Справа № 489/3350/16-ц
Номер провадження 2/489/1963/16
РІШЕННЯ

Іменем України

(заочне)

17 жовтня 2016 року місто Миколаїв

Ленінський районний суд м. Миколаєва в складі:

головуючого судді Кокорєва В. В.,

при секретарі Недавній А. С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства ОСОБА_1 «Приватбанк» (далі-позивач або ОСОБА_1) до ОСОБА_2 (далі-відповідач) про звернення стягнення на предмет застави,

встановив

В липні 2016 року позивач звернувся до суду з позовною заявою, обґрунтовуючи вимоги тим, що між позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір, за умовами якого відповідач отримав від позивача кредитні кошти та зобов'язався повернути кредит щомісячними платежами зі сплатою відсотків. З метою забезпечення виконання зобов'язання між сторонами укладено договір застави транспортного засобу.

Оскільки зобов'язання належним чином не виконано, просив суд в рахунок погашення заборгованості вилучити у відповідача та передати в заклад позивачу транспортний засіб, комплект ключів, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу; звернути стягнення на предмет застави шляхом продажу позивачем вказаного автомобіля з укладанням від імені відповідача договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем, з наданням повноважень на отримання дублікату. Свідоцтво про реєстрацію т/з замість втраченого зі зняттям вказаного автомобіля з обліку в органах ДАЇ України по свідоцтву про реєстрацію т/з або його дублікату для його подальшої реалізації, а також наданням позивачу всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу та зняття вказаного автомобіля з обліку в органах ДАЇ України.

Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, проти заочного розгляду не заперечує.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив.

Ухвалою суду вирішено проводити заочний розгляд справи.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено такі обставини та відповідні правовідносини.

11.04.2007 між позивачем та відповідачем було укладено договір № NKH3AE0000246А за яким ОСОБА_1 надав відповідачу кредит в сумі 35648,62 дол. США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 10,08% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 10.03.2012.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем була надана суду копія кредитного договору, яка засвідчила факт укладення даного договору. Згода відповідача підтверджується його підписом.

На основі укладеного між позивачем та відповідачем договору суд робить висновок про виникнення зобов'язальних правовідносини між сторонами, відповідно до яких позивач зобов'язувався надати грошові кошти відповідачу в розмірі та на умовах, встановлених в договорі, а відповідач зобов'язувався повернути кредит та сплатити відсотки.

З метою забезпечення виконання зобов'язання за кредитним договором 11.04.2007 між позивачем та відповідачем було укладено договір застави транспортного засобу, предметом якого став автомобіль марки BMW 750, колір чорний, 1999 року випуску, легковий седан - В, об'єм двигуна 6379, д/н НОМЕР_1.

Відповідно до наданого позивачем розрахунку, станом на 22.06.2016, сума заборгованості відповідача складає - 91769, 40 дол. США. а саме: 21056,07 дол. США - заборгованість за кредитом; 22831,28 дол. США - заборгованість за процентами; 1171,18 дол. США - заборгованість по комісії; 46710,87 дол. США - пені.

Строк і умови повернення кредиту та сплати відсотків визначені п. 3 Кредитного договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.

В ч. 1 ст. 527 ЦК України зазначається, що боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту.

Згідно з ч. 1 ст. 530 цього кодексу, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

В ч. 1 ст. 610 ЦК України вказується, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до п. 23 Договору застави якщо заставодержатель у випадку порушення заставодавцем кредитного договору набуває права звернення стягнення на предмет застави, він може використати таке право у випадках: затримання сплати частини кредиту та/або відсотків щонайменше на один календарний місяць; перевищення сумою заборгованості суми кредиту більш як на 10%; несплати позичальником більше однієї виплати, яка перевищує 5% суми кредиту; або іншого істотного порушення умов кредитного договору.

Згідно з п. 24 Договору звернення стягнення на предмет застави за вибором заставодержателя здійснюється з дотриманням встановленого чинним законодавством порядку будь-яким із способів: шляхом передачі предмету застави у власність заставодержателю в рахунок виконання зобов'язань за кредитним договором; шляхом продажу заставодержателем предмету застави з укладення договору купівлі-продажу з третьою особою-покупцем на публічних торгах; шляхом безпосереднього продажу конкретному покупцю, в тому числі з правом укладання заставодержателем договору купівлі-продажу предмету застави від імені заставодавця. Пошук покупця на предмет застави проводиться заставодавцем так і заставодержателем; у випадку нотаріального посвідчення цього договору - на підставі виконавчого напису нотаріуса; іншим незабороненим чинним законодавством способом.

Відповідно до ст. ст. 19, 20 Закону України «Про заставу» за рахунок заставленого майна заставодержатель має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі, що визначається на момент фактичного задоволення, включаючи проценти, відшкодування збитків, завданих прострочкою виконання (а у випадках, передбачених законом чи договором, - неустойку), необхідні витрати на утримання заставленого майна, а також витрати на здійснення забезпеченої заставою вимоги, якщо інше не передбачено договором застави. Право звернення стягнення на предмет застави заставодержатель набуває в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов'язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором.

Відповідно до ч. 1 ч. 2 ст. 590 ЦК України звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом. Заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, коли зобов'язання не буде виконано у встановлений строк (термін), якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 25 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет застави в рішенні суду зазначаються спосіб реалізації предмета застави із застосуванням однієї із процедур, передбачених ст. 26 цього Закону, яка передбачає і продаж предмета застави шляхом укладення договору купівлі-продажу з іншою особою - покупцем.

Право звернення стягнення на предмет застави законом пов'язується саме з фактом невиконання забезпеченого заставою зобов'язання в момент настання терміну виконання.

Дослідивши докази долучені до матеріалів справи щодо їх належності і допустимості, оцінивши їх в сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Згідно зі ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по оплаті судового збору, що були понесені позивачем у справі і документально підтверджені.

На підставі ст. ст. 525, 526, 530, 549 ЦК України, керуючись ст. ст. 10, 60, 88, 212-214, 226 ЦПК України, суд

вирішив

Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства ОСОБА_1 «Приватбанк» до ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет застави - задовольнити.

Вилучити у ОСОБА_2, 15.11.1971 р. н., РНОКПП - НОМЕР_2, (останнє відоме місце реєстрації за адресою: вул. Чайковського, 40/1 в м. Миколаєві) транспортний засіб, який є предметом застави, а саме автомобіль марки BMW, моделі 750, 1999 року випуску, номер кузова НОМЕР_3 , р/н №ВЕ2927АН та комплект ключів, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу (технічний паспорт) автомобілю, що належить ОСОБА_2 та передати їх на зберігання Публічному акціонерному товариству ОСОБА_1 «Приватбанк» на період до його реалізації.

Звернути стягнення на предмет застави: автомобіль марки BMW, моделі 750, 1999 року випуску, тип ТЗ: легковий седан - В, номер кузова НОМЕР_3, р/н №ВЕ2927АН, що належить на праві власності ОСОБА_2 в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № NKH3AE0000246А від 11.04.2007 в сумі 91769 (дев'яносто одна тисяча сімсот шістдесят дев'ять) дол. США 40 центів, що еквівалентно 2284140 (два мільйони двісті вісімдесят чотири тисячі сто сорок) грн. 37 коп. на користь Публічного акціонерного товариства ОСОБА_1 «Приватбанк», шляхом продажу вказаного автомобіля Публічним акціонерним товариством ОСОБА_1 "Приватбанк" з укладанням від імені ОСОБА_2 договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем, з наданням повноважень на отримання дублікату, свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу замість втраченого, зі зняттям вказаного автомобіля з обліку в органах ДАІ України по свідоцтву про реєстрацію транспортного засобу або його дублікату для його подальшої реалізації, а також наданням Публічному акціонерному товариству ОСОБА_1 «Приватбанк» всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу та зняття вказаного автомобіля з обліку в органах ДАІ України.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства ОСОБА_1 «Приватбанк» судовий збір у розмірі 34262,11 грн. та 243 грн. оплати за публікацію в пресі.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене відповідачем шляхом подачі апеляційної скарги апеляційному суду Миколаївської області через Ленінський районний суд м. Миколаєва протягом десяти днів з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Рішення може бути оскаржено позивачем до апеляційного суду Миколаївської області шляхом подачі апеляційної скарги через Ленінський районний суд м. Миколаєва протягом десяти днів з дня його проголошення

Суддя В. В. Кокорєв