Справа № 283/2001/14-ц
Провадження №2/283/42/2016
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

07 листопада 2016 року м. Малин

Малинський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді Міхненка С.Д.

секретаря Ільніцької С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Малині цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк « Приватбанк » до ОСОБА_1 , третя особа Приватне підприємство « Лакмус » про звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором,-

.ВСТАНОВИВ :

10 липня 2014 року позивач звернувся до Малинського районного суду з позовом до відповідача.

Просив в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 47-08 від 23 вересня 2008 року в розмірі 2837334,59 грн., звернути стягнення на предмет іпотеки чотирьохкімнатну квартиру , яка знаходить за адресою: м. Малин вул. Набережна, 19-а/20, загальною площею 83,2 м.-2, з початковою ціною продажу 338800 грн., з укладенням від свого іменем договору купівлі продажу будь яким способом з іншою особою покупцем, з отриманням витягу з Державного реєстру прав власності, з реєстрацією правочину купівлі продажу предмета іпотеки у Держаному реєстрі речових прав на нерухоме майно, з отриманням дублікатів правовстановлюючих документів на нерухомість у відповідних установах, підприємствах або організаціях незалежно від форм власності та підпорядкування, з можливістю здійсненням позивачем усіх передбачених нормативно правовими актами держави дій для продажу предмета іпотеки та виселити відповідача та інших осіб, які зареєстровані та /або проживають у квартирі за адресою: м. Малин вул. Набережна, 19-а/20.

27 жовтня 2015 року від позивача надійшла заява про залишення позову в частині виселення відповідача та інших осіб , які зареєстровані та /або проживають у квартирі за адресою: м. Малин вул. Набережна, 19-а/20 та стягнення пені в розмірі 8750,45 грн. без розгляду

Ухвалою суду від 07 листопада 2016 року дані вимоги залишені без розгляду.

В судове засідання представник позивача не зявився, надіслав до суду заяву відповідно до якої позов підтримав повністю, просить провести розгляд справи без його участі на підставі наявних доказів.

Зазначив, що 23 вересня 2008 року між сторонами був укладений кредитний № 47-08 відповідно до якого Приватне підприємство « Лакмус » ( далі ПП « Лакмус » ) отримало кредит у розмірі 500034 грн. на фінансування поточної діяльності зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 23 % річних, кінцевим терміном повернення 22 вересня 2009 року.

Банк умови договору виконав та надав кредитні кошти. В порушення умов кредитного договору ПП « Лакмус » свої зобовязання по сплаті кредиту та процентів за користування кредитом не виконує і станом на 02 липня 2014 року має заборгованість в розмірі 2828584,14 грн.

23 вересня 2008 року з метою забезпечення виконання зобовязання по кредитному договору з ОСОБА_1 був укладений договір іпотеки. Предметом іпотеки є: чотирьохкімнатна квартира , яка знаходить за адресою: м. Малин вул. Набережна, 19-а/20.

Згідно з ч.1 ст.33 Закону України « Про іпотеку » , у разі невиконання боржником основного зобовязання, іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобовязанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.

Представник відповідача в судове засідання двічі не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений судом належним чином.

У відповідно до ч.4 ст.169 ЦПК України суд вирішує справу без участі представника відповідача на підставі наявних доказів.

В попередніх судових засіданнях представник відповідача ОСОБА_2К заперечив по суті позову, вважає, що позивачем відповідно до рішення Малинського районного суду від 02 лютого 2011 року вже стягнуто з ПП « Лакмус » заборгованість за кредитним договором № 47-08 від 23 вересня 2008 року в розмірі 818695 грн., яка складається із заборгованість по кредиту в розмірі 500000 грн., заборгованість по відсоткам за користування кредитом в розмірі 232146,97 грн., пені в розмірі 68348,64 грн. та заборгованість по комісії в розмірі 18200 грн.

Позивач ставить вимогу про стягнення за рахунок предмета іпотеки відсотків за користування кредитом та пені за період, що нараховані після рішення суду, однак із ухваленням судового рішення про задоволення вимог кредитора припиняються правовідносини сторін, що ґрунтуються на кредитному договорі зокрема сплата чергових платежів, сплата та нарахування відсотків. Дане узгоджується з позицією, яка викладена в ухвалі суду ( справа № 6-36751св14 від 17 грудня 2014 року).

Розмір пені підлягає зменшенню, оскільки він значно перевищує розмір заборгованості по тілу кредиту , дане узгоджується з ч.3 ст.551 ЦК України.

Також банк безпідставно зазначив в розрахунку заборгованості штраф та пеню, оскільки дане не узгоджується з правою позицією, викладеною в постанові ВСУ від 21 жовтня 2015 року.

Представник ПП " Лакмус " в судове засідання не з"явився , про час та місце розгляду справи повідомлений.

Дослідивши надані докази в межах позовних вимог, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

В статті 526 ЦК України зазначено, що зобовязання має виконувати належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що ставляться.

Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти ( кредит ) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити відсотки.

Судом встановлено, що 23 вересня 2008 року між ЗАТ « Приватбанк », правонаступником якого є ПАТ «КБ «Приватбанк» та ПП « Лакмус » укладено кредитний договір № 47-08 , за умовами якого банк надав позичальникові кредит на загальну суму 500034 грн. для фінансування поточної діяльності на строк до 22 вересня 2009 року.

Пунктами А.6, А.8 Договору передбачено, що процентна ставка за користування кредитом становить 23 % річних. Датою сплати процентів є 20 - те число кожного поточного місяця.

Відповідно до п. 5.7 Договору строки позовної давності за вимогами про стягнення кредиту, процентів за користування кредитом, винагороди , неустойки, пені штрафів за даною угодою встановлюються сторонами тривалістю 5 років. ( а.с.17-22).

З метою забезпечення виконання зобовязань ПП « Лакмус » за кредитним договором, між ЗАТ «Приватбанк», правонаступником якого є ПАТ «КБ «Приватбанк» та ОСОБА_1, 23 вересня 2008 року укладено нотаріально посвідчений договір іпотеки, за яким відповідач передала в іпотеку чотирьохкімнатну квартиру, яка знаходить за адресою: м. Малин вул. Набережна, 19-а/20, загальною площею 83,2 м.-2. ( а.с. 23- 28).

За змістом частини першої статті 575 ЦК України та статті 1 Закону України «Про іпотеку» іпотека як різновид застави, предметом якої є нерухоме майно це вид забезпечення виконання зобовязання, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобовязання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, передбаченому цим Законом.

Згідно із частиною третьою статті 33 Закону України «Про іпотеку» звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

Відповідно до ч.5 ст.38 Закону України «Про іпотеку» , дії щодо продажу предмета іпотеки та укладання договору купівлі-продажу здійснюються іпотекодержателем від свого імені, на підставі іпотечного договору, який містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя, що передбачає право іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки, без необхідності отримання для цього будь-якого окремого уповноваження іпотекодавця.

Статтею 39 Закону України «Про іпотеку» передбачено , що у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначаються: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; опис нерухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотекодержателя; заходи щодо забезпечення збереження предмета іпотеки або передачі його в управління на період до його реалізації, якщо такі необхідні; спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону; пріоритет та розмір вимог інших кредиторів, які підлягають задоволенню з вартості предмета іпотеки; початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації.

Рішенням Малинського районного суду Житомирської області від 02 лютого 2011 року позов ПАТ КБ « Приватбанк » до ОСОБА_3, третя особа ПП «Лакмус» задоволено, стягнуто заборгованість за кредитним договором № 47-08 від 23 вересня 2008 року в розмірі 818695 грн., яка складається із заборгованість по кредиту в розмірі 500000 грн., заборгованість по відсоткам за користування кредитом в розмірі 232146,97 грн., пені в розмірі 68348,64 грн. та заборгованість по комісії в розмірі 18200 грн.

Станом на день ухвалення рішення, заборгованість за рішенням суду від 02 лютого 2011 року не стягнута, рішення суду не виконано.

Відповідно до п.1 ч.2 ст. 11 ЦК України, підставою виникнення цивільних прав та обовязків є договір та інші правочини.

Тому суд приходить до висновку, що при наявній заборгованості позичальника за кредитним договором у банку виникло право вимоги до ОСОБА_1, яке може бути реалізовано шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.

Заперечення представника відповідача щодо пропуску позивачем строку позовної давності для звернення до суду, суд вважає необґрунтованим, оскільки сторонами кредитного договору передбачено, що строки позовної давності за вимогами про стягнення кредиту, процентів за користування кредитом, винагороди, неустойки, пені штрафів за даною угодою встановлюються сторонами тривалістю 5 років. Дане угода відповідає вимогам статті 259 ЦК України.

Звернувшись з позовом 10 липня 2014 року, банк не пропустив строк позовної давності

Крім того правова позиція щодо застосування судами строку позовної даності при вирішенні позову про звернення стягнення на предмет іпотеки, висловлена в ухвалах Верховного Суду України від 22 жовтня 2014 року ( справа № 6-153цс14 ) та від 23 вересня 2015 року ( справа № 6-213цс15 ), які розглянуті в порядку статті 360-3 ЦПК України та є обовязкові для всіх суддів, в яких зазначено, що сам факт закінчення строку дії кредитного договору за наявності заборгованості боржника за цим договором не є підставою для припинення договору іпотеки, який укладений для забезпечення виконання кредитного договору боржником.

Банк при звернені до суду з позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки, визначив розмір заборгованості, яка виникла станом на 02 липня 2014 року та згідно уточнюючого розрахунку позивача становить 2828584,14 грн., з яких заборгованість за кредитом 500000 грн., заборгованість по процентам - 1325438,64 грн. заборгованість по комісії -18200 грн., пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором 848881,95 грн., штраф ( фіксована частина) 1000 грн., штраф ( процентна складова ) 135063,55 грн. ( а.с. 10-14).

Розмір заборгованості по кредитному договору відповідачем не спростований.

Також суд не знаходить підстав для зменшення розміру пені у відповідності до ч.3 ст.551 ЦК України, оскільки Верховний суд України у своєї правовій позиції яка висловлена в постанові від 14 вересня 2016 року у справі № 6-473цс16 зазначив , що за положеннями ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові в разі порушення боржником зобовязання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного зобовязання за кожен день прострочення виконання (частини перша, третя статті 549 ЦК України).

Отже за змістом ч. 3 ст. 551 ЦК України під розміром збитків слід розуміти суму, на яку нараховано неустойку, а не будь-яку іншу суму збитків.

Розмір збитків за кредитним договором значно перевищує розмір пені.

Відповідно до висновку експерта від 21 вересня 2016 року ринкова вартість квартири ( на день складання висновку) становить 797635 грн. ( т.2 а.с. 105).

З відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати в розмірі 3654 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 11,60,81,88,213,214,215 ЦПК України, ст.ст. 526 ЦК України, ст.ст. 1,33,38,39 Закону України « Про іпотеку », -

ВИРІШИВ :

Позов задовольнити повністю.

В рахунок погашення заборгованості за кредитним договором від 23 вересня 2008 року № 47-08, яка станом на 02 липня 2014 року становить 2828584,14 грн., з яких заборгованість за кредитом 500000 грн., заборгованість по процентам - 1325438,64 грн., заборгованість по комісії -18200 грн., пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором 848881,95 грн. , штраф ( фіксована частина) 1000 грн., штраф ( процентна складова ) 135063,55 грн., звернути стягнення на предмет іпотеки: чотирьохкімнатну квартиру, яка знаходиться за адресою: м. Малин вул. Набережна, 19-а/20, яка належить на праві власності ОСОБА_1, загальною площею 83,2 м.-2 , з початковою ціною продажу 797635 грн., яка визначена субєктом оціночної діяльності за процедурою, передбаченою ч.6 ст. 38 Закону України « Про іпотеку », на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій, шляхом продажу вказаного предмету іпотеки ( на підставі договору іпотеки № б/н від 23 вересня 2008 року) Публічним акціонерним товариством комерційний банк « Приватбанк » з укладенням від імені Публічного акціонерного товариства комерційний банк « Приватбанк » договору купівлі продажу будь яким способом з іншою особою покупцем, з отриманням витягу з державного реєстру прав власності, з реєстрацією правочину купівлі продажу предмета іпотеки у Держаному реєстрі речових прав на нерухоме майно, з отриманням дублікатів правовстановлюючих документів на нерухомість у відповідних установах, підприємствах або організаціях незалежно від форм власності та підпорядкування, з можливістю здійснення Публічним акціонерним товариством комерційний банк « Приватбанк » усіх передбачених нормативно правовими актами держави дій для продажу предмета іпотеки.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк « Приватбанк » судові витрати в розмірі 3654 грн.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Житомирської області через Малинський районний суд шляхом подання в 10 денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги якщо така скарга не була подана.

Суддя: ОСОБА_4