Справа № 357/9753/15-ц Головуючий у І інстанції Ярмола О. Я.
Провадження № 22-ц/780/346/16 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 26 19.01.2016
РІШЕННЯ

Іменем України

19 січня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі:

головуючого Гуля В.В.,

суддів: Касьяненко Л.І., Іванової І.В.,

та секретаря Яруна Я.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 05 листопада 2015 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИЛА:

У липні 2015 року ПАТ «Альфа-Банк» звернулося до суду із вказаним позовом, обґрунтовуючи його тим, що 23.10.2007року між АКБ «ТАС «Комерцбанк» та ОСОБА_2 був укладений кредитний договір № 2608/1007/88-031, відповідно до умов якого відповідачка отримала кредит в розмірі 26 000 доларів США.

У подальшому, 15.06.2012 року, внаслідок укладеного договору цесії, ПАТ «Альфа-Банк» набув права вимоги за вищевказаним кредитним договором.

Вказує, що станом на 09.04.2015 року за ОСОБА_2 рахується заборгованість за кредитним договором на загальну суму 10 958,14 доларів США, що за курсом НБУ, станом на 09.04.2015року становить 257 629,54 грн., яку він просить стягнути в судовому порядку, а також судові витрати в розмірі 2576 грн. 30 коп.

Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 05 листопада 2015 року позов задоволено, стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Альфа-Банк» заборгованість за кредитним договором у розмірі 257 629, 54 грн. та судові витрати.

Не погоджуючись із цим рішенням, ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій просила його скасувати та ухвалити нове про відмову у задоволенні позову, посилаючись на порушення судом норм процесуального та матеріального права.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення сторін, що зявилися, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає необхідним її задовольнити частково з наступних підстав.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки ОСОБА_2 порушила умови договору та належних виплат за кредитним договором не здійснює, внаслідок чого за нею утворилася заборгованість, то у такому випадку позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Такий висновок суду першої інстанції відповідає обставинам справи та вимогам закону.

Як вбачається з матеріалів справи, 23.10.2007року між АКБ « ТАС «Комерцбанк» та ОСОБА_2 був укладений кредитний договір № 2608/1007/88-031 відповідно до умов якого відповідач отримала кредит в розмірі 26000доларів США на строк з 23.10.2007 по 22.0.2017року. Позичальниця зобовязалась сплатити проценти за користування кредитом та виконувати свої зобовязання у повному обсязі, у строки передбачені договором (а. с. 5-7).

09.06.2009 р. ВАТ «Сведбанк», який виступає правонаступником АКБ «ТАС Комерцбанк», уклав договір з відповідачем про внесення змін та доповнень № 1 до кредитного договору № 2608/1007/88-031 від 23.10.2007року. Відповідно до п.1 цього договору, погоджено, що розмір строкової заборгованості за кредитом складає 21 876,77 дол. США.

Встановлено, що 25.05.2012 року між ПАТ «Сведбанк» та ПАТ «Дельта Банк» було укладено договір купівлі-продажу права вимоги за кредитним договором № 2608/1007/88-031 від 23.10.2007року (а. с. 18).

У подальшому, 15.06.2012 року між ПАТ «Дельта Банк» та ПАТ «Альфа Банк» було укладено договір купівлі-продажу прав вимоги, відповідно до якого відбулося відступлення права вимоги за кредитним договором № 2608/1007/88-031 укладеного 23.10.2007року між АКБ «ТАС-Комерцбанк» та ОСОБА_2 (а. с. 19-25).

Однак, відповідачка належним чином своїх обовязків по сплаті кредитних коштів не виконує, у зв'язку з чим за нею станом на 09.04.2015 року рахується заборгованість в розмірі 10617, 68 дол. США, що за курсом НБУ станом на 09.04.2015року становить - 249625,21грн.,за відсотками -257,14дол.США, що за офіційним курсом НБУ на дату розрахунку складає 6045,45 грн.,розмір неустойки становить пеня-83,32дол.США, що за офіційним курсом НБУ на дату розрахунку складає 1958,88грн. (а. с. 32). З матеріалів справи також вбачається, що ПАТ «Альфа-Банк» просив суд стягнути суму заборгованість у гривнях (а. с. 3, зворот).

Відповідно до ст.509 ЦПК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

За ст.526 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання.

Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

Таким чином, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, вірно встановивши дійсні обставини справи, що склалися, та норми права, які підлягають застосуванню, дійшов до правильного висновку про задоволення позову, оскільки відповідачка ОСОБА_2 належним чином своїх зобовязань за кредитним договором не виконує, добровільно кошти не повертає та не сплачує відсотків за користування ними, то у цьому разі позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Доводи апелянта про те, що розрахунок заборгованості, який надав позивач, не відповідає дійсності, колегія суддів вважає безпідставними та формальними, оскільки ОСОБА_2, у свою чергу, не надала належних і допустимих доказів на підтвердження своїх заперечень, як того вимагає ст. 60 ЦПК України, та не спростувала доводів, викладених ПАТ «Альфа-Банк».

Крім того, посилання ОСОБА_2 на те, що зазначений кредитний договір є неукладеним, судді також вважають безпідставними, оскільки цей правочин на даний момент є чинним, ніким не оспорювався та визнаний недійсним не був.

Інших доводів, які б спростовували законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції апеляційна скарга не містить.

Однак, колегія суддів зазначає, що місцевий суд, ухвалюючи рішення, у його резолютивній частині належним чином не зазначив складові усієї суми заборгованості відповідно до вимог закону, через що оскаржуване рішення підлягає зміні із зазначенням детального розміру заборгованості з урахуванням усіх її складових.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 309 ЦПК України,

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 05 листопада 2015 року змінити, виклавши резолютивну частину рішення у такій редакції:

«Позов Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» заборгованість за кредитним договором № 2608/1007/88-031 від 23 жовтня 2007 року у загальному розмірі 257 629 (двісті тисяч пятдесят сім шістсот двадцять дев'ять) грн. 54 коп., з яких: 1) заборгованість за тілом кредиту 249 625, 21 грн.; 2) відсотки по кредиту 6045, 45 грн.; 3) пеня 1958, 88 грн.; та судові витрати у розмірі 2576, 30 грн.»

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржене у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: