Справа № 347/3073/14-ц
Провадження № 22-ц/779/1711/2016
Головуючий у 1 інстанції Турянський І.Є.
Суддя-доповідач Девляшевський В.А.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 жовтня 2016 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючого Девляшевського В.А.,

суддів: Беркій О.Ю., Соколовського В.М.,

секретаря: Мельник О.В.,

з участю: представників ОСОБА_2: ОСОБА_3 та

ОСОБА_4; представника Косівської міської ради

- Савюк Л.В., представників ОСББ

«Гуцульщина»: Зеленчука П.І. та Колісник І.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_2 до Косівської міської ради, третя особа без самостійних вимог на стороні відповідача ОСББ Косівське товариство співвласників будинку АДРЕСА_1 про визнання неправомірною відмови у поновленні договору оренди земельної ділянки, визнання протиправним та скасування рішення про відмову в поновленні договору оренди земельної ділянки та зобов'язання розглянути питання про поновлення договору оренди земельної ділянки, за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Косівського районного суду від 24 листопада 2015 року,

в с т а н о в и л а :

У грудні 2014 року ОСОБА_2 звернувся до Косівської міської ради, третя особа без самостійних вимог на стороні відповідача ОСББ Косівське товариство співвласників будинку АДРЕСА_1 з вищезазначеним позовом, мотивуючи його тим, що рішенням Косівської міської ради №9.61-29 від 24.06.2014 року йому було відмовлено у поновленні договору оренди земельної ділянки від 12.02.2009 року. Посилаючись на те, що він має переважне право на перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк, оскільки належно виконував умови договору, просив з врахуванням уточнення позовних вимог визнати неправомірною відмову Косівської міської ради у поновленні договору оренди земельної ділянки від 12.02.2009 року, визнати протиправним та скасувати рішення Косівської міської ради від 24.06.2014 року, а також зобов'язати Косівську міську раду розглянути питання поновлення на новий строк договору оренди земельної ділянки площею 284 кв.м з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування автомагазину з офісними приміщеннями по вул. С. Бандери в м. Косові.

Рішенням Косівського районного суду від 24 листопада 2015 року в задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено.

Не погоджуючись із даним рішенням суду, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, у якій посилається на невірне застосування судом норм матеріального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, а також на недоведеність обставин, які мають значення для справи. На думку апелянта, суд першої інстанції не врахував того, що свої зобов'язання за договором оренди від 12.02.2009 року він виконував вчасно, земельну ділянку використовував за її цільовим призначенням та виконав повний об'єм землерийних робіт. А тому, ОСОБА_2 вважає, що він має переважне право орендаря на поновлення договору оренди. Апелянт не погоджується із висновком суду про відкликання ним заяви щодо поновлення договору оренди, оскільки він спростовується відміткою на заяві секретаря міськради про її відкладення, а не відкликання, та його пояснення в судовому засіданні. Крім того, судом першої інстанції було залишено без уваги, що рішення про відмову у поновленні договору оренди було прийнято поза межами місячного строку. Також позивач звертає увагу суду на те, що вищезазначене рішення не містить обгрунтування мотивів відмови, і в ньому не визначено правових наслідків припинення договору оренди. Посилаючись на вищенаведене, ОСОБА_2 просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

В засіданні апеляційного суду представники ОСОБА_2 апеляційну скаргу з вищенаведених мотивів підтримали. Представник позивача - ОСОБА_3, зокрема, пояснив, що на орендованій земельній ділянці за його кошти споруджувався у відповідності із проектом автомагазин. У зв'язку із протидією жильців розташованого поряд будинку будівництво затягнулось. На даний час споруджено 12% магазину: було викопано котлован і закладено бетонний фундамент. Власником цього будівництва вважає себе, і тому в 2010 році між ним і ОСОБА_2 було укладено попередній договір купівлі продажу незавершеного будівництва. Вказав, що невідповідність будівництва затвердженому плану були вимушені, а в подальшому у встановленому порядку у будівельний план були внесені відповідні зміни. Допущення ним порушень земельного законодавства під час дії договору оренди заперечив. Вважає, що міська рада безпідставно та незаконно відмовила у поновленні договору оренди згаданої ділянки. Тому просить рішення суду першої інстанції скасувати, ухвалити нове рішення про задоволення позову ОСОБА_2

Представник Косівської міської ради доводи апеляційної скарги заперечила, вважаючи, що правових підстав для поновлення ОСОБА_2 договору оренди у органу місцевого самоврядування не було. Рішення суду першої інстанції в даній справі вважає законним і обгрунтованим.

Представники ОСББ Косівське товариство співвласників будинку АДРЕСА_1 пояснили, що ОСОБА_3 під час дії договору оренди землі, укладеного з ОСОБА_2, допускав порушення прав жильців будинку №2. Так, ним під час риття котловану були порушені межі орендованої ділянки, внаслідок чого пошкоджено трубу, прокладену для відтоку дощових вод. Вказали, що цю трубу ОСОБА_3 до цього часу не відновив, і по цій причині дощові води затікають під фундамент будинку та в підвал. Крім того зазначили, що позивач в порушення вимог законодавства під час риття котловану та здійснення інших будівельних робіт не огородив будову парканом. Також вони зауважили, що спірна ділянка раніше, тобто з 1986 року входила у прибудинкову територію будинку №2, і на їх думку, спорудження будинку комерційного призначення у цьому місці неприпустимо, оскільки суперечить цільовому призначенню названої ділянки, і створює істотні незручності жильцям розташованого поряд багатоповерхового будинку. Рішення суду першої інстанції в даній справі вважають законним, просять залишити його без змін.

Вислухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін та третьої особи - ОСББ, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки міська рада взагалі не має наміру передавати спірну ділянку будь-кому в оренду, то у ОСОБА_2 немає переважного права на поновлення договору оренди. Крім того, суд у мотивувальній частині послався на судове рішення в іншій справі, яким у позові ОСОБА_2 до Косівської міської ради про визнання поновленим договору оренди земельної ділянки було відмовлено.

Колегія суддів з висновком суду про необґрунтованість позовних вимог погоджується виходячи з таких підстав.

З матеріалів справи вбачається, що рішенням Косівського районного суду від 06.08.2014 року, яке залишене без змін ухвалою колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області від 28.10.2014 року (том №1, а.с.43-46), в задоволенні позову ОСОБА_2 до Косівської міської ради про визнання договору оренди земельної ділянки поновленим відмовлено. Названими судовими рішеннями встановлено факти порушення орендарем вимог земельного законодавства і затвердженого плану забудови ділянки.

За змістом частини 3 ст.61 ЦПК України обставини, встановлені названими судовими рішеннями, які набрали законної сили, при розгляді даної справи не доказуються, оскільки вони є преюдиційними.

Крім того, колегія суддів зауважує, що в діях ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є ознаки переуступки спірної ділянки, що чинним земельним законодавством України заборонено. Даний висновок випливає з того, що будівництвом на згаданій вище земельній ділянці займався тільки ОСОБА_3 за належні йому кошти. Про це в засіданні апеляційного суду повідомив сам ОСОБА_3 Крім того, він ствердив, що вважає себе власником незавершеного будівництва, пред'явив для огляду апеляційному суду попередній договір купівлі-продажу незавершеного будівництва, який укладено між ним і ОСОБА_2 у 2010 році.

Колегія суддів вважає, що у зв'язку із неналежним виконанням умов договору оренди землі вимога ОСОБА_2 про поновлення договору не ґрунтується на нормах права, а отже, є безпідставною.

Крім того, встановлено, що Косівська міська рада після припинення договору оренди від 29.02.2009 року не має наміру передавати в подальшому спірну земельну ділянку будь-кому. Отже, навіть за умови належного виконання орендарем згаданого договору ОСОБА_2 не належить переважне право на укладення з ним договору оренди на новий строк.

Приймаючи до уваги вище викладене, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції в даній справі про відмову в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 ухвалено з дотриманням вимог норм матеріального і процесуального права. Доводи апелянта висновків суду не спростовують. Тому підстав для скасування оскарженого рішення немає.

Керуючись ст. ст. 218; 307; 308; 315; 319; 324; 325 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити, а рішення Косівського районного суду від 24 листопада 2015 року в даній справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, однак може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий В.А. Девляшевський

Судді: О.Ю. Беркій

В.М. Соколовський