АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Номер провадження 22ц//791/239/16 Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1А Єдиний унікальний номер: 667/2784/15ц Доповідач Базіль Л..В.

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2016 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Херсонської області в складі:

Головуючого Базіль Л.В.

Суддів: Прокопчук Л.П.

ОСОБА_2

Секретар Прушинська О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Комсомольського районного суду міста Херсона від 11 листопада 2015 року ухваленого у цивільній справі за позовом Публічного акціонерногого товариства «ОСОБА_4 Аваль» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором та за позовом ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_4 Аваль» про визнання правочинів недійсними

ВСТАНОВИЛА:

У квітні 2015 року Публічне акціонерне товариство «ОСОБА_4 Аваль» звернулося до суду з позовною заявою до ОСОБА_3 про дострокове стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на те, що 01.08.2007 року між відповідачем та Відкритим акціонерним товариством «ОСОБА_4 Аваль», правонаступником якого є позивач, укладено кредитний договір № 014/11/1616 за умовами якого відповідач отримала 39 585 доларів США строком до 01.08.2027 року зі сплатою 13 % річних.

10 червня 2010 року між сторонами укладена Додаткова угода №2 до кредитного договору, в якій строк повернення кредитних коштів було встановлено до 01.11.2032 року.

Позивач зазначав, що позичальник ОСОБА_5 змінила своє прізвище на ОСОБА_3 в звязку з укладенням 31 грудня 2011 року шлюбу.

Внаслідок невиконання позичальником її кредитних зобов'язань утворилась заборгованість станом на 12.03.2015 року в розмірі 49,462,94 доларів США, (1 066 120,69 гривень), з урахуванням уточнень позовних вимог від 02.07.2015 року позивач просив стягнути з відповідачки на його користь кредитну заборгованість у розмірі 48034,47 дол. США, що еквівалентно 1035331 грн.56 коп. та відшкодувати понесені судові витрати.

02 червня 2015 року ОСОБА_3 звернулась до суду із зустрічним позовом до Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_4 Аваль», який в подальшому змінила та просила визнати кредитний договір №014/11/1616 від 01.08.2007 року та договір іпотеки від 01.08.2007 року недійсними, зазначаючи, що при укладенні кредитного договору із ВАТ «Райффайзен Аваль» вона не була повідомлена про орієнтовну сукупну вартість кредиту, та їй не надано письмової інформації про умови кредитування, умови даного договору є несправедливими та порушують дисбаланс договірних прав та обов'язків сторін. Враховуючи викладене, ОСОБА_3 просила визнати недійсними укладені між нею та ВАТ «ОСОБА_4 Аваль» правочини.

Рішенням Комсомольського районного суду міста Херсона від 11 листопада 2015 року позов Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_4 Аваль» задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_3 (ОСОБА_5) на користь Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_4 Аваль» заборгованість за кредитним договором № 014/11/1616 від 01.08.2007 року, що утворилась станом на 12.03.2015 року в розмірі 48 034,47 долари США, у тому числі 43 747,99 доларів США - заборгованість за тілом кредиту; 2589,36 доларів США заборгованість за відсотками; 1697,12 доларів США пеня за порушення строків повернення кредиту та відсотків.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ПАТ «ОСОБА_4 Аваль» судові витрати в розмірі 3654,00 гривень.

У задоволенні зустрічної позовної заяви ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_4 банк Аваль» про визнання правочинів недійсними відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить рішення суду скасувати і ухвалити нове, яким відмовити Публічному акціонерному товариству «ОСОБА_4 Аваль» в задоволенні його позовних вимог, а позовні вимоги ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_4 Аваль» задовольнити в повному обсязі, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Письмових заперечень на апеляційну скаргу до суду апеляційної інстанції не надходило.

Заслухавши суддю - доповідача, пояснення учасників процесу, що з'явилися в судове засідання, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід відхилити, рішення суду залишити без змін з таких підстав.

Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Із матеріалів справи вбачається і це встановлено судом, що 11.08.2007 року між ВАТ «ОСОБА_4 Аваль», правонаступником якого є позивач та ОСОБА_3 укладено кредитний договір № 014/11/1616 з додатковими угодами до нього, за умовами якого відповідачка отримала, шляхом перерахування на її поточний рахунок грошові кошти в сумі 39,585 доларів США строком до 01.11.2032 року, зі сплатою 13 % річних. За умовами договору погашення кредиту та сплата процентів за користування кредитом здійснюється позичальником за ануїтентною схемою.

З метою забезпечення взятих зобов?язань за кредитним договором між сторонами 01.08.2007 року укладено договір іпотеки, за яким ОСОБА_5 (ОСОБА_3) передала банку в іпотеку житловий будинок літ.»А» загальною площею 100,2 кв.м., який розташований м. Херсон, пров.2-й Верьовчин, будинок №8 на земельній ділянці площею 425,0 кв.м. (а.с.116)

Відповідачка ОСОБА_5 змінила своє прізвище на ОСОБА_3 у звязку з реєстрацією 31 грудня 2011 року шлюбу з ОСОБА_6 Анатолієвичем, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб, серії !-КГ №068831 (а.с.35)

У зв'язку з невиконанням позичальником ОСОБА_3 умов кредитного договору щодо сплати кредитних коштів згідно з графіком станом на 12.03.2015 року утворилась заборгованість у розмірі 48034,47 дол. США, що еквівалентно 1035331,56 грн., у тому числі: заборгованість за кредитом у сумі 43747,99 дол.США (еквівалентно 942941,07 грн.); заборгованість за відсотками у сумі -2589,36 дол.США (еквівалентно 55810,88 грн.); пеня за порушення строків повернення кредиту та відсоткам у сумі 1697,12 дол. США (еквівалентно 36579,60 грн.)

Отже, оскільки ОСОБА_3 не виконує взятих на себе кредитних зобов'язань, та не сплачує кредитні платежі у строки, встановлені договором, що призвело до виникнення простроченої заборгованості за цим кредитом, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції встановивши зазначені обставини, керуючись ст.ст. 526, ст.1050 ЦК України правомірно стягнув з відповідача достроково кредитну заборгованість в сумі 48034,47 дол. США (еквівалентно 1035331,56 грн.)

Крім того, оскільки ОСОБА_3 своїм підписом підтвердила, що сторони кредитного договору погодили усі істотні умови, та погодилася укласти загальні умови кредитування та графік погашення кредиту, що є невід'ємними частинами договору колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов до правильного висновку про відсутність законних підстав для задоволення зустрічного позову як щодо основного договору так і в частині визнання недійсним дослідженого судом договору іпотеки від 01.08.2007 року.

Доводи апеляційної скарги як такі, що висновків суду не спростовують на увагу не заслуговують і підлягають відхиленню.

Так, пунктом 8.2 кредитного договору сторони погодили, що з укладанням цього договору сторони досягли згоди з усіх його істотних умов та не існує будь-яких умов, які можуть бути істотними та необхідними за змістом цього Договору.

У разі зміни курсу іноземної валюти (валюти кредиту) відносно національної грошової одиниці України, всі валютні ризики несе Позичальник. З підписанням Договору, Позичальник свідчить, що йому розтлумачено (зрозуміло) та він згоден, що зміна курсу іноземної валюти відносно національної грошової одиниці України може привести до значних збитків та погіршення фінансового стану Позичальника. (п.8.3 кредитного договору)

Договір укладено у двох примірниках, які мають однакову юридичну силу, по одному для кожної із Сторін. Факт отримання та ознайомлення позичальника з його екземпляром договору, невід'ємною частиною якого є графік погашення кредиту, підтверджується підписом позичальника на кожному аркуші договору.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов правильного й обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні зустрічних позовних вимог, оскільки при укладенні кредитного договору сторонами було додержано усіх вимог, необхідних для чинності цього правочину і передбачених ЦК України та Законом України «Про захист прав споживачів», істотна зміна становища щодо виконання боргових зобов'язань за кредитним договором внаслідок підвищення курсу іноземної валюти та ріст суми боргу, яку необхідно сплачувати, не є підставою для скасування оспорюваних умов кредитного договору.

З огляду на викладене колегія суддів вважає, що судом першої інстанції обставини справи досліджено повно, зібраним доказам надана правильна правова оцінка.

А доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом норм матеріального права і порушення норм процесуального права при ухваленні рішення, тому колегія суддів вважає за необхідне відхилити апеляційну скаргу, а рішення суду залишити без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст. 303, 307, 308 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Комсомольського районного суду міста Херсона від 11 листопада 2015 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий Л.В Базіль

Судді: О.М ОСОБА_2

Л.П Прокопчук