Коростенський міськрайонний суд Житомирської області
Справа № 277/1200/14-ц
РІШЕННЯ

іменем України

27 квітня 2016 року Коростенський міськрайонний суд Житомирської області

у складі: головуючого судді Коренюка В.П.

при секретарі Мейнарович Л.А.

за участю представника позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглядаючи у відкритому судовому засіданні у залі суду № 1 у м. Коростені цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства "ОСОБА_3 Аваль" до ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про стягнення заборгованості за кредитним договором, за зустрічним позовом ОСОБА_2 до публічного акціонерного товариства "ОСОБА_3 Аваль" про розірвання кредитного договору, договору застави та договорів поруки, -

в с т а н о в и в :

Публічне акціонерне товариство "ОСОБА_3 Аваль" (в подальшому ПАТ "ОСОБА_3 Аваль") звернулося до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якому зазначив, що 09 жовтня 2006 року між ВАТ "ОСОБА_3 Аваль" (який в подальшому перейменовано у ПАТ "ОСОБА_3 Аваль") та ОСОБА_2 укладено кредитний договір № 014/1841/74/95827, відповідно до умов п.1 якого ПАТ "ОСОБА_3 Аваль" надав ОСОБА_2 кредит у вигляді не відновлювальної кредитної лінії з лімітом в сумі 18000,00 доларів США, строком на 240 місяців по 04.10.2026 року. Процентна ставка за користування кредитними коштами складає 14,0 % річних. У порушення норм закону та умов договору відповідач зобовязання за договором належним чином не виконав. В звязку із зазначеними порушеннями зобовязань за кредитним договором відповідач ОСОБА_2 станом на 01.09.2014 року має заборгованість в сумі 19690,98 доларів США, що в еквіваленті по курсу Національного Банку України (надалі НБУ) складає 258229,72 грн., з них: - 15559,10 доларів США, що в еквіваленті по курсу НБУ- 204043,78 грн. - заборгованість за кредитом; - 2036,74 доларів США, що в еквіваленті по курсу НБУ складає 26710,04 грн. - за відсотками, в тому числі прострочена заборгованість за відсотками - 1935,29 доларів США, що в еквіваленті по курсу НБУ -25379,61 грн.; - 2095,14 доларів США, що в еквіваленті по курсу розрахована пеня. Крім того, зобовязання за вказаним договором забезпечено порукою, що стверджується договорами поруки від 05 жовтня 2006 року і поручителями є ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6. Позивач просив суд стягнути з відповідачів у солідарному порядку заборгованість по кредиту та судові витрати.

ОСОБА_2 в свою чергу звернувся із зустрічним позовом до ПАТ "ОСОБА_3 Аваль" про розірвання кредитного договору, договору застави та договорів поруки. У своєму позові він зазначив, що 09.10.2006 року між ним та ВАТ "ОСОБА_3 Аваль" укладено кредитний договір № 014/1841/74/95827 на суму 18000,00 доларів США. В якості забезпечення вимог ПАТ "ОСОБА_3 Аваль" уклало договори поруки з ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6. До кінця 2013 року він сумлінно виконував свої обовязки за вказаним договором, але в звязку фінансовою кризою в Україні (знецінення гривні та підвищення курсу долару США, як наслідок збільшення вдвічі щомісячного платежу за кредит), які він розцінює як обставину непереборної сили, він не зміг виконувати свої обов'язки за договором у повному обсязі. Оскільки банк вимагає повернення кредиту у повному обсязі, у звязку з суттєвою зміною обставин, він вважає, що договір повинен бути розірваним. Просив суд визнати кредитний договір розірваним з моменту звернення банку до суду з первісним позовом.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 первісний позов підтримав у повному обсязі, а в задоволенні зустрічного позову просив відмовити за безпідставністю позовних вимог.

Відповідач ОСОБА_2 заперечив проти первісного позову, а свій зустрічний позов підтримав, який просив задовольнити. Він пояснив суду, що на даний час він не працює, починаючи з червня 2013 року та не займається підприємницькою діяльністю. В зв'язку із кризою, яка склалася в його сім'ї (втрата роботи, що було єдиним доходом його сім'ї, яка складається з чотирьох чоловік: дружина не працювала - декретна відпустка, на утримані двоє неповнолітніх дітей) та фінансовою кризою в Україні (знецінення гривні та підвищення курсу долару США, як наслідок збільшення вдвічі щомісячного платежу за кредит), які він розцінює як обставину непереборної сили, він не зміг виконувати свої обов'язки за договором у повному обсязі. Викладені обставини вказують на те, що в його сім'ї склався тяжкий матеріальний стан. Стягнення пені в розмірі в якому просить позивач, може поставити вкрай важке становище його сім'ю. Також, один із відповідачів (ОСОБА_6) є інвалідом 2-гої групи та потерпілим від Чорнобильської катастрофи 1-ої категорії, у якого стан здоров'я на цей час є критичним, постійно потребує лікування, отже єдиний його дохід пенсія, яка витрачається на лікування. Тому просив відмовити в задоволення первісного позову.

Відповідачі ОСОБА_4, ОСОБА_5 і ОСОБА_6 в судове засідання не зявились, але надали свої повноваження ОСОБА_2 згідно нотаріально посвідчених довіреностей.

Проаналізувавши матеріали справи в їх сукупності з запереченням відповідача ОСОБА_2, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що 09 жовтня 2006 року між ПАТ "ОСОБА_3 Аваль" та ОСОБА_2 укладено кредитний договір № 014/1841/74/95827, відповідно до умов п.1 якого ПАТ "ОСОБА_3 Аваль" надав ОСОБА_2 кредит у вигляді не відновлювальної кредитної лінії з лімітом в сумі 18000,00 доларів США, строком на 240 місяців по 04.10.2026 року. Процентна ставка за користування кредитними коштами складає 14,0 % річних (а.с.12-13). В зобовязання за вказаним договором укладено договори поруки від 05 жовтня 2006 року з поручителями ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 (а.с.15-20). В подальшому 16 червня 2011 року між ПАТ "ОСОБА_3 Аваль" та ОСОБА_2 укладено Додаткову угоду № 014/1841/74/95827/01 до Кредитного договору №014/1841/74/95827 (а.с.21-24).

Оскільки ОСОБА_2 став порушувати норми закону та умови договору, а потім зобовязання за договором належним чином не виконав, тому станом на 01.09.2014 року в ОСОБА_2 перед ПАТ "ОСОБА_3 Аваль" виникла заборгованість в сумі 19690,98 доларів США, з яких: - 15559,10 доларів США - заборгованість за кредитом; - 2036,74 доларів США - заборгованість за відсотками, в тому числі прострочена заборгованість за відсотками - 1935,29 доларів США (а.с.8-11).

В судовому засіданні ОСОБА_2 не оспорював приведений розрахунок позивачем, а тому суд не ставить під сумнів його правильність.

За приписами ст.509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Це зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ст.526 Цивільного кодексу України).

Якщо у зобов'язанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ст.530 Цивільного кодексу України).

Статтею 536 Цивільного кодексу України визначено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами.

Відповідно до ст.546 Цивільного кодексу України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

А у ст.610 Цивільного кодексу України зазначено, що порушення зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

При цьому боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання (ст.625 ЦК України).

Тому позов у частині стягнення з відповідачів на користь позивача суми заборгованості по кредитному договору, заборгованості за відсотками та простроченої заборгованості за відсотками - підлягає задоволенню.

Суд не приймає до уваги зазначені, як у запереченнях, у зустрічному позові, так і в поясненнях ті обставини, що "…на даний час він не працює, починаючи з червня 2013 року та не займається підприємницькою діяльністю. В зв'язку із кризою, яка склалася в його сім'ї (втрата роботи, що було єдиним доходом його сім'ї, яка складається з чотирьох чоловік: дружина не працювала - декретна відпустка, на утримані двоє неповнолітніх дітей) та фінансовою кризою в Україні (знецінення гривні та підвищення курсу долару США, як наслідок збільшення вдвічі щомісячного платежу за кредит), які він розцінює як обставину непереборної сили, він не зміг виконувати свої обов'язки за договором у повному обсязі. Викладені обставини вказують на те, що в його сім'ї склався тяжкий матеріальний стан. Стягнення пені в розмірі в якому просить позивач, може поставити вкрай важке становище його сім'ю. Також, один із відповідачів (ОСОБА_6) є інвалідом 2-гої групи та потерпілим від Чорнобильської катастрофи 1-ої категорії, у якого стан здоров'я на цей час є критичним, постійно потребує лікування, отже єдиний його дохід - пенсія, яка витрачається на лікування…" Адже позивач з ОСОБА_2 уклав Додаткову угоду №014/1841/74/95827/01 до Кредитного договору № 014/1841/74/95827.

За цією Додатковою угодою зазначено "…З метою зменшення фінансового навантаження на Позичальника в умовах кризових явищ в економіці України Кредитор та Позичальник, що надалі по тексту іменуються "Сторони", а кожний окремо - "Сторона", досягли згоди про зміну умов погашення Кредиту, визначених Кредитним договором, відповідно до нижченаведених положень цієї Додаткової угоди:…"

Однак і в цьому разі ОСОБА_2 не став виконувати зобовязання зі своєї сторони, а тому і виникла заборгованість по кредитному договору.

Що ж до позову в частині стягнення з відповідачів у солідарному порядку розміру пені, то суд вважає, що в цій частині позову слід відмовити за пропуском строку позовної давності, яка відповідно до вимог, передбачених ст.258 Цивільного кодексу України, вважається як спеціальною позовною давністю строком в один рік. Тоді як позивачем розраховано цю пеню за період з 30.11.2011 року по 01.09.2014 року, що не відповідає вимогам п.1 ч.2 ст.258 ЦК України.

За приписами ст.258 Цивільного кодексу України визначено наступне - "1. Для окремих видів вимог законом може встановлюватися спеціальна позовна давність: скорочена або більш тривала порівняно із загальною позовною давністю. 2. Позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог: 1) про стягнення неустойки (штрафу, пені)…"

Оскільки позивачем, згідно платіжного доручення, понесені судові витрати по оплаті судового збору на користь держави в сумі 2582 грн. 30 коп. (а.с.1), тому позов і в цій частині також підлягає задоволенню.

У відповідності до ч.1 ст.88 Цивільного процесуального кодексу України - "Стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати".

Вирішуючи зустрічний позов ОСОБА_2 до ПАТ "ОСОБА_3 Аваль" про розірвання кредитного договору, договору застави та договорів поруки, то суд вважає його безпідставним та таким, що не підлягає до задоволення, оскільки позивачем за цим позовом не надано суду та не наведено жодних доказів на підтвердження своїх вимог, як того вимагає закон.

Зокрема ст.60 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що "Кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях."

Керуючись ст.ст.10, 11, 60, 88, 209, 213, 218 Цивільного процесуального кодексу України, ст.ст.258 ч.2 п.1, 509, 526, 530, 536, 546, 553, 554, 559, 610, 625, 652, 1050, 1054 Цивільного кодексу України, суд, -

у х в а л и в :

Позов публічного акціонерного товариства "ОСОБА_3 Аваль" до ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити частково.

Стягнути в солідарному порядку з ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 на користь публічного акціонерного товариства "ОСОБА_3 Аваль" в особі Житомирської обласної дирекції товариства "ОСОБА_3 Аваль": - 15559,10 доларів США, що в еквіваленті по курсу Національного Банку України станом на 01.09.2014 року складає 204043 (двісті чотири тисячі сорок три) грн. 78 коп. заборгованості за кредитом; - 2036,74 доларів США, що в еквіваленті по курсу Національного Банку України станом на 01.09.2014 року складає - 26710 (двадцять шість тисяч сімсот десять) грн. 04 коп. - за відсотками, в тому числі прострочена заборгованість за відсотками - 1935,29 доларів США, що в еквіваленті по курсу Національного Банку України станом на 01.09.2014 року складає - 25379 (двадцять пять тисяч триста сімдесят девять) грн. 61 коп.; - 2582 (дві тисячі пятсот вісімдесят дві) грн. 30 коп. сплаченого судового збору.

У решті позову публічного акціонерного товариства "ОСОБА_3 Аваль" до ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 - відмовити.

В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 до публічного акціонерного товариства "ОСОБА_3 Аваль" про розірвання кредитного договору, договору застави та договорів поруки - відмовити за його безпідставністю.

Рішення суду може бути оскаржено до апеляційного суду Житомирської області протягом десяти днів з дня проголошення рішення, а особа, яка не була присутня у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, може подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії повного рішення.

Суддя Коростенського міськрайонного суду

Житомирської області ОСОБА_7