АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Апеляційне провадження Головуючий у 1 інстанції - Лазаренко В.В.
№ 22-ц/796/894/2016 Доповідач - Борисова О.В.
справа № 760/7738/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 січня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого судді: Борисової О.В.

суддів: Пікуль А.А., Гаращенка Д.Р.

при секретарі: П'ятничук В.Г

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою представника відповідача приватного підприємства «ІГЛ-ТРЕВЕЛ» - Кальонова Дмитра Георгійовича на рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 09 жовтня 2015 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до приватного підприємства «ІГЛ-ТРЕВЕЛ» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди,-

В С Т А Н О В И Л А:

У квітні 2015 року позивач звернулася до суду із позовом, в якому просила стягнути з відповідача ПП «ІГЛ-ТРЕВЕЛ» на її користь матеріальну шкоду в сумі 42 880 грн. та 10 000 грн. моральної шкоди.

Свої вимоги мотивувала тим, що відповідач не виконав умов укладеного між ними договору доручення про надання комплексу туристичних послуг, чим порушив її право на відпочинок, а тому виплачені грошові кошти на виконання умов договору підлягають стягненню з відповідача. Крім того, діями ПП «ІГЛ-ТРЕВЕЛ» їй було завдано моральної шкоди, яка полягає у неможливості нормально існувати, а її життєві умови і зв'язки були порушені.

Рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 09 жовтня 2015 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ПП «ІГЛ-ТРЕВЕЛ» на користь ОСОБА_2 42 880 грн. Стягнуто з ПП «ІГЛ-ТРЕВЕЛ» на користь держави судовий збір в розмірі 487 грн. 20 коп. В задоволенні іншої частини позову - відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду, представник відповідача ПП «ІГЛ-ТРЕВЕЛ» - Кальонов Д.Г. подав апеляційну скаргу та посилаючись на неправильне застосування норм матеріального і порушення норм процесуального права просить рішення скасувати та ухвалити нове про відмову у задоволенні позову.

На обґрунтування доводів апеляційної скарги вказує, що фактичне виконання умов п. 2.2. договору (оформлення на ім'я туристів відповідних документів, необхідних для отримання туристичної послуги) здійснюється саме туроператором, а турагент здійснює прийом документів від замовника та після їх підготування передає йому. 13 січня 2015 року позивач оформив замовлення на туристичне обслуговування, відповідно до якого позивачем було заброньовано комплекс туристичних послуг, а саме: відпочинок в Єгипті в готелі «GHAZALA GARDEN» з 22 лютого 2015 року по 05 березня 2015 року.

13 січня 2015 року позивач сплатив відповідачу 42880 грн. за уристичні послуги, що підтверджується прибутковим касовим ордером № 1/1301.

14 січня 2015 року ТОВ «НЬЮЗ ТРЕВЕЛ» виставило ПП «ІГЛ-ТРЕВЕЛ» рахунок-фактуру № SF-287044 на суму 40628 грн. 43 коп. за туристичні послуги за межами України.

Платіжним дорученням № 9 від 14 січня 2015 року ПП «ІГЛ-ТРЕВЕЛ» перерахувало на рахунок ТОВ «НЬЮЗ ТРЕВЕЛ» 36300 грн. за туристичні послуги за межами України згідно рахунку-фактури № SF-287044 від 14 січня 2015 року.

14 січня 2015 року ТОВ «НЬЮЗ ТРЕВЕЛ» направило на адресу відповідача підтвердження про бронювання туристичної послуги (заявка 287044 від 14 січня 2015 року).

15 січня 2015 року ПП «ІГЛ-ТРЕВЕЛ» перерахувало на рахунок ТОВ «НЬЮЗ ТРЕВЕЛ» 3200 грн. за туристичні послуги за межами України згідно рахунку-фактури № SF-287044 від 14 січня 2015 року, що підтверджується платіжним дорученням від 15 січня 2015 року.

16 січня 2015 року ТОВ «НЬЮЗ ТРЕВЕЛ» своїм електронним листом повідомило ПП «ІГЛ-ТРЕВЕЛ», що з 17 січня 2015 року ТОВ «НЬЮЗ ТРЕВЕЛ» призупиняє відправку туристів на відпочинок та для повернення коштів сплачених заброньованим та оплаченим турам необхідно підготувати та подати пакет документів згідно процедурі повернення коштів, зазначеній в розділі «Агентствам» на сайті туроператора. В цей же день відповідач направив на адресу ТОВ «НЬЮЗ ТРЕВЕЛ» лист № 1/1601 з вимогою повернути сплачені кошти за рахунком-фактурою № SF-287044 від 14 січня 2015 року на суму 40628 грн. 43 коп. Однак, ТОВ «НЬЮЗ ТРЕВЕЛ» так і не перерахувало відповідачу вказану суму.

17 січня 2015 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості про вчинення посадовими особами ТОВ «НЬЮЗ ТРЕВЕЛ» кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 КК України (шахрайство) та відкрито Оболонським РУ ГУ МВС України в м. Києві кримінальне провадження № 0000461.

Відтак, належним відповідачем у справі є туроператор - ТОВ «НЬЮЗ ТРЕВЕЛ», який у відповідності до ст. 20 Закону України «Про туризм» несе перед туристом відповідальність за невиконання умов договору на туристичне обслуговування, оскільки саме ТОВ «НЬЮЗ ТРЕВЕЛ» не виконало умов п 3.1.4. агентського договору, що потягло за собою невиконання відповідачем свого обов'язку у повному обсязі, передбаченого п.2.2. договору, а тому відповідач не зобов'язаний відшкодовувати позивачу збитки, які ним не завдані.

Представники відповідача ПП «ІГЛ-ТРЕВЕЛ» апеляційну скаргу підтримали, просили її задовольнити з вищевказаних підстав.

В судовому засіданні апеляційного суду, представник позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_3 проти задоволення апеляційної скарги заперечував, просив рішення суду у справі залишити без змін.

Заслухавши доповідь судді Борисової О.В., пояснення осіб, які з'явились в судове засідання, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги колегія суддів вважає, що скарга підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Відповідно до ч.ч.1, 3 ст.303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції

Апеляційний суд не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення.

Задовольняючи позов в частині стягнення матеріальних збитків суд виходив з того, що відповідач не виконав умови договору про надання туристичних послуг.

Проте, з таким висновком суду погодитись неможливо, оскільки такого висновку суд дійшов, не з'ясувавши дійсні обставини спору, не перевіривши доводи і заперечення сторін та без належної оцінки доказів.

Відповідно до ст.ст.213, 214 ЦПК України рішення суду повинно бути законним та обґрунтованим та має стосуватися, зокрема питань: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони стверджуються; які правовідносини сторін випливають із установлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин тощо.

Судом встановлено, що 13 січня 2015 між ПП «ІГЛ-ТРЕВЕЛ» в особі директора ОСОБА_4, яка діє на підставі Статуту, ліцензії Державної туристичної адміністрації країни серії АВ № 566283 від 12 листопада 2010 року та за дорученням ТОВ «НЬЮЗ ТРЕВЕЛ»» (надалі - туроператор) та на підставі агентського договору № 0613/22 від 13 червня 2014 року, з однієї сторони та ОСОБА_2, яка замовляє туристичні послуги в інтересах туристів, з другої сторони, було укладено договір доручення на туристичне обслуговування, за яким замовник доручає агентству, а агентство зобов'язується на умовах даного договору за винагороду забезпечити надання в інтересах туристів і за рахунок коштів замовника комплекс туристичних послуг, у відповідності з заявкою на бронювання туристичного обслуговування. (а.с.25-31)

В п. 6.1 вказаного договору сторонами погоджено, що загальна вартість туристичних послуг, включаючи винагороду, складає 42 880 грн.

Згідно з п. 2.2 договору агентство виконує замовлення шляхом оформлення на ім'я указаних у договорі туристів, зокрема, наступних документів: туристичного ваучера, страхового полісу, авіаквитка, програми туру, документу, підтверджуючого бронювання (резервування) готелю.

За замістом п. 3.1.2 договору, відповідач зобов'язався виконати замовлення і оформити документи, зазначені у п. 2.2 договору в строк до 20 лютого 2015 року, за умови належного виконання позивачем обов'язків, передбачених п.п. 2.1, 3.2.1 та 3.2.3.

Згідно з пунктами 2.1, 3.2.1 та 3.2.3 договору позивач зобов'язана надати агентству паспорти туристів, в строк до 15 січня 2015 року та в день здійснення бронювання оплатити агентству вартість туристичного обслуговування в повному розмірі або внести передплату.

Пунктом 9.16 договору визначено, що замовник розуміє, що агент виступає посередником при реалізації оператором (ТОВ «НЬЮЗ ТРЕВЕЛ») туристичного продукту.

Позивач замовила тур до Єгипту в готель «Ghazala Garden», група в кількості чотири особи, та відповідно до умов договору внесла передплату в розмірі 42880 грн., а також надала відповідачу всі необхідні документи (а.с.32).

Таким чином, судом встановлено, що позивачем свої обов'язки за договором виконано належним чином.

З матеріалів справи також убачається, що 13 червня 2014 року ПП «ІГЛ-ТРЕВЕЛ» уклало з ТОВ «НЬЮЗ ТРЕВЕЛ» (туроператор) агентський договір № 0613/22 за умовами якого турагент зобов'язується за дорученням та від імені туроператора за винагороду здійснювати посередницьку діяльність по укладенню договорів на туристичне обслуговування з третіми особами (туристами) (а.с.84-96).

Згідно п. 3.1.3. агентського договору туроператор зобов'язується проводити бронювання туристичних послуг у партнерів туроператора, згідно з прийнятими до виконання замовленнями.

Крім того, пунктом 3.1.4. агентського договору встановлено, що туроператор також зобов'язується у відповідності з проведеними бронюваннями туристичних послуг, оформляти туристичні ваучери, проїзні документи, страхові поліси на ім'я туристів, а також програми турів та передавати їх представнику турагента або безпосередньо замовникам та надавати посередницькі послуги з оформлення віз для туристів.

Отже, фактичне виконання умов п.2.2. договору (оформлення на ім'я туристів відповідних документів, необхідних для отримання туристичної послуги) здійснюється саме туроператором, а турагент здійснює прийом документів від замовника та після їх підготування передає йому.

На виконання умов агентського договору від 14 січня 2015 року ТОВ «НЬЮЗ ТРЕВЕЛ» виставила відповідачу ПП «ІГЛ -ТРЕВЕЛ» рахунок - фактуру № SF-287044 на суму 40628 грн. 43 коп. за туристичні послуги за межами України.

Платіжним дорученням № 9 від 14 січня 2015 року ПП «ІГЛ-ТРЕВЕЛ» перерахувало на рахунок ТОВ «НЬЮЗ ТЕВЕЛ» 36300 грн. за туристичні послуги за межами України згідно рахунку-фактури № SF-287044 від 14 січня 2015 року. (а.с.106-107)

14 січня 2015 року ТОВ «НЬЮЗ ТРЕВЕЛ» направило на адресу відповідача підтвердження про бронювання туристичної послуги (заявка 287044 від 14 січня 2015 року) (а.с.97).

15 січня 2015 року ПП «ІГЛ-ТРЕВЕЛ» перерахувало на рахунок ТОВ «НЬЮЗ ТРЕВЕЛ» 3200 грн. за туристичні послуги за межами України згідно рахунку-фактури № SF-287044 від 14 січня 2015 року, що підтверджується платіжним дорученням від 15 січня 2015 року.

Вказані банківські операції підтверджуються випискою по рахунку ПП «ІГЛ-ТРЕВЕЛ» за період з 14 січня 2015 року по 15 січня 2015 року (а.с.108).

Проте, 16 січня 2015 року ТОВ «НЬЮЗ ТРЕВЕЛ» своїм електронним листом повідомило ПП «ІГЛ-ТРЕВЕЛ», що з 17 січня 2015 року ТОВ «НЬЮЗ ТРЕВЕЛ» призупиняє відправку туристів на відпочинок та для повернення коштів сплачених заброньованим та оплаченим турам необхідно підготовити та подати пакет документів згідно процедурі повернення коштів, зазначеній в розділі «Агентствам» на сайті туроператора (а.с.98-99).

Цього ж дня відповідач направив на адресу ТОВ «НЬЮЗ ТРЕВЕЛ» лист № 1/1601 з вимогою повернути сплачені кошти за рахунком-фактурою № SF-287044 від 14 січня 2015 року на суму 40628 грн. 43 коп. Однак, ТОВ «НЬЮЗ ТРЕВЕЛ» так і не перерахувало відповідачу вказану суму у грошей (а.с.100-101).

Згідно з частинами 1, 2 ст.20 Закону України «Про туризм» за договором на туристичне обслуговування одна сторона (туроператор, турагент) за встановлену договором плату зобов'язується забезпечити надання за замовленням іншої сторони (туриста) комплексу туристичних послуг (туристичний продукт). До договору на туристичне обслуговування застосовуються загальні положення договору про надання послуг, якщо інше не передбачено законом та не суперечить суті зобов'язання.

Згідно з ч.1 ст.901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

За змістом ст.611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; відшкодування збитків та моральної шкоди.

Згідно з ч.5 ст.653 ЦК України, якщо договір змінений або розірваний у зв'язку з істотним порушенням договору однією із сторін, друга сторона може вимагати відшкодування збитків, завданих зміною або розірванням договору.

Відповідно до ч.2 ст.30 Закону України «Про туризм» порушеннями законодавства в галузі туризму є порушення умов договору між туристом і суб'єктом туристичної діяльності з надання туристичних послуг.

Згідно з ч.10 ст.20 Закону України «Про туризм» якість туристичних послуг повинна відповідати умовам договору, порядок і способи захисту порушених прав туристів визначаються законодавством про захист прав споживачів.

Також ч.1 ст.33 Закону України «Про туризм» встановлено, що суб'єкт туристичної діяльності, який порушив законодавство в галузі туристичної діяльності при наданні туристичної послуги, що завдало шкоду, зобов'язаний відшкодувати туристу збитки у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Згідно із частинами 1 та 2 ст. 32 Закону України «Про туризм» за неналежне виконання своїх зобов'язань туроператор, турагент, інші суб'єкти туристичної діяльності несуть майнову та іншу відповідальність, визначену в договорі відповідно до чинного законодавства. Розмір майнової відповідальності туроператора, турагента чи іншого суб'єкта туристичної діяльності не може перевищувати фактично завданих замовнику збитків з їх вини.

Отже, майнову відповідальність несе суб'єкт туристичної діяльності, який порушив законодавство в галузі туристичної діяльності при наданні туристичної послуги, тобто порушив умови договору між туристом і суб'єктом туристичної діяльності з надання туристичних послуг, та за вини якого замовнику завдано збитків.

Відповідно до ст.902 ЦК України виконавець повинен надати послугу особисто. У випадках, встановлених договором, виконавець має право покласти виконання договору про надання послуг на іншу особу, залишаючись відповідальним в повному обсязі перед замовником за порушення договору.

Згідно з ч.13 ст.20 Закону України «Про туризм» права й обов'язки, відповідальність сторін та інші умови договору між туроператором і турагентом визначаються відповідно до загальних положень про агентський договір, якщо інше не передбачено договором між ними, а також цим Законом.

Агентські відносини регулюються главою 31 Господарського кодексу України, відповідно до частин 1,2 ст. 297 якого за агентським договором одна сторона (комерційний агент) зобов'язується надати послуги другій стороні (суб'єкту, якого представляє агент) в укладенні угод чи сприяти їх укладенню (надання фактичних послуг) від імені цього суб'єкта і за його рахунок. Агентський договір повинен визначати сферу, характер і порядок виконання комерційним агентом посередницьких послуг, права та обов'язки сторін, умови і розмір винагороди комерційному агентові, строк дії договору, санкції у разі порушення сторонами умов договору, інші необхідні умови, визначені сторонами.

З аналізу вищенаведених вимог закону вбачається, що майнову відповідальність несе суб'єкт туристичної діяльності, який порушив законодавство в галузі туристичної діяльності при наданні туристичних послуг, порушив умови договору між туристом і суб'єктом туристичної діяльності з надання туристичних послуг, та з вини якого замовнику (туристу) завдано збитків.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що в силу вимог чинного законодавства та договірних правовідносин, які виникли між ПП «ІГЛ -ТРЕВЕЛ» та ТОВ «НЬЮЗ ТРЕВЕЛ» відповідач не несе перед позивачем зобов'язань щодо повернення грошових коштів за ненадані туристичні послуги.

Таким чином колегія суддів приходить до висновку, що умови договору порушив саме туроператор «НЬЮЗ ТРЕВЕЛ», який несе майнову відповідальність як суб'єкт туристичної діяльності, який порушив законодавство в галузі туристичної діяльності при наданні туристичної послуги та за вини якого замовнику завдано шкоду (збитки).

Заявлені позовні вимоги до ПП «ІГЛ - ТРЕВЕЛ» є безпідставними, оскільки, останнє як тур агент виконало свої зобов'язання та забезпечило бронювання туристичного продукту, а тому майнові збитки у розмірі вартості ненаданих послуг були завдані позивачу не з вини відповідача ПП «ІГЛ - ТРЕВЕЛ».

Разом з тим, позивач будь-яких вимог до ТОВ «НЬЮЗ ТРЕВЕЛ» у даній справі не заявляла, клопотання про залучення даного товариства в якості співвідповідача також не подавалося.

На підставі викладеного, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов до помилкового висновку про стягнення матеріальної шкоди звідповідача ПП «ІГЛ - ТРЕВЕЛ» на користь позивача.

Крім того, відмовляючи в задоволенні позовних вимог в частині відшкодування моральної шкоди суд першої інстанції виходив з того, що чинним законодавством, що регулює спірні правовідносини не містять положень, які передбачають відшкодування моральної шкоди як правового наслідку порушення зобов'язання.

Проте, колегія суддів також не погоджується з таким висновком суду першої інстанції виходячи з наступного.

Пунктом 9.11. договору доручення на туристичне обслуговування від 13 січня 2015 року, укладеного між ПП «ІГЛ-ТРЕВЕЛ» та ОСОБА_2 визначено, що моральна шкода у випадку її спричинення туристам, у зв'язку з неналежним виконання даного договору відшкодовується відповідно до діючого законодавства.

Частиною 1 ст.23 ЦК України визначено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Відповідно до ч.1 ст.4 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі під час придбання, замовлення або використання продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право на відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), відповідно до закону.

Частиною 1 ст.25 Закону України «Про туризм» передбачено, що туристи мають право на відшкодування матеріальних та моральних збитків у разі невиконання або неналежного виконання умов договору.

Як зазначено в п.5 постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 року із подальшими змінами «Про судову практику в справах про відшкодування моральної шкоди» відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювана, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювана та вини останнього в її заподіянні. Особа (фізична чи юридична) звільняється від відповідальності по відшкодуванню моральної шкоди, якщо доведе, що остання заподіяна не з її вини. Відповідальність заподіювача шкоди без вини може мати лише у випадках, спеціально передбачених законодавством.

Оскільки відповідач не порушив умов договору, неправомірних дій останнього не встановлено та вина відповідача у спричиненні позивачу моральної шкоди відсутня.

А тому, колегія суддів приходить до висновку про відсутність правових підстав для стягнення моральної шкоди з ПП «ІГЛ - ТРЕВЕЛ» на користь ОСОБА_2

На основі повно та всебічно з'ясованих обставин, на які посилаються сторони, як на підставу своїх вимог та заперечень підтверджених доказами, перевірених в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, а також достатність, взаємозв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, колегія суддів приходить до висновку про скасування рішення суду першої інстанції з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст.ст.218, 303, 304, 307, 309, 313, 314, 316, 317 ЦПК України, колегія суддів,-

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу представника відповідача приватного підприємства «ІГЛ-ТРЕВЕЛ» - Кальонова ДмитраГеоргійовича - задовольнити.

Рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 09 жовтня 2015 року скасувати та ухвалити нове рішення наступного змісту.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до приватного підприємства «ІГЛ-ТРЕВЕЛ» про відшкодування матеріальної та моральної шкодивідмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржене до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: