Справа № 520/6938/16-ц
Провадження № 2-о/520/252/16
Рішення

іменем України

11 серпня 2016 року

Київський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - Прохорова П.А.,

при секретарі - Цвігун А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за ОСОБА_1, заінтересована особи - Відділ державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців Управління державної реєстрації Юридичного департаменту Одеської міської ради, про встановлення факту, що має юридичне значення,

встановив:

Заявник звернулася Київського районного суду м. Одеси з заявою про встановлення факту приналежності їй правовстановлюючого документу - Свідоцтва про право власності на житло НОМЕР_1 від 28 травня 1993 року, оскільки у такому правовстановлюючому документі допущено неправильне написання її прізвища - «ОСОБА_1» та по-батькові «ОСОБА_1», оскільки у інший спосіб, від судового, усунути наведені перешкоди у реалізації нею всієї повноти її права власності щодо квартири АДРЕСА_1, неможливо.

В судове засідання сторони, будучи повідомленими про час та місце розгляду справи належним чином, не з'явились, про поважні причини неявки суд не повідомили.

Заявник звернулася до суду з заявою про розгляд справи за її відсутності, заявлені вимоги підтримала з викладених у заяві про встановлення факту приналежності правовстановлюючого документу підстав.

Засади ст.ст. 3,11 ЦПК України, ст. 15 ЦК України, а також положення ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року гарантують кожній особі право на захист її порушених, оспорюваних чи невизнаних прав а також охоронюваних законом інтересів судом.

Звертаючись до суду за захистом свого права заявник самостійно визначає предмет та підстави позову.

Згідно п. 26 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12.06.2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», під час судового розгляду предметом доказування є факти, якими обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення і підлягають встановленню при ухваленні рішення.

Відповідно до положень ст.ст. 10, 11, 58, 60 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін та в межах і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, при цьому сторони мають право обґрунтовувати належність конкретно доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень та зобов'язані довести перед судом ті обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень

Так, дослідивши доводи заявника, перевіривши їх долученими до матеріалів справи доказами, суд встановив наступне.

Відповідно до проведеного аналізу копії паспорту громадянина України (серія НОМЕР_2), виданого заявнику, де її прізвище російською мовою вказано «ОСОБА_1» а по-батькові «ОСОБА_1», Свідоцтва про право власності на житло, квартиру АДРЕСА_1,від 28 травня 1993 року, НОМЕР_1, видане на ім'я ОСОБА_1 та ОСОБА_3 згідно розпорядження НОМЕР_1 від 28 травня 1993 року, кореспондуючого розпорядження органу приватизації, свідоцтва про право на спадщину за законом (№4-1116 від 18.06.2004 року), виданого на ім'я ОСОБА_1 до майна померлого ОСОБА_3, - ? частини квартири АДРЕСА_1, за змістом якого зазначено про перебування ОСОБА_1 та ОСОБА_3 у шлюбі, технічного паспорту р.№39пр-122-145 на вказану квартиру, виготовлений станом на 18.03.2004 року, де власниками квартири вказано ОСОБА_1 та ОСОБА_3, копії свідоцтва про одруження на бланку НОМЕР_3 від 07 червня 1964 року, про одруження, російською мовою «ОСОБА_3» та «ОСОБА_1», прізвище якої у зв'язку з укладенням шлюбу було змінено на «ОСОБА_1», вбачається, що заявником належним чином обґрунтовані обставини, що викладені у заяві про визнання приналежності правовстановлюючого документу.

Виходячи з вищевикладеного, згідно ст.256 ЦПК України, відповідно до якого суд вправі розглядати справи про встановлення належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються дійсними з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, враховуючи обґрунтовані посилання заявника на безпідставне обмеження її прав як власника зазначеного майна, що відбувається через невідповідність написання її прізвища та по-батькові у Свідоцтві про право власності на житло НОМЕР_1, суд доходить висновку про необхідність задоволення заявлених вимог у повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 58, 60, 212-215, 224-226, 259 ЦПК України,-

вирішив:

Заяву ОСОБА_1, заінтересована особи - Відділ державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців Управління державної реєстрації Юридичного департаменту Одеської міської ради, про встановлення факту, що має юридичне значення, - задовольнити.

Встановити факт приналежності Свідоцтва про право власності на житло НОМЕР_1 від 28 травня 1993 року, яке видане Управлінням Чорноморського морського пароплавства, яке зареєстроване в КП «ОМБТІ і РОН» від №145 стр. 122 книга 39 пр. від 30 серпня 1993 року, - ОСОБА_1, де її прізвище, ім'я та по-батькові вказано як «ОСОБА_1».

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Апеляційного суду Одеськоїобласті через Київський районний суд м. Одеси.

Суддя П. А. Прохоров