Справа № 219/8896/16-ц
Провадження № 2/219/4216/2016
31 жовтня 2016 року Артемівський міськрайонний суд Донецької області в складі: головуючого судді Фролової Н.М., при секретарі Шкурат К.В., за участю позивача ОСОБА_1, третьої особи ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Бахмуті цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,
Позивач ОСОБА_1 звернувся із позовною заявою до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Позовна заява мотивована тим, що позивач є власником будинку за адресою: АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва НОМЕР_1 про право власності на житло від 18.02.1998 року. В будинку зареєстрований позивач, відповідач ОСОБА_3 згідно запису у домовій книжці від 07.03.2014 року та інші члени родини. Відповідач по справі є онуком позивача. ОСОБА_3 виїхав з міста Часів Яр 11 березня 2014 року та з того часу ані в місто, ані в будинок не повертався. Поважних причин відсутності на спірній житловій площі у відповідача не має. Позивач не може в повному обсязі користуватися та розпоряджатися своєю власністю, бо відповідач до теперішнього часу залишається зареєстрованим у будинку. Таким чином порушуються його права.
Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні підтримав позовні вимоги з підстав наведених у позовній заяві, просив позов задовольнити. Проти винесення заочного рішення не заперечував.
Відповідач ОСОБА_3 у судове засідання не з'явився, про місце і час розгляду справи була повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, заперечень проти позову не надав, тому на підставі ч.4 ст.169 ЦПК України суд вирішує справу за його відсутності, у заочному порядку.
Третя особа ОСОБА_2 в судовому засіданні підтримала позовні вимоги,проти задоволення позову не заперечувала.
Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав:
Згідно копії свідоцтва про право власності на житло виданого 18.02.1998 року одноквартирний будинок, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 належить на праві приватної спільної сумісної власності громадянину ОСОБА_1 та членам його сім'ї ОСОБА_2. Будинок приватизований згідно з Законом України « Про приватизацію державного житлового фонду» (а.с.5).
Згідно довідки від 05.09.2016 року виданої головою квартального комітету №1 Сидоренко Н.Ф. ОСОБА_3 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 з 07.03.2014 року (а.с.11).
Згідно з актом обстеження житлово-побутових умов, складеним 05.09.2016 складеним головою квартального комітету №1 Сидоренко Н.Ф. в присутності сусідів ОСОБА_5, ОСОБА_6, які підтверджують, що за адресою: АДРЕСА_1 зареєстрований та фактично не проживає ОСОБА_3 за вищевказаною адресою з 11 березня 2014 року (а.с.10).
Відповідно до ч. 1 ст.156 Житлового кодексу Української РСР з урахуванням положень ч.1 ст.405 Цивільного кодексу України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. За згодою власника будинку (квартири) член його сім'ї вправі вселяти в займане ним жиле приміщення інших членів сім'ї. На вселення до батьків їх неповнолітніх дітей згоди власника не потрібно.
Частиною 2 ст.405 Цивільного кодексу України передбачено, що член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Свідок ОСОБА_5 в судовому засіданні надала показання про те, що ОСОБА_3 не проживає за адресою: АДРЕСА_1 з 2014 року по теперішній час, чи є його особисті речі в будинку точно не знає, місце його проживання на теперішній час їй не відомо. Зазначила, що всі комунальні послуги сплачує позивач по справі.
Оцінюючи докази у їх сукупності, в тому числі показання свідка, яка повідомила про відомі їй обставини, що мають значення для справи, оскільки відповідач не проживає за місцем реєстрації понад один рік без поважних причин, іншої домовленості між ними та власниками житла не встановлено, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити частково.
Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 61, 214, 215-218, 224 Цивільного процесуального кодексу України, ст.156 Житлового кодексу Української РСР, ст.405 Цивільного кодексу України, суд
Визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, таким, що втратив право користування жилим приміщенням за адресою: Донецька область, АДРЕСА_1.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 551 (п'ятсот п'ятдесят одна) грн. 20 коп.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя:

Н.М.Фролова