Справа № 569/2329/16-ц
Рівненський міський суд Рівненської області в складі:
головуючого судді Першко О.О.
з секретарем Слободенюк В.М.,
за участю представника позивача ОСОБА_1,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Рівному справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором позики,
ОСОБА_2 (далі - позивач) звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 (далі - відповідач) про стягнення заборгованості за договором позики у розмірі 50 000 грн. та відсотків за користування позикою у розмірі 14 436 грн. 48 коп.
Свої позовні вимоги мотивує тим, що 01 березня 2013 року між ним та відповідачем був укладений договір позики грошових коштів на суму 50 000 грн. та того ж дня відповідачем була отримана вказана сума коштів, про що свідчить його розписка. Дану суму коштів відповідач зобов'язувався повернути до 01 квітня 2013 року, та в разі своєчасного неповернення суми позики зобов'язувався сплатити 10% річних від простроченої суми, проте відповідач своє зобов'язання не виконав, грошові кошти не повернув та відмовляється виконати своє зобов'язання в добровільному порядку.
У судовому засіданні представник позивача позов підтримала повністю та просила його задовольнити з підстав вказаних у позовній заяві.
Проти розгляду справи без участі відповідача з постановленням заочного рішення не заперечувала, вказувала, що причини неявки відповідача в судове засідання є неповажними.
Відповідач у судове засідання не з'явився, хоча про час та місце судового розгляду був повідомлений належним чином, що підтверджується його розпискою на довідковому листі до справи. 07 червня 2016 року відповідач подав до суду заяву в якій просив перенести судове засідання на іншу дату, оскільки його адвокат не може з'явитися на розгляд справи, однак жодних доказів на підтвердження обставин вказаних в заяві не подав. За таких обставин суд визнав повідомлені причини неявки відповідача в судове засіданні неповажними та враховуючи згоду представника позивача, прийшов до висновку, що справа може бути розглянута без участі відповідача, на підставі наявних у справі доказів, з постановленням заочного рішення.
Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи та наявні в них докази, суд приходить до наступних висновків.
Як встановлено, між позивачем та відповідачем 01 березня 2013 року було укладено договір позики грошових коштів (далі - Договір), відповідно до якого позивач передав у власність відповідачу грошові кошти у сумі 50 000 грн., а відповідач зобов'язувався повернути позивачу таку ж суму грошових коштів через один місяць з моменту укладення цього договору. В разі несвоєчасного повернення суми позики відповідач зобов'язувався сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 10 % річних від простроченої суми.
На підтвердження факту передання позивачем грошових коштів відповідачу, останній 01 березня 2013 року надав розписку про отримання від позивача грошових коштів в сумі 50 000 грн.
Викладене вище свідчить, що договір позики було укладено відповідно до вимог статті 1047 Цивільного кодексу України (далі ЦК України), якою передбачено, що договір позики укладається у письмовій формі, на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.
Відповідно до частини першої статті 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку встановлені договором. При цьому, згідно з частиною третьою статті 1049 ЦК України позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.
Згідно п.5.2. Договору на підтвердження факту повернення відповідачем відповідно до умов цього договору суми грошових коштів позивачу, останній надає розписку відповідачу про отримання суми грошових коштів (50 000 грн.).
Як вбачається з пояснень представника позивача у визначений в договорі строк відповідач позику не повернув, свої зобов'язання за договором позики не виконав. При цьому в матеріалах справи відсутні будь-які дані, які б свідчили про повернення відповідачем позики на час розгляду справи. На час пред'явлення позову борговий документ - розписка знаходилася у позивача. Оригінал цієї розписки судом оглянуто в судовому засіданні. Знаходження розписки у позивача свідчить про невиконання відповідачем свого обов'язку про повернення боргу, це в свою чергу свідчить про порушення відповідачем договору позики.
Відповідно до статті 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно частини другої статті 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).
Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Відповідно до частини першої статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.
Згідно з частиною другою статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Згідно п.7.1. Договору якщо відповідач своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 10% річних від простроченої суми.
Стосовно стягнення інфляції за весь час прострочення, право на яку передбачено частиною другою статті 625 ЦК України, суд враховує, що вимоги про це позивачем не заявлені, тому в силу принципу диспозитивності цивільного судочинства, передбаченого статтею 11 ЦПК України, суд позбавлений можливості вирішувати це питання у рамках даної справи.
Відповідно до частини першої статті 88 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.
Оскільки позов підлягає задоволенню повністю, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню здійснені ним судові витрати, які складаються з судового збору, сплаченого за подання позовної заяви у розмірі 644 грн. 36 коп.
Керуючись статтями 526, 530, 536, 610, 611, 625, 1046, 1047, 1048, 1049, 1050 Цивільного кодексу України, статтями 2, 10, 11, 60, 80, 88, 209, 212-215, 224-226, 294 Цивільного процесуального кодексу України, суд
Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором позики задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1, на користь ОСОБА_2 заборгованість за договором позики від 01 березня 2013 року у розмірі 50 000 (п'ятдесят тисяч) гривень 00 копійок та десять відсотків річних за період з 02 квітня 2013 року по 19 лютого 2016 року у розмірі 14 436 (чотирнадцять тисяч чотириста тридцять шість) гривень 48 копійок, а всього 64 436 (шістдесят чотири тисячі чотириста тридцять шість) гривень 48 копійок.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 судові витрати у розмірі 644 (шістсот сорок чотири) гривні 36 копійок.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Апеляційна скарга на рішення може бути подана через Рівненський міський суд в Апеляційний суд Рівненської області позивачем протягом 10 днів з дня його проголошення, відповідачем - в цей же строк з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення (крім відповідача), можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя О.О. Першко