Провадження № 2/727/25/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 квітня 2016 року. Шевченківський районний суд м. Чернівців в складі: головуючого судді - Кирилюк Л.К.

при секретарях - Палилюлько Н.О., Веселому С.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чернівці справу за позовом ОСОБА_1 (третя особа, яка заявила самостійні вимоги, на стороні позивача: ОСОБА_2) до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 (третя особа без самостійних вимог на стороні відповідачів: приватний нотаріус Сторожинецького районного нотаріального округу Чернівецької області ОСОБА_6) про визнання недійсними довіреності, договору купівлі-продажу квартири та витребування квартири і за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 (третя особа без самостійних вимог на стороні відповідачів: приватний нотаріус Сторожинецького районного нотаріального округу Чернівецької області ОСОБА_6) про визнання права власності на квартиру, визнання недійсними довіреності, договору купівлі-продажу квартири та витребування квартири, -

В С Т А Н О В И В :

В грудні 2013 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, надавши його в січні 2014 року в новій редакції, до відповідачів ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання недійсними довіреності, договору купівлі-продажу квартири та витребування майна.

Посилався на те, що він з ОСОБА_2 рідні брат і сестра. Йому згідно договору купівлі-продажу від 05 листопада 2003 року, посвідченого приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу ОСОБА_7, належала на праві власності однокімнатна квартира АДРЕСА_1 (колишня Червоноармійська) м. Чернівців загальною площею 27 кв.м, в тому числі житловою площею 12,6 кв.м, право власності на яку зареєстроване в Чернівецькому комунальному обласному бюро технічної інвентаризації 18 листопада 2003 року.

20 вересня 2006 року між ним та його сестрою ОСОБА_2 був укладений договір дарування даної квартири, посвідчений приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу ОСОБА_8, згідно з яким він передав їй в дар цю квартиру та оригінал договору дарування, а вона прийняла їх від нього. Після укладення цього договору ОСОБА_2 перевезла в квартиру свої речі, а в 2008 році зробила за свої кошти ремонт, в тому числі замінила вікна, вхідні двері і замок, давши один ключ йому, а решту залишила собі.

Згідно ч.1 ст.722 ЦК України право власності обдаровуваного на дарунок виникає з моменту його прийняття, що передбачено і п.11 договору дарування. Їм не було відомо, що відповідно до ст.182 ЦК України, ст.3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація прав є обов'язковою, інформація про права на нерухоме майно та їх обтяження підлягає внесенню до Державного реєстру речових прав . Права на нерухоме майно та їх обтяження, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

Він залишився зареєстрованим в даній квартирі, а ОСОБА_2 зареєстрована не була, так як вважала цю реєстрацію необовязковою.

Оскільки він мав намір виїхати на заробітки за межі України, сестра дозволила йому проживати у квартирі на умовах оплати комунальних платежів. Пізніше він змінив свої плани щодо виїзду з Чернівців, про що поставив до відома ОСОБА_2 і за її згодою залишився проживати в квартирі.

з 30 серпня по 06 вересня 2013 року незнайомими особами над ним було вчинене насильство, його доводили до стану алкогольного спяніння, один із них скоїв на нього напад, в результаті чого йому були спричинені тілесні ушкодження, що зафіксовано судово-медичним освідченням. Крім того, у нього був відібраний паспорт, пенсійне посвідчення, мобільний телефон і ключі від квартири. Про це він звернувся до Шевченківського РВ УМВС України в Чернівецькій області з відповідною заявою про злочин.

У звязку із відсутністю у нього ключів він 20 та 22 вересня 2013 року взяв у ОСОБА_2 ключі від квартири для подальшого проживання, однак ключі до замка вхідних дверей не підходили і двері він не зміг відчинити. 23 вересня 2013 року двері відчинив незнайомий чоловік, який проводив ремонт в квартирі, там були відсутні його та ОСОБА_2 речі.

На виклик цього робітника приїхав відповідач ОСОБА_3, який предявив копію довіреності, посвідчену 06 вересня 2013 року приватним нотаріусом Сторожинецького районного нотаріального округу Чернівецької області ОСОБА_6, згідно якої він нібито уповноважив ОСОБА_3 розпоряджатися, в тому числі продати за ціну та на умовах на його розсуд квартиру АДРЕСА_2 (нині ОСОБА_9) м. Чернівців. Для цього він надавав, як зазначено в довіреності, ОСОБА_3 право представляти його інтереси в органах місцевих рад, нотаріату, бюро технічної інвентаризації, реєстраційній службі, у всіх інших державних, недержавних установах і організаціях, вести його справи у всіх судових установах по питанню зняття з реєстраційного обліку громадянина ОСОБА_10,укладення мирової угоди, оскарження рішення суду, подавати виконавчі документи до державної виконавчої служби для їх виконання, одержання присудженого майна або грошей, підписати договір купівлі-продажу, отримати дублікат правовстановлюючих документів, сплачувати за нього платежі, розписуватись від його імені, отримати належні йому гроші, виконувати всі інші дії в межах та в обсязі, передбачених чинним законодавством України для такої.

Крім того, відповідач ОСОБА_3 предявив їм та викликаним ними співробітникам міліції копію договору купівлі-продажу, посвідченого 16 вересня 2013 року приватним нотаріусом Сторожинецького районного нотаріального округу Чернівецької області ОСОБА_6, згідно якого ОСОБА_3, який діяв від його імені на підставі довіреності від 06 вересня 2013 року, продав, а ОСОБА_4 купив квартиру АДРЕСА_2 (нині ОСОБА_9) м. Чернівців, яка складається з однієї кімнати загальною площею 27 кв.м, в тому числі житловою площею 12,60 кв.м. Продаж квартири вчинено за 90828 гривень.

Ні його сестра ОСОБА_2, ні він наміру щодо відчуження даної квартири не мали, ніякої угоди щодо її відчуження він не укладав, ніякої довіреності на відчуження квартири і повязаних із цим дій не оформляв, у нотаріуса ОСОБА_6 не був, з відповідачем ОСОБА_3 знайомий не був. При ознайомленні з довіреністю від 06 вересня 2013 року побачив, що підпис в ній відтворений не ним, тобто підроблений, сама довіреність складена поспіхом, з помилками.

З тексту договору купівлі-продажу від 16 вересня 2013 року, укладеного нібито між ним, від його імені діяв ОСОБА_3, та покупцем ОСОБА_4, вбачається, що вказана квартира належить йому як продавцю на підставі дублікату договору купівлі-продажу квартири від 05 листопада 2003 року, посвідченого 12 вересня 2013 року приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу ОСОБА_7

Незважаючи на те, що відповідно до тексту довіреності він нібито уповноважив ОСОБА_3 вести його справи у всіх судових установах по питанню зняття з реєстраційного облікугромадянина ОСОБА_10, співробітник відділу у справах громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб Шевченківського РВ УМВС України в Чернівецькій області незаконно зняв з реєстрації за цією довіреністю не ОСОБА_10, а його, хоча його особистої заяви про зняття з реєстрації в розпорядженні цього співробітника не було, а згідно тексту цієї довіреності він не уповноважував ОСОБА_3 знімати себе з реєстрації.

Крім того, в тексті довіреності йдеться про те, що його особу нотаріусом встановлено на підставі його паспорту КР № 903493, виданого Сторожинецьким РВ УМВС України в Чернівецькій області 11 травня 2006 року, однак паспорт йому був виданий Шевченківським РВ УМВС України в Чернівецькій області.

Від слідчого йому та його сестрі стало відомо про те, що відповідачі ОСОБА_4 продав, а ОСОБА_5 придбав спірну квартиру згідно договору купівлі-продажу, посвідченого 12 жовтня 2013 року приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу ОСОБА_11, за 4350 гривень.

31 жовтня 2013 року їм з сестрою стало відомо здовідок № 1776 від 31 жовтня 2013 року та № 1787 від 02 листопада 2013 року, виданих КЖРЕП № 17, що відповідач ОСОБА_5 зареєстрований в спірній квартирі, ОСОБА_4 є власником даної квартири, а він знятий з обліку в цій квартирі17 вересня 2013 року в м. Тернопіль по довіреності ВТК № 537584 від 06 вересня 2013 року, яка видана в м. Сторожинець.

Проведені ОСОБА_3 дії по відчуженню спірної квартири на підставі довіреності, посвідченої приватним нотаріусом Сторожинецького районного нотаріального округу Чернівецької області ОСОБА_6, яку він не підписував, свідчать про намір приховати незаконні продаж та придбання квартири відповідачами, незаконне позбавлення його права власності шляхом оформлення довіреності, яка посвідчена з порушенням ст.ст.43, 45 Закону України «Про нотаріат», швидкого перепродажу квартири для приховання незаконних дій за так званим добросовісним набувачем.

Вважає, що приватним нотаріусом Сторожинецького районного нотаріального округу Чернівецької області ОСОБА_6 при посвідченні довіреності 06 вересня 2013 року порушено вимоги ст.ст.5, 7, 34, 43, 45 Закону України «Про нотаріат», ст.ст.202, 203, 204 316, 317, 319, 321, 328 ЦК України.

Йому нічого не було відомо про існування даної довіреності, оскільки він не був при цьому присутнім, не мав наміру відчуження квартири, яку вважав належною його сестрі ОСОБА_2, гроші від продажу квартири він не отримував, а тому такі дії призвели до порушення його прав власника, по суті до насильницького шахрайського відібрання квартири.

Просить визнати недійсною довіреність від його імені, посвідчену 06 вересня 2013 року приватним нотаріусом Сторожинецького районного нотаріального округу Чернівецької області ОСОБА_6, якою він уповноважив ОСОБА_3 на проведення дій, повязаних з відчуженням квартири АДРЕСА_1 (колишня Червоноармійська) м. Чернівців; визнати недійсним договір купівлі-продажу квартири, посвідчений цим же нотаріусом 16 вересня 2013 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_4; витребувати у ОСОБА_5 у його власність дану квартиру та стягнути з відповідачів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 понесені судові витрати.

В грудні 2015 року третя особа ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до відповідачів ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 (третя особа без самостійних вимог на стороні відповідачів: приватний нотаріус Сторожинецького районного нотаріального округу Чернівецької області ОСОБА_6Д.) про визнання права власності на квартиру, визнання недійсними довіреності та договору купівлі-продажу квартири і витребування квартири.

Посилалась на те, що вона та ОСОБА_1 рідні брат та сестра, після реєстрації шлюбу вона змінила прізвище Біла на ОСОБА_2.

20 вересня 2006 року між нею та її братом ОСОБА_1 був укладений договір дарування квартири АДРЕСА_1 (колишня Червоноармійська) м. Чернівців, посвідчений приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу ОСОБА_8, згідно з яким ОСОБА_1 передав їй в дар цю однокімнатну квартиру з усіма комунальними зручностями загальною площею 27 кв.м, в тому числі житловою площею 12,6 кв.м, та оригінал договору дарування, а вона прийняла їх. Дана квартира належала ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу від 05 листопада 2003 року, посвідченого приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу ОСОБА_7, який зареєстрований в ЧКОБТІ 18 листопада 2003 року.

Після передачі їй ОСОБА_1 в дар квартири вона перевезла туди свої речі, в 2008 році зробила за свої кошти ремонт, в тому числі замінила вікна, вхідні двері і замок, давши один ключ ОСОБА_1, а решту залишила собі.

Право власності нею не було зареєстроване у Державному реєстрі речових прав.

Відповідно до ст.182 ЦК України, ст.3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01 липня 2004 року державна реєстрація прав є обовязковою. Інформація про права на нерухоме майно та їх обтяження підлягає внесенню до Державного реєстру речових прав. Права на нерухоме майно та їх обтяження, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Кодексу, виникають з моменту такої реєстрації.

Згідно ст.210 ч.1 ЦК України правочин підлягає реєстрації лише у випадках, встановлених законом. Такий правочин є вчиненим з моменту його державної реєстрації.

На підставі ст.722 ч.1 та ч.4 ЦК України право власності обдаровуваного на дарунок виникає з моменту його прийняття, що передбачено і п.11 договору дарування, тобто право власності за договором дарування нерухомого майна виникає не з моменту державної реєстрації, а з моменту нотаріального посвідчення такого договору та прийняття дарунку обдаровуваним. Прийняття обдаровуваним документів, які посвідчують право власності на річ, інших документів, які посвідчують належність дарувальникові предмета договору, або символів речі (ключів, макетів тощо) є прийняттям дарунка.

Таким чином, згідно договору дарування, посвідченого 20 вересня 2006 року приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу ОСОБА_8, вона є власником квартири АДРЕСА_1 (колишня Червоноармійська) м. Чернівців. В квартирі вона зареєстрована не була, так як вважала цю реєстрацію необовязковою.

Оскільки ОСОБА_1 мав намір виїхати на заробітки за межі України, вона дозволила йому проживати в квартирі на умовах оплати ним комунальних платежів. Пізніше ОСОБА_1 змінив свої плани щодо виїзду із м. Чернівців, про що поставив її до відому і за її згодою залишився проживати в квартирі.

Після 06 вересня 2013 року зі слів ОСОБА_1 вона дізналась, що незнайомими особами над ним було вчинене насильство, його доводили до стану алкогольного спяніння, скоїли на нього напад, в результаті йому були спричинені тілесні ушкодження. Крім того, у ОСОБА_1 був відібраний паспорт, пенсійне посвідчення, мобільний телефон і ключі від квартири. У звязку з відсутністю у ОСОБА_1 ключів від квартири вона 20 та 22 вересня 2013 року передала йому ключі від квартири для подальшого користування нею, оскільки там знаходились його особисті речі і він в ній проживав, однак ключі до замка не підходили і двері він не зміг відчинити. 23 вересня 2013 року при огляді квартири вони побачили, що вона знаходиться в стадії ремонту, який проводила незнайома їм людина, також в квартирі були відсутні як її речі, так і речі ОСОБА_1

На виклик робітника, який проводив ремонт, приїхав відповідач ОСОБА_3, який предявив копію довіреності, посвідчену 06 вересня 2013 року приватним нотаріусом Сторожинецького районного нотаріального округу Чернівецької області ОСОБА_6, згідно якої ОСОБА_1 нібито уповноважив відповідача ОСОБА_3 розпоряджатися, в тому числі продати за ціну та на умовах на його розсуд квартиру АДРЕСА_2 (нині ОСОБА_9) м. Чернівців. Для цього ОСОБА_1 надавав, як зазначено в довіреності, ОСОБА_3 право представляти його інтереси в органах місцевих рад, нотаріату, бюро технічної інвентаризації, реєстраційній службі, у всіх інших державних, недержавних установах і організаціях, вести його справи у всіх судових установах по питанню зняття з реєстраційного обліку громадянина ОСОБА_10,укладення мирової угоди, оскарження рішення суду, подавати виконавчі документи до державної виконавчої служби для їх виконання, одержання присудженого майна або грошей, підписати договір купівлі-продажу, отримати дублікат правовстановлюючих документів, сплачувати за нього платежі, розписуватись від його імені, отримати належні йому гроші, виконувати всі інші дії в межах та в обсязі, передбачених чинним законодавством України для такої.

Крім того, відповідач ОСОБА_3 предявив їм та викликаним ними співробітникам міліції копію договору купівлі-продажу, посвідченого 16 вересня 2013 року приватним нотаріусом Сторожинецького районного нотаріального округу Чернівецької області ОСОБА_6, згідно якого ОСОБА_3, який діяв від імені ОСОБА_1 на підставі довіреності від 06 вересня 2013 року продав, а ОСОБА_4 купив квартиру АДРЕСА_2 (нині ОСОБА_9) м. Чернівців за 90828 гривень.

Вона не мала наміру відчужувати свою квартиру, ніякої домовленості з ОСОБА_1 щодо відчуження квартири в неї також не було, ніякого доручення на відчуження квартири ні ОСОБА_1, ні будь-якій іншій особі вона не давала. Зі слів ОСОБА_1 він також ні з ким не укладав угоди щодо відчуження квартири, ніякої довіреності на відчуження квартири і повязаних із цим дій не оформляв, у нотаріуса Сторожинецького нотаріального округу не був, з відповідачем ОСОБА_3 знайомий не був.

При ознайомленні з довіреністю від 06 вересня 2013 року вони з ОСОБА_1 побачили, що підпис в ній відтворений не ОСОБА_1, тобто підроблений, сама довіреність складена поспіхом, з помилками.

Крім того, згідно висновків судової почеркознавчої експертизи, проведеної експертами науково-дослідного експертно-криміналістичного центру УМВС України в Чернівецькій області, довіреність була підписана не ОСОБА_1, а ймовірно відповідачем ОСОБА_3

З тексту договору купівлі-продажу від 16 вересня 2013 року, укладеного нібито між ОСОБА_1, від імені якого діяв ОСОБА_3, та покупцем ОСОБА_4, вбачається, що вказана квартира належить продавцю ОСОБА_1 на підставі дублікату договору купівлі-продажу квартири від 05 листопада 2003 року, посвідченого 12 вересня 2013 року приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу ОСОБА_7

Потім їй стало відомо про те, що ОСОБА_4 продав, а ОСОБА_5 придбав спірну квартиру згідно договору купівлі-продажу, посвідченого 12 жовтня 2013 року приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу ОСОБА_11, за 4350 гривень.

31 жовтня 2013 року їй стало відомо здовідок № 1776 від 31 жовтня 2013 року та № 1787 від 02 листопада 2013 року, виданих КЖРЕП № 17, що відповідач ОСОБА_5 зареєстрований в її квартирі, ОСОБА_4 є власником даної квартири, а ОСОБА_1 знятий з обліку в цій квартирі17 вересня 2013 року в м. Тернопіль по довіреності ВТК № 537584 від 06 вересня 2013 року, яка видана в м. Сторожинець.

Проведені ОСОБА_3 на підставі довіреності, яку ОСОБА_1 не оформляв та не підписував, дії по відчуженню спірної квартири свідчать про намір приховати незаконні продаж та придбання квартири відповідачами ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5

Відповідно до ст.392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. У звязку з тим, що право власності на квартиру АДРЕСА_1 (колишня Червоноармійська) м. Чернівців оспорюється відповідачами, вона вимушена ставити питання про визнання за нею права власності на дану квартиру, яка належить їй на підставі договору дарування від 20 вересня 2006 року.

Просить визнати за нею право власності на квартиру АДРЕСА_1 (колишня Червоноармійська) м. Чернівців; визнати недійсною довіреність від імені ОСОБА_1, посвідчену 06 вересня 2013 року приватним нотаріусом Сторожинецького районного нотаріального округу Чернівецької області ОСОБА_6, якою він уповноважив ОСОБА_3 на проведення дій, повязаних з відчуженням квартири АДРЕСА_1 (колишня Червоноармійська) м. Чернівців; визнати недійсним договір купівлі-продажу цієї квартири, посвідчений цим же нотаріусом 16 вересня 2013 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_4; витребувати у ОСОБА_5 у її власність дану квартиру та стягнути з відповідачів ОСОБА_3 і ОСОБА_4 понесені судові витрати.

Ухвалою суду від 21 грудня 2015 року третю особу без самостійних вимог на стороні позивача ОСОБА_2 залучено в якості третьої особи, яка заявила самостійні вимоги, на стороні позивача ОСОБА_1 за первісним позовом.

Позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_12 в судовому засіданні позовні вимоги підтримали повністю, просять визнати недійсною довіреність від його імені, посвідчену 06 вересня 2013 року приватним нотаріусом Сторожинецького районного нотаріального округу Чернівецької області ОСОБА_6, якою він уповноважив ОСОБА_3 на проведення дій, повязаних з відчуженням квартири АДРЕСА_1 (колишня Червоноармійська) м. Чернівців; визнати недійсним договір купівлі-продажу квартири, посвідчений цим же нотаріусом 16 вересня 2013 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_4; витребувати у ОСОБА_5 у його власність дану квартиру та стягнути з відповідачів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 понесені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 802 грн. 90 коп. та витрати за проведення експертиз в сумі 4100 грн. 24 коп. з підстав, вказаних в позовній заяві, повністю підтвердивши викладені в ній обставини. З цих же підстав визнали позовні вимоги ОСОБА_2, не заперечують проти їх задоволення.

ОСОБА_1 доповнив, що він ОСОБА_3 не знає і ніколи не бачив, у нотаріуса ОСОБА_6 в м. Сторожинець не був, довіреність на продаж квартири не оформляв і не підписував, квартиру не продавав, гроші за неї не отримував.

Третя особа ОСОБА_2 в судовому засіданні свої позовні вимоги підтримала, просить визнати за нею право власності на квартиру АДРЕСА_1 (колишня Червоноармійська) м. Чернівців; визнати недійсною довіреність від імені ОСОБА_1, посвідчену 06 вересня 2013 року приватним нотаріусом Сторожинецького районного нотаріального округу Чернівецької області ОСОБА_6, якою він уповноважив ОСОБА_3 на проведення дій, повязаних з відчуженням квартири АДРЕСА_1 (колишня Червоноармійська) м. Чернівців; визнати недійсним договір купівлі-продажу цієї квартири, посвідчений цим же нотаріусом 16 вересня 2013 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_4; витребувати у ОСОБА_5 у її власність дану квартиру та стягнути з відповідачів ОСОБА_3 і ОСОБА_4 понесені судові витрати в сумі 1948 грн. 80 коп. з підстав, вказаних в позовній заяві, повністю підтвердивши викладені в ній обставини.

Позовні вимоги ОСОБА_1 вважає обґрунтованими, оскільки дійсно позивач ОСОБА_1 є її рідним братом, він в 2003 році придбав однокімнатну квартиру АДРЕСА_1 (колишня Червоноармійська) м. Чернівців. 20 вересня 2006 року брат за договором дарування подарував їй цю квартиру. Він ніколи не мав бажання продати комусь іншому дану квартиру, оскільки знав, що вона належить їй.

Відповідач ОСОБА_3 в судовому засіданні позовні вимоги ОСОБА_1 та позовні вимоги ОСОБА_2 не визнав, вважає їх не обґрунтованими. Пояснив, що він проживає в ІНФОРМАЦІЯ_1, займається ріелторською діяльністю. Йому зателефонували з м. Чернівців і просили допомогти продати квартиру, яку мали намір відчужити за суму 10000 доларів США, на що він погодився. До нього приїхали ОСОБА_1 ще з двома незнайомими чоловіками, у ОСОБА_1 було щось з ногою, він був з костилем, до цього він його не знав. Після цього на початку вересня 2013 року вони разом на його прохання приїхали до приватного нотаріуса Сторожинецького районного нотаріального округу ОСОБА_6, де оформили довіреність від імені ОСОБА_1 на його імя, якою він уповноважив його на продаж квартири АДРЕСА_1 (колишня Червоноармійська) м. Чернівців. Довіреність оформили тому, що у ОСОБА_1 не було всіх документів на квартиру. Після того, як нотаріус підготувала довіреність, вона оголосила ОСОБА_1 її зміст і він її підписав. Довіреність залишилась у нього. Потім на протязі тижня він займався збором документів на квартиру. Коли їх зібрав, то запропонував придбати дану квартиру ОСОБА_4 за 10000 доларів США, так як таку ціну назвав ОСОБА_1 До оформлення договору купівлі-продажу вони квартиру не дивились, оскільки ціна була дуже низькою. Після підписання договору купівлі-продажу він біля будинку передав ОСОБА_1 гроші за квартиру приблизно 80000 грн. Також після цього згідно довіреності зняв ОСОБА_1 з реєстрації в цій квартирі. Потім почав робити ремонт в квартирі, щоб перепродати. Робітник, який робив ремонт, викликав його, так як прийшли ОСОБА_1 з ОСОБА_2, його забрали в міліцію. Обставин продажу цієї квартири ОСОБА_4 ОСОБА_5 не знає.

Відповідач ОСОБА_4 в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, пояснив, що вони з ОСОБА_3 родичі. Йому зателефонував ОСОБА_3 і повідомив, що можливо придбати квартиру АДРЕСА_1 (колишня Червоноармійська) м. Чернівців за 10000 доларів США. Він погодився і 16 вересня 2013 року було укладено договір купівлі-продажу вказаної квартири, який посвідчений приватним нотаріусом Сторожинецького районного нотаріального округу Чернівецької області ОСОБА_6 Після цього він продав дану квартиру ОСОБА_5, 12 жовтня 2013 року було укладено договір купівлі-продажу, посвідчений приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу ОСОБА_11 Продаж вчинено за 18000 доларів США, про що він власноручно написав ОСОБА_5 розписку, однак в договорі купівлі-продажу було вказану іншу ціну 4350 грн., щоб сплатити менший податок. З позивачами не знайомий. Вважає, що придбав і продав спірну квартиру законно, тому підстав визнавати недійсними договори купівлі-продажу немає, просить в задоволенні позовних вимог відмовити.

Відповідач ОСОБА_5 та його представник ОСОБА_13 в судовому засіданні позовні вимоги ОСОБА_1 та позовні вимоги ОСОБА_2 не визнали, пояснили, що він разом з дружиною проживав в ІНФОРМАЦІЯ_2, яку вирішив продати та переїхати в м. Чернівці. Через ріелторів дізнався про продаж однокімнатної квартири АДРЕСА_1 (колишня Червоноармійська) м. Чернівців, яку він подивився, вона йому сподобалась і 12 жовтня 2013 року між ним та ОСОБА_4 було укладено договір купівлі-продажу, посвідчений приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу ОСОБА_11 Дану квартиру він придбав за 18000 доларів США, які передав ОСОБА_4, про що він власноручно написав розписку, однак в договорі купівлі-продажу було вказану іншу ціну 4350 грн., щоб сплатити менший податок. Після придбання квартири почав робити ремонт, завіз будівельні матеріали, а коли через деякий час знову приїхав, то виявив, що замки вхідних дверей були поміняні. Він викликав працівників міліції, двері відчинив ОСОБА_1 з ОСОБА_2, які показали йому договір дарування і після цього почалися проблеми. Вважає, що він є добросовісним набувачем, квартиру придбав на законних підставах, тому в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 та позовних вимог ОСОБА_2 просять відмовити.

Третя особа приватний нотаріус Сторожинецького районного нотаріального округу Чернівецької області ОСОБА_6 в судовому засіданні позовні вимоги вважає необґрунтованими. Пояснила, що ОСОБА_3 є її постійним клієнтом. 06 вересня 2013 року до неї в офіс по вулиці Федьковича, № 10-А м. Сторожинець прийшли ОСОБА_3 та ОСОБА_1 і вона дійсно посвідчувала довіреність від імені ОСОБА_1, якою він уповноважив ОСОБА_3 на проведення дій, повязаних з відчуженням квартири АДРЕСА_1 (колишня Червоноармійська) м. Чернівців. Довіреність була написана в їх присутності, вони прочитали її та підписали. ОСОБА_1 дійсно був присутнім при оформленні довіреності, вона перевіряла його документи, розяснювала йому суть даної угоди. Вона не памятає в якому стані був ОСОБА_1, але здається він був на костилях, його нога була в гіпсі. Він не був в стані алкогольного спяніння і розумів, що відбувається.

Також вона посвідчувала 16 вересня 2013 року договір купівлі-продажу квартири між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 Згідно ст.55 Закону України «Про нотаріат» дозволяється посвідчувати договір купівлі-продажу по реєстрації однієї особи, а оскільки одна з осіб - ОСОБА_3 був зареєстрований в ІНФОРМАЦІЯ_3, тому вона законодавство України не порушила, її дії не суперечили Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України. При посвідченні договору купівлі-продажу у її присутності гроші не передавались. Їй відомо, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4 родичі.

Заслухавши пояснення позивача ОСОБА_1, його представника, відповідачів ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, його представника, третіх осіб ОСОБА_2, приватного нотаріуса ОСОБА_6, покази свідка, дослідивши письмові докази, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 і ОСОБА_2 частково обґрунтовані і підлягають до часткового задоволення.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 та третя особа ОСОБА_2 є рідними братом та сестрою, що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища, копіями свідоцтв про народження (т.1, а.с.20, 31-32).

05 листопада 2003 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_14 було укладено договір купівлі-продажу однокімнатної квартири АДРЕСА_1 (колишня Червоноармійська) м. Чернівців загальною площею 27 кв.м, в тому числі житловою площею 12,6 кв.м (копія в т.1, а.с.21), який посвідчений приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу ОСОБА_7, право власності на квартиру зареєстроване у Чернівецькому КОБТІ 18 листопада 2003 року, порядковий номер обєкта нерухомого майна 731542.

20 вересня 2006 року між позивачем ОСОБА_1 та його сестрою ОСОБА_2 був укладений договір дарування (копія в т.1, а.с.22), який посвідчений приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу ОСОБА_8, зареєстрований в реєстрі за № 4108, згідно з яким ОСОБА_1 подарував ОСОБА_2 квартиру АДРЕСА_1 (колишня Червоноармійська) м. Чернівців, а ОСОБА_2 прийняла її від нього. Право власності на квартиру нею не було зареєстроване ні в Чернівецькому КОБТІ, ні у Державному реєстрі речових прав.

Згідно ст.182 ч.1, 210 ч.1 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Правочин підлягає державній реєстрації лише у випадках, встановлених законом. такий правочин є вчиненим з моменту його державної реєстрації.

Відповідно до ст.3 ч.3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

Згідно ст.722 ч.1 та ч.4 ЦК України право власності обдаровуваного на дарунок виникає з моменту його прийняття. Прийняття обдаровуваним документів, які посвідчують право власності на річ, інших документів, які посвідчують належність дарувальникові предмета договору, або символів речі (ключів, макетів тощо) є прийняттям дарунка.

Відповідно до цих вимог закону суд вважає, що право власності за договором дарування нерухомого майна виникає не з моменту його державної реєстрації, а з моменту прийняття дарунку обдаровуваним. ОСОБА_2 відповідно до договору дарування від 20 вересня 2006 року прийняла як дарунок від ОСОБА_1 квартиру АДРЕСА_1 (колишня Червоноармійська) м. Чернівців, оскільки у неї з того часу є оригінал цього договору дарування, що відповідає і пункту 11 договору дарування, в якому передбачено, що право власності на квартиру виникає у обдаровуваної з моменту її прийняття; обдаровувана свідчить, що вона дарунок приймає; прийняттям дарунка вважатиметься одержання оригінального примірника цього договору після його нотаріального посвідчення. Також після передачі ОСОБА_1 в дар квартири ОСОБА_2 перевезла туди свої речі, а в 2008 році зробила за власні кошти ремонт, в тому числі замінила вікна, вхідні двері і замок, один ключ від якого передала ОСОБА_1, а решту залишила собі. Ці обставини в судовому засіданні визнав ОСОБА_1 як відповідач за позовом ОСОБА_2 Доказів на спростування цих обставин у відповідності до вимог ст.60 ЦПК України іншими відповідачами не надано.

Крім того, ОСОБА_2 як власник володіла і розпоряджалась цією квартирою, з її згоди в квартирі залишався проживати ОСОБА_1, був в ній зареєстрований до 17 вересня 2013 року. Вона в цій квартирі не була зареєстрована, так як не вважала це обовязковим, і постійно не проживала, однак відповідно до ст.317 ч.2 ЦК України це не впливає на зміст права власності.

Таким чином, враховуючи встановлені обставини та вимоги зазначеного законодавства, суд вважає, що договір дарування квартири не підлягає державній реєстрації, право власності ОСОБА_2 на квартиру АДРЕСА_1 (колишня Червоноармійська) м. Чернівців виникло з моменту нотаріального посвідчення договору дарування цієї квартири, а саме з 20 вересня 2006 року, коли вона одержала оригінал цього договору, тому належить визнати за нею право власності на дану квартиру, задовольнивши її позовні вимоги в цій частині.

Згідно ст.ст.316 ч.1, 317 ч.1, 319 ч.1, 321 ч.ч.1 і 2, 328 ч.1 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Згідно ст.215 ч.1 та ч.3 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами 1-3, 5, 6 ст. 203 цього Кодексу і передбачають, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або заінтересована особа заперечує проти його дійсності на підставах встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Відносно цих вимог закону судом встановлено, що як власник квартири АДРЕСА_1 (колишня Червоноармійська) м. Чернівців ОСОБА_2 не мала наміру її відчужити іншим особам, зокрема відповідачу ОСОБА_4, для цього ніякої довіреності відповідачу ОСОБА_3 вона не надавала, що визнав і ОСОБА_3 в судовому засіданні, також не уповноважувала на проведення цих дій і ОСОБА_1, що він також визнав в судовому засіданні.

Про те, що належна ОСОБА_2 на праві власності квартира була відчужена за договором купівлі-продажу їй стало відомо тільки 23 вересня 2013 року від відповідача ОСОБА_3, якого викликав чоловік, що проводив ремонтні роботи в цій квартирі без її згоди, який предявив довіреність, видану на його імя від імені ОСОБА_1, посвідчену 06 вересня 2013 року приватним нотаріусом Сторожинецького районного нотаріального округу Чернівецької області ОСОБА_6, зареєстровану в реєстрі за № 2296, якою він уповноважив ОСОБА_3 на проведення дій, повязаних з відчуженням квартири АДРЕСА_1 (колишня Червоноармійська) м. Чернівців, та копію договору купівлі-продажу цієї квартири від 16 вересня 2013 року, укладеного між ОСОБА_1, від імені якого згідно довіреності діяв ОСОБА_3, та ОСОБА_4, посвідченого приватним нотаріусом Сторожинецького районного нотаріального округу Чернівецької області ОСОБА_6, зареєстрований в реєстрі за № 2400 (т.1, а.с.24-25).

Як вбачається з тексту довіреності від 06 вересня 2013 року ОСОБА_1 уповноважив відповідача ОСОБА_3 розпоряджатися, в тому числі продати за ціну та на умовах на його розсуд квартиру АДРЕСА_2 (нині ОСОБА_9) м. Чернівців. Для цього надав ОСОБА_3 право представляти його інтереси в органах місцевих рад, нотаріату, бюро технічної інвентаризації, реєстраційній службі, у всіх інших державних, недержавних установах і організаціях, вести його справи у всіх судових установах по питанню зняття з реєстраційного обліку громадянина ОСОБА_10,укладення мирової угоди, оскарження рішення суду, подавати виконавчі документи до державної виконавчої служби для їх виконання, одержання присудженого майна або грошей, підписати договір купівлі-продажу, отримати дублікат правовстановлюючих документів, сплачувати за нього платежі, розписуватись від його імені, отримати належні йому гроші, виконувати всі інші дії в межах та в обсязі, передбачених чинним законодавством України для такої. Довіреність видана на строк три роки до 06 вересня 2016 року. В довіреності зазначено паспорт ОСОБА_1, який виданий Сторожинецьким РВ УМВС України в Чернівецькій області 11 травня 2006 року, однак паспорт йому був виданий Шевченківським РВ УМВС України в Чернівецькій області, тобто особу ОСОБА_1 не було встановлено нотаріусом.

ОСОБА_1 не мав права надавати таку довіреність ОСОБА_3, так як він не є власником квартири, власником є ОСОБА_2, яка його на це не уповноважувала.

В судовому засіданні було встановлено, що ОСОБА_1 цієї довіреності на відчуження квартири і повязаних з цим дій не оформляв і не підписував, знайомий з відповідачем ОСОБА_3 не був, у приватного нотаріуса ОСОБА_6 в м. Сторожинець не був. В період з 30 серпня по 06 вересня 2013 року на ОСОБА_1 було вчинено напад невстановленими особами, які спричинили йому тілесні ушкодження, при цьому відібрали у нього паспорт, пенсійне посвідчення, мобільний телефон та ключі від квартири. З цього приводу він звернувся з заявою в Шевченківський РВ УМВС України в Чернівецькій області, було порушено кримінальне провадження 27 вересня 2013 року, по якому до даного часу проводиться досудове розслідування слідчим відділом СУ УМВС України в Чернівецькій області, в тому числі по факту незаконного заволодіння паспортом ОСОБА_1 з метою підробки та використання підроблених документів, зокрема, довіреності від 06 вересня 2013 року, якою він уповноважив ОСОБА_3 розпоряджатись його майном, внаслідок чого була відчужена квартира АДРЕСА_2 (нині ОСОБА_9) м. Чернівців. Ця довіреність посвідчена приватним нотаріусом ОСОБА_6 з порушенням вимог ст.ст.5, 7, 34, 43, 45 Закону України «Про нотаріат».

Згідно висновку почеркознавчої експертизи № 424-К від 19 березня 2014 року, проведеної в рамках кримінального провадження експертом науково-дослідного експертно-криміналістичного центру при УМВС України в Чернівецькій області (копія в т.1, а.с.187-192), підпис від імені ОСОБА_1 та рукописний запис «Білий» в графі «Підпис» в довіреності від 06 вересня 2013 року, посвідченій приватним нотаріусом Сторожинецького районного нотаріального округу Чернівецької області ОСОБА_6, в нотаріальному примірнику цієї довіреності та в реєстрі для реєстрації нотаріальних дій виконані не ОСОБА_1, а іншою однією особою. Також згідно висновку повторної комісійної почеркознавчої експертизи № 2011-К від 21 жовтня 2015 року, проведеної за ухвалою суду експертами науково-дослідного експертно-криміналістичного центру при УМВС України в Чернівецькій області (т.2, а.с.89-106), підпис від імені ОСОБА_1 та рукописний запис «Білий» в графі «Підпис» в довіреності від 06 вересня 2013 року, посвідченій приватним нотаріусом Сторожинецького районного нотаріального округу Чернівецької області ОСОБА_6, в нотаріальному примірнику цієї довіреності та в реєстрі для реєстрації нотаріальних дій виконаний не ОСОБА_1, а виконаний ймовірно ОСОБА_3

При цьому суд не приймає як доказ покази свідка ОСОБА_15 про те, що при посвідченні довіреності були присутні ОСОБА_1 та ОСОБА_3, при цьому ОСОБА_1 був на костилях, так як у нього було щось з ногою, він зазначав, що довіреність має бути саме на продаж квартири, потім її прочитав і підписав, був дієздатним, все розумів, оскільки вона є заінтересованою особою, бажає виправдати незаконні дії нотаріуса ОСОБА_6, у якої працює помічником.

Дані покази також спростовуються поясненнями ОСОБА_1 про те, що у вересні 2013 року у нього не було ушкоджень ноги і він не користувався костилями.

Також суд не приймає як доказ висновок Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз № 142 від 27 березня 2015 року (т.2, а.с.14-17), оскільки в даному висновку не дані відповіді на всі запитання, які поставлені судом перед експертами, крім того, вони суперечать висновкам почеркознавчої експертизи № 2011-К від 21 жовтня 2015 року та фактичним обставинам оформлення довіреності, встановленим в судовому засіданні.

Таким чином, враховуючи встановлені обставини, суд вважає, що належить визнати недійсною довіреність від імені ОСОБА_1, посвідчену 06 вересня 2013 року приватним нотаріусом Сторожинецького районного нотаріального округу Чернівецької області ОСОБА_6, зареєстрованою в реєстрі за № 2296, якою він уповноважив ОСОБА_3 на проведення дій, повязаних з відчуженням квартири АДРЕСА_1 (колишня Червоноармійська) м. Чернівців, задовольнивши в цій частині позовні вимоги ОСОБА_1, оскільки він не був присутнім у нотаріуса при її посвідченні, не підписував її і не міг уповноважувати відповідача ОСОБА_3 на відчуження квартири, яка йому не належить на праві власності, таких повноважень власник квартири ОСОБА_2 також йому не надавала. Позовні вимоги ОСОБА_2 в цій частині задоволенню не підлягають, оскільки довіреність видавалась не нею.

Так як довіреність від імені ОСОБА_1, посвідчена 06 вересня 2013 року приватним нотаріусом Сторожинецького районного нотаріального округу Чернівецької області ОСОБА_6, якою він уповноважив ОСОБА_3 на проведення дій, повязаних з відчуженням квартири АДРЕСА_1 (колишня Червоноармійська) м. Чернівців, визнана недійсною, ця квартира ОСОБА_1 не належить на праві власності і він не мав права нею розпоряджатись, а власником її є ОСОБА_2, яка не мала наміру її відчужувати і таких повноважень не надавала відповідачу ОСОБА_3, її згоди на продаж квартири не було, то суд вважає, що з цих підстав належить визнати недійсним договір купівлі-продажу цієї квартири від 16 вересня 2013 року, укладений між ОСОБА_1, від імені якого за довіреністю від 06 вересня 2013 року діяв ОСОБА_3, та ОСОБА_4, посвідчений приватним нотаріусом Сторожинецького районного нотаріального округу Чернівецької області ОСОБА_6, зареєстрований в реєстрі за № 2400, в цій частині належить задовольнити позовні вимоги ОСОБА_2, а позовні вимоги ОСОБА_1 в цій частині задоволенню не підлягають.

Згідно ст.ст.330, 388 ч.1 ЦК України, якщо майно відчужене особою, яка не мала на це права, добросовісний набувач набуває право власності на нього, якщо відповідно до статті 390 цього Кодексу майно не може бути витребуване у нього. Якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно: було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння; було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння; вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом.

Згідно пункту 10 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 06 листопада 2009 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» реституція як спосіб захисту цивільного права (ч.1 ст.216 ЦК України) застосовується лише в разі наявності між сторонами укладеного договору, який є нікчемним чи який визнано недійсним. У зв'язку з цим вимога про повернення майна, переданого на виконання недійсного правочину, за правилами реституції може бути пред'явлена тільки стороні недійсного правочину. Норма частини першої статті 216 ЦК України не може застосовуватись як підстава позову про повернення майна, переданого на виконання недійсного правочину, яке було відчужене третій особі. Не підлягають задоволенню позови власників майна про визнання недійсними наступних правочинів щодо відчуження цього майна, які були вчинені після недійсного правочину. У цьому разі майно може бути витребувано від особи, яка не є стороною недійсного правочину, шляхом подання віндикаційного позову, зокрема від добросовісного набувача - з підстав, передбачених частиною першою статті 388 ЦК. Відповідно до ч.5 ст.12 ЦК України добросовісність набувача презюмується. Якщо судом буде встановлено, що набувач знав чи міг знати про наявність перешкод до вчинення правочину, в тому числі й те, що продавець не мав права відчужувати майно, це може свідчити про недобросовісність набувача і є підставою для задоволення позову про витребування у нього майна.

Відносно цих вимог закону судом встановлено, що не з волі третьої особи ОСОБА_2 була відчужена належна їй на праві власності квартира АДРЕСА_1 (колишня Червоноармійська) м. Чернівців, своєї згоди на відчуження квартири вона не надавала, квартира вибула з її володіння не з її волі та волі ОСОБА_1 внаслідок незаконних дій відповідача ОСОБА_3, тому судом визнано недійсним договір купівлі-продажу цієї квартири від 16 вересня 2013 року, укладений між ОСОБА_1, від імені якого за довіреністю від 06 вересня 2013 року діяв ОСОБА_3, та ОСОБА_4 Відповідач ОСОБА_4 за договором купівлі-продажу від 12 жовтня 2013 року, посвідченим приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу ОСОБА_11, зареєстрованим в реєстрі за № 10363 (копія в т.1, а.с.26), продав квартиру АДРЕСА_1 (колишня Червоноармійська) м. Чернівців відповідачу ОСОБА_5 за суму 4350 гривень, хоча фактично передав кошти в сумі 18000 доларів США. Як пояснив в судовому засіданні відповідач ОСОБА_3 після оформлення договору купівлі-продажу 16 вересня 2013 року він розпочав ремонтні роботи в цій квартирі, так як мав намір її відчужити, що і було зроблено 12 жовтня 2013 року. Цей договір не може бути визнаний недійсним, оскільки він вчинений вже після недійсного договору купівлі-продажу від 16 вересня 2013 року, тому необхідно витребувати у ОСОБА_5 у власність ОСОБА_2 квартиру АДРЕСА_1 (колишня Червоноармійська) м. Чернівців, задовольнивши позовні вимоги ОСОБА_2 в цій частині, а в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 в цій частині належить відмовити, так як він не є власником квартири.

Суд вважає, що третя особа ОСОБА_2 предявила позов у відповідності до вимог ст.257 ЦК України, не пропустивши строк позовної давності, тому підстав для застосування наслідків, передбачених ст.267 ЦК України, як про це заявив в судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_5 немає.

Відповідно до вимог ст.154 ч.6 ЦПК України суд вважає, що після набрання рішенням законної сили належить скасувати заходи забезпечення позову у вигляді заборони відчуження квартири АДРЕСА_1 (колишня Червоноармійська) м. Чернівців згідно ухвали судді Шевченківського районного суду м. Чернівців від 30 грудня 2013 року.

Оскільки позовні вимоги ОСОБА_1 та позовні вимоги ОСОБА_2 задоволені частково, то у відповідності до вимог ст.88 ч.1 ЦПК України з відповідачів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на користь позивача ОСОБА_1 належить стягнути понесені ним судові витрати по сплаті судового збору в сумі 802 грн. 90 коп., сплачених згідно квитанцій (т.1, а.с.19, 33) та витрати за проведення експертиз в сумі 4100 грн. 24 коп., сплачених згідно квитанцій (т.2, а.с.3, 86, 107) та на користь ОСОБА_2 належить стягнути понесені нею судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1948 грн. 80 коп., сплачених згідно квитанцій (т.2, а.с.142, 143).

На підставі викладеного, ст.ст.12, 15, 16, 182, 202, 203, 204, 210, 215, 216, 256, 267, 316, 317, 319, 321, 328, 330, 388, 392, 722 ЦК України, ст.ст.5, 7, 34, 43, 45 Закону України «Про нотаріат», п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 06 листопада 2009 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» та керуючись ст.ст.10, 11, 60, 208, 209, 212, 214, 215, 218, 88 ч.1, 154 ч.6 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на квартиру АДРЕСА_1 (колишня Червоноармійська) м. Чернівців.

Визнати недійсною довіреність від імені ОСОБА_1, посвідчену 06 вересня 2013 року приватним нотаріусом Сторожинецького районного нотаріального округу Чернівецької області ОСОБА_6, зареєстрованою в реєстрі за № 2296, якою він уповноважив ОСОБА_3 на проведення дій, повязаних з відчуженням квартири АДРЕСА_1 (колишня Червоноармійська) м. Чернівців.

Визнати недійсним договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 (колишня Червоноармійська) м. Чернівців від 16 вересня 2013 року, укладений між ОСОБА_1, від імені якого згідно довіреності від 06 вересня 2013 року діяв ОСОБА_3, та ОСОБА_4, посвідчений приватним нотаріусом Сторожинецького районного нотаріального округу Чернівецької області ОСОБА_6, зареєстрований в реєстрі за № 2400.

Витребувати у ОСОБА_5 у власність ОСОБА_2 квартиру АДРЕСА_1 (колишня Червоноармійська) м. Чернівців.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з відповідачів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати по сплаті судового збору в сумі по 401 гривні 45 копійок та за проведення експертиз в сумі по 2050 гривень 12 копійок з кожного.

Стягнути з відповідачів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 понесені судові витрати по сплаті судового збору в сумі по 974 гривні 40 копійок з кожного.

Після набрання рішенням законної сили скасувати заходи забезпечення позову у вигляді заборони відчуження квартири АДРЕСА_1 (колишня Червоноармійська) м. Чернівців згідно ухвали судді Шевченківського районного суду м. Чернівців Кирилюк Л.К. від 30 грудня 2013 року.

На рішення може бути подано апеляційну скаргу до Апеляційного суду Чернівецької області через Шевченківський районний суд м. Чернівців протягом десяти днів з дня його проголошення.

СУДДЯ Л.К.КИРИЛЮК