У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 січня 2016 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Рівненської області в складі суддів: Бондаренко Н.В., Малько О.С., Шимківа С.С.,

секретар судового засідання: Пиляй І.С.

розглянула у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 19 листопада 2013 року у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Кредитні ініціативи" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника позивача-Ромашко Л.Г., перевіривши матеріали справи, колегія суддів, -

в с т а н о в и л а:

Заочним рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 19 листопада 2013 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 "Кредитні ініціативи" заборгованість по договору № 3 в розмірі 183 406 грн. 18 коп. та судові витрати в сумі 1 834 грн. 06 коп.

В поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1 покликається на незаконність та необґрунтованість вказаного рішення суду в зв'язку з неповним з'ясуванням обставин, що мають значення для справи, невідповідністю висновків суду фактичним обставинам справи, порушенням норм матеріального та процесуального права.

Зазначає, що ухвалюючи заочне рішення, суд першої інстанції не звернув уваги на те, що у справі відсутні відомості про належне повідомлення його про час і місце слухання справи у відповідності до ст.ст. 74-76 ЦПК України.

Крім того, він не міг знати про розгляд справи призначеної на 19.11.2013 року, оскільки був у тривалому відрядженні за межами міста Рівне, що підтверджується наказом КС "Рівненщина" від 31.10.2013р. за №2013/А/18 "Про відрядження", посвідченням про відрядження та іншими, доданими до заяви про перегляд заочного рішення, доказами.

Судом не враховано, що позивачем не надано належних та допустимих доказів про наявність у нього права на здійснення факторингу, як виду фінансової послуги та про виникнення у нього права нового кредитора у зобов'язанні. В матеріалах справи відсутні докази про повідомлення його про укладення договору купівлі-продажу кредитного портфелю та переуступку вимог по кредитному договору новому кредиторові, а тому відповідно до положень ст. 517 ЦК він має право не виконувати свого обов'язку перед новим кредитором.

Вважає, що у зв'язку зі сплатою ним 14.07.2009 року чергового платежу за липень 2009 року відбулося переривання строку позовної давності, який розпочався заново та скінчився 15.07.2012 року, що свідчить про звернення ОСОБА_2 "Кредитні ініціативи" 2.10.2013 року з позовом поза межами строку позовної давності.

В зв'язку з тим, що він не знав та не міг знати про розгляд справи та був позбавлений можливості подати в суді першої інстанції заяву про застосування строків позовної давності, це питання має бути вирішене в суді апеляційної інстанції.

Просить скасувати рішення суду першої інстанції та в задоволені позову відмовити.

Апеляційна скарга підлягає відхиленню з наступних підстав.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що внаслідок неналежного виконання відповідачем своїх зобов'язань за кредитним договором виникла заборгованість, яка підлягає стягненню з нього на користь позивача.

Такі висновки суду відповідають встановленим фактам та ґрунтуються на законі.

Судом встановлено, що 21 листопада 2007 року між ОСОБА_2 "ПростоФінанс" та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 3 згідно умов якого останній отримав кредит в розмірі 161 075 грн. строком до 10 листопада 2012 року, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12,5 % річних від непогашеної суми кредиту та щомісячно комісії за управління кредитом в розмірі 0,07 % від початкової суми кредиту.

Згідно зі ст.ст.526,530,610, ч.1 ст.612 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином у встановлений термін відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (ст.610 ЦК України).

Із позовом ТОВ «Кредитні ініціативи» звернувся 27.09.2013року, в якому просив стягнути заборгованість, яка утворилась станом на 10.09.2013року та складається із тіла кредиту в сумі 110578,08грн., відсотків в сумі 38448,54грн., комісії в сумі 5186,5грн. та штрафу в розмірі 29193,06грн.

Із розрахунку заборгованості за кредитом вбачається, що відсотки за користування кредитом розраховані із 22.11.2007р., виходячи із ставки 12,5%річних, з 10.02.2009р.-18,22%(річних), із 10.06.2012р.-12,5%(річних) (а.с.22).

Як пояснила представник відповідача у судовому засіданні апеляційного суду, її довіритель не оспорює суму нарахованої заборгованості, а тому правильність нарахування апеляційний суд не перевіряє.

Пунктом 2.8.3 кредитного договору визначено, що розмір процентної ставки за кредитним договором може бути збільшено у випадку, якщо середньоарифметичне значення курсу національної валюти України по відношенню до долара США, встановленого Національним банком України протягом одного місяця зросте більше ніж на три відсотки в порівнянні з курсом національної валюти до долара США, встановленого Національним банком України на момент укладення договору. При цьому кредитодавець має право відповідно (пропорційно до зміненого курсу національної валюти України до долару США) змінити розмір відсоткової ставки за користування кредитом.

Відповідно до вимог ст.651 ЦК України сторони погодили, що при настанні будь-якої із обставин, передбачених цим пунктом договору, кредитор може збільшити розмір процентної ставки за договором у наступному порядку, а саме: кредитор надсилає позичальнику письмове повідомлення про відповідну зміну розміру процентної ставки за кредитом та новий графік платежів, у якому визначаються щомісячні платежі, розраховані за новою процентною ставкою (при цьому згідно з п. 2.5. договору розмір відповідної частини суми кредиту, комісії за надання кредиту і комісії за управління кредитом залишаються без змін). Кредитодавець надсилає указане письмове повідомлення і новий графік платежів поштою рекомендованим листом за адресою (ами) позичальника (реєстраційна та фактична), які зазначена(і) в цьому договорі. Відправлення кредитодавцем повідомлення на адресу(и) позичальника, зазначену(і) в договорі, вважається належним повідомленням позичальника щодо встановлення нового розміру процентної ставки за кредитом та новим графіком платежа.

Тобто, договір вже змінено і за фактом односторонньої зміни процентної ставки банк повідомляє позичальника.

З матеріалів справи вбачається, що ТОВ «ПростоФінанс» вирішено з 10 лютого 2009 року підвищити процентну ставку за кредитним договором до 18,22 % річних у зв'язку з впливом світової фінансової кризи на банківську систему України та значним знеціненням національної валюти України по відношенню до долара США.

За змістом ст.627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно із ч.1 ст.653 ЦК України в разі зміни договору зобов'язання сторін змінюються відповідно до змінених умов щодо предмета, місця, строків виконання тощо.

Відповідно до ст.629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Отже, якщо сторонами кредитного договору досягнуто домовленості з усіх його умов, у тому числі щодо збільшення банком в односторонньому порядку процентної ставки за кредитним договором з дотриманням певної процедури, то такі умови повинні виконуватись сторонами з моменту досягнення домовленості, тобто з моменту підписання договору.

Зі змісту п. 2.8.3 кредитного договору вбачається, що належним повідомленням про встановлення нового розміру процентної ставки за кредитом та новим графіком платежу є відправлення повідомлення, а не його отримання. Такі умови договору є домовленістю сторін. Крім того, позивач подав докази відправлення і отримання відповідачем повідомлення. Факт отримання повідомлення відповідачем не оспорюється, копії цього листа з новим графіком надані останнім суду першої інстанції як додатки до заяви про перегляд заочного рішення.(а.с.37,38)

Таким чином, відповідно до ст. ст.6,627,629,653 ЦК України сторони кредитного договору домовились про підстави та механізм збільшення процентної ставки, який полягає у направленні кредитором на адресу позичальника рекомендованого листа з повідомленням про встановлення нової процентної ставки, із зазначенням її розміру та дати початку дії такої ставки.

Аналогічна позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 19 грудня 2012 року № 6-149цс13, яка згідно зі ст.360-7 ЦПК України є обов'язковою для судів.

За наведеного доводи апеляційної скарги щодо неправомірності підвищення відсоткової ставки в односторонньому порядку не ґрунтуються на умовах укладеного договору та законі.

Встановлено, що позичальник не погодився із новим розміром процентної ставки, про що повідомив кредитора у листі від 30.01.2009р. та протягом січня-липня 2009року 7 разів вносив платежі у розмірах відповідно до старого графіку, останній платіж ОСОБА_1 здійснив 14 липня 2009 року.

ТОВ «Просто Фінанс» вимог про дострокове погашення заборгованості ОСОБА_1 не направляло.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відповідно до договору купівлі-продажу кредитного портфелю від 18 травня 2012 року та додатку № 1 до договору ТОВ «Просто Фінанс» відступило ТОВ «Кредитні ініціативи» свої права грошових вимог до боржника. Отже, у силу положень ст.514 ЦК України ТОВ «Кредитні ініціативи» є новим кредитором відповідача.

Відповідно до п. 4.1 ст. 4 договору про відступлення права вимоги продавець (ТОВ «ПростоФінанс») зобов'язується протягом 10 робочих днів з дати відступлення повідомити рекомендованим листом позичальників / поручителів про укладення цього договору та надати позичальникам / поручителям інформацію стосовно покупця, рахунків покупця для подальшого погашення кредитів позичальниками, та іншу необхідну інформацію, а також надати покупцю докази відправки таких повідомлень та їх отримання позичальниками / поручителями. Повідомлення і позичальникам / поручителям повинно бути складено за формою, наведеною у Додатку 4 до цього Договору. У випадку неотримання позичальниками / поручителями вказаних повідомлень з будь-яких причин, продавець зобов'язується направити повторні повідомлення позичальникам / поручителям протягом 10 робочих днів з дати, коли йому стало відомо про таке неотримання позичальниками / поручителями вказаних повідомлень та надати покупцю докази їх відправлення.

Із матеріалів справи вбачається, що 17 липня 2013 року ТОВ «Кредитні ініціативи» на адресу позичальника надіслало повідомлення про відступлення йому права вимоги боргу на підставі договору купівлі-продажу кредитного портфеля від 18 травня 2012 року та про необхідність погашення заборгованості по кредиту новому кредитору (а. с.23).

Докази отримання позичальником цього повідомлення у справі відсутні.

При цьому статтями 516-518 ЦК України встановлено, що наслідками неповідомлення боржника є відповідальність нового кредитора за ризик настання несприятливих для нього наслідків і визнання виконання боржником зобов'язання первинному кредитору належним.

Вбачається, що з серпня 2009року позичальник не сплачує коштів в рахунок погашення кредиту ні ТОВ «Просто Фінанс», ні ТОВ «Кредитні ініціативи».

Необґрунтованими є доводи скарги про недоведеність факту передання права вимоги позивачу ОСОБА_2 "Кредитні ініціативи" кредитором ОСОБА_2 "ПростоФінанс", оскільки в матеріалах справи наявні письмові докази, неспростовані відповідачем, які підтверджують факт укладення договору купівлі-продажу кредитного портфелю та уступки позивачу права вимоги до відповідача за кредитним договором, укладеним 21 листопада 2007 року між ним та ОСОБА_2 "ПростоФінанс", копії свідоцтва про реєстрацію фінансової установи від 15.09.2011року з додатком до нього, які стверджують отримання права ОСОБА_2 "Кредитні ініціативи" здійснювати фінансові послуги, в т.ч. факторинг.

Покликання відповідача щодо неповідомлення його про зміну кредитора не можуть бути підставою для звільнення його від виконання своїх обов'язків ОСОБА_2 "Кредитні ініціативи".

Відповідно до ч. 3 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. При цьому йдеться про винесення рішення судом першої інстанції, оскільки саме ухваленням ним свого рішення закінчується судовий розгляд спору (ч. 3 ст. 208 ЦПК України). Такий правовий висновок зроблений Верховним Судом України у постанові від 21 листопада 2012року справі № 6-101 цс 12, який відповідно до ч.1 ст.360-7 ЦПК України є обовязковим для всіх судів України.

Доводи апеляційної скарги щодо неналежного повідомлення відповідача про розгляд справи судом першої інстанції є безпідставними, оскільки не ґрунтуються на матеріалах справи та положеннях ст.74 ЦПК України, відповідно до ч.5 якої, у разі відсутності особи, яка бере участь у справі, за зареєстрованим місцем проживання, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їй належним чином. Судом двічі направлялися повістки за постійним місцем проживання на адресу ОСОБА_1: м.Рівне вул.Струтинської,7/17, які повернуті з відміткою «за закінченням терміну зберігання». Із відміток пошти, що містяться на конвертах вбачається, що повістки не вручені відповідачу через його відсутність за вказаною на відправленні адресою. Для отримання повістки на 24.10.2013року 9 разів відповідачу залишалось повідомлення про надходження рекомендованого повідомлення, а для отримання повістки на 19.11.2013р.- таке повідомлення залишалось двічі.

Судом першої інстанції 19 листопада 2013 року ухвалено заочне рішення, з дотриманням вимог ч. 4 ст.169, ч. 1 ст. 224 ЦПК України.

Враховуючи викладене відсутні підстави для скасування рішення суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 309, 313, 314, 315, 317, 325 ЦПК України,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 19 листопада 2013 року залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржене в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Судді: Бондаренко Н.В.

ОСОБА_3

ОСОБА_4