РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.01.2016 року м. Кременчук

Автозаводський районний суд м. Кременчука Полтавської області в складі:

Головуючого судді Андрієць Д.Д.

за участю секретаря Бєлєнького О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кременчуці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання договору купівлі-продажу частково недійсним в частині, що стосується покупця та визнання права власності, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 звернувся до Автозаводського районного суду м. Кременчука з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання договору купівлі-продажу частково недійсним в частині, що стосується покупця та визнання права власності.

Свої вимоги обґрунтував тим, що 24.11.2008 року між ним та ТОВ «Автомир-Кіровоград» було укладено договір первинного внеску № 2411/08 щодо внесення коштів за на автомобіль Ssang Yong Rodius, № куз. KPTNOB1FS8P054144, бежевого кольору. Відповідно до умов договору, він, як покупець, вніс в касу продавця 150 000 грн. згідно квитанції № 2/2411. Також зазначив, що він мав на меті передати автомобіль у користування свого племінника ОСОБА_2, тому між ними була досягнута домовленість, що залишок суми в розмірі 16 900,00 грн. оплатить останній. При подальшому оформленні договору купівлі-продажу автомобіля він присутній не був. Придбаний автомобіль він вважав своєю власністю. З моменту його придбання автомобілем користувався ОСОБА_2 В 2015 році позивач переїхав проживати до ОСОБА_2 і довідався про те, що відповідно до рішення суду автомобіль оформлений на ОСОБА_2 і є спільною власністю подружжя ОСОБА_2. Позивач вважає, що він має бути власником автомобіля, оскільки 9/10 частин його вартості сплатив саме він.

Посилаючись на вказані обставини, позивач просив суд визнати частково недійсним договір купівлі-продажу № 2611/08 транспортного засобу Ssang Yong Rodius, № куз. KPTNOB1FS8P054144, бежевого кольору, укладений 26.11.2008 року між ТОВ «Автомир-Кіровоград» та ОСОБА_2 в частині покупця, визнавши його покупцем 9/10 частин автомобіля, а ОСОБА_2 покупцем 1/10 частин автомобіля; визнати недійсним свідоцтва про реєстрацію права власності автомобіля Ssang Yong Rodius 2008 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 виданого на імя ОСОБА_2; визнати власником автомобіля Ssang Yong Rodius ОСОБА_4 на 9/10 його частин та ОСОБА_2 на 1/10 його частину.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_4 ОСОБА_5 позовні вимоги підтримав. Пояснив, що перед придбанням автомобіля між позивачем і ОСОБА_6 була досягнута домовленість про те, що власником автомобіля в свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу буде зазначений позивач, а ОСОБА_2 буде зазначений як особа, що має право керувати зазначеним транспортним засобом. ОСОБА_4 24.11.2008 року сплатив первинний внесок за автомобіль в сумі 150 000 грн. та підписав договір первинного внеску. 26.11.2008 року позивач не був присутній при укладенні договору купівлі-продажу між ТОВ «Автомир-Кіровоград» та ОСОБА_2 Представник позивача не заперечував той факт, що між позивачем та ОСОБА_2 було досягнуто домовленість про те, що у договорі купівлі-продажу автомобіля його власником буде зазначений ОСОБА_2, а при подальшій реєстрації автомобіля в органах ВРЕВ у свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу власником буде зазначений позивач.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги визнав. Пояснив, що 26.11.2008 року між ТОВ «Автомир-Кіровоград» та ним укладено договір купівлі-продажу автомобіля Ssang Yong Rodius. 24.11.2008 року позивач сплатив частину вартості вказаного автомобіля в сумі 150 000 грн., а кошти в сумі 16900 грн. були сплачені ним, як покупцем при оформленні договору 26.11.2008 року. В автосалоні 24.11.2008 року між ним та ОСОБА_4 була досягнута домовленість про те, що у договорі купівлі-продажу автомобіля він, ОСОБА_2, буде зазначений його покупцем, а коли він буде здійснювати державну реєстрацію автомобіля, то у свідоцтві власником автомобіля буде зазначено ОСОБА_4

Відповідач ОСОБА_3 в судовому засіданні проти задоволення позову заперечувала. Пояснила, що спірний автомобіль придбано за спільні кошти подружжя ОСОБА_3. Позивач не виділяв кошти на придбання автомобіля. Звертала увагу на те, що даний автомобіль був визнаний спільною власністю подружжя та був обєктом поділу їх майна згідно рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука від 28.12.2011 року.

Третя особа Регіональний сервісний центр МВС в Полтавській області в судове засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином.

Свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні пояснила, що її брат, ОСОБА_4 та її син ОСОБА_2 разом їздили в Кіровоград з метою придбання автомобіля за кошти ОСОБА_4 Кошти були сплачені, однак в цей день договір укладений не був, оскільки вони вибрали іншу, дорожчу модель ніж планували. Наступного разу ОСОБА_2 без ОСОБА_4 їздив оформляти договір і вона надала йому кошти, які необхідно було доплатити за автомобіль в сумі 17 000 грн.

Суд , вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши надані докази, приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч.3 ст. 10 ЦК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 203 ЦК України визначені загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину.

Відповідно до ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Судом встановлено, що 26.11.2008 року між ТОВ «Автомир-Кіровоград» та ОСОБА_2 укладено договір купівлі-продажу автомобіля Ssang Yong Rodius № куз. KPTNOB1FS8P054144, бежевого кольору. На момент придбання вказаного автомобіля ОСОБА_2 перебував у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_3

Оплата вартості автомобіля в сумі 166900 грн. була здійснена ОСОБА_2, що підтверджується оригіналом квитанції до прибуткового касового ордера від 26.11.2008 року (а.с. 114а).

Державна реєстрація вказаного транспортного засобу була здійснена 03.03.2009 року, власником автомобіля, відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу є ОСОБА_2 (а.с. 16).

Доводи позивача про те, що саме ним сплачено 9/10 частин вартості спірного автомобіля не заслуговують на увагу, оскільки були спростовані письмовими доказами, наданими суду відповідачем ОСОБА_3, зокрема оригіналом квитанції до прибуткового касового ордера від 26.11.2008 року (а.с. 114а), відповідно до якого, кошти за автомобіль Ssang Yong Rodius в сумі 166 900 грн. сплачені ТОВ «Автомир-Кіровоград» ОСОБА_2

Крім того, рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука від 28.12.2011 року у справі № 2-618/2011 здійснено поділ рухомого майна, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_2, зокрема, автомобіль Ssang Yong Rodius залишено у володінні та користуванні ОСОБА_2 та стягнуто з нього на користь ОСОБА_3 ? частину вартості вказаного автомобіля.

Доводи ОСОБА_2 про те, що грошові кошти на придбання вказаного автомобіля надавалися йому родичами, а саме матірю ОСОБА_7 та її братом ОСОБА_4 були досліджені при перегляді даного рішення Апеляційним судом Полтавської області та були відхилені апеляційною інстанцією.

Відповідно до ч.3 ст. 61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Таким чином, вищевказаними рішеннями суду встановлено, що автомобіль НОМЕР_2 був спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_2, і в силу ч. 3 ст. 61 ЦПК України вказана обставина не підлягає доказуванню.

Враховуючи вищевикладене, суд критично ставиться до показів свідка ОСОБА_7 з приводу надання нею та її братом коштів ОСОБА_2 на придбання спірного автомобіля і вважає, що її покази не можуть бути достовірними та беззаперечними доказами даного факту, оскільки ґрунтуються лише на інформації, отриманій від ОСОБА_4 та ОСОБА_2 та нічим іншим не підтвердженій.

Згідно ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

За таких обставин, оскільки набрало законної сили рішення суду, яким автомобіль Ssang Yong Rodius визнано спільним сумісним майном подружжя ОСОБА_2, а також з огляду на те, що суду не надано обґрунтованих та належних доказів того, що даний автомобіль придбаний за кошти ОСОБА_4 та ОСОБА_7 і позивачем не доведено інших підстав для визнання спірного договору купівлі-продажу частково недійсним, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про визнання договору купівлі-продажу частково недійсним в частині покупця не підлягають задоволенню.

Оскільки судом відмовлено в задоволенні позовних вимог про визнання договору купівлі-продажу № 2611/08 від 26.11.2008 року частково недійсним, суд не вбачає правових підстав для визнання недійсним свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу та визнання власником цього автомобіля ОСОБА_4 на 9/10 частина та ОСОБА_2 на 1/10 його частину і відмовляє ОСОБА_8 в задоволенні вказаних позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 14, 57 60, 208, 209, 212 215, 218 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання договору купівлі-продажу частково недійсним в частині, що стосується покупця та визнання права власності відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Полтавської області через Автозаводський районний суд міста Кременчука шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: