У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

5 жовтня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Луспеника Д.Д.,

суддів: Гулька Б.І., Журавель В.І.,

ЗакропивногоО.В., Хопти С.Ф.,

розглянувши в судовому засіданні справуза позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, треті особи: приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу Гугель Світлана Юріївна, державний нотаріус Четвертої Дніпропетровської державної нотаріальної контори Писарєва Наталія Сергіївна, про визнання свідоцтва про право на спадщину за законом недійним, визнання договору купівлі-продажу квартири недійсним, скасування державної реєстрації права власності на квартиру, витребування майна із чужого незаконного володіння, визнання права власності в порядку спадкування за законом за касаційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 1 лютого 2016 року та рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 20 квітня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У грудні 2014 року ОСОБА_3 звернувся до суду з вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його батько - ОСОБА_10, якому належала квартира АДРЕСА_1. У встановленому законом порядку він прийняв спадщину.

Раніше вказана квартира належала на праві спільної власності його діду - ОСОБА_11, бабі - ОСОБА_12, та батьку. ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_12, а ІНФОРМАЦІЯ_3- ОСОБА_11, документи про право на спадщину після їх смерті не оформлювались. Батько постійно мешкав у спірній квартирі, але після смерті діда, у жовтні 2013 року він зник.

Він звернувся до райвідділу міліції із заявою про зникнення батька, проте 31 січня 2014 року було винесено постанову про закриття кримінального провадження у зв'язку з встановленням місця знаходження ОСОБА_10, якого фактично ніхто не шукав. Через три місяці тіло батькабуло знайдено у м.П'ятихатки Дніпропетровської області, а за період з січня до березня 2014 року квартира була двічі продана.

Пізніше він дізнався, що ОСОБА_4 та ОСОБА_5 ввійшли в довіру його батька, злочинним шляхом підробили правовстановлюючі документи на квартиру АДРЕСА_1, а приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу Гугель С.Ю. сприяла їх діям і 26 грудня 2013 року, тобто через два місяці після смерті спадкодавця ОСОБА_11, замість необхідних шести місяців, видала ОСОБА_4 - довіреній особі ОСОБА_10, свідоцтво про право на спадщину на 1/3 частину квартири, а 13 січня 2014 року посвідчила договір купівлі-продажу квартири, укладений від імені ОСОБА_10 його довіреною особою - ОСОБА_4, з матір'ю своєї дружини -ОСОБА_5, яка 4 березня 2014 року продала вказану квартиру ОСОБА_6 та ОСОБА_7

Ураховуючи викладене, позивач, уточнивши позовні вимоги, просив суд: визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину на 1/3 частину спірної квартири від 26 грудня 2013 року; визнати недійсним договір купівлі-продажу квартири, укладений 13 січня 2014 року між ОСОБА_10, його довіреною особою - ОСОБА_4, та ОСОБА_5; скасувати державну реєстрацію права власності на вказану квартиру за ОСОБА_6 та ОСОБА_7, витребувати квартиру з їх незаконного володіння; визнатиза ним право власності на спірну квартиру в порядку спадкування за законом.

Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 1 лютого 2016 року у задоволенні позову ОСОБА_3 відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 20 квітня 2016 року рішення суду першої інстанції в частині обґрунтування відмови в позові змінено. У решті - рішення суду залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_3 просить оскаржувані судові рішення скасувати, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права й порушення норм процесуального права, та ухвалити нове рішення про задоволення позову в повному обсязі.

Відповідно до п. 6 розд. XII«Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відмовляючи в задоволенні позову ОСОБА_3, суд першої інстанції виходив із того, що ні майнові права позивача, ні його права, як спадкоємця ОСОБА_10, при видачі свідоцтва про право на спадщину на 1/3 частину спірної квартири від 26 грудня 2013 року порушені не були. Також позивачем не надано даказів на підтвердження того, що при укладенні договору купівлі-продажу квартири від 13 січня 2014 року волевиявлення ОСОБА_10, від імені якого на підставі довіреності діяв ОСОБА_4, не відповідало його внутрішній волі, при цьому довіреність на ім'я ОСОБА_4 ніким не оспорювалась. Крім того, ОСОБА_3 квартиру після смерті батька не успадкував, тому відсутні правові підстави для визнання за ним права власності на неї в порядку спадкування.

Апеляційний суд, змінюючи рішення суду першої інстанції в частині обґрунтування відмови в позові, зазначив, що позивачем надано докази на підтвердження прийняття ним спадщини після смерті батька. При цьому районний суд не перевірив законність успадкування ОСОБА_10 частини спірної квартири після померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_11, не надав оцінки доводам позивача про те, що оспорений договір купівлі-продажу квартири було укладено на підставі підроблених правовстановлюючих документів на спірну квартиру.

Разом з тим, розглядаючи справу, суд першої інстанції у порушення вимог ч. 4 ст. 10 ЦПК України не сприяв всебічному і повному з'ясуванню обставин справи та здійсненню сторонами їхніх прав, не роз'яснив позивачу права на пред'явлення вимог про визнання недійсними: свідоцтва про смерть ОСОБА_11, на підставі якого було видане оспорюване свідоцтво про право на спадщину; правовстановлюючих документів на спірну квартиру, на підставі яких укладено оспорюваний договір купівлі-продажу квартири; довіреності ОСОБА_10 на вчинення правочинів щодо розпорядження квартирою. А також суд не попередив позивача про наслідки не вчинення вказаних процесуальних дій.

Проте повністю погодитись із такими висновками судів не можна, оскільки суди дійшли їх з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Згідно зі ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема, такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати.

Зазначеним вимогам судові рішення не відповідають.

Судами попередніх інстанцій установлено, що квартира АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право власності на житло від 16 серпня 2002 року належала ОСОБА_11, ОСОБА_12 та ОСОБА_10

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_12 Її чоловік - ОСОБА_11, відмовився від прийняття спадщини на користь сина - ОСОБА_10, а останній прийняв спадщину. ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ОСОБА_11 що підтверджується копією актового запису про смерть від 18 листопада 2013 року № 1834.

26 грудня 2013 року ОСОБА_10 видано свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/3 частину квартири АДРЕСА_1, після смерті ОСОБА_11, померлого ІНФОРМАЦІЯ_3.

На підставі договору купівлі-продажу від 13 січня 2014 року ОСОБА_4, який діяв на підставі довіреності від імені ОСОБА_10, здійснив відчуження вищевказаної квартири ОСОБА_5, яка в свою чергу 4 березня 2014 року продала її ОСОБА_6 та ОСОБА_7

ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_10 помер.

За положеннями ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може грунтуватися на припущеннях.

Проте суди, ухвалюючи рішення про відмову в позові, у порушення вимог ст. ст. 212 - 214, 303, 316 ЦПК України не звернули уваги на те, що згідно з актовим записом про смерть від 18 листопада 2013 року № 1834 ОСОБА_11 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 198 т. 2), а відповідно до повторного свідоцтва про смерть від 22 листопада 2012 року ОСОБА_11 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 103 т. 1), не врахували наявність в матеріалах спадкової справи ОСОБА_12 ідентифікаційного номеру ОСОБА_11 - НОМЕР_1, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3, не встановили чи існував ОСОБА_11, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3.

У зв'язку з чим апеляційний суд дійшов передчасного висновку про те, що позивачу необхідно було подати окремий позов про визнання недійсними свідоцтва про смерть ОСОБА_11, на підставі якого було видане оспорюване свідоцтво про право на спадщину, довіреності ОСОБА_10 на вчинення правочинів щодо розпорядження квартирою, оскільки такі свідоцтва не оспорюються, а самі правочини є нікчемними.

Згідно зі ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України).

Отже, в розумінні ст. ст. 1218, 1220 ЦК України на момент відкриття спадщини після померлого ОСОБА_10 до складу спадщини входило й право власності на квартиру АДРЕСА_1 з 1/3 її частини, яку він отримав у спадок після померлої матері - ОСОБА_12, оскільки позивач оспорює отримання ОСОБА_10 1/3 частини квартири в порядку спадкування після померлого батька - ОСОБА_11

Судом також установлено, що ОСОБА_3 прийняв спадщину після померлого батька, ОСОБА_10, шляхом подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини.

Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

При цьому відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (ч. 3 ст. 1296 ЦК України).

Статтею 396 ЦК України встановлено, що особа, яка має речове право на чуже майно, має право на захист цього права, у тому числі і від власника майна, відповідно до положень глави 29 цього Кодексу.

Згідно із ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

За положеннями чч. 1, 2 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до п. 11 ч. 1 ст. 346 ЦК України право власності припиняється у разі припинення юридичної особи чи смерті власника.

Проте суди не врахували, що право власності ОСОБА_11 на 1/3 частину спірної квартири припинилося внаслідок його смерті - ІНФОРМАЦІЯ_3, і отримати спадщину після його смерті ОСОБА_10 не міг до 27 квітня 2014 року, при цьому сам помер - ІНФОРМАЦІЯ_1, тобто до спливу шестимісячного строку на прийняття спадщини.

Також суди залишили поза увагою те, що після померлого ОСОБА_10 1/3 частину квартири, яка належала йому на праві власності та 1/3 частину квартири, яку він успадкував після смерті матері, ОСОБА_12, успадковує ОСОБА_3, який звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини.

За положеннями чч. 1, 3 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені чч. 1 - 3, 5 та 6 ст. 203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Тобто відповідно до норми ст. 215 ЦК України вимога про визнання оспорюваного правочину недійсним може бути заявлена як однією зі сторін правочину, так і іншою заінтересованою особою, права та законні інтереси якої порушено вчиненням правочину.

Отже, позивач, як спадкоємець і власник речового права має право на оспорення договору.

Проте у порушення вимог ст. ст. 212 - 214, 303, 316 ЦПК України суди на зазначені положення закону та обставини справи уваги не звернули, не з'ясували належним чином фактичних обставин справи щодо заявлених вимог, не визначилися з характером спірних правовідносин, доводів сторін належним чином не перевірили, не надали їм належної правової оцінки та дійшли передчасного висновкупро відмову в задоволенні позову.

За таких обставин, коли фактичні обставини для правильного вирішення справи не встановлені, судові рішення не можуть вважатись законними і обґрунтованими та в силу ст. 338 ЦПК України підлягають скасуванню з передачею справи на новий розгляд до суду першої інстанції, під час розгляду якої суду належить урахувати викладене, дати відповідну правову оцінку доводам і запереченням сторін та ухвалити судове рішення відповідно до установлених обставин і вимог закону.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 1 лютого 2016 року та рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 20 квітня 2016 року скасувати, справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Д.Д. Луспеник

Судді: Б.І. Гулько

В.І.Журавель

О.В.Закропивний

С.Ф.Хопта