Справа № 755/2774/16-ц
"25" квітня 2016 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі:
головуючого судді Гаврилової О.В.,
при секретарі Неділько Л.Л.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Дніпровського районного суду міста Києва цивільну справу за позовом Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування в порядку регресу витрат, пов'язаних з виплатою страхового відшкодування, -
Представник Моторного (транспортного) страхового бюро України (МТСБУ) звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з ОСОБА_1 на користь позивача кошти в розмірі понесених витрат на страхове відшкодування у розмірі 8862,78грн., а також витрати на послуги аварійного комісара у розмірі 682,00грн. та витрати на правову допомогу в сумі 1500,00грн.
Вимоги позову обґрунтовані тим, що 26.02.2013 року, 0 12 годині 30 хвилин, ОСОБА_1 на вул. Миропільській в м. Києві, керуючи автомобілем «Форд», державний номерний знак НОМЕР_3, під час зміни напрямку руху не переконався, що це буде безпечно для інших учасників дорожнього руху, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем «Мітсубіші», державний номерний знак НОМЕР_1, що належить ОСОБА_2, цивільно-правова відповідальність якого була застрахована згідно Полісу №АЕ/0678988 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів строком дії з 06.01.2013 року до 05.01.2014 року. На дату скоєння ДТП відповідач не мав чинного договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Вина ОСОБА_1 у скоєнні ДТП підтверджується постановою Дніпровського районного суду м. Києва від 03.04.2013р. Вартість відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу, згідно звіту про оцінку, становить 5 109,19 грн. Потерпілий повідомив про страховий випадок та з метою отримання відшкодування звернувся до МТСБУ з відповідною заявою. У зв'язку з настанням події, передбаченої п. 41.1. ст. 41 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», 31.07.2013 року позивач здійснив виплату страхового відшкодування потерпілому в розмірі 8862,78грн. Крім того, позивачем додатково понесені витрати на правову допомогу в розмірі 1500,00 грн. та витрати на аварійного комісара в розмірі 682,00 грн. 01.08.2013 року позивачем на адресу відповідача ОСОБА_1 було надіслано лист про добровільну сплату позивачу витрат, пов'язаних з виплатою страхового відшкодування, однак відповідачем залишено лист без задоволення, тому позивач змушений звернутися до суду за захистом свого права.
Представник позивача в судове засідання не з'явилась, подала до суду клопотання, в якому підтримала позовні вимоги в повному обсязі, просила справу розглядати у відсутність представника позивача та у випадку неявки відповідача, постановити заочне рішення.
Відповідач в судові засідання неодноразово не з'явився, був повідомлений про місце та час розгляду справи належним чином, заяв чи клопотань суду не надав.
З урахуванням положень ст. ст. 74-77, 169, 224 ЦПК України, суд вважає, що в матеріалах справи є достатньо даних про правовідносини сторін по справі, для її розгляду по суті заочно.
Відповідно до ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу не здійснюється.
Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, приходить до наступного.
Судом встановлено, що постановою Дніпровського районного суду м. Києва від 03.04.2013 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, 122-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 гривень. (а.с. 5).
Відповідно до ч. 4 ст. 61 Цивільного процесуального кодексу України, вирок у кримінальному проваджені, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок чи постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.
Зазначеною постановою суду встановлено, що 26.02.2013 року, о 12 годині 30 хвилин ОСОБА_1, керуючи автомобілем «Форд», державний номерний знак НОМЕР_3, по вул.. Миропільській, 21 в м. Києві, під час зміни напрямку руху не переконався, що це буде безпечно для інших учасників дорожнього руху, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем «Мітсубіші», державний номерний знак НОМЕР_1, під керуванням водія ОСОБА_2, після чого з місця дорожньо-транспортної пригоди зник, чим порушив вимоги п.п. 10.1, 10.2, 2.1. Правил дорожнього руху України.
Як убачається з матеріалів справи, в результаті зазначеної дорожньо-транспортної пригоди пошкоджено автомобіль «Мітсубіші», державний номерний знак НОМЕР_1, що належить ОСОБА_2, відповідальність якого забезпечена Полісом №АЕ/0678988 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів строком дії з 06.01.2013 року до 05.01.2014 року. (а.с. 6)
ОСОБА_2 29.04.2013р., з метою отримання відшкодування звернувся до МТСБУ із заявою в порядку, передбаченому ст. ст. 35, 41 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», про відшкодування шкоди завданої внаслідок пошкодження транспортного засобу марки «Мітсубіші», державний номерний знак НОМЕР_2, під час дорожньо-транспортної пригоди, що сталась 26.02.2013 року по вулиці Миропільській, м. Києві, з вини водія транспортного засобу марки «Форд», державний номерний знак НОМЕР_3, ОСОБА_1, який не мав договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, чинного на дату дорожньо транспортної пригоди. До поданої заяви ОСОБА_2 було додано Поліс №АЕ/0678988 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів строком дії з 06.01.2013 року до 05.01.2014 року. (а.с.4, 6).
Відповідно до п. 41.1 ст.41 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих, відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність.
Згідно платіжного доручення №2271 від 31.05.2013 МТСБУ оплачено витрати за послуги аварійного комісара ТОВ «АЕК «Довіра», у розмірі 682,00грн. (а.с.9-11).
Згідно п. 1 ч. 2 ст. 22 ЦК України збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, заподіяна неправомірними рішеннями, діями або бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода заподіяна майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню особою, яка заподіяла шкоду, у повному обсязі. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо доведе, що шкоди завдано не з її вини.
Згідно ч. 2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Відповідно до ст. 1191 ЦК України, особа, що відшкодувала шкоду, заподіяну іншою особою, має право зворотної вимоги до винної особи у розмірі відшкодування, що сплачене.
Згідно п.п. 38.2.1 п. 38.2 ст. 38 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність.
З огляду на викладене, позовні вимоги Моторно (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 по стягненню матеріального збитку в розмірі сплаченого страхового відшкодування в сумі 8862,78 грн., та витрат, понесених позивачем за оплату послуг аварійного комісара у розмірі 682,00 грн. підлягають задоволенню
Відповідно до ч. 1 ст. 56 Цивільного процесуального кодексу України, правову допомогу може надавати особа, яка є фахівцем у галузі права і за законом має право на надання правової допомоги.
Відповідно до частин 1, 2 ст. 84 Цивільного процесуального кодексу України, витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом.
26.01.2016 року МТСБУ з ФОП ОСОБА_3 уклали додаткову угоду №221 до контракту про надання правової допомоги №77 від 04.10.2012 року, відповідно до якої остання прийняла завдання на ведення від імені замовника справи ОСОБА_1 з розміром винагороди виконавця 1500,00 грн. (а.с.23).
При визначенні обґрунтованого розміру гонорару до уваги беруться такі фактори, як обсяг часу та роботи, які вимагаються для належного виконання доручення, необхідність виїзду у відрядження, важливість доручення для клієнта, роль адвоката в досягненні гіпотетичного результату, якого бажає клієнт, особливі вимоги клієнта щодо строків виконання доручення, професійний досвід, науково-теоретична підготовка, репутація, значні професійні здібності адвоката, витрати адвоката, пов'язані з виконанням процесуальних дій у справі (копіювання документів, ознайомлення з матеріалами справи, збір доказів тощо).
Разом з тим, ОСОБА_3 представляє інтереси МТСБУ в даній справи за довіреністю, а не за Контрактом. Вимогами ст. 42 ЦПК України передбачено представництво юридичної особи за довіреністю, а в разі представництва інтересів адвокатом - ордером, до якого обов'язково додається витяг із договору. При цьому матеріали справи не містять Контракту про надання правової допомоги, розрахунку погодинної оплати праці спеціаліста-правознавця, який надавав правову допомогу, акту приймання-передачі виконаних робіт та доказів сплати МТСБУ коштів за правову допомогу. З огляду на викладене, відповідно до ст. 84 ЦПК України, вимоги позивача про стягнення з відповідача 1500,00 грн. за надання правової допомоги не підлягають задоволенню.
Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений ним судовий збір в сумі 1378,00 грн.
Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 1166, 1187, 1191 Цивільного кодексу України, ст. ст. 35, 38, 41 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст.ст. 10, 11, 57-61, 74-77, 84, 88, 169, 179, 197, 209, 212-215, 224-226, 294 ЦПК України, суд -
Позов Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування в порядку регресу витрат, пов'язаних з виплатою страхового відшкодування - задовольнити частково.
В іншій частині позовних вимог - відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.