Єдиний унікальний номер 227/2494/16-ц Номер провадження 22-ц/775/1645/2016
Головуючий в I інстанції Хоменко Д.Є.
суддя доповідач Новосядла В.М.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М УК Р А Ї Н И

25 серпня 2016 року м. Бахмут

Апеляційний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Новосядлої В.М.,

суддів: Агєєва О.В., Азевича В.Б.,

за участю секретаря Ротар Я.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» на ухвалу Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 12 липня 2016 року у цивільній справі за позовом публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В :

Ухвалою Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 12 липня 2016 року позовну заяву публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості повернуто позивачу для подачі до належного суду.

Не погодившись із вказаною ухвалою, позивачем подано апеляційну скаргу, в якій позивач просить скасувати ухвалу суду та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції з таких підстав:

- повертаючи позов, судом першої інстанції не враховано положення частини 9 статті 110 ЦПК України, а саме те, що отримана судом довідка не дає можливості встановити точне місце проживання (перебування) відповідача. А тому суд дійшов помилкового висновку, що справа не підсудна Добропільському міськрайонному суду, до якого вірно звернувся позивач з позовом як до відповідача за останнім відомим його місцем реєстрації, яким згідно копії паспорту в матеріалах справи є: АДРЕСА_1.

Під час розгляду справи в апеляційній інстанції представник позивача підтримав доводи апеляційної скарги і просив її задовольнити.

Під час розгляду справи в апеляційній інстанції відповідач не з'явився, повідомлений належним чином про час і місце розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, представника позивача, дослідивши матеріали цивільної справи, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Із матеріалів справи вбачається.

В червні 2016 року позивач публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» звернулось до Добропільського міськрайонного суду Донецької області з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, зазначивши в позові адресу відповідача: АДРЕСА_1, (а.с. 2-5).

Згідно довідки Виконавчого комітету Білозерської міської ради №02/02-501 від 05 липня 2016 року, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, за адресою місця проживання АДРЕСА_1, виписаний 20 серпня 2014 року в місто Мелітополь (а.с. 8).

Ухвалою Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 12 липня 2016 року позовну заяву повернуто позивачу для подачі до належного суду (а.с. 9).

Частиною 1 статті 109 ЦПК України визначено, що позови до фізичної особи пред'являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її перебування.

Статтею 3 Закону "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" та частиною 1 статті 29 ЦК України визначено, що місцем проживання особи є житло, в якому особа проживає постійно або тимчасово.

Таким чином, відомості надані Виконавчим комітетом Білозерської міської ради про те, що відповідач ОСОБА_1 виписаний з місця проживання в АДРЕСА_1 20 серпня 2014 року в місто Мелітополь не дають можливості визначити дійсне місце реєстрації відповідача (населений пункт, номер будинку тощо).

Разом з тим, з копії паспорта в матеріалах справи вбачається, що відповідач ОСОБА_1 20 серпня 2014 року знятий з реєстрації місця проживання: АДРЕСА_1 (а.с. 35-36).

Наявна в матеріалах справи копія паспорту відповідача не містить копії сторінки паспорту з відміткою про дійсну реєстрацію відповідача по справі.

Проте з Анкети-заяви про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг в Приватбанку від 25 листопада 2014 року (через три місяці після зняття відповідача з реєстрації), укладеної між позивачем та ОСОБА_1 вбачається, що відповідач зазначив свою адресу як: АДРЕСА_2. (а.с. 37).

Таким чином, підстав, передбачених чинним законодавством для звернення до Добропільського міськрайонного суду Донецької області з позовом до відповідача, який проживає в місті Мелітополь Запорізької області позивач не мав.

Згідно частини 3 статті 122 ЦПК України у разі якщо за результатами отриманої судом інформації буде встановлено, що справа не підсудна цьому суду, суд повертає позовну заяву на підставі пункту 4 частини третьої статті 121 цього Кодексу.

Виходячи із встановлених фактів, наданих сторонами доказів та вимог закону, суд першої інстанції правильно прийшов до висновку про те, що позивач помилково звернувся до Добропільського міськрайонного суду Донецької області з позовом до ОСОБА_1, місце проживання якого, самим відповідачем зазначено в укладеному ним кредитному договорі як: АДРЕСА_2.

Згідно пункту 1 частини 1 статті 312 ЦПК України розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд відхиляє скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

Керуючись статтями 312, 315 ЦПК України, апеляційний суд,

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» відхилити.

Ухвалу Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 12 липня 2016 року залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий: Судді: