Справа № 751/8829/15-ц Провадження № 22-ц/795/37/2016 Категорія цивільнаГоловуючий у I інстанції Овсієнко Ю. К. Доповідач - Страшний М. М.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 січня 2016 року м. Чернігів

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі:

головуючого - суддіОСОБА_1,
суддів:ОСОБА_2, ОСОБА_3,
при секретарі:ОСОБА_4
за участю:представника позивача ОСОБА_5, відповідача ОСОБА_6, третьої особи ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу ОСОБА_8 на рішення Новозаводського районного суду м. Чернігова від 30 жовтня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_8 до Центрального відділу державної виконавчої служби Чернігівського міського управління юстиції, Головного державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби Чернігівського міського управління юстиції ОСОБА_6 про зняття арешту з майна,

в с т а н о в и в:

Рішенням Новозаводського районного суду м. Чернігова від 30 жовтня 2015 року відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_8 до Центрального відділу державної виконавчої служби Чернігівського міського управління юстиції, Головного державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби Чернігівського міського управління юстиції ОСОБА_6 про зняття арешту з майна.

В апеляційній скарзі ОСОБА_8, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким його позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. ОСОБА_8 посилається на те, що після отримання розписки стягувача аліментів ОСОБА_7 державним виконавцем було видано розрахунок про відсутність у боржника заборгованості по аліментам і жодних дій по стягненню заборгованості державний виконавець вже не проводив. Державним виконавцем не була взята до уваги заява ОСОБА_7 про те, що під час написання розписки на неї чинився тиск, оскільки під час розгляду справи ним не було надано нового розрахунку заборгованості.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не надано доказів повного погашення ним існуючої заборгованості по аліментам, тому відсутні підстави для зняття арешту з його майна.

Апеляційний суд погоджується із таким висновком, оскільки судом першої інстанції обставини справи зясовані в обсягу, необхідному для правильного вирішення спору, відповідно до встановлених обставин, правильно визначено суть і характер правовідносин сторін та норми матеріального права, що їх регулюють.

Судом встановлено, що у Центральному відділі ДВС Чернігівського міського управління юстиції перебуває виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №2-1138/11 від 22.06.2011 року, виданого Новозаводським районним судом м. Чернігова, про стягнення з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_7 аліментів на утримання неповнолітнього ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Постановою головного державного виконавця Центрального ВДВС від 10 квітня 2012 року накладено арешт на все майно боржника ОСОБА_8 в межах суми стягнення 11 433 грн. (а.с.5).

Відповідно до частин 1, 2, 3 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з частинами 2, 3 ст. 212 ЦПК України жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності.

Позивачем ОСОБА_10 не надано ні суду першої, ні апеляційної інстанції доказів погашення ним існуючої у нього заборгованості по сплаті аліментів.

Згідно розрахунку державного виконавця, який був предметом дослідження в суді першої інстанції, заборгованість ОСОБА_8 по сплаті аліментів станом на 31 грудня 2014 року становила 43 433 грн. (а.с.49). Зазначений розрахунок не був оскаржений ОСОБА_8 та не спростований ним в належний спосіб.

Під час розгляду справи в апеляційній інстанції державним виконавцем було надано розрахунок заборгованості по аліментам, з якого вбачається, що станом на 31 грудня 2015 року сума заборгованості становить 55 433 грн., що свідчить про невиконання боржником покладеного на нього обовязку.

Враховуючи викладені обставини, а також матеріали справи, у їх сукупності, а також оцінюючи, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, апеляційний суд вважає законними та обгрунтованими висновки суду першої інстанції про відмову в задоволенні позовних вимог.

Таким чином, справа судом першої інстанції розглянута повно та обєктивно. Норми матеріального і процесуального права застосовано правильно, а тому апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-314, 315, 317, 319 ЦПК України, апеляційний суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_8 відхилити.

Рішення Новозаводського районного суду м. Чернігова від 30 жовтня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:Судді: