Провадження 4-с/127/243/16
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 листопада 2016 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Романюк Л.Ф.,

при секретаріКурутіній О.В.,

за участю представника скаржника ОСОБА_1,

представника ДВС ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці скаргу АБ «Укргазбанк» до заступника начальника відділу Староміського ВДВС м. Вінниця, ГТУ юстиції у Вінницькій області ОСОБА_2 на постанови про повернення виконавчих документів, -

В С Т А Н О В И В:

АБ «Укргазбанк» звернулась до суду із скаргою до заступника начальника відділу Староміського ВДВС м. Вінниця, ГТУ юстиції у Вінницькій області ОСОБА_2 на постанови про повернення виконавчих документів.

Скаргу мотивували тим, що рішенням Вінницького міського суду Вінницької області у справі № 127/31712/13-ц задоволено позов АБ «Укргазбанк» до ОСОБА_3 про стягнення 5407,23 долара США заборгованості за кредитним договором та судового збору. Дані виконавчі листи виписані на підставі рішення суду та предявено до виконання в органи ДВС. 06.10.2016 року банком отримано постанови про повернення виконавчого документа стягувачу, вказані постанови мотивовано тим, що у боржника відсутнє майно на яке можливо звернути стягнення.

Однак, АБ «Укргазбанк» вважає, що виконавчі дії вжиті не в повному обсязі, що є підставою для скасування постанов про повернення виконавчих документів стягувачу.

Просили суд визнати протиправними та скасувати постанови про повернення виконавчого документу № 47465836 від 29.09.2016 року та 46944374 від 29.09.2016 року.

В судовому засіданні представник скаржника ОСОБА_1 заявлені вимоги підтримав у повному обсязі, просив суд визнати протиправними та скасувати постанови про повернення виконавчого документу № 47465836 від 29.09.2016 року та 46944374 від 29.09.2016 року.

Представник ДВС ОСОБА_4 в судовому засіданні заявлені вимоги не визнав, зазначив, що всі виконавчі дії передбачені Законом України «Про виконавче провадження» вчинено. на його думку, в повному обсязі та відповідно до вимог Закону.

Вислухавши пояснення сторін дослідивши матеріали скарги, матеріали виконавчого провадження № 375/5, суд дійшов до висновку про задоволення скарги з наступних підстав.

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області у справі № 127/31712/13-ц задоволено позов АБ «Укргазбанк» до ОСОБА_3 про стягнення 5407, 23 долара США заборгованості за кредитним договором та судового збору.

Оглянувши в судовому засіданні матеріали виконавчого провадження № 375/5, судом було встановлено, що 29.09.2016 року заступником начальника Староміського відділу державної виконавчої служби м. Вінниця Головного Територіального управління юстиції у Вінницькій області винесено дві постанови №47465836 та №46944374 про повернення виконавчих документів стягувачу, з підстав відсутності майна у боржника.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з ч. 1 ст. 6 цього Закону державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Обовязки і права державних виконавців визначені ст.11 Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідно до ч.1 ст.11 вказаного закону державний виконавець зобовязаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів виконавчого провадження державним виконавцем не було вжито заходів, щодо виявлення майна, яким боржник володіє спільно з іншими особами (спільного майна подружжя).

Також, в матеріалах виконавчого провадження відсутнє нагадування про розшук транспортного засобу належного боржнику.

Відповідно до Постанови Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ № 6 від 07.02.2014 року виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950року.

При розгляді справ за скаргами сторін виконавчого провадження на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суди повинні керуватись положеннями Конституції України, п.6 ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, міжнародних договорів, згода на обовязковість яких надана Верховною ОСОБА_1 України, Законами України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини».

У пілотному рішенні Європейського суду з прав людини від 15.10.2009 року, ОСОБА_5 проти України зазначено, суд повторює, що право на суд, захищене ст. 6 було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволила, щоб остаточне обовязкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь якій зі сторін.

Ефективний доступ до суду включає право на виконання судового рішення без невиправданих затримок, рішення «ОСОБА_6 проти Італії».

У такому самому контексті відсутність у заявника можливості домогтися виконання судового рішення, винесеного на його користь, становить втручання у право на мирне володіння майном, як це передбачено першим реченням першого пункту ст.1 Першого протоколу.

Відповідно необґрунтовано тривала затримка у виконанні обовязкового для виконання судового рішення може становити порушення Конвенції справа «Бурдов проти Росії».

Така ж практика ЄСПЛ у багатьох інших справах як проти України , так і проти інших держав.

Наведенні положення нормативно правових актів та вказаної Конвенції є обовязковими не тільки для суду, а відповідно до ст. 2 Закону України «Про державну виконавчу службу» становлять правову основу діяльності державної виконавчої служби, а тому є обовязковими для державного виконавця, оскільки відповідно до частини 2 ст. 4 цього Закону державний виконавець є представником влади і здійснює примусове виконання судових рішень, постановлених іменем України, та рішень інших органів (посадових осіб ), виконання яких покладено на державну виконавчу службу, у порядку передбаченому Законом.

Враховуючи вище викладене, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення скарги.

На підставі викладеного та керуючись Законом України «Про виконавче провадження», ст.ст. 383 388 ЦПК України.

У Х В А Л И В:

Скаргу задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати постанови про повернення виконавчого документу №47465836 від 29.09.2016р. та №46944374 від 29.09.2016р.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Вінницької області протягом пяти днів з моменту проголошення.

Суддя: