Справа №265/2378/16-ц
Провадження №2/265/1134/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 квітня 2016 року місто Маріуполь

Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого судді Мельник І. Г.,

при секретарі Цепа К.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Маріуполі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до відповідача ОСОБА_2 про розірвання шлюбу. В обґрунтування вимог посилається на те, що з 22.12.1976 року перебуває у зареєстрованому шлюбі із відповідачем. Неповнолітніх дітей у шлюбі не мають. Шлюбно-сімейні стосунки між ним та відповідачем фактично припинені з березня 2013 року, до чого призвела відмінність характерів, відсутність взаєморозуміння, різні погляди на сімейне життя та обовязки подружжя. Вважаючи, що шлюб розпався остаточно, просив його розірвати.

Позивач у судове засідання не прибув, надавши заяву про розгляд справи у його відсутність, якою позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Відповідач також у судове засідання не прибула, надавши заяву про визнання нею предявленого позову. Просила вирішувати справу у її відсутність.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

У відповідності до ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України, один із подружжя має право на звернення до суду з позовом про розірвання шлюбу.

Так, судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області від 22 грудня 1976 року, актовий запис № 4516.

Неповнолітніх дітей подружжя не має, про наявність спору майнового характеру станом на день вирішення справи не заявлено.

Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

На підставі викладеного суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу є неможливим, суперечить інтересам позивача, а тому він підлягає розірванню.

Визнання відповідачем предявленого позову не суперечить вимогам чинного законодавства та не порушує права, свободи чи законні інтереси інших осіб.

Крім того, у відповідності до положень ст.ст. 79, 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені та документально підтверджені витрати з оплати судового збору у сумі 551,20 гривень.

На підставі ст.ст. 110, 112 Сімейного кодексу України, керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 209, 212-215 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, та Луць (дошлюбне прізвище - Шугаєва) ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрований Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області від 22 грудня 1976 року, актовий запис № 4516 розірвати.

Після розірвання шлюбу ОСОБА_2 залишити прізвище «Луць».

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати з оплати судового збору у розмірі 551 (пятсот пятдесят одна) гривень 20 копійок.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається до Апеляційного суду Донецької області у місті Маріуполі через Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області.

Суддя _________________________