Провадження № 2/521/3745/16
Малиновський районний суд м.Одеси у складі
головуючого судді Мурзенка М. В.
при секретарі Кіліян О. В.
за участю представника позивача Ткаченка І. Т.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Малиновського районного суду м.Одеси цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
Представник ПАТ «Укрсоцбанк» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості у розмірі 2 566 506, 57 гривень за кредитним договором № 2006/670/40 від 05.05.2006 року .
Позов мотивовано тим, що 05 травня 2006 року між Акціонерним комерційним банком соціального розвитку «УкрСоцбанк» (нині ПАТ «УкрСоцбанк») та ОСОБА_5 було укладено кредитний договір № 2006/670/40 , відповідно якого позивач надав відповідачу у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості та платності кредит у розмірі 120000,0 доларів США, з графіком повернення кредиту, передбаченим пунктом 1.1.1 кредитного договору та кінцевим терміном повернення всієї заборгованості за кредитним договором до 04 травня 2016 року зі сплатою 11,5% річних за користування кредитними коштами, а відповідач зобов'язався сплачувати мінімальні платежі, встановлені договором. В забезпечення виконання зобов'язань щодо погашення кредиту, сплаті відсотків за користування кредитом, можливих штрафних санкцій, а також відшкодування збитків, пов'язаних із порушенням умов кредитного договору, згідно п. 1.3 кредитного договору, банк уклав в день укладення цього договору з ОСОБА_5 іпотечний договір, за умовами якого позичальник передає кредитору в іпотеку квартиру АДРЕСА_1, та з ОСОБА_4 іпотечний договір, за умовами якого майновий поручитель передає кредитору в іпотек земельну ділянку, площею 0,0326 га., також з ОСОБА_5 та ОСОБА_4 трьохсторонній договір поруки №25-04/14, та з ОСОБА_5 та ОСОБА_3 договір поруки №25-04/13. Відповідно до договорів поруки поручителі поручилися за виконання ОСОБА_5 взятих на себе зобов'язань у повному обсязі, у випадку невиконання або неналежного виконання взятих на себе зобов'язань по кредитному договору поручитель та боржник несуть солідарну відповідальність перед банком за невиконання умов договору. У зв'язку з тим, що позичальник належним чином свої обов'язки не виконує, станом на 16 вересня 2014 року виникла прострочена заборгованість за кредитним договором № 2006/670/40 від 05 травня 2006 року на загальну суму 198906,15 доларів США, що на день НБУ складає 2566506,57 грн., на підставі цього позивач вимагає стягнення солідарно з відповідачів заборгованості за кредитним договором і судові витрати пропорційно з відповідачів.
20.01.2015 року по зазначеній справі було винесено заочне рішенням, яким повністю задоволено позовні вимоги позивача (а.с.44-46)
Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 01 квітня 2015 року заочне рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 20 січня 2015 року за позовом ПАТ «УкрСоцбанк» до ОСОБА_5, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості - скасовано і призначено справу до розгляду в загальному порядку(а.с.76-77)
Рішенням Малиновського районного суду м.Одеси від 02.06.2015 року частково задоволено позовні вимоги ПАТ «Укрсоцбанк», та стягнено з ОСОБА_5 заборгованість за кредитним договором № 2006/670/40 від 05 травня 2006 року на загальну суму 198906,15 доларів США (сто дев'яносто вісім тисяч дев'ятсот шість дол. США 15 цент.), що за курсом НБУ складає 2566506,57 гривень (два мільйони п'ятсот шістдесят шість тисяч п'ятсот шість грн. 57 коп.), яка складається з:- заборгованість за кредитом - 100100,0 доларів США (сто тисяч сто дол. США 00 цент.), що на день НБУ складає 1291600,61 грн. (один мільйон двісті дев'яносто одна тисяча шістсот грн. 61 коп.);- заборгованість по відсотками за користування кредитом - 73258,89 доларів США (сімдесят три тисячі двісті п'ятдесят вісім дол.. США 89 цент.), що на день НБУ складає 945266,98 грн. (дев'ятсот сорок п'ять тисяч двісті шістдесят шість грн. 98 коп.);- розмір пені за несвоєчасне повернення кредиту - 11972,77 доларів США (одинадцять тисяч дев'ятсот сімдесят два дол. США 77 цент.), що на день НБУ складає 154485,84 грн. (сто п'ятдесят чотири тисячі чотириста вісімдесят п'ять грн. 84 коп.);- розмір пені за несвоєчасне повернення відсотків - 13574,50 доларів США (тринадцять тисяч п'ятсот сімдесят чотири дол. США 50 цент.), що на день НБУ складає 175153,14 грн. (сто сімдесят п'ять тисяч сто п'ятдесят три грн. 14 коп.); судовий збір в розмірі 3654,0 грн. (три тисячі шістсот п'ятдесят чотири грн. 00 коп.).

В частині позовних вимог до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 - відмовлено(а.с.93-97)

Ухвалою Апеляційного суду Одеської області від 07.10.2015 року було відхилено апеляційну скаргу ПАТ «Укрсоцбанк», а рішення Малиновського районного суду м.Одеси від 02.06.2015 року залишено без змін.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 23 березня 2016 року зазначене рішення Малиновського районного суду м.Одеси та ухвалу Апеляційного суду Одеської області від 07.10.2015 року в частині позову ПАТ «Укрсоцбанк» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором скасовано, а справу направлено до суду першої інстанції для розгляду справи по суті.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав, просив суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідачі в судове засідання не з'явились, були повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомили, у зв'язку з чим суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних в справі доказів, проти чого представник позивача не заперечував.

Заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає встановленими наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що 05 травня 2006 року між Акціонерним комерційним банком соціального розвитку «УкрСоцбанк» (потім ПАТ ««УкрСоцбанк») та ОСОБА_5 було укладено кредитний договір № 2006/670/40 (далі за текстом- «Кредитний договір»), відповідно якого позивач надав відповідачу у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості та платності кредит у розмірі 120000,0 доларів США, з графіком повернення кредиту, передбаченим пунктом 1.1.1 кредитного договору та кінцевим терміном повернення всієї заборгованості за кредитним договором до 04 травня 2016 року зі сплатою 11,5% річних за користування кредитними коштами, а відповідач зобов'язався сплачувати мінімальні платежі, встановлені договором, що підтверджується копією вказаного договору (а.с.4-6)

В забезпечення виконання зобов'язань щодо погашення кредиту, сплаті відсотків за користування кредитом, можливих штрафних санкцій, а також відшкодування збитків, пов'язаних із порушенням умов Кредитного договору, між позивачем та відповідачами був укладений договір поруки №25-04/13, відповідно до умов якого ОСОБА_3 зобов'язався перед позивачем солідарно відповідати за порушення ОСОБА_5 зобов'язань щодо повернення суми кредиту, відсотків за користування кредитом, можливих штрафних санкцій, що підтверджується копією вказаного договору (а.с.8).

З розрахунку заборгованості вбачаться, що відповідач ОСОБА_5 належним чином свої обов'язки не виконував, станом на 16 вересня 2014 року виникла перед позивачем прострочена заборгованість за Кредитним договором на загальну суму 198906,15 доларів США (сто дев'яносто вісім тисяч дев'ятсот шість дол. США 15 цент.), яка складається з заборгованості за кредитом - 100100 доларів США ; заборгованості за відсотками за користування кредитом - 73258,89 доларів США; пені за несвоєчасне повернення кредиту - 11972,77 доларів США; пені за несвоєчасне повернення відсотків - 13574,50 доларів США, що підтверджується розрахунком, наданим позивачем (а.с. 9-11).

В частині стягнення пені позов задоволенню не підлягає з огляду на наступне.

Відповідно до п. 4.2. Кредитного договору, за прострочення терміну сплати процентів, а також прострочення строків повернення кредиту, відповідач сплачує позивачу пеню в розмрі подвійної облікової ставки НБУ від несвоєчасної сплаченої суми за кожен день прострочки, що діє у цей період.

Відповідно до ст. 2 ЗУ «Про банки та банківську діяльність», кошти - гроші у національній або іноземній валюті чи їх еквівалент; у ст..ст. 47 та 49 вказаного Закону визначені операції банків із розміщення залучених коштів від імені, на власних умовах та на власний ризик як кредитні операції, незалежно від виду валюти, яка використовується. Ці кредитні операції здійснюються на підставі банківських ліцензій та письмового дозволу.

Відповідно до ст.192 ЦК України, законним платіжним засобом, обов'язковим до приймання за номінальною вартістю на всій території України, є грошова одиниця України - гривня. Іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом

Відповідно до ст.533 ЦК України, грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов'язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом.

Оскільки виконання договірних зобов'язань в іноземній валюті не суперечить чинному законодавству, то наряду зі стягненням заборгованості в іноземній валюті суд має право стягнути й проценти за користування кредитом в іноземній валюті, оскільки такий процент не є фінансовою санкцією.

Проте, положення ч.2 ст.192 ЦК України та ч.3ст.533 ЦК України, Декрету Кабінету Міністрів України "Про систему валютного регулювання та валютного контролю" валюта у розрахунках може бути застосована тільки при вирішенні питання про стягнення основної заборгованості за кредитом та стягнення відсотків за користування валютним кредитом, та не підлягає застосуванню при вирішенні питання про стягнення неустойки(пені).

Судом в судовому засіданні, відповідно до ст. 10 ЦПК України, було роз'яснено представнику позивача право на уточнення позовних вимог, яким представник позивача не скористався.

Враховуючи викладене, позовні вимоги про стягнення з відповідача ОСОБА_5 суми пені в іноземній валюті задоволенню не підлягають.

Також не підлягають задоволенню позовні вимоги про стягнення заборгованості з відповідача ОСОБА_3 з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку.

Згідно п.5.2 договору поруки № 25-04/13 від 05.05.2006 року вбачається, що цей договір набирає чинності з дати його підписання сторонами (дата договору) і діє до виконання всіх вимог забезпечених порукою.

Відповідно до ч. 1 ст. 251 ЦК України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов'язана дія чи подія, яка має юридичне значення.

Строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами (ч. 1 ст. 252 ЦК України).

Разом з тим із настанням певної події, яка має юридичне значення, законодавець пов'язує термін, який визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати (ч. 2 ст. 251 та ч. 2 ст. 252 ЦК України).

З договору поруки вбачається, що в ньому не встановлено строку, після якого порука припиняється, а умова договору поруки (пункт 2.1) про його дію до повного виконання боржником своїх зобов'язань перед банком за кредитним договором не є встановленим сторонами строком припинення дії поруки, оскільки суперечить ч. 1 ст. 251 та ч. 1 ст. 252 ЦК України.

Отже, порука - це строкове зобов'язання, і незалежно від того, встановлений строк її дії договором чи законом, його сплив припиняє суб'єктивне право кредитора. Це означає, що строк поруки відноситься до преклюзивних строків.

Строк поруки не є строком для захисту порушеного права. Це строк існування самого зобов'язання поруки. Таким чином, і право кредитора, і обов'язок поручителя по його закінченні припиняються, а це означає, що жодних дій щодо реалізації цього права, в тому числі застосування примусових заходів захисту в судовому порядку, кредитор вчиняти не може.

Відповідно до п. 4 ст. 559 ЦК України, порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки.

З матеріалів справи вбачається, що позивач змінив строк виконання зобов'язання, забезпеченого порукою, скориставшись наданим йому законом правом вимагати дострокового повернення кредиту та сплати відсотків, передбаченим ч. 2 ст. 1050 ЦК України, що підтверджується копією листа-вимоги від 12.09.2011 р. на адресу ОСОБА_5 та ОСОБА_4 (а.с. 63), проте у встановлений ч. 4 ст. 559 ЦК України вимоги до відповідача ОСОБА_3 як поручителя не пред'явив, у зв'язку із чим суд доходить висновку про те, що порука ОСОБА_3 відповідно до укладеного між ним, позивачем та відповідачем ОСОБА_5 договору поруки № 25-04/13 від 05 травня 2006 р. є припиненою.

Керуючись ст.16, 192, 251, 252, 533, 559, 1050 ЦК України, ст.10, 11, 14, 60, 88, 212-215, 224-226 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ :

В задоволенні позову відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: /підпис/

З оригіналом згідно:

Суддя: Секретар: