Ухвала

іменем україни

13 квітня 2016 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Хопти С.Ф., Гулька Б.І., Закропивного О.В.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4, ОСОБА_5 до Запорізького колективного будівельного управління «Машбуд» про визнання недійсними протоколів загальних зборів членів трудового колективу Запорізького колективного будівельного управління «Машбуд», визнання права та повноважень директора управління за касаційною скаргою ОСОБА_5 на рішення апеляційного суду Запорізької області від 23 грудня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У квітні 2003 року ОСОБА_4, ОСОБА_5 звернулись до суду з позовом, який під час розгляду справи уточнили, до Запорізького колективного будівельного управління «Машбуд» (далі - ЗКБУ «Машбуд») про визнання недійсними протоколів загальних зборів членів трудового колективу ЗКБУ «Машбуд» та визнання прав та повноважень директора ЗКБУ «Машбуд», посилаючись на те, що вони є співвласниками майна відповідача.

Їхнє право власності на 7,561 та 0,363 часток підтверджується свідоцтвами про право власності, виданими 13 січня 1994 року, № № 61 та 1/102.

Наказом від 12 червня 2002 року № 27, у зв'язку з хворобою директора підприємства ОСОБА_6, начальника виробничого відділу ОСОБА_7 було призначено виконуючим обов'язки директора ЗКБУ «Машбуд», відповідно здійснено тимчасове переведення ОСОБА_7 на іншу роботу, не обумовлену трудовим договором та без її згоди.

ОСОБА_7 в період перебування директора підприємства ОСОБА_6 на стаціонарному лікуванні безпідставно звільнила останнього, мотивуючи своє рішення прийнятим 23 вересня 2002 року рішенням зборів членів трудового колективу підприємства.

Рішенням Оржонікідзевськогорайонного суду м. Запоріжжя від 19 листопада 2002 року протокол зборів членів трудового колективу ЗКБУ «Машбуд»

від 23 вересня 2002 року визнаний недійсним, ОСОБА_6 поновлено на роботі на посаді директора підприємства з 23 вересня 2002 року.

Із цього часу він є директором підприємства, повноважень на представництво інтересів підприємства, крім заступнику директора ОСОБА_8 та ОСОБА_9, іншим особам не надавав, відповідні довіреності не видавав.

Проте на теперішній час інші особи незаконно діють від імені відповідача, використовуючи при цьому раніше втрачені печатку та статутні документи.

28 серпня 2002 року зборами членів трудового колективу було прийнято рішення про продаж відокремлено розташованої адміністративної будівлі підприємства, розташованої по вул. Перемоги, 2 у м. Запоріжжі, в якій було розташовано діючий орган управління підприємства.

Також 22 листопада 2002 року рішенням зборів членів трудового колективу підприємства ОСОБА_6 було звільнено з посади директора підприємства за медичними показниками згідно з наказом підприємства від 25 листопада 2002 року № 98к на підставі п. 2 ст. 40 КЗпП України. Таким чином, звільнення ОСОБА_6 було проведено з порушенням, оскільки останній не був поновлений на роботі на посаді директора підприємства на підставі рішення суду.

Зборами членів трудового колективу підприємства від 22 січня 2003 року було прийнято рішення про звільнення із займаної посади директора підприємства ОСОБА_7 та призначення виконуючим обов'язки директора підприємства ОСОБА_10

Також зазначали, що 23 серпня 2002 року між ЗКБУ «Машбуд» та товариством з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Антарес» був укладений договір купівлі-продажу № 7 цілісного комплексу незавершеного будівництва бази підприємства, розташованого за адресою: Крива бухта, м. Запоріжжя.

Оскільки на теперішній час у них виникла необхідність щодо оформлення документів, пов'язаних з правом власності на їх частки в майні підприємства, а наявність одночасно двох директорів підприємства позбавляє їх можливості отримання відповідних документів, підписаних від імені підприємства уповноваженою особою, порушуються їх законні права та інтереси.

Посилаючись на зазначені обставини, позивачі просили визнати недійсними: протокол зборів членів трудового колективу ЗКБУ «Машбуд» від 28 серпня 2002 року в частині надання згоди на відчуження відокремлено розташованої адміністративної будівлі, розташованої по вул. Перемоги, 2 у м. Запоріжжі; протокол зборів членів трудового колективу ЗКБУ «Машбуд» від 22 листопада 2002 року в частині звільнення ОСОБА_6 з посади директора ЗКБУ «Машбуд» на підставі ч. 2 ст. 40 КЗпП України; протокол зборів членів трудового колективу ЗКБУ «Машбуд» від 22 січня 2003 року про звільнення ОСОБА_7 з посади директора ЗКБУ «Машбуд» та призначення виконуючим обов'язки директора ЗКБУ «Машбуд» ОСОБА_10, а також всі протоколи зборів власників майна ЗКБУ «Машбуд» у період з 11 липня 2002 року до ухвалення рішення суду в даній справі; визнати права та повноваження директора ЗКБУ «Машбуд» ОСОБА_6 з 11 липня 2002 року, визнати з 11 липня 2002 року недійсними та такими, що не підлягають виконанню, документи або договори, укладені від імені інших осіб, крім ОСОБА_6, та осіб, уповноважених ним; визнати недійсною першу круглу печатку ЗКБУ «Машбуд», визнати дійсною другу круглу печатку ЗКБУ «Машбуд», виготовлену на підставі дозволу від 27 січня 2003року № 0090; визнати місцем знаходження ЗКБУ «Машбуд» місце знаходження його постійно діючого органу: вул. Перемоги, 2, м. Запоріжжя, 69001, та стягнути державне мито за подання позову.

Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 6 травня 2003 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Запорізької області

від 19 березня 2015 року, позов ОСОБА_4, ОСОБА_5 задоволено.

Визнано недійсними: протокол зборів членів трудового колективу

ЗКБУ «Машбуд» від 28 серпня 2002 року в частині надання дозволу на відчуження відокремлено розташованої адміністративної будівлі, розташованої по вул. Перемоги, 2 у м. Запоріжжя; протокол зборів членів трудового колективу ЗКБУ «Машбуд» від 22 листопада 2002 року в частині звільнення ОСОБА_6 з посади директора ЗКБУ «Машбуд» з підстав, передбачених ч. 2 ст. 40 КЗпП України; протокол зборів членів трудового колективу ЗКБУ «Машбуд» від 22 січня 2003 року про звільнення ОСОБА_7 з посади директора ЗКБУ «Машбуд» та призначенням виконуючим обов'язки директора ЗКБУ «Машбуд» ОСОБА_10, а також всі протоколи зборів власників майна ЗКБУ «Машбуд» за період з 11 липня 2002 року до моменту ухвалення рішення в даній справі.

Визнано повноваження директора ЗКБУ «Машбуд» ОСОБА_6 з 11 липня 2002 року та на майбутнє, до звільнення його із займаної посади на підставі чинного законодавства України та статутом ЗКБУ «Машбуд».

Визнано з 11 липня 2002 року недійсними та такими, що не підлягають виконанню працівниками ЗКБУ «Машбуд», іншими фізичними та юридичними особами будь-які документи ЗКБУ «Машбуд» або договори, укладені від його імені та підписані іншими особами, крім ОСОБА_6, та осіб, уповноважених ним.

Визнано недійсною першу круглу печатку ЗКБУ «Машбуд» з графічним зображенням у внутрішньому колі будівельної конструкції, з надписом на ній «МАШБУД» та текстом по зовнішньому кругу: «Україна, Запорізьке колективне будівельне управління».

Визнано дійсною другу круглу печатку ЗКБУ «Машбуд», виготовлену на підставі дозволу від 27 січня 2003 року № 0090, виданого Запорізьким міським управління УМВС України в Запорізькій області з надписом на внутрішньому полі «МАШБУД», із зображенням літери «Д» над нею, з зазначенням коду 05513796, надписом по колу: «Україна. м. Запоріжжя. Запорізьке колективне будівельне управління» та захисним, що повторюється, надписом по зовнішньому колу «МАШБУД».

Визнано місцем знаходження ЗКБУ «Машбуд» місце знаходження його постійно діючого органу: вул. Перемоги, 2, м. Запоріжжя, 69001.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23 вересня 2015 року ухвалу апеляційного суду Запорізької області від 19 березня 2015 року в частині вирішення позовних вимог про визнання повноваження директора ЗКБУ «Машбуд» ОСОБА_6 з 11 липня 2002 року та на майбутнє, до звільнення його із займаної посади на підставі чинного законодавства України та статутом ЗКБУ «Машбуд», визнання з 11 липня 2002 року недійсними та такими, що не підлягають виконанню робітниками ЗКБУ «Машбуд», іншими фізичними та юридичними особами будь-яких документів ЗКБУ «Машбуд» або договорів, укладених від його імені та підписаних іншими особами, крім

ОСОБА_6 та осіб, уповноважених ним; визнання недійсної першої круглої печатки ЗКБУ «Машбуд» з графічним зображенням у внутрішньому колі будівельної конструкції, з надписом на ній «МАШБУД» та текстом по зовнішньому кругу: «Україна, Запорізьке колективне будівельне управління»; визнання дійсної другої круглої печатки ЗКБУ «Машбуд», виготовленої на підставі дозволу від 27 січня 2003 року № 0090, виданого Запорізьким міським управління УМВС України в Запорізькій області, з надписом на внутрішньому полі «МАШБУД», із зображенням літери «Д» над нею, із зазначенням коду 05513796, надписом по колу: «Україна. м. Запоріжжя. Запорізьке колективне будівельне управління» та захисним, що повторюється, надписом по зовнішньому колу «МАШБУД» та визнання місця місцем знаходження ЗКБУ «Машбуд» місце знаходження його постійно діючого органу: вул. Перемоги, 2, м. Запоріжжя, 69001, скасовано, передано справу в цій частині на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

В іншій частині рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 6 травня 2003 року та ухвалу апеляційного суду Запорізької області

від 19 березня 2015 року залишено без змін.

Рішенням апеляційного суду Запорізької області від 23 грудня 2015 року рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 6 травня 2003 року скасовано в частині задоволення позовних вимог про визнання повноважень директора ЗКБУ «Машбуд» ОСОБА_6 з 11 липня 2002 року та на майбутнє до звільнення його із займаної посади на підставі чинного законодавства України та статуту ЗКБУ «Машбуд», визнання з 11 липня 2002 року недійсними та такими, що не підлягають виконанню працівниками ЗКБУ «Машбуд», іншими фізичними та юридичними особами будь-яких документів ЗКБУ «Машбуд» або договорів, укладених від його імені та підписаних іншими особам, крім ОСОБА_6 та осіб, уповноважених ним; визнання недійсною першої круглої печатки ЗКБУ «Машбуд» з графічним зображенням у внутрішньому колі будівельної конструкції, з написом на ній «МАШБУД» та текстом по зовнішньому кругу: «Україна, Запорізьке колективне будівельне управління»; визнання дійсної другої круглої печатки

ЗКБУ «Машбуд», виготовленої на підставі дозволу від 27 січня 2003 року №0090, виданого Запорізьким міським управління УМВС України в Запорізькій області, з написом на внутрішньому полі «МАШБУД», із зображенням літери «Д» над нею, із зазначенням коду 05513796, написом по колу: «Україна. М. Запоріжжя. Запорізьке колективне будівельне управління» та захисним, що повторюється, написом по зовнішньому колу «МАШБУД» та визнання місця місцезнаходження ЗКБУ «Машбуд» місце знаходження його постійно діючого органу: вул. Перемоги, 2, м. Запоріжжя, 69001 та ухвалено нове рішення, яким відмовлено у задоволенні цих позовних вимог.

У касаційній скарзі ОСОБА_5 просить рішення апеляційного суду скасувати, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції в межах касаційної скарги перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні суду, чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність чи недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Установлено й це вбачається з матеріалів справи, що рішення апеляційного суду ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводи касаційної скарги висновків суду не спростовують.

Апеляційний суд, скасовуючи частково рішення суду та відмовляючи в позові, вірно виходив із того, що позивачі не вказали і не надали доказів, що діями відповідача порушується їхнє право, цивільне або охоронюваний законом інтерес у позовних вимогах про визнання повноваження директора ЗКБУ «Машбуд» ОСОБА_6 з 11 липня 2002 року та на майбутнє, до звільнення його із займаної посади на підставі чинного законодавства України та статутом ЗКБУ «Машбуд», визнання з 11 липня 2002 року недійсними та такими, що не підлягають виконанню робітниками ЗКБУ «Машбуд», іншими фізичними та юридичними особами будь-яких документів ЗКБУ «Машбуд» або договорів, укладених від його імені та підписаних іншими особам, крім ОСОБА_6 та осіб, уповноважених ним; визнання недійсної першої круглої печатки ЗКБУ «Машбуд» з графічним зображенням у внутрішньому колі будівельної конструкції, з надписом на ній «МАШБУД» та текстом по зовнішньому кругу: «Україна, Запорізьке колективне будівельне управління»; визнання дійсної другої круглої печатки ЗКБУ «Машбуд», виготовленої на підставі дозволу від 27 січня 2003 року №0090, виданого Запорізьким міським управління УМВС України в Запорізькій області, з написом на внутрішньому полі «МАШБУД», із зображенням літери «Д» над нею, із зазначенням коду 05513796, написом по колу: «Україна. М. Запоріжжя. Запорізьке колективне будівельне управління» та захисним, що повторюється, написом по зовнішньому колу «МАШБУД» та визнання місця місцезнаходження ЗКБУ «Машбуд» місце знаходження його постійно діючого органу: вул. Перемоги, 2,

м. Запоріжжя, 69001.

Апеляційним судом встановлено, що позовні вимоги спрямовані не на захист цивільного права або законного інтересу позивачів, а фактично заявлені на захист прав та інтересів юридичної особи - ЗКБУ «Машбуд», яка їм інших повноважень не надавала.

Такі висновки апеляційного суду є вірними, судом виконані вимоги

ч. 4 ст. 338 ЦПК України, а поданим сторонами доказам, дана вірна правова оцінка (ст. 212 ЦПК України).

Оскільки з матеріалів справи та змісту касаційної скарги не вбачається неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права, колегія суддів вважає за необхідне касаційну скаргу відхилити.

Керуючись ст. ст. 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_5 відхилити.

Рішення апеляційного суду Запорізької області від 23 грудня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: С.Ф. Хопта

Б.І.Гулько

О.В.Закропивний