Провадження по справі № 2/752/1648/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.01.2016 року м.Києва

Голосіївський районний суд м. Києва

в складі: головуючого судді - Сальникової Н.М.,

секретаря - Захаревської Н.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» звернулось до Голосіївського районного суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Пред'явлені позовні вимоги мотивовані тим, що 28.03.2008 року між ТОВ «Український промисловий банк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 1-0261005/ФК-08, за умовами якого позичальник на споживчі цілі отримав грошові кошти у сумі 134 790,00 гривень, терміном повернення до 27.03.2015 року. Банк свої зобов'язання виконав повністю, а відповідач - свої зобов'язання по виплаті кредиту за умовами договору належним чином не виконує. Внаслідок чого, станом на 14.07.2015 року у ОСОБА_1 виникла заборгованість по сплаті кредиту за кредитним договором № 1-0261005/ФК-08 від 28.03.2008 року в сумі 13 835 грн 83к., які позивач просить стягнути з боржника на користь Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк», яке отримало право вимоги, поклавши сплату судового збору на відповідача.

В судове засідання представник позивача ПАТ «Дельта Банк» не з'явився, хоча був належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи, завчасно подав до канцелярії суду заяву про розгляд справи за відсутності позивача, надав згоду на постановлення у справі заочного рішення.

Відповідач в судове засідання не з'явився, проте був належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи, про що свідчить роздруківка з офіційного сайту Судової влади України. Жодних клопотань про відкладення судового розгляду завчасно подано до канцелярії суду не було.

У відповідності до ч.2 ст.197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Згідно ст.224 ЦПК України, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Дослідивши матеріали справи, повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги у їх сукупності та взаємозв'язку, об'єктивно оцінивши усі наявні докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення заяви по суті, суд, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

У відповідності до вимог ст.ст.10,11,59 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до вимог цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

В судовому засіданні на підставі належних та достовірних доказів встановлено, що 28.03.2008 року між ТОВ «Український промисловий банк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 1-0261005/ФК-08, за умовами якого позичальник на споживчі цілі отримав грошові кошти у сумі 134 790,00 доларів США, терміном повернення до 27.03.2015 року, на умовах забезпеченості, повернення, строковості та платності /а.с.10-12/.

Банк свої зобов'язання виконав в повному обсязі на умовах, визначених кредитним договором. Відповідачем умови договору не виконувалися, внаслідок чого, станом на 14.07.2015 року виникла заборгованість, яка складає 13 835 грн 83к., із них: тіло кредиту - 8 947 грн 38к. відсотки - 1150грн 23к., комісія - 1887грн06к., пеня - 1050 грн 74к., штраф - 673 грн 95к. і сума за ставкою 3% від простроченої заборгованості по тілу та відсоткам - 12 грн 09к.

Згідно договору про передачу активів та кредитних зобов'язань укрпромбанку на користь Дельта банку від 30.06.2010 року, ПАТ «Дельта банк» набув право вимоги до ОСОБА_1 за кредитним зобов'язанням за договором № 1-0261005/ФК-08 від 28.03.2008 року /а.с.4-6/

Відповідно до ч.1 ст.509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Згідно ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша кредитна установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Крім того, згідно із ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Загальні умови виконання зобов'язань передбачені ст.ст.526,527 ЦК України, згідно яких, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, який є обов'язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України) та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Положеннями ст.525 ЦК України встановлено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст.599 ЦК України). Відповідно до ч.1 ст.530 ЦК України, в разі якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк /термін/.

Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне) виконання (ст.610 ЦК України).

У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки, відшкодування збитків та моральної шкоди (ст.611 ЦК України).

Відповідно до ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання (ч.1 ст.625 ЦК України).

Протягом розгляду цивільної справи відповідач не скористався своїми процесуальними правами та не надав до суду належних та допустимих доказів, які би містили інформацію щодо предмету доказування, в підтвердження своєчасного виконання своїх зобов'язань за укладеним договором № 1-0261005/ФК-08 від 28.03.2008 року.

Оскільки відповідач, який отримав кредит, зобов'язань за договором № 1-0261005/ФК-08 від 28.03.2008 року, не виконав належним чином взятих на себе зобов'язань, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача заборгованості в сумі 13 835 грн 83к.

Судом також встановлено, що позивач звільнений на підставі п.22 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», суд вважає за необхідне віднести судові витрати за рахунок держави.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 57-61, 88, 213-215, 224-226 ЦПК України, ст.ст. 530, 1049, 1050 ЦК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 ІНН НОМЕР_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», юридична адреса: 01133, м. Київ, вул. Щорса, 36-б, , МФО 380236, р/р 9864 у відділенні ПАТ «Дельта Банк» заборгованість за договором № 1-0261005/ФК-08 від 28.03.2008 року в сумі 13 835 грн 83к.

Судові витрати у вигляді судового збору в сумі 243 грн 60 к. віднести за рахунок держави.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення суду може бути оскаржено позивачем до Апеляційного суду м.Києва через Голосіївський районний суд шляхом подання в десятиденний строк апеляційної скарги з дня проголошення рішення. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Суддя Н.М. Сальникова