Справа № 569/5705/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 лютого 2016 року м.Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області

в особі :судді Кучиної Н.Г.

з участю секретаря судового засідання Соломон О.М.

з участю позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

представників відповідача ОСОБА_3, ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне цивільну справу за позовом ОСОБА_5 до Комунального закладу «Рівненська обласна клінічна лікарня» про скасування наказу, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати незаконним та скасувати наказ відповідача № 44-ос від 12 березня 2015 року «Про звільнення з посади лікаря ультразвукової діагностики КЗ РОКЛ ОСОБА_5К.», поновити на роботі та стягнути з відповідача середній заробіток за час вимушеного прогулу у зв»язку з незаконним звільненням.

В обґрунтування заявлених позовних вимог покликається на обставини, викладені в позовній заяві.

В судовому засіданні позивач позов підтримав повністю та з аналогічних підстав. Крім того, пояснив, що в тексті спірного наказу відсутня суть вчиненого ним порушення трудової дисципліни та не зазначено, які саме документи слугували підставою для звільнення позивача за систематичне порушення трудової дисципліни.

Також пояснив, що наказом №26-ОД головного лікаря КЗ «Рівненська обласна клінічна лікарня» від 10 березня 2015 року створено комісію по перевірці порушення трудової дисципліни лікаря з ультразвукової діагностики відділення ультразвукової діагностики ОСОБА_5 з метою розслідування порушення трудової дисципліни відповідно до доповідної записки в.о. завідувача відділення ультразвукової діагностики ОСОБА_6 від 06 березня 2015 року та доповідної записки ОСОБА_7 від 10 березня 2015 року.

Такі доповідні записки були оголошені йому комісією у складі ОСОБА_8, ОСОБА_4, ОСОБА_9 і ОСОБА_10 11 березня 2015 року та запропоновано надати письмові пояснення до 15 год. 00 хв. 12 березня 2015 року.

Він надав свої письмові пояснення через приймальню головному лікарю обласної лікарні о 14 год. 30 хв. 12 березня 2015 року, про що свідчать відповідні відмітки на такому документі. У своїх поясненнях позивач заперечив наведені у доповідних записках факти порушення ним трудової дисципліни.

Проте, спірний наказ про звільнення був вручений йому в кабінеті у хірургічному відділенні обласної лікарні заступником головного лікаря з кадрів о 15 год. 06 хв. 12 березня 2015 року. Вважає, що належне розслідування порушення трудової дисципліни не велося.

Просить суд позов задоволити, визнати незаконним застосування до нього дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення згідно з наказом Комунального закладу "Рівненська обласна клінічна лікарня" Рівненської обласної ради від 12.03.2015 року №44-ос; скасувати наказ Комунального закладу "Рівненська обласна клінічна лікарня" Рівненської обласної ради від 12.03.2015 року №44-ос "Про звільнення з посади лікаря ультразвукової діагностики відділення ультразвукової діагностики КЗ РОКЛ ОСОБА_5К."; поновити його на роботі на посаді лікаря ультразвукової діагностики відділення ультразвукової діагностики Комунального закладу "Рівненська обласна клінічна лікарня" Рівненської обласної ради та стягнути з Комунального закладу "Рівненська обласна клінічна лікарня" Рівненської обласної ради на його користь середній заробіток за час вимушеного прогулу у зв'язку з незаконним звільненням.

Представник відповідача ОСОБА_4 позов не визнала та пояснила, що порушення позивачем трудової дисципліни полягало в тому, що він без попередження та без будь-яких причин 06.03.2015 р. не приступив до роботи і не надавав меддопомоги хворим та населенню області, що є найгрубішим порушенням, адже основне в роботі лікаря - це надання медичної допомоги хворим відповідно до п. 2.1 і 2.3 посадової інструкції лікаря відділення УЗД та п. 2.8 Положення по відділенню УЗД та п. 2.40, 2.41 Колективного договору. Всі вказані пункти були грубо порушені позивачем. ОСОБА_5 06.03.2015 р. приступив до роботи лише 0950, без повідомлення причин своєї відсутності. Всі хворі, яких мав обстежувати позивач були обстежені із запізненням, так як він не тільки не повідомив керівництво про те, що не приступає до роботи, але і в.о.зав.відділення ОСОБА_6 заважав обстежувати хворих, коли увірвався до неї в кабінет, де в той час обстежувалась важка хвора, а позивач увірвався в кабінет разом із особою чоловічої статі - який не представився, і вони разом почали фотографувати і записувати всіх, хто в кабінеті та висувати різні необґрунтовані звинувачення. Також пояснила, що наказом від 18.02.2015 року № 19-од « Про притягнення до дисциплінарної відповідальності» ОСОБА_5 оголошено догану у зв»язку з відмовою 09.02.2015 року виїхати на ургентний виклик. Відтак, вважає, що оскільки ОСОБА_5 мав дисциплінарне стягнення та повторно вчинив 06.03.2015 року порушення трудової дисципліни, після проведення відповідної перевірки, відібрання пояснень від ОСОБА_1 було винесено наказ № 44-ос « Про звільнення з посади лікаря ультразвукової діагностики відділення ультразвукової діагностики КЗ РОКЛ ОСОБА_5К.» Просить в задоволенні позову відмовити.

Свідок ОСОБА_11 суду пояснила, що 06 березня 2015 року з 08 год. 00 хв. лікар ОСОБА_5 не приймав хворих, він десь ходив, хворі були невдоволені, тому вона зателефонувала до старшої медичної сестри, остання сказала оглядати хворих тим, хто є на місці. Пізніше прийшов ОСОБА_5 вирвав з її рук історії хвороби, оскільки він її і раніше ображав, на той час вона була вагітна, такі дії її образили і вона пішла написала скаргу на лікаря ОСОБА_5

Свідок ОСОБА_7 пояснила, що працює старшою медичною сестрою відділення УЗД РОКЛ В її посадові обов»язки входить контроль за роботою молодшого медичного персоналу. Оскільки були певні нарікання на роботу медичної сестри ОСОБА_12 нею було прийнято рішення про ротацію сестер медичних. Замість ОСОБА_12, яка працювала з лікарем ОСОБА_5 була направлена на роботу медична сестра ОСОБА_13 06 березня 2015 року, коли ОСОБА_5 приступив до виконання своїх трудових обов»язків о 09 год. 50 хв., то не погодився працювати з сестрою ОСОБА_13, не допустив останню до прийому та попросив у неї наказ про ротацію. ОСОБА_8 пояснила, що згідно своїх посадових обов»язків має право здійснювати ротацію медичних сестер і будь-якого письмового наказу для цього не потрібно, оскільки це усне розпорядження. Вказівку щодо ротації медсестер вона дала медичним сестрам, а не лікарю.

Свідок ОСОБА_13 пояснила, що 06 березня 2015 року у них у відділенні ультразвукової діагностики відбулась ротація сестер медичних. ЇЇ направили до лікаря ОСОБА_5 До нього вона попала в другій половині дня, вона прийшла до нього в кабінет № 1, однак лікар ОСОБА_5 не допустив її до роботи, вона просто сиділа в кабінеті, він нічого не давав їй писати, при цьому їй пояснив, що йому не було надано письмової документації про ротацію кадрів, а тому не хоче, щоб вона з ним працювала. Якщо потрібно було щось писати, то писав сам або кликав до себе ОСОБА_12 Пояснила, що старша медична сестра дає розпорядження усно про ротацію. ОСОБА_8 у зв»язку з тим, що її не було допущено до роботи написала заяву на ім»я старшої медичної сестри ОСОБА_7, в якій зазначила, що її розпорядження щодо ротації на прийом до лікаря ОСОБА_5 не може виконати.

Свідок ОСОБА_6 пояснила, що станом на 06.03. 2015 року вона була виконуючою обов»язки заввіділення ультразвукової діагностики. ОСОБА_5 06.03.2015 р. приступив до роботи лише о 0950, без повідомлення причин своєї відсутності. Всі хворі, яких мав обстежувати позивач були обстежені із запізненням, так як він не тільки не повідомив її про те, що не приступає до роботи, але і їй заважав обстежувати хворих, коли увірвався до неї в кабінет, де в той час обстежувалась важка хвора, і разом із особою чоловічої статі - який не представився, вони почали фотографувати і записувати всіх, хто в кабінеті та висувати різні необгрунтовані звинувачення. 06 березня 2015 року вона не знала чи на роботі ОСОБА_5, оскільки до цього він перебував на лікарняному, лікарняний він їй не представив. У зв»язку з тим, що ОСОБА_5 не вів прийом хворих до 09.50 хв., нею була написана доповідна записка на ім»я головного лікаря та викладено вищевказані факти.

Свідок ОСОБА_12 показала, що близько пяти років працює медичною сестрою з лікарем ОСОБА_5 В середині січня 2015 року на лікаря ОСОБА_5 почали чинити тиск у відділенні. В кінці лютого 2015 року почався тиск на неї, з вимогою, щоб вона писала наклепи на ОСОБА_5 На 06 березня 2015 року, коли вони вийшли з лікарняного, то вони не могли попасти в кабінет № 1. Прийшла санітарка та відкрила двері, зайшовши в кабінет лікар з»ясував, що апарат не працює. ОСОБА_8 пішли разом з ОСОБА_5 до кабінету в.о. заввіділення ОСОБА_6, щоб віддати лікарняні, після чого вона пішла на робоче місце, а ОСОБА_5 в адміністративний корпус

Суд, заслухавши пояснення учасників процесу, допитавши свідків, зясувавши обставини та дослідивши представлені у справі докази, вважає, що позов не підлягає до задоволення з таких підстав.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом за систематичне невиконання працівником без поважних причин обов'язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку, якщо до працівника раніше застосовувалися заходи дисциплінарного чи громадського стягнення.

При вирішенні спорів осіб, звільнених згідно з п. 3 ст. 40 КЗпП України за систематичне невиконання працівником без поважних причин обов'язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку, виходячи зі змісту цієї норми необхідно враховувати, що роботодавець вправі розірвати трудовий договір з цієї підстави лише при умові, що до працівника раніше застосовувалось дисциплінарне стягнення і на момент повторного невиконання ним без поважних причин трудових обов'язків воно не знято і не погашено.

При цьому під час розгляду справи роботодавець зобов'язаний довести правильність застосування ним всіх попередніх дисциплінарних стягнень та факт вчинення працівником нового порушення трудових обов'язків, якими він обґрунтовував наказ про звільнення.

Судом встановлено, що наказом № 44-ОС головного лікаря комунального закладу «Рівненська обласна клінічна лікарня» Рівненської обласної ради від 12 березня 2015 року ОСОБА_5 звільнено з посади лікаря ультразвукової діагностики відділення ультразвукової діагностики на підставі п. З ст. 40 КЗпП України.( а.с.3)

Постановою Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 1992 року № 9 «Про практику розгляду судами трудових спорів» визначено, що при розгляді справ про накладення дисциплінарних стягнень за порушення трудової дисципліни судам необхідно зясовувати, в чому конкретно проявилося порушення, чи додержані власником або уповноваженим ним органом передбачені ст.147-1-149 КЗпП України правила і порядок застосування дисциплінарного стягнення, зокрема, чи не закінчився встановлений для цього строк, чи враховані обставини, за яких вчинено проступок тощо.

Згідно з п. 23 вищевказаної Постанови ПВСУ за передбаченими п. З ст. 40 КЗпП України підставами працівник може бути звільнений лише за проступок на роботі, вчинений після застосування до нього дисциплінарного або громадського стягнення за невиконання без поважних причин обов'язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку.

З наказу головного лікаря Комунального закладу "Рівненська обласна клінічна лікарня" Рівненської обласної ради від 18 лютого 2015 року №19-ОД вбачається, що лікарю ОСОБА_5 оголошено догану у зв'язку з відмовою 09 лютого 2015 року виїхати на ургентний виклик. Такий наказ не скасований і зберігає свою чинність.( а.с.33, 66-70)

За таких підстав, в судовому засіданні на підставі належних та допустимих доказів встановлено, що звільнення ОСОБА_5 06.03.2015 року мало місце після застосування до нього дисциплінарного стягнення у вигляді догани згідно наказу № 19-ОД від 18.05.2015 року

Як слідує з наказу №26-ОД головного лікаря КЗ «Рівненська обласна клінічна лікарня» від 10 березня 2015 року створено комісію по перевірці порушення трудової дисципліни лікаря з ультразвукової діагностики відділення ультразвукової діагностики ОСОБА_5 з метою розслідування порушення трудової дисципліни відповідно до доповідної записки в.о. завідувача відділення ультразвукової діагностики ОСОБА_6 від 06 березня 2015 року та доповідної записки ОСОБА_7 від 10 березня 2015 року.( а.с. 41- 42)

Позивач в судовому засіданні визнав ту обставину, що доповідні записки були оголошені йому комісією у складі ОСОБА_8, ОСОБА_4, ОСОБА_9 і ОСОБА_10 11 березня 2015 року та запропоновано надати письмові пояснення до 15 год. 00 хв. 12 березня 2015 року.

Як вбачається з оголошених в судовому засіданні пояснень ОСОБА_5 останній надав свої письмові пояснення через приймальню головному лікарю обласної лікарні о 14 год. 30 хв. 12 березня 2015 року, про що свідчать відповідні відмітки на такому документі. У своїх поясненнях позивач не написав пояснення чому не надавав медичної допомоги хворим з 800 до 950, чому покинув робоче місце і пішов за межі підрозділу не повідомивши керівника підрозділу, чому, приступивши до виконання своїх обов'язків не допустив на робоче місце сестру медичну ОСОБА_13, чому виривав у сестри медичної ОСОБА_11 історії хвороби хворих, які уже були обстежені в час його відсутності іншими лікарями, зазначив, що не погоджується з ротацією медичних сестер а також , що апарат, на якому він працює був у несправному стані ( а.с. 90)

Твердження позивача, про те, що він не міг приступити до роботи, так як в його кабінеті був несправний апарат, суд не приймає до уваги, оскільки, як встановлено судом і підтверджено самим позивачем, останній приступив до виконання своїх обов»язків о 09 год. 50 хв. та почав проводити прийом хворих. Тобто, позивач мав змогу розпочати роботу згідно графіку роботи, оскільки він почав працювати в іншому кабінеті, як і передбачено посадовою інструкцією лікаря УЗД ОСОБА_5, а саме п. 1. 5, де зазначено, що робоче місце лікаря УЗД відділення УЗД - є кабінет проведення УЗД, а не кабінет № 1 відділення УЗД як стверджує позивач.( а.с. 20 -23)

Як вбачається з наказу № 44-ос від 12.03.2015 року в тексті оспорюваного наказу міститься нормативне посилання, тобто роботодавець зазначив назву, статтю, її частину, пункт нормативно правового акта, а саме п.3 ст.40 КЗпП України, на підставі якої працівника було звільнено з роботи.

Як зазначено вище, підставою для притягнення ОСОБА_5 до дисциплінарної відповідальності були доповідна записка в.о. завідувача відділення ультразвукової діагностики ОСОБА_6 від 06 березня 2015 року та доповідна записка ОСОБА_7 від 10 березня 2015 року

З дослідженої в судовому засіданні доповідної записки в. о. завідуючої відділення ультразвукової діагностики ОСОБА_6 від 06 березня 2015 року, вбачається, що 06 березня 2015 року о 8 год. 45 хв. лікар ОСОБА_5 із сторонньою особою (який не представився) зайшли до кабінету прийому пацієнтів та почали вимагати від неї та старшої сестри медичної ОСОБА_7 пояснень щодо ведення документації, справності апаратури, заміни замків у відділенні і т.д. З доповідної також слідує, що ОСОБА_5 до роботи приступив о 09. год. 50 хв. а також, що остання на ім»я головного лікаря подає звернення ОСОБА_11 та ОСОБА_14 ( а.с.28)

За таких підстав, судом встановлено, що вказана доповідна записка була написана в.о. зав відділення УЗД у зв»язку з невиконанням ОСОБА_5 своїх посадових обов»язків у період часу з 08 год.00 хв до 09 год. 50 хв. 06.03.2015 року.

З доповідної записки старшої сестри медичної відділення ультразвукової діагностики ОСОБА_7 від 10 березня 2015 року вбачається, що нею за погодженням із зав. відділенням ОСОБА_9 було прийняте рішення щодо ротації сестер медичних на лікарському прийомі: ОСОБА_11 - лікар ОСОБА_15, ОСОБА_13 - лікар ОСОБА_5, ОСОБА_16 - лікарі ОСОБА_17, ОСОБА_18 Сестра медична ОСОБА_12 відмовилась виконати вказівку, хоча саме в її роботі були виявлені недоліки, і саме це стало причиною ротації сестер медичних. Сестру медичну ОСОБА_13 лікар ОСОБА_5 не допустив на її робоче місце.( а.с. 31)

Доводи позивача в тій частині, що старша медична сестра ОСОБА_7 не вправі давати йому вказівки, щодо ротації медсестер, оскільки він їй не підпорядковується згідно п.1.2 посадової інструкції лікаря УЗД судом не приймаються до уваги, оскільки як з доповідної записки, так і з показань, допитаної судом ОСОБА_7 слідує, що вказівку щодо ротації сестер медичних остання надала саме сестрам медичним, оскільки це входить у її безпосередні обов»язки, жодних вказівок лікарю ОСОБА_5 остання не надавала. Вказана вказівка не була виконана сестрою медичною ОСОБА_12

Показання свідка ОСОБА_7 щодо надання усної вказівки щодо ротації сестер медичних у відділенні УЗД підтвердили допитані судом свідки ОСОБА_13, ОСОБА_11, які також пояснили, що вказані вказівки надавались сестрам медичним, а не лікарю ОСОБА_5 і, що жодних письмових наказів при цьому не видавалось.

Як вбачається з заяви сестри медичної відділення ультразвукової діагностики ОСОБА_13, лікар ОСОБА_5 їй сказав, що йому не представили відповідної документації щодо заміни медсестри ОСОБА_12 на ОСОБА_13 і тому це все є незаконно. Також повідомив, що коли йому нададуть відповідну документацію щодо ротації у відділенні, тоді буде можливим виконання розпорядження старшої медсестри відділення УЗД.( а.с.32)

Згідно вимог ч.1 ст.147 КЗпП України дисциплінарне стягнення може бути накладено на працівника лише у випадку порушення ним трудової дисципліни.

Порушення трудової дисципліни визначається в п.24 Типових правил внутрішнього трудового розпорядку для робітників і службовців підприємств, установ, організацій як невиконання або неналежне виконання з вини працівника покладених на нього трудових обовязків.

Загальні обовязки працівників встановлені статтею 139 КЗпП України, згідно якої працівники зобовязані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержувати трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна власника, з яким укладено трудовий договір. Крім цього, перелік обовязків може розширюватися у місцевих правилах внутрішнього трудового розпорядку, статутах, положеннях про дисципліну, посадових інструкціях тощо.

Трудові обовязки позивача закріплені посадовою інструкцією лікаря ультразвукової діагностики відділення ультразвукової діагностики ОСОБА_5, затвердженої 29 липня 2013 року ( а.с. 20-25)

Як слідує з п. 2.1, 2.3 , п. 2. 8 посадової інструкції лікаря УЗД лікар УЗД відділення УЗД забезпечує кваліфіковане та своєчасне обстеження та лікування хворих, здійснює діагностичний прийом пацієнтів відповідно до графіку затвердженого заввіділенням УЗД та організовує їх реєстрацію. Дотримується в своїй роботі принципів етики та деонтології ( а.с. 20-21)

Відповідно до п. 2.8 Положення по відділенню УЗД основним завданням, що покладене на відділення УЗД є організація та проведення висококваліфікованої, невідкладної і консультативної допомоги населенню з участю лікарів УЗД( а.с. 24-25)

Згідно з п. 2.40, 2.41 Колективного договору схваленого протоколом № 26 від 14.12.2012 року обов»язки трудового колективу полягають у наданні якісної медичної допомоги населенню, виконання обов»язків покладених на працівників колективним договором та посадовими інструкціями.

Як слідує з досліджених вище доказів, в судовому засіданні встановлено, що лікар ОСОБА_5 06.03.2015 року у період часу з 08 год. до 09 год. 50 хв. не здійснював прийом пацієнтів, не забезпечував своєчасне обстеження та лікування хворих, не виконував покладені на нього обов»язки, чим порушив вищезазначені вимоги посадової інструкції, колективного договору та положення.

Дані обставини підтверджені в судовому засіданні належними та допустимими доказами, в тому числі і показаннями свідків.

Так, свідок в.о. завідувача відділення УЗД ОСОБА_6 підтвердила, що ОСОБА_5 06.03.2015 р. приступив до роботи лише 0950, без повідомлення причин своєї відсутності. Всі хворі, яких мав обстежувати позивач, були обстежені із запізненням, так як він не повідомив її про те, що не приступає до роботи.

Суд не приймає до уваги пояснення свідка ОСОБА_12. в тій частині, що вона разом із лікарем ОСОБА_5 о 08 годині приходила до в.о. заввідділення ОСОБА_6 повідомити, що вони приступили до роботи після виходу з лікарняного, оскільки в судовому засіданні, допитана судом свідок ОСОБА_6 заперечила даний факт та пояснила, що ОСОБА_5 увірвався до неї в кабінет з невідомою особою чоловічої статті о 08 год. 45 хв.

Відповідно до ч.1 ст.149 КЗпП України до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення.

Судом встановлено, що такі пояснення були відібрані у лікаря ОСОБА_5 ( а.с. 90) і враховані при винесенні наказу № 44-ос від 12.03.2015 року.

Доводи позивача та його представника про те, що спірний наказ про звільнення був вручений позивачу через 36 хвилин після реєстрації його письмових пояснень у секретаря головного лікаря, що вказує на неможливість розгляду, перевірки та оцінки пояснень ОСОБА_5 комісією по перевірці порушення трудової дисципліни, розгляду зібраних документів головним лікарем, прийняття відповідного рішення та його оформлення, а також його вручення позивачу не заслуговують на увагу, оскільки відповідно до ч.4 ст. 60 ЦПК України доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Таким чином, суд прийшов до висновку, що при вирішенні питання про звільнення ОСОБА_5 були виконані в повній мірі приписи 149 КЗпП України, згідно з якими при обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника.

За таких підстав , судом встановлено, що згідно до наказу № 44-ос від 12.03.2015 року ОСОБА_5 був звільнений 12 березня 2015 року із займаної посади за систематичне невиконання без поважних причин обов"язків покладених на нього трудовим договором та правил внутрішнього трудового розпорядку.

Суд вважає, що звільнення проведено відповідно до вимог чинного трудового законодавства.

При звільненні позивача з роботи роботодавцем було враховано, що відповідно до наказу № 19-од від 18.02.2015 року ОСОБА_5 було оголошено догану. Обставини щодо законності накладення дисциплінарного стягнення відповідно до даної догани в силу ст.61 ЦПК України не підлягають доказуванню, оскільки, рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 15.07.2015 року, яке залишено без змін ухвалою апеляційного суду Рівненської області від 30 вересня 2015 року, в задоволенні вимоги щодо скасування як незаконного наказу № 19- од від 18.02.2015 року відмовлено за її безпідставністю.( а.с. 66-68, 69-70)

Виходячи з аналізу змісту норми п. 3 ст. 40 КЗпП України під час оцінки законності застосування до ОСОБА_5 дисциплінарних стягнень, які стали підставою для звільнення за систематичне невиконання працівником без поважних причин обов'язків, покладених на неї трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку, суд враховує положення ст.ст. 147-149 КЗпП України, відповідно до яких роботодавець має право застосувати до працівника дисциплінарне стягнення в межах передбаченого строку й лише за винне невиконання або неналежне виконання працівником покладених на нього трудових обов'язків.

Перевіривши доводи сторін, надані докази, з'ясувавши фактичні обставини, з якими пов'язувалось звільнення ОСОБА_5, суд вважає, що відповідачем доведено винність позивача в неналежному виконанні ним своїх посадових обов"язків, оскільки встановлені факти невиконання обов»язків встановлених посадовою інструкцією мають місце.

Суд вважає, що зазначений наказ про звільнення позивача виданий з дотриманням вимог ст. 148 КЗпП, оскільки з часу виявлення порушень 06.03.2012 року до застосування дисциплінарного стягнення 12.03.2015 року не пройшло більше місяця.

Порядок застосування дисциплінарного стягнення передбачений ст. 149 КЗпП при накладенні дисциплінарного стягнення наказом № 44-ос від 12 березня 2015 року дотриманий.

З даним наказом позивач ознайомлений 12.03.2015року /а.с. 3/.

Суд вважає, що при вирішенні питання про застосування до ОСОБА_5 дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення відповідачем на виконання ч. 3 ст. 149 КЗпП враховані ступінь тяжкості вчинених позивачем порушень, які носять постійний характер, які тягнуть за собою порушення прав паціентів та вказують на систематичне неналежне виконання позивачем своїх посадових обов"язків.

При цьому, суд приймає до уваги, що законодавець визначив можливість звільнення за п.3 ст. 40 КЗпП України у разі повторного невиконання працівником без поважних причин трудових обов»язків.

Таким чином, систематичне невиконання та неналежне виконання позивачем без поважних причин своїх обов'язків, покладених на нього трудовим договором, доведено у суді.

За встановлених обставинах, суд вважає, що оскільки відповідач правомірно видав оспорюваний наказ № 44-ос від 12.03.2015 року і правових підстав для визнання його незаконним немає, тому позовні вимоги ОСОБА_5 про поновлення на роботі не підлягають задоволенню.

Виходячи з наведеного, безпідставними є і вимоги про стягнення з КЗ РОКЛ на користь ОСОБА_5 середнього заробітку за час вимушеного прогулу за період з 12.03.2015 року по 01 лютого 2015 року.

На підставі викладеного, керуючись п.3 ст.40 КЗпП України, Постановою Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами трудових спорів» від 06.11.1992 року № 9, ст.ст.10,11,57-60,88, 212, 213-215,218,223, 294 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову ОСОБА_5 до Комунального закладу «Рівненська обласна клінічна лікарня» про скасування наказу, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Рівненського міського суду Н.Г. Кучина