У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 жовтня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Закропивного О.В., Журавель В.І., Штелик С.П.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до Березівського відділення поліції Комінтернівського відділення поліції головного управління національної поліції в Одеській області, Управління Державної казначейської служби України у Березівському районі Одеської області, голови ліквідаційної комісії Березівського районного відділу головного управління міністерства внутрішніх справ України в Одеській області про стягнення майнової та відшкодування моральної шкоди, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення апеляційного суду Одеської області від 1 березня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2015 року ОСОБА_4 звернулася до суду із указаним вище позовом, посилаючись на те, що 18 березня 2005 року на території прокуратури Березівського району Одеської області з боку водія прокуратури проти неї було скоєне правопорушення передбачене ст. ст. 126, 296 КК України.

Зазначала, що в період з 2005 року по 2013 рік вона зверталась з заявами до Березівського РВ ГУМВС України в Одеській області щодо неправомірних дій водія прокуратури, просила внести в ЄРДР відомості про скоєння кримінального правопорушення, почати досудове слідство. Однак всупереч вимогам ст. 214 КПК України, зі змінами та доповненнями, її заяви в ЄРДР внесені не були. У зв'язку з чим, вона змушена була звернутися до слідчого судді зі скаргою на неправомірну бездіяльність працівників Березівського РВ ГУМВС України в Одеській області щодо невнесення відомостей до ЄРДР за ст. 303 КПК України.

30 січня 2015 року ухвалою слідчого судді Комінтернівського районного суду Одеської області її скарга була задоволена та зобов'язано відповідача внести відомості в ЄРДР за її заявою від 18 березня 2005 року.

Вказане судове рішення набрало законної сили, у зв'язку із чим у неї виникло право на відшкодування завданої їй майнової та моральної шкоди.

Враховуючи викладене просила стягнути з відповідача на свою користь 219 грн 57 коп. майнової шкоди та 50 000 грн у рахунок відшкодування моральної шкоди.

Рішенням Березіського районного суду Одеської області від 5 січня 2016 року у задоволенні позову відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Одеської області від 1 березня 2016 року рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове рішення, яким позов задоволено частково.

Стягнуто з Комінтернівського відділення поліції головного управління національної поліції в Одеській області на користь ОСОБА_4 моральну шкоду у розмірі 500 грн. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У поданій касаційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати рішення суду апеляційної інстанції в частині відмови у задоволенні решти позовних вимог, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі, у решті рішення апеляційного суду залишити без змін.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Згідно із ч. 1 ст. 337 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що оскаржуване судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи скарги цих висновків не спростовують.

Установлено, що ухвалою слідчого судді Комінтернівського районного суду Одеської області від 30 січня 2015 року, залишеною без змін ухвалою апеляційного суду Одеської області від 18 березня 2015 року, частково задоволена скарга ОСОБА_4 на дії посадових осіб Березівського РВ ГУМВС України в Одеській області, скасована постанова ДІМ Березівського РВ ГУМВС України в Одеській області від 31 грудня 2013 року Тукачьова В.І. про відмову в порушенні кримінальної справи за заявою ОСОБА_4, а матеріали направлені для досудового розслідування та зобов'язано посадових осіб Березівського РВ ГУМВС України в Одеській внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань (ЄРДР) про кримінальне правопорушення за заявою ОСОБА_4 від 18 березня 2005 року.

Відповідно до ч. 6 ст. 1176 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі внаслідок іншої, ніж передбачено в ч. ч. 1-5 цієї норми, незаконної дії або бездіяльності чи незаконного рішення органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, органу досудового розслідування, прокуратури або суду, відшкодовується на загальних підставах.

Загальні підстави відповідальності за завдану моральну шкоду передбачені ч. 1 ст. 1167 ЦК України, відповідно до якої моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності вини.

Суд апеляційної інстанції, на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами (ст. 212 ЦПК України), дійшов правильного висновку про часткове задоволення позову, оскільки позивач не надала суду належних та допустимих доказів на підтвердження понесення нею майнових збитків, проте довела, що неправомірними діями відповідача, їй завдано моральної шкоди, розмір якої визначений судом правильно, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості.

Ураховуючи викладене та положення ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів вважає за необхідне відхилити касаційну скаргу і залишити судове рішення без змін.

Керуючись ст. ст. 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення апеляційного суду Одеської області від 1 березня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: О.В. Закропивний

В.І.Журавель

С.П.Штелик