданні при проголошенні рішення в цей же строк з дня отримання копії рішення суду.

Заочне рішення може бути переглянуте судом за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Суддя Слободян Г.М.