Ухвала

іменем україни

4 квітня 2016 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

ХоптиС.Ф., Закропивного О.В., Штелик С.П.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до товариства з обмеженою відповідальністю «Собі» про застосування наслідків нікчемності правочинів за касаційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу апеляційного суду м. Києва від 29 квітня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У січні 2015 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Собі» та просив витребувати з відповідних органів державної реєстрації нерухомого майна копії ймовірних нікчемних угод щодо протиправного відчуження всіх та будь-яких допоміжних приміщень багатоквартирного будинку АДРЕСА_1 та застосувати наслідки нікчемності цих правочинів.

Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 19 січня 2015 року позовну заяву повернуто ОСОБА_4 для подання до належного суду.

Ухвалою апеляційного суду м. Києва від 29 квітня 2015 року апеляційну скаргу ОСОБА_4 на ухвалу Подільського районного суду м. Києва від 19 січня 2015 року визнано неподаною і повернуто заявнику.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить ухвалу апеляційного суду скасувати, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, справу передати до апеляційного суду для продовження розгляду.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції в межах касаційної скарги перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні суду, чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність чи недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Визнаючи неподаною апеляційну скаргу ОСОБА_4, апеляційний суд вірно виходив із того, що ухвалою апеляційного суду м. Києва від 10 березня 2015 року апеляційну скаргу ОСОБА_4 було залишено без руху, а також відмовлено у звільненні від сплати судового збору. Застосувавши порядок звільнення від сплати судового збору, визначений ст. 82 ЦПК України та Законом України «Про судовий збір», апеляційний суд зазначив, що підстави для звільнення від сплати судового збору оцінюються судом у кожному конкретному випадку, а особа, яка звертається з таким клопотанням, зобов'язана надати документи на підтвердження неможливості сплати судового збору у зв'язку із своїм матеріальним становищем, які заявником не надані.

Посилання заявника на те, що в інший справі його звільнили від сплати судового збору не є підставою для звільнення від сплати судового збору у цій справі.

При цьому колегія суддів зазначає, що згідно з ч. 5 ст. 121 ЦПК України повернення апеляційної скарги не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Оскільки з матеріалів справи та змісту касаційної скарги не вбачається порушення апеляційним судом норм процесуального права, колегія суддів вважає за необхідне касаційну скаргу відхилити.

Керуючись ст. ст. 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Ухвалу апеляційного суду м. Києва від 29 квітня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: С.Ф. Хопта

О.В.Закропивний

С.П.Штелик