Справа №: 272/272/16-ц
Провадження № 2/272/243/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 серпня 2016 року

Андрушівський районний суд Житомирської області у складі:

головуючого судді - Палазюк В.М.

при секретарі Поліщук Т.О.

за участю: позивача ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Андрушівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини,

ВСТАНОВИВ :

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому вказує, що 07 березня 2013 року померла його мати ОСОБА_3. Після її смерті відкрилася спадщина на належний їй житловий будинок в по вул. Вітряна, 6 в с. Гарапівка, Андрушівського району, земельні ділянки для обслуговування житлового будинку, особистого селянського господарства та для товарного сільськогосподарського виробництва. Позивач є спадкоємцем першої черги за законом. Однак не може реалізувати своє право на спадкування після смерті матері, так як у встановлений законом шестимісячний строк не звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини в зв»язку з перебуванням на лікуванні. Вважає, що пропустив строк для звернення з заявою про прийняття спадщини з поважних причин, просить встановити додатковий строк для прийняття спадщини.

Позивач в судовому засіданні позов підтримав та пояснив, що він хворів протягом місяця в 2013 році, однак конкретного періоду лікування не пам»ятає.

Відповідач в судовому засіданні позов не визнала, поставивши під сумнів хворобу позивача та довідку на її підтвердження.

Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов не підлягає задоволенню.

Із матеріалів справи вбачається, що 07 березня 2013 року померла мати позивача ОСОБА_3 (а.с.3,4). Позивач є спадкоємцем першої черги після смерті матері, проте заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори у встановлений законом термін не подав (а.с.10, 21,22).

Відповідно до довідки, яка видана Павелківською сільською радою Андрушівського району Житомирської області № 152 від 22.02.2016р. вбачається, що на час відкриття спадщини після смерті ОСОБА_3, разом з нею в будинку по вул.. Вітряна, 6 с. Гарапівка, зареєстрованих осіб не було (а.с.5) . Заяву про прийняття спадщини подала відповідач , що підтверджується довідкою нотаріальної контори (а.с.21).

Відповідно до ст.ст. 1269, 1270 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Згідно ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Згідно з роз'ясненням, даним в п.24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику в справах про спадкування» (далі Постанова Пленуму ВСУ) вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Поважними є такі причини пропуску строку: тривала хвороба, перебування спадкоємця тривалий час за межами України, відбування покарання в місцях позбавлення волі, перебування на строковій військовій службі в Збройних Силах України тощо.

Зазначена правова позиція викладена у постановах Верховного Суду України від 26 вересня 2012 року ( справа №6-85 цс 12), а також від 4 листопада 2015 року ( справа №6-1486 цс 15), які відповідно до положень ст.360-7 ЦПК України є обовязковими для судів.

Так, оскільки на час відкриття спадщини позивач постійно не проживав разом із матір»ю, він мав право до 07 вересня 2013 включно подати заяву до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Однак, згідно довідки Андрушівської районної лікарні в період з 29 серпня 2013 року по 13 вересня 2013 року він перебував на амбулаторному лікуванні (а.с. 9) .

Однак із даної довідки видно, що в ній відсутня дата її видачі , зазначене місце проживання ОСОБА_1 в с. Гарапівка, хоч він проживає в с. Нехворощ та підписана вона лікарем, а не лікарською комісією.

Як пояснив у судовому засіданні позивач, він лікувався протягом місяця, отримуючи уколи та крапельниці вдома, конкретний термін лікування він не згадав, будь яких пояснень відносно медичної довідки надати не зміг.

Довідка Андрушівської районної лікарні №326 від 29.06.2016 року свідчить про те, що амбулаторна карта хворого ОСОБА_1 в реєстратурі районної лікарні відсутня. Відсутня амбулаторна карта і в позивача, а його посилання на те, що її викрала із реєстратури відповідач нічим не підтверджено.

За змістом ст.ст.10,11,60,212 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Позивачу судом роз»яснено обов»язок надати докази та його право заявити клопотання про витребування доказів, які можуть підтвердити достовірність його хвороби та видачі довідки, судом. Однак позивач таким правом не скористався, заявивши клопотання про розгляд справи на підставі доказів, які є в справі.

Проаналізувавши наведене, суд прийшов до висновку, що позивач не надав належних та допустимих доказів наявності об'єктивних, непереборних та істотних труднощів чи перешкод для прийняття спадщини у шестимісячний строк з часу відкриття спадщини після смерті матері. Наявність сумнівної довідки в матеріалах справи щодо хвороби позивача у зазначений період, не доводить неможливість його звернення до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини у встановлений законом термін.

Виходячи з наведеного суд вважає, що підстави для задоволення позову відсутні, а тому в його задоволенні необхідно відмовити.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 15, 60, 209, 212, 214, 215, 218, 294 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення додаткового строку на прийняття спадщини - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Житомирської області через Андрушівський районний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Суддя:ОСОБА_4