печерський районний суд міста києва
Справа № 757/6267/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 січня 2016 року Печерський районний суд м. Києва в складі : головуючого судді - Цокол Л.І., за участі секретарів Насурлаєвій К.Е., Тищенко О.В., Міщенко О.О., Іваненко С.С., Сторожук Є.Ю. розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , за участі третіх осіб Державна реєстраційна служба України, приватного нотаріуса Шепітько Валентини Василівни про визнання права власності та зобов'язання вчинити дії , зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_4, ОСОБА_5, за участі третіх осіб приватних нотаріусів Миронівського районного та Київського міського нотаріальних округів Товмач Олени Миколаївни , Каплун Юрія Вікторовича та Кучеренко Наталії Петрівни про визнання довіреності та договорів купівлі- продажи недійсними,

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із вимогами до ОСОБА_2 і просить визнати право власності на об'єкти нерухомого майна - квартиру АДРЕСА_2 ; скасувати рішенні про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер:10286573 від 25.01.2014р. та зобов'язати Державну реєстраційну службу України внести запис про скасування державної реєстрації права власності (номер запису про право власності: 4408384, зареєстрованим приватним нотаріусом Шепітко В.В., Миронівський районний нотаріальний округ, Київська область, на підставі свідоцтва про право на спадщину, серія та номер: НОМЕР_1, виданий 25.01.2014р., видавник: Шепітко В.В., приватний нотаріус Миронівського районного нотаріального округу Київської області ) ОСОБА_2 на об'єкт житлової нерухомості (квартиру), реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна:82, який знаходиться за адресою : АДРЕСА_3; зобов'язати Державну реєстраційну службу України прийняти рішення про державну реєстрацію права власності на об'єкт нерухомого майна - квартиру АДРЕСА_4 та внести до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про запис реєстрацію права власності про наявність права власності на об'єкт нерухомого майна - АДРЕСА_5 за ОСОБА_1

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач ОСОБА_1, будучі власником нерухомого майна отримав вимогу про звільнення житлового приміщення від ОСОБА_2 та виявив відсутність правовстановлюючого документу. Під час здійснення реєстрації дублікату правовстановлюючого документу на спірне нерухоме майно, позивачу стало відомо про реєстрацію права власності на нього на іншу особу, в даному випадку ОСОБА_2 Позивач вказує на те, що набув право власності на квартиру АДРЕСА_6 спосіб та порядок встановлений чинним законодавством, здійснив реєстрацію права власності, при цьому це право оспорюється іншими особами.

Відповідач ОСОБА_2 подав зустрічний позов до ОСОБА_1, ОСОБА_4, ОСОБА_5, який 07 серпня 2014 року уточнив, та просив визнати недійсною довіреність загальну ( на управління та розпорядження майном), посвідчену приватним нотаріусом Миронівського районного нотаріального округу Київської області Товмач Оленою Миколаївною 11 серпня 2005 року за реєстровим №2605 від імені ОСОБА_9 на ім'я ОСОБА_4 та (або) ОСОБА_1; визнати недійсним договір купівлі- продажу квартири АДРЕСА_7 загальною площею 27,10 кв.м., житловою площею 13,10 кв.м., укладений між ОСОБА_4, яка діяла в нтересах ОСОБА_9 та ОСОБА_5, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Каплуном Ю.В. 16 грудня 2005 року за реєстровим №7187; визнати недійсним договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_8 , загальною площею 27,10 кв.м., житловою площею 13,10 кв.м., укладений між ОСОБА_5 як продавцем та ОСОБА_1, як покупцем, посвідчений приватним нотаріусом КМНО Кучеренко Н.П. 27.02.2006р. Зустрічні вимоги обґрунтовані тим, що ОСОБА_9 не видавала довіреності щодо розпорядження її нерухомим майном, а отже було відсутнє її волевиявлення щодо укладення правочину про відчуженню цього майна.

Позивач ОСОБА_1, його представники ОСОБА_10, в подальшому ОСОБА_11 під час судового розгляду підтримали вимоги, просили їх задовольнити, посилаючись на обставини викладені у позовній заяві, зустрічні вимоги ОСОБА_2 не визнали, заперечували проти їх задоволення, вказуючи на те, що довіреність була підписана ОСОБА_9 , остання була обізнана в здійсненні продажу квартири. Категорично заперечували проти прийнятті до відома складений ОСОБА_9 заповіт та відповідно видане на його підставі свідоцтво про право на спадкове майно видане приватним нотаріусом МРНО Шепітько В.В., оскільки на момент його складання право власності на спірне нерухоме майно належало не ОСОБА_9, а ОСОБА_1

Відповідач ОСОБА_2, та його представники ОСОБА_12, ОСОБА_13 вимоги ОСОБА_1 не визнали, заперечували проти його задоволення, зустрічні підтримали, просили їх задовольнити. В своїх поясненнях відповідач ОСОБА_2 та його представники вказували на те, що ОСОБА_9 не мала наміру відчужувати належне їй майно, у зв'язку з чим оригінал правовстановлюючого документу на спірне нерухоме майно, яке їй належало, знаходилась на зберіганні у свідка ОСОБА_14 ОСОБА_4 та ОСОБА_1 користувались житловим приміщенням, в той час як ОСОБА_9 проживала у ОСОБА_2 в с. Пустовіти Миронівського району Київської області, та відповідно сплачували за це грошові кошти. З огляду на погіршення стану свого здоров'я ОСОБА_9 в 2013 році вирішила скласти заповіт, та звернулась до свідка ОСОБА_14 з проханням надати їй оригінал правовстановлюючого документу. Оскільки волевиявлення ОСОБА_9 на відчуження належного їй майна було відсутнє, довіреність на розпорядження вона не видавала, відповідач та його представники просили зустрічні вимоги задовольнити.

Представники відповідача ОСОБА_5 ОСОБА_15, а в подальшому ОСОБА_16 проти вимог пред'явлених до ОСОБА_5 заперечували, вказуючи на те, що правочини були укладені відповідно до вимог чинного законодавства.

Відповідач ОСОБА_4. а в подальшому її представник ОСОБА_17 заперечували проти задоволення вимог ОСОБА_2, вказуючи на те, що ОСОБА_9 за своє життя розпорядилась належним їй майном, про що ОСОБА_2 не розповідала, оскільки побоювалась його. Кошти за продаж квартири передала особисто ОСОБА_9 , розписка не отримувала, з огляду на довірливі відносини, що склались між ними.

Приватні нотаріуси Шепітько В.В., Каплун Ю.В., Кучеренко Н.П., Товмач О.М. будучі повідомленими про час і місце судового розгляду, в судове засідання не з'явились, направили заяви про розгляд справи за їх відсутності.

Третя особа за позовом ОСОБА_1 - Державна реєстраційна служба України будучи повідомленою про судовий розгляд в судове засідання представника не направила, подала письмові заперечення в яких висловлене прохання відмовити у задоволенні вимог пред'явлених до реєстраційної служби, оскільки третя особа вчиняє дії виключно у порядку встановленому чинним законодавством, при цьому будь-яких порушень відносно позивача не вчинялось.

Суд вислухавши пояснення позивача ОСОБА_1, його представників ОСОБА_10, в подальшому ОСОБА_11, відповідача ОСОБА_2, та його представників ОСОБА_12, ОСОБА_13, представників відповідача ОСОБА_5 ОСОБА_15, а в подальшому ОСОБА_16, відповідача ОСОБА_4, а в подальшому її представника ОСОБА_17, допитавши свідків ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_14, ОСОБА_20, експерта ОСОБА_21, дослідивши письмові докази надані сторонами, прийшов до наступного висновку.

Згідно ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Згідно ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Згідно ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.

Згідно ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно ст. 388 ЦК України якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно:

1) було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння;

2) було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння;

3) вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом. Майно не може бути витребувано від добросовісного набувача, якщо воно було продане у порядку, встановленому для виконання судових рішень. Якщо майно було набуте безвідплатно в особи, яка не мала права його відчужувати, власник має право витребувати його від добросовісного набувача у всіх випадках.

Під час судового розгляду встановлено наступне.

ОСОБА_9 відповідно до виданого свідоцтва про право на спадщину за законом 18 вересня 1995 року належала квартира АДРЕСА_4

11 серпня 2004 року приватним нотаріусом Миронівського районного нотаріального округу Товмач О.М. посвідчено довіреність ОСОБА_9 на уповноваження ОСОБА_4 та (або) ОСОБА_1 управляти і розпоряджатись всім її майном.

16 грудня 2005 року ОСОБА_4 діючи від імені ОСОБА_9 продала, а ОСОБА_5 придбав, квартиру АДРЕСА_4 Продаж було вчинено на підставі дублікату свідоцтва про право на спадщину, виданого 11 листопада 2005 року, Шостою київською державною нотаріальною конторою та зареєстрований Київським міським бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна 25 листопада 2005 року. Продаж нерухомого майна вчинено за 5 306,35 грн. Розрахунки між сторонами здійснено повністю до підписання цього Договору.

Дублікат свідоцтва про право на спадщину за законом видано представнику ОСОБА_9 ОСОБА_15

27 лютого 2006 року ОСОБА_5 продав, а ОСОБА_1 придбав квартиру АДРЕСА_4 Продаж квартири здійснено за 6 163,63грн. Реєстраційний напис на правовстановлюючому документі здійснено 06 березня 2006 року. Вказаний правочин посвідчено приватний нотаріусом КМНО Кучеренко Н.П.

25 лютого 2014 року ОСОБА_1 було видано дублікат вказаного договору замість зіпсованого.

09 серпня 2011 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_9 було зареєстровано шлюб.

21 червня 2013 року ОСОБА_9 склала заповіт, посвідчений секретарем виконкому Пустовітської сільської ради Миронівського району Київської області, та відповідно до якого ОСОБА_9 усе своє майно заповідала ОСОБА_2

ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_9 померла, про що виконавчим комітетом Пустовітської сільської ради Миронівського району Київської області 22 липня 2013 року видано свідоцтво про смерть.

25 січня 2014 року приватним нотаріусом МРНО Шепітько В.В. видане свідоцтво про право на спадщину за заповітом, згідно якого спадкоємцем майна ОСОБА_9, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року є її чоловік ОСОБА_2 Спадщина на яку видане це свідоцтво складається з однокімнатної квартири АДРЕСА_4, що належала ОСОБА_9 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого Шостою київською державною нотаріальною конторою 18 вересня 1995 року.

25 січня 2014 року здійснено державну реєстрацію права ОСОБА_2 щодо квартири АДРЕСА_4 згідно свідоцтва про право на спадщину, виданого 25 січня 2014 року приватним нотаріусом МРНО Шепітько В.В.

Свідок ОСОБА_18 під час судового розгляду повідомила про те, що в розмові з ОСОБА_9 їй стало відомо про те, що належну їй квартиру , що знаходиться в м. Києві, вона відчужила, про що просила не говорити ОСОБА_2 При цьому свідку не відомо про яку саме квартиру йшла мова.

Свідок ОСОБА_20 повідомив про те, що після отримання ОСОБА_2 свідоцтва про право на спадкове майно, вони приїжджали до ОСОБА_1, який повідомив їм про те, що квартира була продана. З 2002 року ОСОБА_9 проживала з ОСОБА_2, та з того часу неодноразово позичала кошти на придбання спиртних напоїв. Свідку було відомо зі слів ОСОБА_9 , про те що вона здає свої дві квартири, розташовані в м. Києві ОСОБА_22 та отримує за це по 200-500грн. в місяць. Кошти отримувала до дня смерті. Після 2008 року ОСОБА_9 спиртних напоїв не вживала.

Свідок ОСОБА_19 повідомила про те, що зі слів ОСОБА_9 було відомо про належність двох квартир у м. Києві, та отримання коштів за користування ними від ОСОБА_22 та його матері, по 200-500грн. поштовими переказами до часу смерті. Про продаж квартир ОСОБА_9 нічого не говорила.

Свідок ОСОБА_14 під час судового розгляду повідомила про те, що весь час правовстановлюючий документ ( свідоцтво про право на спадщину, договір на утримання майна, технічний паспорт) на квартиру АДРЕСА_4 зберігався у неї з 1995 року, на прохання матері ОСОБА_9 -ОСОБА_23, оскільки ОСОБА_23 просила, що б ця квартира була переоформлена на онуку - доньку ОСОБА_9, яка зловживала на той час спиртними напоями. На початку 2013 році ОСОБА_9 подзвонила та попросила переслати правовстановлюючий документ їй по пошті, що вона і зробила. Весь цей час ОСОБА_9 цікавилась документом, та не говорила про те, що він їй потрібен.

Згідно висновку експерта Науково-дослідного експертно-криміналістичного центру від 26.09.2014р. №46 підпис від імені громадянки ОСОБА_9 в графі «Підпис» другого екземпляру довіреності від 11.08.2005р. виконаний не громадянкою ОСОБА_9, а іншою особою. Щодо даного випадку, то незвичність виконання може бути пояснена тим, що особа яка виконувала підпис не бачила підпису-оригіналу, а виконувала підпис «по пам'яті».

Під час допиту в судовому засіданні експерт ОСОБА_21 підтримав складений ним висновок №46 від 26.09.2014р.

Протягом судового розгляду представники ОСОБА_10 та ОСОБА_17 заявляли клопотання про призначення експертизи на предмет вирішення питання належності (справжності) підпису ОСОБА_9 в довіреності загальній ( на управління та розпорядження майном), посвідчену приватним нотаріусом Миронівського районного нотаріального округу Київської області Товмач Оленою Миколаївною 11 серпня 2005 року за реєстровим №2605 від імені ОСОБА_9 на ім'я ОСОБА_4 та (або) ОСОБА_1, та судом було запропоновано надати (вказати місце знаходження ) оригінали вільних та умовно вільних зразків підписів ОСОБА_9 Однак в подальшому від проведення експертизи представники сторін відмовились.

За таких обставин суд вважає можливим прийняти до уваги висновки викладені у висновку експерта Науково-дослідного експертно-криміналістичного центру від 26.09.2014р. №46.

Під час судового розгляду відповідачем ОСОБА_4 було зазначено про те, що грошові кошти за продаж квартири вона передала особисто ОСОБА_9 При цьому будь-яких доказів на підтвердження вказаній обставині надано не було.

Відсутність доказу на підтвердження передачі повіреним довірителю грошових коштів за продаж нерухомого майна, підтверджує пояснення відповідача ОСОБА_2 про те, що весь час квартира перебувала у власності ОСОБА_9, остання отримувала плату за користування нею, та не була обізнана у її продажу.

З встановленого під час судового розгляду вбачається те, що продаж нерухомого майна від імені ОСОБА_9 було здійснено без її волевиявлення, оскільки підпис в довіреності є не ОСОБА_9 а іншої особи. При цьому інші зібрані докази в їх сукупності свідчать про те, що ОСОБА_9 не мала наміру на відчуження належного їй майна.

Отже вимоги щодо визнання недійсними одностороннього правочину (довіреності) та двостороннього правочину (договору купівлі-продажу від 16.12.2005р. ) є повністю обгрунтовані та підлягають задоволенню. Вимоги про визнання недійсним правочину (договору купівлі-продажу від 27.02. 2006р. між ОСОБА_5 та ОСОБА_1) задоволенню не підлягають оскільки для цього відсутні правові підстави, в цьому випадку власник майна ( в даний час спадкоємець ОСОБА_9.) має право витребувати його з чужого незаконного володіння.

За викладених обставин суд не знаходить обґрунтованих підстав для задоволенні вимог ОСОБА_1

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 203,215,317,319 ЦК України, ст.ст.8,10,60,88,208,212,213,214, 215 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , за участі третіх осіб Державна реєстраційна служба України, приватного нотаріуса Шепітько Валентини Василівни про визнання права власності та зобов'язання вчинити дії, залишити без задоволення.

Зустрічні вимоги ОСОБА_2 задовольнити частково. Визнати недійсною довіреність загальну ( на управління та розпорядження майном), посвідчену приватним нотаріусом Миронівського районного нотаріального округу Київської області Товмач Оленою Миколаївною 11 серпня 2005 року за реєстровим №2605 від імені ОСОБА_9 на ім'я ОСОБА_4 та (або) ОСОБА_1.

Визнати недійсним договір купівлі- продажу квартири АДРЕСА_7 загальною площею 27,10 кв.м., житловою площею 13,10 кв.м., укладений між ОСОБА_4, яка діяла в нтересах ОСОБА_9 та ОСОБА_5, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Каплуном Ю.В. 16 грудня 2005 року за реєстровим №7187.

В решті вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, що брали участь у справі, але не були присутні під час проголошення ,- в той же строк з дня отримання копії рішення.

Суддя Цокол Л.І.