АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/790/6460/16 Головуючий 1 інстанції -
Категорія: договірні Доповідач - Швецова Л.А.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 жовтня 2016 року м. Харків

Судова колегія судової палати з цивільних справ апеляційного суду Харківської області в складі:

Головуючого судді : Швецової Л.А.,

Суддів: Яцини В.Б., Бурлака І.В.,

За участі секретаря: Єрьоменко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в приміщенні суду цивільну справу

за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк»

на рішення Московського районного суду м. Харкова від 27 травня 2015 року

у справі за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» про зобовязання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИЛА:

У грудні 2014 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ПАТ «Дельта Банк» про зобовязання вчинити певні дії, посилаючись на невиконання ПАТ «Дельта Банк» умов договорів № 008-20524-040713 на відкриття поточного рахунку з використанням та обслуговуванням платіжної картки від 04.07.2013 року та № 007-20507-211013 на відкриття та обслуговування поточного рахунку, операції за яким можна здійснювати з використанням електронних платіжних засобів від 21.10.2013 року, укладених між сторонами та посилаючись на відмову відповідача закрити поточні рахунки та повернути грошові кошти, що знаходяться на зазначених рахунках. Просив зобовязати АТ «Дельта Банк» закрити рахунки, відкриті на його імя та повернути грошові кошти.

Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 27 травня 2015 року позов ОСОБА_2 до ПАТ «Дельта Банк» задоволено.

Зобовязано ПАТ «Дельта Банк» закрити поточні рахунки, відкриті на імя ОСОБА_2 за договором № 008-20524-040713 на відкриття поточного рахунку з використанням та обслуговуванням платіжної картки від 04.07.2013 року та № 007-20507-211013 на відкриття та обслуговування поточного рахунку, операції за яким можна здійснювати з використанням електронних платіжних засобів від 21.10.2013 року, укладених між ПАТ «Дельта Банк» та ОСОБА_2, а також зобовязати ПАТ «Дельта Банк» повернути ОСОБА_2 грошові кошти, які знаходяться на зазначених поточних рахунках.

Стягнуто з ПАТ «Дельта Банк» на користь держави судові витрати в сумі 243,60 грн.

Не погодившись із вказаним вище рішенням суду першої інстанції ПАТ «Дельта Банк» звернулося на це рішення з апеляційною скаргою, в якій, з посиланням на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просить скасувати зазначене рішення та ухвалити нове, яким відмовити ОСОБА_2 в задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Обґрунтовуючи свої апеляційні доводи, апелянт зазначав, що оскільки однією із позовних вимог є стягнення коштів, то даний спір є майновим, а тому такий позов повинен містити ціну позову. Тому у суду першої інстанції були підстави для визнання позову неподаним та повернення позивачу.

Крім того, апелянт вказував, що письмова заява довільного змісту про розірвання договорів банківського рахунку коштів не є розпорядженням клієнта в силу приписів чинного законодавства.

Крім того, апелянт зазначав, що Банк не є набувачем спірних коштів і не має повноважень з розпорядження особистими коштами клієнта, що є власністю останнього, поза межами договору між Банком та клієнтом.

Крім того, ПАТ «Дельта Банк» вказував, що починаючи з 03.03.2015 року Банк здійснює свою діяльність на підставі Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» який є спеціальним в умовах роботи неплатоспроможних банків. Тобто для правовідносин, що виникають під час здійснення тимчасової адміністрації у Банку, пріоритетними є норми закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Ухвалою апеляційного суду Харківської області від 11 серпня 2015 року апеляційн скаргу ПАТ «Дельта Банк» відхилено. Рішення Московського районного суду м. Харкова від 27 травня 2015 року залишено без змін.

Ухвалою Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільний і кримінальних справ від 31 серпня 2016 року касацій скаргу ПАТ «Дельта Банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації задоволено частково. Ухвалу апеляційного суду Харківської області від 11 серпня 2015 року скасовано. Справу передано до апеляційного суду Харківської області на новий розгляд.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ПАТ «Дельта Банк» підлягає задоволенню з таких підстав.

За правилом ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу, які не підлягають доказуванню.

Суд, за нормою ч.1 ст.11 ЦПК України, розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, та під час ухвалення рішення за ч.1 ст.214 цього Кодексу вирішує питання про наявність обставин, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин та яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_2 суд першої інстанції виходив з того, що позивач є фізичною особою, яка уклала договір банківського вкладу, на нього розповсюджується застереження, передбачене п.1 ч.6 ст.36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» тому наявні правові підстави для задоволення позову.

Проте з таким висновком суду першої інстанції погодитись не можна.

Судом першої інстанції встановлено, що 4 липня 2013 року між ОСОБА_2 та ПАТ «Дельта Банк» було укладено договір 008-20524-040713 на відкриття поточного рахунку з використанням та обслуговуванням платіжної картки. 21 жовтня 2013 року між сторонами укладено договір на відкриття та обслуговування поточного рахунку, операції за яким можна здійснювати з використанням електронних платіжних засобів.

19 листопада 2014 року ОСОБА_2 подав до ПАТ «Дельта Банк» заяву про розірвання договорів, закриття поточних рахунків та видачу грошових коштів, які знаходяться на зазначених рахунках, але відповідачем поточні рахунки, не закриті, грошові кошти не повернуті.

За приписами ч. 1 ст. 1074 ЦК України обмеження прав клієнта щодо розпорядження грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпорядження рахунком за рішенням суду або в інших випадках, встановлених законом, а також у разі зупинення фінансових операцій, які можуть бути повязані з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванням тероризму чи фінансуванням розповсюдження зброї масового знищення, передбачених законом.

Тобто, випадки обмеження прав клієнта щодо розпоряджання грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, можуть бути передбачені в спеціальному законі.

Крім того, на підставі постанови Правління Національного банку України від 02.03.2015 року №150 «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до категорії неплатоспроможних», виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 02.03.2015 року прийнято рішення № 51 « Про запровадження тимчасової адміністрації у Публічному акціонерному товаристві «Дельта Банк»», згідно з яким з 03.03.2015 року в Банку запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію в Публічному акціонерному товаристві «Дельта Банк».

Тимчасову адміністрацію в Банку запроваджено строком на шість місяців з 03.03.2015 року по 02.09.2015 року.

Отже, починаючи з 03.03.2015 року Банк здійснює свою діяльність на підставі Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», який є спеціальним в умовах роботи неплатоспроможних банків. Тобто для правовідносин, що виникають під час здійснення тимчасової адміністрації у Банку, пріоритетним є норми Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Згідно з п.16 ст. 2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» тимчасова адміністрація процедура виведення банку з ринку, що запроваджується Фондом стосовно неплатоспроможного банку в порядку, встановленому цим Законом.

Таким чином, суд першої інстанції не врахував дію Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», не звернув уваги на те, що з 3 березня 2015 року Фонд запровадив тимчасову адміністарцію та розпочав процедуру виведення ПАТ «Дельта банк» з ринку , що унеможливлює стягнення коштів у будь-який інший спосіб, ніж це передбачено цим Заном.

Так, Процедура щодо неплатоспроможних банків з ринку врегульована Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», який є спеціальним законом , що регулює данні правовідносини.

Згідно з пунктом 16 статті 2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» тимчасова адміністрація - процедура виведення банку з ринку, що запроваджується Фондом стосовно неплатоспроможного банку в порядку, встановленому Законом.

Відповідно до пункту 6 статті 2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» ліквідація банку - це процедура припинення банку як юридичної особи відповідно до законодавства.

Таким чином, у справах, пов'язаних з виконанням боржником, у якому введена тимчасова адміністрація та/або запроваджена процедура ліквідації, своїх зобов'язань перед його кредиторами, норми Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» є спеціальними, і цей Закон є пріоритетним відносно інших законодавчих актів України у цих правовідносинах .

Статтею 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» врегульовано наслідки запровадження тимчасової адміністрації.

Відповідно до частини 1 статті 26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку.

За змістом частин 5, 6 статті 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» під час тимчасової адміністрації не здійснюється задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку; нарахування неустойки (штрафів, пені) інших фінансових санкцій за невиконання чи неналежне виконання зобов'язань перед кредиторами; примусове стягнення коштів та майна банку, звернення стягнення на майно банку, накладання арешту на кошти банку.

Обмеження, встановлені пунктом 1 частини п'ятої цієї статті, не поширюються на зобов'язання банку щодо виплати коштів за вкладами вкладників за договорами, строк яких закінчився, та за договорами банківського рахунку вкладників. Зазначені виплати здійснюються в межах суми відшкодування, що гарантується Фондом, в національній валюті України.

Відповідно до частини 2 статті 46 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» з дня призначення уповноваженої особи Фонду банківська діяльність завершується закінченням технологічного циклу конкретних операцій у разі, якщо це сприятиме збереженню чи збільшенню ліквідаційної маси.

03.03.2015 року в ПАТ «Дельта Банк» запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію і з цього часу банк не має права здійснювати ведення рахунків фізичних та юридичних осіб, тобто фактично позбавлений права виконувати будь-які операції по рахунках власних клієнтів, у тому числі здійснювати будь-які перерахування з рахунку, відкритого на ім'я позивача.

Також, судом першої інстанції не враховано, що сторонами був укладений договір на відкриття поточного рахунку, а не договір банківського вкладу (депозиту), відповідно до умов якого, банк зобовязаний видати вклад на першу вимогу вкладника.

Таким чином, оскільки суд першої інстанції неповністю зясував обставини, що мають значення для справи; порушив і неправильно застосування норми матеріального права, тому рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню, із ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 301,302, 309, 313, 314, 316, 317 ЦПК України, судова колегія судової палати, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» задовольнити.

Рішення Московського районного суду м. Харкова від 27 травня 2015 року скасувати.

В задоволенні позову ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Дельта банк» про зобовязання вчинити певні дії відмовити.

Рішення апеляційного суду набирає чинності негайно, але може бути оскаржено в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів із дня її проголошення.

Головуючий: Л.А.Швецова

Судді: І.В. Бурлака

ОСОБА_3