Справа № 216/5555/15-ц
Провадження № 2/216/343/16
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18.02.2016р м.Кривий Ріг
Дніпропетровська область
Центрально-Міський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі головуючого - судді Онопченка Ю.В.,
за участю секретаря судового засідання Чижикової А.Є.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі Дніпропетровської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Україна», третя особа ОСОБА_2, про стягнення страхового відшкодування,
У липні 2015 року ОСОБА_1 звернулась до суду з указаним позовом, зазначаючи, що вона є власником автомобіля «Опель Астра», державний номер НОМЕР_1. 21 січня 2015 року о 7 годині 35 хвилин ОСОБА_3, керуючи автомобілем «Форд Ескорт», державний номер НОМЕР_2, по вул. Лермонтова в м. Кривому Розі Дніпропетровської області не дотримався безпечної швидкості руху, не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу, внаслідок чого допустив зіткнення з належним їй автомобілем. За кермом автомобіля «Опель Астра» знаходився її син ОСОБА_2 На місце дорожньо-транспортної пригоди (далі ДТП) були викликані співробітники ДАІ, які зафіксували цю ДТП і видали відповідні довідки. Постановою Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 25 лютого 2015 року ОСОБА_3 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення. ОСОБА_3, достовірно знаючи про цю постанову та маючи час і можливість її оскаржити, не оскаржив її. На виконання вимог Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» цивільно-правова відповідальність ОСОБА_3 була застрахована відповідачем (поліс обовязкового страхування ОСЦПВВНТЗ №АІ/0717972). Згідно із висновком авто-товарознавчого дослідження судового експерта-товарознавця ОСОБА_4 від 18 лютого 2015 року величина матеріальних збитків, завданих її автомобілю, становить 87 036 грн. 96 коп. 02 березня 2015 року вона направила електронною поштою відповідачу заяву про визнання випадку страховим та визначення розміру страхового відшкодування. 19 березня 2015 року вона повторно, але вже поштою направила відповідачу заяву про визнання випадку страховим та визначення розміру страхового відшкодування. Відправлену нею заяву з доданими документами відповідач отримав 24 березня 2015 року. Однак усі її звернення з приводу узгодження розміру страхового відшкодування страхова компанія проігнорувала. На даний момент виплату визначеного розміру страхового відшкодування відповідач не здійснив.
Посилаючись на викладене, ОСОБА_1 просила стягнути з відповідача страхове відшкодування в розмірі 49 000 грн., пеню в розмірі 245 грн. 83 коп., інфляційні втрати в розмірі 196 грн., витрати на правову допомогу в розмірі 1 602 грн. та судовий збір у розмірі 494 грн. 41 коп.
У судовому засіданні позивач та її представник ОСОБА_5 позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити.
Представник відповідача в судове засідання не зявився, про дату, час і місце судового розгляду відповідач був повідомлений належним чином, що підтверджується матеріалами справи, про причини неявки в суд свого представника не повідомив. У звязку з цим, за згодою позивача, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів відповідно до положень ст. 224 ЦПК України.
У судовому засіданні третя особа ОСОБА_2 позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити.
Заслухавши пояснення позивача, її представника ОСОБА_5 та третьої особи, дослідивши матеріали справи, давши відповідну правову оцінку зібраним у матеріалах справи доказам, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.
Судом встановлено, що позивач є власником автомобіля «Опель Астра», державний реєстраційний номер НОМЕР_1.
21 січня 2015 року о 7 годині 35 хвилин ОСОБА_3, керуючи автомобілем «Форд Ескорт», державний реєстраційний номер НОМЕР_2, по вул. Лермонтова в м. Кривому Розі Дніпропетровської області не дотримався безпечної швидкості руху, не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу, внаслідок чого допустив зіткнення з належним позивачу автомобілем. За кермом автомобіля «Опель Астра» знаходився син позивача ОСОБА_2 (третя особа в цій справі) На місце ДТП були викликані співробітники ДАІ, які зафіксували цю ДТП і видали третій особі відповідну довідку.
Постановою Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 25 лютого 2015 року ОСОБА_3 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення.
ОСОБА_3 указану постанову суду не оскаржив, під час розгляду адміністративного матеріалу в судовому засіданні останній свою вину визнав повністю, у скоєному розкаявся та підтвердив обставини скоєного правопорушення.
На виконання вимог Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» цивільно-правова відповідальність ОСОБА_3 була застрахована відповідачем (поліс обовязкового страхування ОСЦПВВНТЗ №АІ/0717972).
Згідно із висновком авто-товарознавчого дослідження судового експерта-товарознавця ОСОБА_4 від 18 лютого 2015 року величина матеріальних збитків, завданих автомобілю позивача, становить 87 036 грн. 96 коп.
21 січня 2015 року третя особа направила електронною поштою відповідачу заяву про страховий випадок.
22 січня 2015 року третя особа на вимогу відповідача направила останньому відповідні копії документів.
19 лютого 2015 року позивач направила відповідачу заяву про страхове відшкодування.
19 березня 2015 року позивач повторно направила відповідачу заяву про визнання випадку страховим та визначення розміру страхового відшкодування. Відправлену нею заяву з доданими документами відповідач отримав 24 березня 2015 року.
Відповідно до електронної переписки третьої особи та відповідача останній просив провести експертизу без їхнього представника.
Однак усі звернення як позивача, так і третьої особи, з приводу узгодження розміру страхового відшкодування страхова компанія проігнорувала. На даний момент виплату визначеного розміру страхового відшкодування відповідач не здійснив.
Частиною 2 ст. 36 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, зокрема, що страховик протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобовязаний:
- у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Якщо у звязку з відсутністю документів, що підтверджують розмір заявленої шкоди, страховик не може оцінити її загальний розмір, виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється у розмірі шкоди, оціненої страховиком. Страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна;
- у разі невизнання майнових вимог заявника або з підстав, визначених статтями 32 та/або 37 цього Закону, - прийняти вмотивоване рішення про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати).
Разом із тим відповідачем не було прийнято жодного із передбачених вказаним законом рішення, хоча позивачем йому було надано всі необхідні документи.
Статтею 979 ЦК України передбачено, що за договором страхування одна сторона (страховик) зобовязується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобовязується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.
Згідно із ч. 1 ст. 22 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоровю, майну третьої особи.
Відповідно до ст. ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Частиною 2 ст. 625 ЦК України визначено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
За таких обставин суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 про стягнення страхового відшкодування є законними та достатньо обґрунтованими, тому їх слід задовольнити. При цьому судом враховано, що представник відповідача в судове засідання жодного разу не зявився, хоча відповідач неодноразового повідомлявся про розгляд справи, та відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України не скористався правом і не довів суду правомірність своїх дій.
Згідно зі ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір у розмірі 494 грн. 41 коп. та витрати на правову допомогу в розмірі 1 602 грн.
На підставі викладеного, керуючись Законом України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст. ст. 525, 526, 625, 979 ЦК України, ст. ст. 10, 11, 60, 88, 212-215, 224-226 ЦПК України,
Позов ОСОБА_1 до приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Україна», третя особа ОСОБА_2, про стягнення страхового відшкодування задовольнити.
Стягнути з приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Україна» на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, страхове відшкодування в розмірі 49 000 грн., пеню в розмірі 245 грн. 83 коп., інфляційні втрати в розмірі 196 грн., витрати на правову допомогу в розмірі 1 602 грн. та судовий збір у розмірі 494 грн. 41 коп.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії. Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом України.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Дніпропетровської області через Центрально-Міський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подачі апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подачі апеляційної скарги рішення суду, якщо його не було скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Ю.В. Онопченко