Справа № 505/3879/15-ц
Провадження № 2/505/71/2016
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03.10.2016 року Котовський міськрайонний суд Одеської області

в складі: головуючого судді Нікітішина В.П.

при секретарі Шевчук С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Подільську Одеської області цивільну справу за первісним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розподіл спільного майна подружжя, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: ОСОБА_3 і ПАТ «Креді ОСОБА_4» та зустрічним позовом ОСОБА_2, в особі представника позивача адвоката ОСОБА_5, до ОСОБА_1, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: ОСОБА_3, ПАТ «Креді ОСОБА_4», про розподіл майна подружжя,

ВСТАНОВИВ:

Позивач за первісним позовом ОСОБА_1звернувся 03.09.2015 року в суд з позовом до відповідача, ОСОБА_2, про розподіл спільного майна подружжя. Вказував, що з 24.04.2010 року по 13.03.2015 року, за час шлюбу ними було придбано у спільну сумісну власність автомобіль марки RENAULT KOLEOS д/з ВН6501ЕО, 2012 року випуску, який зареєстрували на відповідачку з його правом користування. На даний час у них існує спір щодо поділу вказаного автомобіля.

З урахуванням кінцевих позовних вимог від 19.01.2016 року просив постановити рішення суду, яким визнати автомобіль RENAULT KOLEOS д/з ВН6501ЕО, 2012 року випуску, спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_1 і ОСОБА_2 та в порядку його розподілу визнати за ним, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на 1/2 частину цього автомобіля.

ОСОБА_2, в особі представника позивача адвоката ОСОБА_5, заперечуючи у первісному позові, надала до суду зустрічну позовну заяву від 07.04.2016 року, та у кінцевих позовних вимогах від 03.10.2016 року наполягала на визнанні, що до спільного сумісного майна та спільних зобовязань подружжя ОСОБА_2 та ОСОБА_1 належить: автомобіль RENАULT KОLЕОS д/з ВН6501ЕО, кредитні зобовязання за кредитним договором №1/1788260 від 31.10.2013 року між ОСОБА_2 та ПАТ «Креді ОСОБА_4»; поділити спільне сумісне майно та спільні зобовязання подружжя ОСОБА_2 та ОСОБА_1, залишивши у власність ОСОБА_2 автомобіль RENАULT KОLЕОS д/з ВН6501ЕО, та залишивши за ОСОБА_2 всі зобовязання визначені кредитним договором №1/1788260 від 31.10.2013 року між ОСОБА_2 та ПАТ «Креді ОСОБА_4»; присудити ОСОБА_1 замість його частки в автомобілі RENАULT KОLЕОS д/з ВН6501ЕО, грошову компенсацію в розмірі 27272,5 грн.

Підставою цьому зазначала те, що спірний автомобіль придбаний за кредитні кошти та перебуває у заставі ПАТ «Креді ОСОБА_4». Фактично ними як подружжям було внесено у рахунок придбання автомобіля лише 54545,00 грн., що складає 21,018% від вартості автомобіля. Відповідно грошова участь ОСОБА_1 у цьому автомобілі становить 27272,5 грн. з урахуванням рівності часток подружжя у цій сумі. Тому, оскільки кредитні зобовязання по погашенню кредиту за автомобіль покладено на неї, вважає за необхідне присудити їй в натурі цілий автомобіль з грошовою компенсацію відповідачу ОСОБА_1 за його частину у цьому автомобілі.

В ході розгляду справи у суді представник позивача адвокат ОСОБА_6 підтримав цей позов у повному обсязі та просив його задовольнити. Одночасно зустрічний позов визнавав частково в частині стосовно визнання спірного автомобіля спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_1. В інших вимогах зустрічного позову просив відмовити.

Представник позивача по зустрічному позові адвокат ОСОБА_5 на зустрічному позові наполягав у повному обсязі, а первісний позов визнав лише в частині вимоги про визнання спірного автомобіля спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_1. Тому просив задовольнити зустрічний позов повністю, а первісний частково.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_3 у судове засідання не зявилась, надавши письмові заперечення на позовні вимоги ОСОБА_1, у яких вказувала, що всього подружжям ОСОБА_1 було внесено спільних коштів у рахунок оплати вартості спірного автомобіля 54545,00 грн. У звязку з відсутністю коштів у сторін, нею були внесені її власні грошові кошти у розмірі 116422,50 грн. і надалі вона, як поручитель, у повному обсязі виконує взяті на себе зобовязання за договором поруки. Таким чином, твердження ОСОБА_1 щодо купівлі спірного автомобіля за власні сімейні кошти у період проживання у шлюбі з ОСОБА_2 є необґрунтованими. У звязку з вищенаведеним, просила відмовити у первісному позову у повному обсязі.

Представник ОСОБА_3 за довіреністю ОСОБА_7 у судовому засіданні проти задоволення первісного позову заперечувала у повному обсязі, проти задоволення зустрічного позову не заперечувала.

Представник ПАТ «Креді ОСОБА_4» у судові засідання не зявлявся, про причини неявки суду не повідомляв, заперечень до суду не надавав. Тому справу розглянуто у відсутність цього представника.

Вислухавши пояснення сторін, їх представників, свідків, та дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку про таке.

З матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_8 та ОСОБА_2 перебували у шлюбі, зареєстрованому 24 квітня 2010 року Відділом реєстрації актів цивільного стану по Котовському району Котовського міськрайонного управління юстиції Одеської області, актовий запис №16.

Рішенням Котовського міськрайонного суду від 16 квітнря 2015 року, яке набрало законної сили 28 квітня 2015 року, шлюб між сторонами було розірвано.

За час перебування у шлюбі, сторони придбали автомобіль марки «RENAULT KOLEOS д/з ВН6501ЕО, 2012 року випуску.

Так, згідно договору купівлі-продажу №2503/223, укладеного 25 жовтня 2013 року між ТОВ «Авто груп+» та ОСОБА_2, останньою було придбано автомобіль марки «RENAULT KOLEOS д/з ВН6501ЕО, 2012 року випуску, за ціною 260000,00 грн., з передплатою грошової суми у розмірі 52000,00 грн.

Для сплати решти суми вартості спірного автомобіля у розмірі 208000,00 грн., ОСОБА_2 було взято кредит.

Так, 31.10.2013 року ОСОБА_2 уклала з ПАТ «Креді ОСОБА_4» кредитний договір №1/1788260, відповідно до умов якого банк надав ОСОБА_2 кредит у розмірі 218004,80 грн. строком по 30.10.2020 року на купівлю транспортного засобу RENAULT KOLEOS.

У якості забезпечення зобовязань ОСОБА_2 за кредитним договором №1/1788260 від 31.10.2013 року, між ПАТ «Креді ОСОБА_4» та ОСОБА_3 було укладено договір поруки №Р1/1788263, відповідно до умов якого поручитель поручається перед банком відповідати за виконання зобовязань боржника.

У якості першого внеску за придбання автомобіля сторони сплатили 52000,00 грн. спільних сумісних коштів, ще 2545,00 грн. було сплачено ними у період шлюбу, що не заперечується сторонами та підтверджується копіями квитанцій наявними у матеріалах справи.

Інші грошові внески у якості погашення заборгованості по кредиту за автомобіль здійснювала поручителька ОСОБА_3, що підтверджується копіями квитанцій наданими нею до справи (а.с.146-167). Також вказані обставини підтвердили свідки ОСОБА_9 та

ОСОБА_10, які свідчили, що за дорученням ОСОБА_3 як колеги по роботі, неодноразово сплачували в банк надані нею кошти на погашення кредиту за автомобіль та другий примірник цих платіжних документів без відповідних підписів платника коштів повертали ОСОБА_3. В платіжних документах, що залишались у баку ставили підпис платника коштів у довільній формі. Також ОСОБА_10 свідчив, що йому відомо про те, що з банку телефонували до ОСОБА_10 і пропонували погашати борги по кредиту, оскільки у ОСОБА_2, як молодої сімї не було таких коштів. Тому ОСОБА_10 з власних коштів погашала і продовжує погашати цей кредит.

При цьому суд бере також до уваги, що при дослідженні цих платіжних документів та їх копій наданих банком на запит адвоката ОСОБА_6, ОСОБА_1 не зміг підтвердити чи довести наявність у них власного підпису чи підпису його колишньої дружини ОСОБА_2 у підтвердження його доводу про сплату погашення кредиту на придбання спірного автомобіля за кошти власної сімї

Свідок ОСОБА_11 будь-яких показів по сутті предмету спору не надала.

Положеннями ст. 60 СК України передбачено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

У відповідності до ст. 63 СК України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності.

Згідно з ч. 1 ст. 69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

Згідно з ст. 70 СК України передбачено, що в разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Відповідно до ч.1 ст. 71 СК України майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно частини третьої статті 61 СК України якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім'ї, то гроші, які були одержані за цим договором, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Частина четверта статті 65 СК України передбачає, що договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім'ї, створює обов'язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім'ї.

Відповідно до роз'яснень наданих у п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» до складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. При поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобов'язаннями, що виникли в інтересах сім'ї (ч. 4 ст. 65 СК).

Враховуючи, що спірний автомобіль був придбаний подружжям ОСОБА_2 за час перебування у зареєстрваному шлюбі, подружжям були сплачені спільні кошти на перший внесок за автомобіль, тому суд приходить до висновку про визнання спільним сумісним майном подружжя ОСОБА_2 та ОСОБА_1 автомобіля RENАULT KОLЕОS д/з ВН6501ЕО, 2012 року випуску.

Також примаючи до уваги те, що кредитні кошти за кредитним договором були взяті ОСОБА_2 в інтересах сім?ї на купівлю автомобіля, тому суд визнає їх спільним кредитним зобовязання за кредитним договором №1/1788260 від 31.10.2013 року між ОСОБА_2 та ПАТ «Креді ОСОБА_4».

В своїй постанові по справі 6-38цс15 від 03.06.2015 року Верховний суд України дійшов висновку, що належність майна до спільної сумісної власності подружжя визначається не тільки фактом придбання його під час шлюбу, але і спільністю участі подружжя коштами або працею в

набутті майна. Застосовуючи цю норму права (статтю 60 СК України) та визнаючи право спільної сумісної власності подружжя на майно, суд повинен установити не тільки факт набуття майна під час шлюбу, але й той факт, що джерелом його набуття є спільні сумісні кошти або спільна праця подружжя. Тобто критеріями, які дозволяють надати спірному набутому майну режим спільного майна є: 1) час набуття такого майна, 2) кошти, за які таке майно було набуте (джерело набуття), 3) мета придбання майна, яка дозволяє надати йому правовий режим спільної власності подружжя. Тільки в разі встановлення цих фактів і визначення критеріїв норма статті 60 СК України вважається правильно застосованою.

Як вже було зазначено вище, вартість автомобіля складає 260000,00 грн. (1%=2600).

Сторонами було сплачено спільних сумісних коштів за автомобіль у розмірі 54545,00 грн. (54545,00 : 2600 = 21%).

Оскільки інші грошові кошти у рахунок погашення кредитної заборгованості за автомобіль вносилися та досі вносяться поручителем ОСОБА_3, тому суд визначає частку кожного із сторін в цьому автомобілі у 27272,50 грн. або 10,5 %.

При таких обставинах, суд приходить до висновку про часткове задоволення первісного позову, та визнання за ОСОБА_1 права власності на 10,5% частин автомобіля RENAULT KOLEOS д/з ВН6501ЕО, 2012 року випуску.

Згідно ч.ч.2,4 ст. 71 СК України неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених Цивільним кодексом України.

Згідно ст.365 ЦК України право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: 1) частка є незначною і не може бути виділена в натурі; 2) річ є неподільною; 3) спільне володіння і користування майном є неможливим; 4) таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім'ї.

Враховуючи, що частка ОСОБА_1 у автомобілі є незначною та дорівнює 10,5%, автомобіль є неподільною річчю, спільне володіння та користування автомобілем є неможливим через розірвання подружніх стосунків та наявними спорами у сторін, те, що кредит був взятий на імя ОСОБА_2, а банком не надано згоди на поділ між подружжям залишку оплати за кредитом, тому суд, виходячи з принципів розумності та справедливості, вважає за необхідне виділити у власність ОСОБА_2 автомобіль RENАULT KОLЕОS д/з ВН6501ЕО, 2012 року випуску, залишивши за ОСОБА_2 всі зобовязання визначені кредитним договором №1/1788260 від 31.10.2013 року між ОСОБА_2 та ПАТ «Креді ОСОБА_4».

Також суд бере до уваги те, що ОСОБА_3 П зможе у майбутньому порушити питання про стягнення з ОСОБА_2 коштів, сплачених нею як поручителем у рахунок погашення заборгованості за кредитним договором за придбання автомобілю.

Враховуючи виділення автомобіля у власність ОСОБА_2, суд відповідно до ст. 71 СК України присуджує ОСОБА_1 замість його частки в автомобілі RENАULT KОLЕОS д/з ВН6501ЕО, 2012 року випуску, грошову компенсацію у розмірі 27272,5 грн.

Керуючись ст.ст. 10,60,88, 212-215,218 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Первісну позовну заяву ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати спільним сумісним майном подружжя ОСОБА_1 і ОСОБА_2 автомобіль RENFULT KОLЕОS д/з ВН6501ЕО, 2012 року випуску.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 право власності на 10,5% частин автомобіля RENAULT KOLEOS д/з ВН6501ЕО, 2012 року випуску.

В іншому відмовити.

Зустрічну позовну заяву ОСОБА_2 задовольнити повністю

Визнати спільним сумісним майном подружжя ОСОБА_2 та ОСОБА_1 автомобіль RENFULT KОLЕОS д/з ВН6501ЕО, 2012 року випуску, та визнати їх спільні кредитні зобовязання за кредитним договором №1/1788260 від 31.10.2013 року між ОСОБА_2 та ПАТ «Креді ОСОБА_4».

Поділити вказане спільне сумісне майно та спільні вказані кредитні зобовязання подружжя ОСОБА_2 та ОСОБА_1, виділивши у власність ОСОБА_2 автомобіль RENFULT KОLЕОS д/з ВН6501ЕО, 2012 року випуску, залишивши за ОСОБА_2 всі зобовязання визначені кредитним договором №1/1788260 від 31.10.2013 року між ОСОБА_2 та ПАТ «Креді ОСОБА_4».

Присудити ОСОБА_1 замість його частки в автомобілі RENFULT KОLЕОS д/з ВН6501ЕО, 2012 року випуску, грошову компенсацію в розмірі 27272,5 грн. (двадцять сім тисяч двісті сімдесят дві грн. 50 коп.)

Заходи забезпечення позову вжитті згідно ухвали суду від 17.09.2015 року шляхом накладення арешту автомобіля RENFULT KОLЕОS д/з ВН6501ЕО, 2012 року випуску - скасувати.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, передбаченому ст.223 ЦПК України.

Рішення суду може бути оскаржено до апеляційного суду Одеської області через суд який його ухвалив протягом 10 днів з дня його проголошення, а особами які не були присутніми у судовому засіданні протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Су д д я