Справа № 127/8337/16-ц
Провадження 2/127/3465/16
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 жовтня 2016 року Вінницький міський суд Вінницької області

в складі головуючого судді Ан О.В.

при секретарі Бородіч О.О.

за участю позивача ОСОБА_1

представників позивача ОСОБА_2, ОСОБА_3

відповідачів ОСОБА_4, ОСОБА_5

предстаника відповідача ОСОБА_6 - ОСОБА_7

розглянув у судовому засіданні в залі суду в м. Вінниці цивільну справву за поз +овом ОСОБА_1 до ОСОБА_4, ОСОБА_5 , громадської організації « Вінницька областна асоціація редакторів» про визнання недостовірної інформації, її спростування та відшкодування моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом та просив визнати інформацію, розміщену 06.04.2016 року у випуску № 15 щотижневої газети « ЗЗ-й канал» в статті під заголовком « Як в області президента утворилась « ШИРКА» із БПП, опоблоку, радиткалів та « Самопомочі» з аграріями, а саме» але погляньте ще на позицію голови фракції С.ОСОБА_1 той навіть за включення цього питання в порядок денний не проголосував. А Знаєте чому? Бо чекає що ця сама « ширка» проголосує за те, щоб компенсувати його бусам із бюджету( він власник компанії перевізників) мільйони за перевезення пільгових пассажирів…» ; опубліковану 06.04.2016 року ОСОБА_8 в мережі Facebook, у своєму профілі в статті під заголовком «« Як в області президента утворилась « ШИРКА» із БПП, опоблоку, радиткалів та « Самопомочі» з аграріями, а саме» але погляньте ще на позицію голови фракції С.ОСОБА_1 той навіть за включення цього питання в порядок денний не проголосував. А Знаєте чому? Бо чекає що ця сама « ширка» проголосує за те, щоб компенсувати його бусам із бюджету( він власник компанії перевізників) мільйони за перевезення пільгових пассажирів…» ; опупліковану 01.04.2016 року ОСОБА_5 в мережі Facebook у своєму профілі в статті під заголовком « … Ось і почали майданівці ловити депутатів… депутатів подвійних стандартів… « депутат радикал Вінницької облради не підтримав Хорта…» , а саме « На акції « Голодування проти політ репресій» впіймали голову фракції « Ляшків» у в Вінницькій облраді» - недостовірною та такою, що порочить часть, гідність, та ділову репутацію ОСОБА_1, зобов»язати громадську організацію « Вінницька областна асоціація редакторів», ОСОБА_4, ОСОБА_5 вилучити розміщену недостовірну інформацію що до ОСОБА_1, спростувати поширену про ОСОБА_1 недостовірну інформацію розміщену в 06.04.2016 року у випуску № 15 щотиждневої газети « 33 канал» шляхом зобов»язання громадської організації « Вінницьа областна асоціація редакторів» розмістити на тій самій сторінці газети із таким самим шрифтом повідомлення про ухвалене по даній справі рішення із публікацією тексту його резолютивної частини у триденний строк з дня набрання таким судовим рішенням законної сили; зобов»язати ОСОБА_9, ОСОБА_5 розмістити в мережі Facebook у своїх профілях ( кожному) повідомлення про ухвалене по даній справі судове рішення із публікацією тексту його резолютивної частини у триденний строк з дня набуття таким судовим рішенням законної сили; стягнути солідарно з ОСОБА_4, Громадської організації « Вінницька обласна асоціація редакторів» 100000 гр-н в якості відшкодування моральної ( не майнової) шкоди , завданої внаслідок приниження часті, гдності та дідлової репутації ОСОБА_1.

10.05.2016 року провадження по справі відкрито. З 13.09.2016 року по справі провадиться судовий розгляд .

13.10.2016 року представник відповідача ОСОБА_4 - ОСОБА_7. подав заяву про відваід судді Ан О.В. мотивуючи упередженістю судді, зокрема висловленнями що до оцінки діяльності газети « ЗЗ канал» , оцінки доказів та сумнівів упередженості відповідно до положень п. 2.5. Банагалозьких принциців поведінки суддів від 19.05.2006 року.

Суддя Ан О.В. пояснила, що посилання представника відповідача що до оцінки нею газети « З3 канал» взято з тексту. Так суд відповіднодо вимог законодавства встановлював джерела інформації опублікованої а газеті статті. Зокрема чи відповідають опубліковані в газеті матеріали нормам права, чи перевіряються газетою джерела отриманої інформації що до її достовірності та чи несе газета відповідальність за зміст статтей, опублікованих в ній. Тому посилання предстаника відповідача на оцінку діяльності газети безпідставні Судом роз»яснювались вимоги ч. 2 ст. 59 ЦПК України, а саме суд констатував, що предстаник відповідача не спростував простий письмовий доказ, наданий представником позивача іншим простим письмовив доказом. Отже оцінка доказу судом не проводилась.

Відповідач ОСОБА_4 підтримала заяву про відвід. Відповідач ОСОБА_5 вважав справу політичнрою та підтримав заяву про відвід.

Позивач та його представники заперечували проти задоволення відоводу, посилались на його безпідставність.

Згідно журналу судового засідання та технічного запису, суд з»ясовував джерела отримання інформації для публікації в газеті та достовірноість отриманої інформації згідно Закону України « Про інформацію». Суд констатував в процесі відсутність у сторони відповідача спростування простого писького доказу наданого представником позивача відповідаднодо ч.2 ст. 59 ЦПК України. Отже головуючий діяв відповідно до вимог законодавства та не допустив упереджнності чи безсторонньості.

Згідно рішень Європейського суду, зокрема Білуха проти України від 27 січня 1998 року заявниця заявила відвід судді Б., який розглядав її справу, а також всьому складу Артемівського суду, стверджуючи, що суд не був безстороннім, оскільки Компанія безкоштовно виготовила та встановила ґрати на вікнах нової будівлі суду. Представник відповідача ОСОБА_4 ОСОБА_7 не надав суду доказів надання матеріальлної допомоги хоч одним зі сторін суду чи судді. Отже й ого осилання в заяві на вказане рішення Європейського суду є безпідставним.

По справі « Салов проти України» Європейський суд далі нагадує , що неупередженість, в сенсі статті 6 § 1, має визначатися субєктивною оцінкою, на підставі особистих переконань та поведінки конкретного судді у конкретній справі - тобто, жоден з членів суду не має проявляти будь-якої особистої прихильності або упередження, та обєктивною оцінкою - тобто, чи були у судді достатні гарантії для того, щоб виключити будь-які законні сумніви з цього приводу (див. Bulut v. Austria, рішення від 22 лютого 1996 року, Reports 1996-ІІ, с. 256, § 31, та Thomann v. Switzerland, рішення від 10 червня 1996 року, Reports 1996 ІІІ, с. 815, § 30). У межах обєктивної оцінки має бути визначено, чи наявні факти, що можуть бути перевірені, які породжують сумніви щодо неупередженості судів У цьому звязку навіть зовнішні ознаки мають певне значення. Вирішується питання довіри, яку суди в демократичному суспільстві мають вселяти суспільству і, перш за все, сторонам у процесі. Європейський суд вказав, що у цій справі « Салов проти України» важко розмежувати поняття неупередженості та незалежності, оскільки докази заявника щодо оскарження як незалежності, так і неупередженості суду базуються на одних і тих самих фактичних обставинах. Відповідно, Європейський суд зазначив, що твердження заявника про те, що суддя Т. Куйбишевського районного суду м. Донецька керувався політичними мотивами та був поінструктований головою районної державної адміністрації, є незначними при оцінці його скарг щодо відсутності незалежності та неупередженості судів, які розглядали справу.

Представник відповідача ОСОБА_4 - ОСОБА_7О не надав суду будь-яких доказів того, що суддя АН О.В. керуєтьсмя будь-якими політичними мотивами чи була кимось проінструктована, тому його посилання на вказане рішення Європейського суду є недоречним..

По справі Мироненко проти України» Європейський суд, зокрема, зазаначив , що наявність безсторонності має визначатися, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції, за допомогою суб'єктивного та об'єктивного критеріїв. За суб'єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об'єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (див., зокрема, рішення у справах "Фей проти Австрії" (Fey v. Austria), рішення від 24 лютого 1993 року, серія A, N 255, с. 12, п. 27, 28 і 30, та "Веттштайн проти Швейцарії" (Wettstein v. Switzerland), заява N 33958/96, п. 42, ЄСПЛ 2000-XII). У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (див. рішення у справі "Пуллар проти Сполученого Королівства" (Pullar v. the United Kingdom), рішення від 10 червня 1996 року, Reports 1996-III, с. 794, п. 38). Особиста безсторонність суду презумується, поки не надано доказів протилежного (див. згадане вище рішення у справі Веттштайна (Wettstein), п. 43). Застосовуючи об'єктивний критерій, слід з'ясувати, чи існують, окрім самої поведінки судді , певні факти, які можуть служити підставою для сумніву в його безсторонності. Тобто при визначенні наявності у відповідній справі законних підстав сумніватися в безсторонності певного судді позиція особи, про яку йдеться, має важливе, але не вирішальне значення. Вирішальне значення при цьому матиме можливість вважати такі сумніви об'єктивно обґрунтованими (див. згадане вище рішення у справі Веттштайна (Wettstein), п. 44, та рішення у справі "Феррантеллі та Сантанджело проти Італії" (Ferrantelli and Santangelo v. Italy), рішення від 7 серпня 1996 року, Reports 1996-III, с. 951-952, п. 58). . У цьому зв'язку навіть видимі ознаки можуть мати певне значення або, іншими словами, "має не лише здійснюватися правосуддя - ще має бути видно, що воно здійснюється" (див. рішення у справі "ОСОБА_10 проти Бельгії" (De Cubber v. Belgium), рішення від 26 жовтня 1984 року, серія A, N 86, с. 14, п. 26). Адже йдеться про необхідність забезпечення довіри, яку суди в демократичному суспільстві повинні вселяти у громадськість (див. згадане вище рішення у справі Веттштайна (Wettstein), там само, та рішення у справі "ОСОБА_11 проти Іспанії" (Castillo Algar v. Spain), рішення від 28 жовтня 1998 року, Reports 1998-VIII,

с. 3116, п. 45).

Представник відповідача ОСОБА_7 не зазачив суб"єктивних чи об"єктивнимх підстав недовіри суду.

У справі Фельдман проти України Європейський суд повторює, що з метою вирішення, чи може суд вважатися "незалежним" у розумінні пункту 1 статті 6 Конвенці, необхідно звернути увагу, inter alia, на наявність гарантій від зовнішнього тиску та на питання, чи проявляє він ознаки незалежності (див., серед багатьох інших джерел, рішення у справі "Фіндлей проти Сполученого Королівства" (Findlay v. United Kingdom), рішення від 25 лютого 1997 року, п. 73, Reports of Judgments and Decisions 1997-I...). Стосовно вимоги "безсторонності" у розумінні цього положення мають бути застосовано два критерії: перший полягає у намаганні визначити особисте переконання певного судді у конкретній справі, а другий - у з'ясуванні того, чи забезпечував суддя достатні гарантії для виключення будь-якого розумного сумніву з цього приводу.

У вказаних рішеннях Європейського суду , як і в справі Ветштейн проти Швейцарії тлумачення понять «незалежний» і «безсторонній» суд мє певні критерії, а саме критерії неупередженості (безсторонності): суб'єктивний беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі; об'єктивний визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності; також приймаються до уваги гарантії щодо зовнішнього тиску; участь судді в декількох стадіях процесу; наявність чи відсутність особистої заінтересованості судді: при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезстороннім, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об'єктивно обґрунтованими.

Представник відповідача ОСОБА_4 - ОСОБА_7 не зазанчив підстав сумнівів в об"єктивност судді Ан О.В. як з суб"єктивного фактору - поведінки судді так і з об"єктивного .

Отже практика Європейського суду свідчить про те, що право вівід судді є не побажанням ( забаганкою) сторони по справі змінити склад чи усунення побоювання сторони, а повинно грунтуватися на об»єктивних підставах, критеріях, визначених практикою Європейсьткого суду.

Доказів та фактів проявів необ"єктивності в поведінці та фактів упередженності судді Ан О.В. відповідач ОСОБА_4 та її предстаник ОСОБА_12 не навели.

У залі судового засідання 13.09.2016 року крім сторін та їх представників ніхто присутнім не був, тому посилання представника відповідача ОСОБА_7 на виникнення сумнівів у сторонніх спостерігачів в неупередженності судді та необхідність самовідводу на підставі п. 2.5 Бангалозьких принципів поведінки суддів від 19.05.2006 року безпідставна.

Тож вислухавши думку учасників судового засідання, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що предстаник відповідача ОСОБА_7 як і відповідач ОСОБА_4 не надали суду доказів упередженості та необ»єтивності судді Ан О.В.

Тому в задоволенні заявленого відводу належить відмовити.

На підставві викладеного, керуючись ст. 20, 23, 24 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

В задоволенні заяви представника відповідача ОСОБА_4 - ОСОБА_7 відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя О.В.Ан