ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2/753/728/16
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" січня 2016 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Сухомлінова С.М.

секретаря Палій Т.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа - Дарницький районний відділ Головного управління Державної міграційної служби України в м. Києві про позбавлення права власності на житлове приміщення та зняття з реєстраційного обліку,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулась до суду з позовом про визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням в квартирі АДРЕСА_1 та зняття його з реєстраційного обліку за цією адресою.

В процесі судового розгляду справи позивач надала суду заяву про зміну предмету позову в якій просила позбавити ОСОБА_3 права власності на квартиру АДРЕСА_1 та зняття його з реєстраційного обліку за цією адресою. Посилалась на те, що сторонами в період зареєстрованого шлюбу була придбана спірна квартира та оформлено право власності на позивача. Зазначала, що в березні 2006 року шлюб між сторонами був розірваний і з того часу відповідач покинув місце своєї реєстрації та проживання. Стверджувала, що оскільки відповідач у визначений законом строк не звернувся до суду з позовом про поділ спільного сумісного майна подружжя та не з'являвся за місцем своєї реєстрації більше 10 років, то останній має бути позбавлений права власності на квартиру АДРЕСА_1.

В судове засідання позивач не з'явилась, але направила на адресу суду заяву в якій позовні вимоги підтримала та просила розгляд справи провести за її відсутності.

Відповідач та третя особа в судове засідання не з'явились та не направили на адресу суду своїх письмових пояснень.

На підставі ст. 224 ЦПК, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення у справі, визнавши причину неявки до суду відповідача не поважною.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає встановленими наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що сторони в період 17.02.1989р. по 02.03.2006р. перебували в зареєстрованому шлюбі (а.с.5,7),.

В грудні 1999р. позивач отримала Свідоцтво про право власності на квартиру АДРЕСА_1 (а.с.6), в якій зареєстрований відповідач (а.с.4).

Згідно актів (а.с.8-10,37) та письмових пояснень позивача, відповідач після розірвання шлюбу між сторонами залишив своє місце реєстрації та проживання і його місцеперебування позивачу не відоме.

Крім того, позивач в своїх письмових поясненнях стверджує, що відповідач у визначений законом строк не звертався до суду з позовом про поділ спільного сумісного майна нажитого за час шлюбу, що також підтверджується листом Дарницького районного суду м. Києва (а.с.41).

Згідно ст. 346 ЦПК України право власності припиняється у разі:

1) відчуження власником свого майна;

2) відмови власника від права власності;

3) припинення права власності на майно, яке за законом не може належати цій особі;

4) знищення майна;

5) викупу пам'яток культурної спадщини;

6) примусового відчуження земельних ділянок приватної власності, інших об'єктів нерухомого майна, що на них розміщені, з мотивів суспільної необхідності відповідно до закону;

8) звернення стягнення на майно за зобов'язаннями власника;

9) реквізиції;

10) конфіскації;

11) припинення юридичної особи чи смерті власника.

Положеннями ч.1 ст.11 ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

У відповідності до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Враховуючи те, що позивач не надав суду доказів, які б засвідчували існування у відповідача зареєстрованого у встановленому законом порядку права власності на спірну квартиру і те, що позивач не посилається на існування будь-якої з підстав визначених ст. 346 ЦПК України, то суд вважає позовні вимоги безпідставними, а тому не підлягаючими задоволенню.

Що стосується вимог про зняття відповідача з реєстраційного обліку, то вони є похідними від вимог про припинення права власності, а тому також не підлягають задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 10, 11, 27, 31, 57, 60, 209, 212-215,224 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

В задоволені позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа - Дарницький районний відділ Головного управління Державної міграційної служби України в м. Києві про позбавлення права власності на житлове приміщення та зняття з реєстраційного обліку - відмовити.

Рішення може бути оскаржене позивачем шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів до Апеляційного суду м. Києва через Дарницький районний суд м. Києва.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом десяти днів з дня отримання його копії. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення ухвали до Апеляційного суду м. Києва через Дарницький районний суд м. Києва.

СУДДЯ : С.М.Сухомлінов