Справа № 569/2601/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 жовтня 2016 року Рівненський міський суд Рівненської області

в особі головуючої судді - Панас О.В.

при секретарі - Корнійчук А.В.

з участю: позивача - ОСОБА_1

представника позивачки - адвоката ОСОБА_2

відповідачки - ОСОБА_3

представника відповідачки - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Рівне цивільну справу за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_3 про втрату права користування житлом, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_5 звернувся до Рівненського міського суду з позовом до ОСОБА_3, в якому просить визнати ОСОБА_3 такою, що втратила право користування квартирою № 317 по вул. Грушевського,44 в м.Рівне , внаслідок відсутності понад один рік без поважних причин . Свої вимоги обґрунтовує тим, що йому на праві власності згідно договору дарування від 28 грудня 2010 року, посвідченого приватним нотаріусом ОСОБА_6 , за реєстром №1039 належить квартира АДРЕСА_1 .

В квартирі крім нього зареєстровані дві дочки: ОСОБА_7,ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_8,ІНФОРМАЦІЯ_2 , колишня дружина,ОСОБА_3.

Шлюб між ними розірвано за рішенням Рівненського міського суду від 03 жовтня 2014 року. З квартири відповідачка виселилась добровільно в травні 2014 року, забрала всі свої особисті речі, та речі, що є спільним майном подружжя на свій розсуд.

З реєстрації відповідачка не знялась, що призвдить до нарахувань зайвих комунальних платежів та створює йому перешкоди в користуванні власністю.

Просив визнати ОСОБА_3 такою, що втратила право користування АДРЕСА_2.

В судовому засіданні позивач свій позов підтримав повністю в межах доводів позовної заяви , просив задоволити - визнати ОСОБА_3 такою, що втратила право користування квартирою № 317 по вул.Грушевського,44 в м.Рівне .

Відповідачка в судовому засіданні 25 травня 2016 року позов не визнала . Суду пояснила, що з квартири її ніхто не виганяв, вона добровільно залишила житло і ключі від квартири. Добровільно забрала з квартири свої особисті речі та деякі речі, що належали подружжю. Проживає на приватній квартирі , і не має ключів від квартири . Позивач не надає їй ключ від квартири. Без ключа вона жодного разу не приходила на квартиру, де проживає позивач , хоча вважає, що позивач чинить їй перешкоди в користуванні житлом , так як вона не має ключа від квартири , та іншого власного житла. Пояснила що в молодшої доньки,ОСОБА_7 , яка проживає з нею є ключ від квартири.Донька коли забажає приходить в квартиру . Однак вона не бажає користуватись ключем, який є в доньки, щоб попасти в квартиру .

На наступні два судові засідання відповідачка не зявилась до суду, про час та місце судового засідання повідомлялась належним чином. Про причини неявки суд не повідомила .

Заслухавши пояснення позивача, відповідача, дослідивши письмові докази по справі, та оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню повністю, оскільки позовні вимоги є обґрунтованими та доведеними .

Судом встановлено, що квартира АДРЕСА_3 належить ОСОБА_5, на праві особистої приватної власності, що підтверджується договором дарування від 28 грудня 2010 року , посвідченого приватним нотаріусом ОСОБА_6, за реєстром № 1039.

У спірній квартирі є зареєстрованими ОСОБА_5, ОСОБА_3, ОСОБА_8, ОСОБА_7.

Судом також встановлено, що відповідач ОСОБА_3, колишня дружина позивача, шлюб з якою розірвано 03 жовтня 2014 року за рішенням Рівненського міського суду, з травня місяця 2014 року не проживає в ІНФОРМАЦІЯ_3 без поважних причин, але зареєстрована за вказаною адресою.

Факт не проживання відповідачки встановлено актом ЖКП «Покровське» з підписами сусідів, затверджений начальником ЖКП «Покровське» від 23.02.2016р.. Згідно вказано акту підтверджується, що відповідачка в квартирі не проживає, особисті речі в квартирі відсутні.

Сама відповідачка, ОСОБА_3, не заперечувала, що добровільно залишила квартиру і з травня місяця 2014 року не проживає в квартирі . Доказів того, що відповідачка вживала заходів щодо усунення перешкод в користуванні спірною квартирою, судом не встановлено, а відповідачкою не надано. Через реєстрацію відповідачки в квартирі , позивач не може у повній мірі здійснювати реалізацію своїх прав як власника квартири, та несе додаткові витрати по утриманню квартири, що повязані з реєстрацією у квартирі відповідачки. Ст.317 ЦК України встановлено, що власникові майна належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Згідно ст.319 ЦК України вказані права здійснюються власником на власний розсуд.

Згідно ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном .

Відповідно до вимог частини другої ст.405 ЦК України член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом . Оцінюючи досліджені по справі докази в їх сукупності, суд встановив, що відповідачка ОСОБА_3 в квартирі АДРЕСА_3 не проживає понад один рік без поважних причин, а тому відповідно до вимог частини другої ст.405 ЦК України , вона втратила право користування цією квартирою, тому позовна заява підлягає до задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 60, 82, 88, 212-215, 223, 294 Цивільного процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_5 задовольнити.

Визнати ОСОБА_3 такою, що втратила право користування квартирою № 317 по вул. Грушевського, 44 в м.Рівне.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Рівненської області через Рівненський міський суд з поданням в десятиденний строк апеляційної скарги з дня проголошення рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: О.В.Панас