Справа № 202/7696/15-ц
Провадження № 2/202/313/2016
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 січня 2016 року м. Дніпропетровськ

Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Волошина Є.В.,

за участю секретаря Величко А.А.

представник позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпропетровська цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2015 року ОСОБА_3 звернулась до суду з позовною заявою до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей, в якому вказала, що з 06 листопада 1993 року вона зареєструвала шлюб з ОСОБА_2 Від шлюбу сторони мають трьох дітей - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3. Діти на даний момент проживають з позивачем, перебувають на її повному утриманні. Відповідач ухиляється від покладеного на нього обов'язку утримувати своїх дітей, у зв'язку з чим просила стягнути з відповідача аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей в розмірі 1/3 частини від всіх доходів щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила пред'явлену позовну заяву задовольнити. В обґрунтування посилалася на обставини викладені у позовній заяві.

Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнав та зазначив, що утримує неповнолітніх дітей у добровільному поряду, надавши суду відповідні квитанції. Зазначив, що кошти позивачу не надає оскільки остання тратить їх на себе а ні на дітей.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно зі ст. 181 ч. 3 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

Судом встановлено, що 06 листопада 1993 року позивачка зареєструвала шлюб з ОСОБА_2 Шлюб було зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану Кіровського районного управління юстиції м. Дніпропетровська, актовий запис №703, відповідно до свідоцтва серії НОМЕР_2.

Від шлюбу сторони мають трьох дітей - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 виданого 09 березня 2005 року, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_4 виданого 09 березня 2005 року, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_5 виданого 30 травня 1995 року. Діти на даний момент проживають з позивачем, перебувають на її повному утриманні.

Відповідно до закону батьки зобов'язані утримувати своїх дітей незалежно від того, перебувають вони в шлюбі чи шлюб між ними розірвано. Обов'язок батьків утримувати своїх дітей є безумовним і не залежить від того, чи є батьки працездатними й чи є в них кошти, достатні для надання утримання, а лише враховується судом при визначенні розміру стягуваних аліментів.

Оскільки відповідач є батьком неповнолітньої дитини, яка проживає разом з позивачем, домовленості (договору) щодо сплати аліментів на утримання дитини між сторонами у справі, досягнуто не було, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення аліментів підлягають задоволенню.

Позивачка несе витрати по утриманню та вихованню дитини, однак, не має достатніх коштів для забезпечення всіх потреб. Доказів того, що відповідач систематично щомісячно надає матеріальну допомогу на утримання сина в судовому засіданні надано не було. Судом враховано, що відповідач періодично купляє продукти харчування та дитячий одяг, однак це не є достатнім для повного забезпечення неповнолітніх дітей.

Договори про сплату аліментів та про припинення права на аліменти у зв'язку з передачею права власності на нерухоме майно між сторонами не укладалися, стягнень по іншим аліментним зобов'язанням відповідач немає. Іншого в судовому засіданні доведено не було.

Так, згідно з ч.1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка дружини, батьків, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Матеріальне становище сторін суд визначає, виходячи з вартості приналежного їм майна, рівня доходів, а також величини витрат, які вони здійснюють на утримання себе й членів своєї сім'ї.

Разом з тим, суд при визначенні розміру коштів, що стягуються як аліменти, прагне не до зрівняння матеріального становища платника й одержувача аліментів, а до того, щоб одержувач аліментів у разі їх сплати перестав бути таким, що потребує матеріальної допомоги. Окрім того, розмір призначених аліментів має бути виправданий дійсними потребами та з урахуванням матеріального становища сторін, має виходити з фактичних обставин справи та мети зобов'язання щодо утримання.

В судовому засіданні відповідачем зазначено, що він офіційно працює та має стабільний й регулярний дохід.

Відповідно до ч.2ст. 182 Сімейного кодексу України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст. 183 Сімейного кодексу України якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

Враховуючи, що відповідач як батько зобов'язаний утримувати неповнолітніх дітей, є працездатним, має офіційну стабільний дохід, може надавати допомогу, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивачки та наявність законних підстав для їх задоволення і вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання неповнолітніх дітей у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісяця.

Вирішуючи при ухваленні рішення питання про розподіл судових витрат між сторонами, суд бере до уваги, що згідно Закону України «Про судовий збір» позивача було звільнено від сплати судового збору при зверненні до суду, тому відповідно до ч. 3ст. 88 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача в дохід держави.

Згідно п.1 ч.1ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Керуючись ст. ст.10,11,60,88,174,212-215,224-226, п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України суд,-

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів - задовольнити.

Стягувати щомісяця з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, ІПН НОМЕР_6 користь ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, ІПН НОМЕР_1, аліменти на утримання малолітніх дітей:ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_6, у розмірі 1/3 частини від всіх доходів щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення найстаршою дитиною повноліття, починаючи з 25 вересня 2015 року.

Стягнути з ОСОБА_2 судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 487 гривень 20 копійок на користь держави.

Допустити до негайного виконання рішення в частині стягнення аліментів на утримання дитини у межах суми платежу за один місяць.

Повний текст рішення буде виготовлений до 23 січня 2016 року.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Волошин Є.В.