Справа № 2 - 1698/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(Заочне)

03 лютого 2016року Солом'янський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді Козленко Г.О.

при секретарі Слободянюк А.К.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Управління Державної служби охорони при ГУМВС України в м. Києві до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги охорони та неустойки за прострочення платежу,-

В С Т А Н О В И В :

Представник позивача звернувся з позовом, в якому просив стягнути з відповідача на користь Управління Державної служби охорони при ГУМВС України в м. Києві заборгованість за послуги охорони за грудень 2014 року та січень-лютий 2015 року в сумі 498,21 грн., пеню за прострочення платежу в розмірі 298,84 грн. та судові витрати.

Свої вимоги обґрунтовував тим, що 01.02.2002 року між ЗАТ «ОХОРОНА Комплекс» та відповідачем ОСОБА_1 укладено Договір №5/1124 на централізовану охорону майна, що заходяться в житлових приміщеннях громадян, відповідно до умов якого охорона майна була встановлена за адресою: АДРЕСА_1, з оплатою послуг 166,07 грн. на місяць.

Так, позивач належним чином здійснював свою зобов'язання щодо охорони майна шляхом спостереження за станом встановленої у квартири відповідача ОСОБА_1 сигналізації, в свою чергу відповідачка свої зобов'язання в частині своєчасної оплати за надані їй послуги, термін якої встановлений п.3.2. договору, належним чином не виконала, внаслідок чого утворилась заборгованість за грудень 2014 року та січень-лютий 2015 року в сумі 498,21 грн.

Крім того, враховуючи, що п.п.3.3 договору передбачена відповідальність відповідачки за несвоєчасну оплату послуг у вигляді пені, розмір якої встановлено 0,5% за кожен день прострочення від суми заборгованості, то позивачем була нарахована пеня в сумі 298,84 грн.

В судове засідання представник позивача надала заяву, якою позовні вимоги підтримала у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів не заперечувала.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив

Суд, відповідно до ст.ст.169, 224 ЦПК України вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних у ній матеріалів у відсутності відповідача, оскільки його неявка не перешкоджає постановленню заочного рішення, проти чого не заперечував представник позивача.

Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та обов'язки сторін та те, що представник позивача проти заочного розгляду справи не заперечує, суд, на підставі ч.1 ст.224 та відповідно до ч.1 ст.225 ЦПК України, постановив ухвалу про заочний розгляд справи.

Таким чином, суд, врахувавши письмову заяву представника позивача, вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно з ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог закону, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 509 ЦК України в силу зобов'язання одна особа (боржник) зобов'язана вчинити на користь іншої особи (кредитора) певну дію, як то: передати майно, виконати роботу, сплатити гроші тощо або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Згідно ч.1 ст.901 ЦК України встановлено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Судом встановлено, що 01.02.2002 року між ЗАТ «ОХОРОНА Комплекс» та відповідачем ОСОБА_1 укладено Договір №5/1124 на централізовану охорону майна, що заходяться в житлових приміщеннях громадян, відповідно до умов якого охорона майна була встановлена за адресою: АДРЕСА_2, з оплатою послуг 166,07 грн. на місяць.

Так, згідно з п.3.2 відповідач ОСОБА_1 зобов'язався проводити плату щомісячно, незалежно від фактичного часу охорони і вносити її не пізніше 5-го числа кожного поточного місяця.

Крім того, п.п.3.3 договору сторони обумовили, що за кожен день прострочення платежів за охорону клієнт сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості.

Відповідно до п.9.1 договору сторони також обумовили, що договір укладається строком на один рік і набуває чинності на наступний день після його підписання. Якщо за один місяць до закінчення строку дії договору жодна із сторін не вимагатиме його припинення або переукладання на нових умовах, то договір залишається в силі на попередніх умовах і на той же строк.

Так, як вказує представник позивача, а інших обставин в спростування доводів відповідачем не надано, позивач належним чином здійснював свою зобов'язання щодо охорони майна шляхом спостереження за станом встановленої у квартири відповідача ОСОБА_1 сигналізації.

В свою чергу, відповідач свої зобов'язання в частині своєчасної оплати за надані йому послуги, термін якої встановлений п.3.2. договору, належним чином не виконав, внаслідок чого утворилась заборгованість за грудень 2014 року та січень-лютий 2015 року в сумі 498,21 грн, та відповідно до 3.3 Договору була нарахована пеня за неналежне виконання зобов'язань в сумі 498,21 грн.

Відповідно до ст.ст. 629, 638 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно зі ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язань настають наслідки, встановлені законом або договором.

Згідно зі ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом.

Ст. 57 ЦПК України передбачає, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду «Про судове рішення у цивільній справі» №14 від 18.12.2009 року передбачено, що відповідно до принципу безпосередності судового розгляду рішення може бути обґрунтоване лише доказами, одержаними у визначеному законом порядку та дослідженими в тому судовому засіданні, в якому ухвалюється рішення.

Таким чином, виходячи із вищенаведеного, суд вважає, що відповідач ОСОБА_1 порушив умови Договору №5/1124 на централізовану охорону майна, що заходяться в житлових приміщеннях громадян, від 01.02.2002 року, тому суд приходить до висновку про наявність законних підстав для задоволення позову та вважає, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за послуги охорони за грудень 2014 року та січень-лютий 2015 року в сумі 498,21 грн, пеня за прострочення платежу в розмірі 498,21 грн..

Крім того, згідно зі ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір, оскільки з причини невиконання відповідачем взятих на себе обов'язків, позивач змушений був звернутися до суду з позовом.

Керуючись ст.ст. 509, 525, 526, 530, 629, 638, 901 ЦК України, ст.ст. 3-4, 10-11, 57-61, 88, 169, 209, 212-215, 218, 224-226 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов Управління Державної служби охорони при ГУМВС України в м. Києві до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги охорони та неустойки за прострочення платежу задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Управління Державної служби охорони при ГУМВС України в м. Києві заборгованості за послуги охорони за грудень 2014 року та січень-лютий 2015 року в сумі 498,21 грн та пеню за прострочення платежу в розмірі 498,21 грн.,

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Управління Державної служби охорони при ГУМВС України в м. Києві судовий збір в розмірі 243,60 грн.

Відповідачем, який не приймав участі у розгляді справи, протягом десяти днів з дня отримання копії заочного рішення може бути подана письмова заява про перегляд заочного рішення, відповідно до вимог ст.229 ЦПК України.

Заочне рішення може бути оскаржене іншими особами, шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду до Апеляційного суду м. Києва через Солом'янський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про перегляд заочного рішення відповідачем, який не приймав участі у розгляді справи, якщо заяву про перегляд заочного рішення не було подано, після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: