Справа № 531/1593/15-ц
Провадження № 2/531/31/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 січня 2016 року Карлівський районний суд Полтавської області у складі :

головуючого - судді Жмурко П.Я.

при секретарі Клименко Т.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Карлівка цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства комерційного банку ПРИВАТБАНК до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості ,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить суд стягнути з відповідача на їхню користь заборгованість по кредитному договору у розмірі 8471,59 грн., а також понесений ними судовий збір.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що згідно договору від 16.05.2006 року ОСОБА_1 отримав кредит у банку у розмірі 6500 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою за користування кредитом 36% річних. Банк умови договору щодо надання кредиту виконав, а відповідач не належно виконує зобовязання щодо погашення кредиту та сплати відсотків. Станом на 31.07.2015 року утворилася заборгованість у розмірі 8471,59 грн., яку позивач просить суд стягнути з відповідача.

Представник позивача в судове засідання не зявився, надавши суду заяву про розгляд справи без його участі, в якій зазначив, що підтримує позов у повному обсязі і не заперечує проти винесення заочного рішення. (а.с. 20)

Відповідач в судове засідання не зявився, надавши суду заяву, в якій просить розглядати справу без його участі. (а.с. 34) В матеріалах справи міститься письмове заперечення на позов, в якому відповідач посилається на те, що банком не надано доказів отримання ним кредитних коштів і він не був ознайомлений з умовами і правилами, що долучені до позову (при цьому відповідач звертає увагу суду на те, що підписував заяву з ЗАТ АБ «ПРИВАТБАНК», тоді як в п. 1.1 наданих банком Умов значиться ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК»; банк змінив назву 17.07.2009 року, тобто відповідач не міг бути ознайомлений з такими умовами у 2006 році). Відповідач також просить суд застосувати строки позовної давності щодо вимог банку. (а.с. 31-33)

Вивчивши матеріали справи суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст. 1048 ЦК України кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позику у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно зі ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобовязання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання.

З матеріалів справи вбачається, що ПАТ ПРИВАТБАНК є правонаступником ЗАТ ПриватБанк (а.с. 18).

16.05.2006 року ОСОБА_1 звернувся до ЗАТ ПриватБанк з заявою в якій просив надати йому банківські послуги, а саме кредитний ліміт на платіжну картку у розмірі 1500 грн., з базовою відсотковою ставкою 3% на місяць. Підписуючи заяву ОСОБА_1 підтвердив, що він ознайомлений та згоден з Умовами і Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банку. ОСОБА_1 висловив згоду з тим, що його заява, разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами, складають між ним та банком договір надання банківських послуг. Заява підсипана представником банку. (а.с. 5)

В матеріалах справи міститься розрахунок, який свідчить, що ОСОБА_1 скористався кредитним лімітом на визначених сторонами умовах. Розрахунок також свідчить, що ОСОБА_1 частково виконував умови договору і вносив кошти в рахунок погашення кредиту, сплати відсотків та інших платежів. (а.с. 4-6)

З розрахунку також вбачається, що розмір кредитного ліміту з часом було збільшено. З Умов та Правил надання банківських послуг вбачається, що позичальники погоджуються прийняти будь-який встановлений банком кредитний ліміт (п. 3.3) і зобовязуються використовувати карту у розмірі платіжного ліміту (п. 3.4). (а.с. 9) Відповідальність за здійснені по картковому рахунку операції покладається на позичальників (п. 8.1). (а.с. 11)

Пункт 6.5 Умов та Правил зобовязує позичальника погашати заборгованість по кредиту, відсотках, переросходу платіжного ліміту, а також оплачувати комісії відповідно до умов договору. Погашення платежів здійснюється щомісячно, що вбачається з положень розділу 5 Умов та Правил. (а.с. 11, 13)

Розділом 5 Умов та Правил визначається порядок нарахування відсотків за користування кредитом. За користування кредитом, банк нараховує відсотки у розмірі, встановленому Тарифами банку (п. 5.5). За несвоєчасне виконання боргових зобовязань, Держатель картки сплачує відсотки за підвищеною відсотковою ставкою або додаткову комісію, розміри яких визначені Тарифами. (а.с. 13)

У разі порушення строків погашення кредиту чи інших грошових зобовязань, пунктом 8.6 договору Умов та Правил передбачено штраф у розмірі 500 грн.+5% від суми позову. Пунктом 6.5 договору передбачено сплату позичальником комісій. (а.с. 11)

Досліджений судом розрахунок свідчить, що банком було виконано зобовязання щодо надання кредиту відповідачу, проте останній не належно виконував умови договору щодо щомісячного внесення коштів в рахунок повернення кредиту, сплати відсотків та інших платежів. Станом на 31.07.2015 року банком нараховано заборгованість у розмірі 8471,59 грн., яка складається із заборгованості за кредитом 988,07 грн., заборгованості за відсотками (в тому числі і нарахованими на прострочену заборгованість) 4321,37 грн., комісії 2282,55 грн., штрафу 879,60 грн. (а.с. 4-6)

Заборгованість нарахована в межах умов договору, які були узгоджені сторонами. Згідно з положеннями ст. 627 ЦК України - відповідно до статті 6 ЦК - сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Таким чином, вимоги банку про стягнення заборгованості у розмірі 8471,59 грн. є обґрунтованими.

Позивач просить суд застосувати щодо вимог банку позовну давність. З графи «сума погашення за наданим кредитом» вбачається, що останнє внесення коштів відповідачем у розмірі 2,61 грн. відбулося 29.10.2013 року (а.с. 6).

Відповідно до ст. 256 ЦК - позовна давність це строк у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Відповідно до ст. 257 ЦК загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 261 ЦК, перебіг позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Відповідно до ч. 5 даної статті за зобовязанням з визначеним строком виконання, перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. У зобовязаннях в яких строк виконання не визначений або визначений моментом вимоги, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право предявляти вимогу про виконання зобовязання.

Відповідно до ч. 1 ст. 264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обовязку.

Внесення відповідачем коштів у розмірі 2,61 грн., про які зазначено вище, свідчить про визнання відповідачем свого боргу перед банком. Отже строк позовної давності перервався 29.10.2013 року. З моменту переривання строку позовної давності не минуло 3 років, отже банком не пропущено строк звернення до суду.

На підставі вищевикладеного, суд вважає за можливе стягнути з ОСОБА_1 на користь банку заборгованість по кредитному договору на загальну суму 8471,59 грн.

Згідно з вимогами ст. 88 ЦПК України, у звязку із задоволенням позову у повному обсязі, суд також вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача, понесені останнім судові витрати, а саме судовий збір у розмірі 1218 грн. (а.с. 1)

Керуючись ст. ст. 526, 529, 549, 627, 629, 641, 1048, 1049, 1054 ЦК України, ст. ст. 27, 31, 57, 60, 79, 88, 212-215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов публічного акціонерного товариства комерційного банку ПРИВАТБАНК до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, на користь публічного акціонерного товариства комерційного банку ПРИВАТБАНК заборгованість по кредитному договору № б/н від 16.05.2006 року у розмірі 8471,59 грн. (вісім тисяч чотириста сімдесят одна гривня пятдесят девять копійок), яка складається із заборгованості за кредитом 988,07 грн., заборгованості за відсотками (в тому числі і нарахованими на прострочену заборгованість) 4321,37 грн., комісії 2282,55 грн., штрафу 879,60 грн.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, на користь публічного акціонерного товариства комерційного банку ПРИВАТБАНК понесений ними судовий збір у розмірі 1218 грн. (одна тисяча двісті вісімнадцять гривень).

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Полтавської області, через Карлівський районний суд Полтавської області, протягом десяти днів з дня його проголошення або з дня отримання копії рішення.

Суддя Жмурко П.Я.