АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22ц/790/6959/16 Головуючий 1 інст. Золотарьова Л.І.
Справа № 640/8893/16-ц Доповідач Бурлака І.В.
Категорія: встановлення факту
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«01» листопада 2016 року м. Харків

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Харківської області в складі:

Головуючого судді: Бурлака І.В.,

Суддів: Карімової Л.В., Яцини В.Б.,

за участю секретаря: Баранкової В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові справу за апеляційною скаргою Харківської міської ради на рішення Київського районного суду м. Харкова від 15 вересня 2016 року по справі за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа: Харківська міська рада про встановлення факту родинних відносин,

в с т а н о в и л а:

У червні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з зазначеною та у подальшому уточненою заявою, в обґрунтування якої посилався на те, що він є племінником ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, який помер 06 серпня 2015 року. Зазначив, що його мати ОСОБА_3, яка померла 18 грудня 1978 року, є рідною сестрою ОСОБА_2 та до реєстрації шлюбу носила прізвище «Ручко».

За життя ОСОБА_2 не був одружений та не мав інших родичів окрім його матері та нього.

Після смерті дядька, з метою відкриття спадщини він звернувся до шостої Харківської державної нотаріальної контори та надав усі необхідні документи, окрім свідоцтва про народження його матері, яке після її смерті не збереглося.

Зазначив, що нотаріальною конторою був надісланий запит на видачу дублікату свідоцтва про народження його матері за місцем її народження до міста ОСОБА_4 У відповідь на вказаний запит отримано сповіщення про відсутність запису акту цивільного стану № 123 від 07 квітня 2016 року, в якому йдеться про відсутність запису акту народження ОСОБА_5 в архівах органу РАГС міста ОСОБА_4 та вказано на те, що архівний фонд збережений не повністю.

Вказав, що за відсутності свідоцтва про народження його матері нотаріус не може самостійно встановити факт родинних відносин між ним та його дядьком ОСОБА_2, що позбавляє його права на спадщину.

Зазначив, що до смерті свого дядька він багато років опікував та доглядав його, інколи підтримував його матеріально, між ними протягом усіх років були теплі та довірливі стосунки, похорони та поминки дядька та усі повязані з цим витрати також оплачував він.

Просив встановити, що він, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, являється племінником ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 15 вересня 2016 року заяву ОСОБА_1 задоволено, встановлено факт родинних відносин, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, є племінником ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Не погоджуючись з рішенням суду Харківська міська рада подала апеляційну скаргу, в якій просила рішення скасувати та у задоволенні заяви відмовити у повному обсязі, судові витрати покласти на заявника. При цьому посилалася на неповне зясування судом обставин справи, що мають значення для справи, на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення та неправильне застосування норм матеріального та процесуального права.

Вважала, що суд не надав належної оцінки доказам у справі, не звернув уваги на те, що в даному випадку встановлення факту родинних відносин необхідно для успадкування квартири та банківського вкладу за заявником, у звязку з чим заяву ОСОБА_1 необхідно було залишити без розгляду; що для розгляду в порядку окремого провадження не може бути прийнята заява про встановлення факту родинних відносин, якщо заявник порушує справу з метою підтвердити в наступному своє право на жиле приміщення або на обмін жилого приміщення; що відсутні докази звернення до нотаріуса та відмови у видачі свідоцтва про право власності в порядку спадкування, відповідно до якої спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобовязаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Судова колегія, заслухавши суддю-доповідача, пояснення зявившихся осіб, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що апеляційну скаргу Харківської міської ради необхідно задовольнити частково, рішення суду скасувати.

При цьому судова колегія виходить з наступного.

Задовольняючи заяву, суд першої інстанції виходив з відсутності спору про право.

Проте, з таким висновком суду погодитися не можна, виходячи з наступного.

Частиною 4 статті 256 ЦПК України передбачено, що суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду.

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_1 звернувся з заявою про встановлення факту родинних відносин, посилаючись на те, що встановлення цього факту йому необхідно для отримання спадщини померлого ОСОБА_2

Посилання представника ОСОБА_1 на те, що спір про право відсутній є безпідставними, оскільки право ОСОБА_1 на спадщину оспорює Харківська міська рада.

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_2 проживав в ІНФОРМАЦІЯ_3.

Представник ОСОБА_1 в суді апеляційної інстанції не зміг пояснити, який статус цієї квартири, чи проживає в ній на теперішній час хто-небудь; не зясовано коло спадкоємців.

Враховуючи, що існує спір про право, судова колегія вважає, що заяву заявника необхідно залишити без розгляду, що не позбавляє заявника вирішити цей спір в позовному провадженні.

Згідно зі ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених дослідженими в судовому засіданні доказами.

Згідно ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущений строк позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати; 7) чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; 8) чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову.

Проте, в даному випадку ухвалене судом першої інстанції у справі рішення не відповідає зазначеним вимогам процесуального закону, у звязку з чим воно підлягає скасуванню.

Питання щодо стягнення судового збору в розмірі 303,16 грн. за подачу апеляційної скарги вирішено відповідно до ч. ч. 1, 5 ст. 88 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року із змінами та доповненнями та підлягає стягненню з ОСОБА_1 в дохід держави.

Керуючись ст. ст. 303, 304, п.4 ч.1 ст.307, п.3 ч.1 ст.309, ст.313, п. 3 ч.1.ст.314, ст. ст. 315, 317, 319 ЦПК України судова колегія

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу Харківської міської ради задовольнити частково.

Рішення Київського районного суду м. Харкова від 15 вересня 2016 року скасувати.

Заяву ОСОБА_1 залишити без розгляду.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави 303,16 грн. судового збору за подачу апеляційної скарги.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 20 днів з дня набрання законної сили.

Головуючий суддя Судді колегії