07.11.2016 227/3144/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

07 листопада 2016 року м. Добропілля

Добропільський міськрайонний суд Донецької області у складі:

Головуючого судді - Притуляка С.А.,

при секретарі - Коверченковій М.О.,

за участю сторін:

представника позивача - не з'явився,

відповідача - не з'явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Добропілля в порядку заочного розгляду цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1, про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із позовною заявою про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором №260АІ1 від 17 травня 2013 року в розмірі 153079,44 грн., яка складається з 109499,50 грн. заборгованості за кредитом; 27817,82 грн. заборгованості за відсотками; 4246,72 грн. пені за несвоєчасне повернення кредиту; 5966,55 грн. - пені за несвоєчасне повернення відсотків; 1645,10 грн. - інфляційних витрат за кредитом, 3903,75 грн. - інфляційних витрат за відсотками, мотивуючи позовні вимоги порушенням з боку відповідача зобов'язань з повернення кредиту.

Останнім відомим місцем реєстрації та проживання відповідача є адреса, за місцем реєстрації: АДРЕСА_1, що підтверджується копією паспорта відповідача долученою до позовної заяви. Вищезазначена адреса, відповідно до Розпорядження Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про визначення територіальної підсудності справ» № 2710/38-14 від 02.09.2014 року, знаходиться під територіальною юрисдикцією Добропільського міськрайонного суду Донецької області.

Разом із тим, оскільки суд позбавлений можливості достеменно встановити зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) фізичної особи - відповідача, судом у відповідності до ч. 9 ст. 74, п. 4 ч. 3 ст. 122 ЦПК України, відповідача було викликано оголошенням у пресі - в газеті "Урядовий Кур'єр" № 205 від 02.11.2016 року. Доказів поважності своєї неявки або заяви про розгляд справи у відсутність відповідача, до суду надано не було.

З огляду на наведене, керуючись ст.ст. 169, 224 ЦПК України, суд вважає, що відповідач належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, а тому, за згодою позивача, є підстави заочного розгляду справи у відсутність відповідача, на підставі наявних у справі доказів, направивши після розгляду справи копію рішення за місцем реєстрації відповідача.

Судом встановлено, що 17 травня 2013 року між сторонами було укладено Договір кредиту № 260АІ1 на купівлю автотранспортних засобів. Відповідно до умов кредитного договору позивач зобов'язався надати відповідачу грошові кошти на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти у сумі 126000,00 грн. зі сплатою 18,00 процентів річних на перший річний період користування кредитом, тобто строком до 01.05.2014 року.

Пункт 1.1.1 кредитного договору містить порядок погашення кредиту до 17 числа кожного місяця, починаючи з травня 2013 року та кінцевим терміном повернення заборгованості по кредиту до 16.05.2020 року (включно).

Згідно п. 1.1.3 договору кредиту одночасно з укладенням договору кредиту, з метою забезпечення сплати страхових платежів за договором страхування, передбаченим п. 3.3.3 договору кредиту, з позичальником укладається договір про надання відновлювальної кредитної лінії (на сплату страхових платежів) № 260АІ1-ВКЛ від 17.05.2013 року - Додатковий договір.

Відповідно до п.1.2 договору кредиту кредит надається позичальнику на наступні цілі: придбання автомобіля марки HYUNDAI I30, легковий хетчбек, рік випуску 2013 , червоного кольору, згідно з договором купівлі-продажу № НОМЕР_1 від 08.05.2013 року укладеного з ТОВ «Імперіал-Авто».

Згідно п. 1.3 договору кредиту в якості забезпечення позичальником виконання своїх зобов'язань щодо погашення кредиту, сплати процентів, можливих штрафних санкцій, а також інших витрат на здійснення забезпеченої заставою вимоги, сторони укладають: з позичальником договір застави транспортного засобу визначеного п. 1.2 договору кредиту, заставною вартістю 140400,00 грн., який також забезпечує виконання зобов'язань позичальника за додатковим договором (п. 1.3.1 договору кредиту); в якості додаткового забезпечення виконання зобов'язань за договором кредиту, договіри поруки з ОСОБА_2, ОСОБА_3, які також забезпечують виконання зобов'язань позичальника за додатковим договором (п.п. 1.3.2 договору кредиту).

Пунктами 2.4, 2.4.1, 2.4.2 Договору кредиту передбачено, що нарахування процентів за користування кредитом здійснюється щоденно на суму фактичної заборгованості за кредитом, у валюті кредиту за методом факт/360. Сплата процентів здійснюється щомісячно починаючи з місяця, наступного за місяцем надання кредиту, у валюті наданого кредиту не пізніше 17 числа кожного місяця. Сума процентів, що підлягають сплаті у зазначений строк (термін), розраховується відповідно до цього договору за період від дня надання кредиту/останньої дати сплати процентів, що передує дню чергової сплати процентів. Сплата процентів здійснюється у строки/терміни, зазначені в п.п. 2.4.1 цього договору, шляхом договірного списання кредитором коштів у сумі процентів, нарахованих згідно п. 2.4 цього договору, з поточного рахунку позичальника, відкритого у кредитора.

Згідно п.п. 2.7, 2.7.2, 2.7.3 кредитного договору, базова процентна ставка кредитування є змінною, її розмір встановлюється кредитором щорічно 01 квітня, починаючи з дати укладення цього договору. Мінімальний можливий розмір процентної ставки за кредитом встановлюється в розмірі не менше 12,00 % річних, а максимальний - не більше 27,00 %.

Відповідно до умов п. 3.3 договору позичальник зобов'язаний: суворо дотримуватись положень цього договору; забезпечувати сплату процентів за використання кредиту в порядку та в розмірі, визначеному договором; забезпечувати своєчасне та в повному обсязі погашення кредиту із нарахованими процентами за фактичний час його використання та штрафними санкціями.

Пунктом 3.3.7 кредитного договору передбачено зобов'язання позичальника забезпечувати своєчасно та в повному обсязі погашення кредиту із нарахованими процентами за фактичний час його використання та можливими штрафними санкціями в порядку визначеному п.1.1, 2.4 цього Договору.

Згідно умов п. 4.1 договору кредиту у разі допущення позичальником прострочення строків сплати процентів, в порядку визначеному п.п. 1.1, 2.4, 2.7 цього договору, комісій, передбачених умовами цього договору, прострочення строків повернення кредиту, визначених п. 1.1, 3.2.3, 3.3.16 цього договору, позичальник сплачує кредиторові пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України від несвоєчасно сплаченої суми за кожний день прострочення, що діє у цей період.

Відповідно до п. 4.2 договору кредиту у разі порушення відповідачем вимог п.п. 3.3.2, 3.3.4, 3.3.6, 3.3.7, 3.3.9 - 3.3.19 кредитного договору, відповідач зобов'язаний сплатити позивачу штраф у розмірі 0,5 % від суми фактичної заборгованості за кредитом та нарахованими відсотками, за кожний випадок.

Згідно п.4.4 Кредитного договору, у разі невиконання (неналежного виконання) позичальником обов'язків, визначених п.п. 3.3.6., 3.3.7. договору, протягом більше, ніж 90 календарних днів, строк користування кредитом вважається таким, що сплив, та, відповідно, позичальник зобов'язаний протягом одного робочого дня кредитора погасити кредит в повному обсязі, сплатити проценти за фактичний час використання кредиту та нараховані штрафні санкції.

Крім того відповідач був ознайомлений та погодився з Умовами та правилами надання кредиту, про що свідчить долучена до матеріалів справи копія договору № 260АІ1 від 17.05.2013 року

Як вказує позивач та не спростовано відповідачем, останній належним чином свої зобов'язання за Договором не виконував, кредит в порядку та сумах, зазначених вище, не погашав, у зв'язку із чим, відповідно до наданого позивачем розрахунку станом на 24.12.2015 року у відповідача виникла заборгованість, у розмірі 153079,44 грн., яка складається з 109499,50 грн. заборгованості за кредитом; 27817,82 грн. заборгованості за відсотками; 4246,72 грн. пені за несвоєчасне повернення кредиту; 5966,55 грн. - пені за несвоєчасне повернення відсотків; 1645,10 грн. - інфляційних витрат за кредитом, 3903,75 грн. - інфляційних витрат за відсотками.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов"язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфу 1 глави 71 цього кодексу, а саме положення про позику.

Згідно ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір та порядок процентів встановлюється договором.

Статтею 1049 ЦК України встановлено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій саме сумі, що були йому передані позикодавцем) у строк та порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.

Частиною 1 ст. 530 ЦК України передбачено, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

У відповідності до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно ст.ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Станом на момент розгляду даної справи докази виконання відповідачем зобов'язань з повернення кредиту та сплати процентів за його використання в матеріалах справи відсутні.

Таким чином, суд дійшов висновку про порушення відповідачем встановленого у кредитному договорі строку повернення грошових коштів

Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Згідно приписів ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

З розрахунку заборгованості вбачається, що позивачем зроблений розрахунок пені у розмірі 4246,72 грн. пені за несвоєчасне повернення кредиту; 5966,55 грн. - пені за несвоєчасне повернення відсотків за період з 18.02.2015 року по 23.12.2015 року.

Відповідно ст. 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 02 вересня 2014 року №1669-VII на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам-підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція. Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобов'язані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції.

У відповідності з Переліком населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, затвердженим розпорядженням Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 року №1053-р та від 02 грудня 2015 року №1275-р, м.Харцизьк, Донецької області, віднесено до вказаного переліку, таким чином на підставі вищезазначеного закону відповідач має бути звільненим від сплати 4246,72 грн. пені за несвоєчасне повернення кредиту; 5966,55 грн. - пені за несвоєчасне повернення відсотків;з 13.12.2014 року по 13.12.2015 року.

Відповідно до п.12 Постанови Пленуму вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 30.03.2012року «Про практику застосування судами законодавства при вирішення спорів, що виникають із кредитних правовідносин», у разі якщо кредит правомірно наданий в іноземній валюті та кредитодавець (позивач) просить стягнути кошти в іноземній валюті, суд у резолютивній частині рішення зазначає про стягнення таких коштів саме в іноземній валюті, що відповідає вимогам частини третьої статті 533 ЦК.

Таким чином, суд дійшов висновку про обґрунтованість заявлених позовних вимог, які в свою чергу підлягають задоволенню в частині стягнення 1645,10 грн. - інфляційних витрат за кредитом, 3903,75 грн. - інфляційних витрат за відсотками.

Враховуючі викладені обставини, суд дійшов висновку про обґрунтованість заявлених позовних вимог, які в свою чергу підлягають задоволенню в частині стягнення 109499,50 грн. заборгованості за кредитом; 27817,82 грн. заборгованості за відсотками; 1645,10 грн. - інфляційних витрат за кредитом, 3903,75 грн. - інфляційних витрат за відсотками.

Відповідно до ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Згідно п.6 ч.3 ст.79 ЦПК України, до витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, належать витрати, пов'язані з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача.

У відповідності до ч. 9 ст. 74, п. 4 ч. 3 ст. 122 ЦПК України, відповідача було викликано до суду оголошенням у пресі - в газеті "Урядовий Кур'єр" № 205 від 02.11.2016 року. Витрати за публікацію оголошення у розмірі 420,00 грн., що підтверджується копією рахунку №14429 від 27 жовтня 2016 року, було понесено позивачем. Таким чином суд, вважає за доцільне стягнути з відповідача витрати пов'язані з публікацією в пресі оголошення про виклик до суду.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України, ст.ст. 526, 530, 611, 1048, 1049, 1054 Цивільного кодексу України, ЗУ «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», ст. ст. 10, 11, 74, 79, 88, 122, 169, 197, 224-226 ЦПК України суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву позовом Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором кредиту - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1, паспорт серії НОМЕР_3, РНОКПП НОМЕР_2, на користь Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк», (ЗКПО 00039019, МФО 300023, р/р 0002) заборгованість за Договором кредиту №260АІ1 від 17 травня 2013 року у розмірі 142866,17 грн., яка складається з 109499,50 грн. - заборгованості за кредитом; 27817,82 грн. - заборгованості за відсотками; 1645,10 грн. - інфляційних витрат за кредитом, 3903,75 грн. - інфляційних витрат за відсотками.

Стягнути з ОСОБА_1, паспорт серії НОМЕР_3, РНОКПП НОМЕР_2, на користь Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк», (ЗКПО 00039019, МФО 300023, р/р 0002) витрати по сплаті судового збору у розмірі 2142,99 грн. (дві тисячі сто сорок дві гривні 99 копійок) та витрати пов'язані з публікацією у пресі - в газеті "Урядовий Кур'єр" № 205 від 02.11.2016 року, оголошення про виклик відповідачів у розмірі 420,00 грн. (чотириста двадцять гривень).

В іншій частині позовних вимог- відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданої протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Донецької області через Добропільський міськрайонний суд Донецької області. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя С.А. Притуляк