№ 2/243/398/2016
25 січня 2016 року Словянський міськрайонний суд Донецької області у складі:
головуючого судді - Руденко Л.М.
при секретарі - Кобець О.М.
розглянув у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Словянську цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства «Ідея Банк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет застави, -
Частина грошових коштів була перерахована на купівлю вище зазначеного автомобіля, решта перерахована на фінансування страхового платежу та інших витрат повязаних із купівлею авто, що підтверджується меморіальними ордерами. Додатком №1 до Кредитного договору встановлено графік щомісячних платежів, відповідно до якого відповідач мав сплачувати встановлену договором нараховану суму коштів.
ОСОБА_1 не виконує зобов'язання за кредитним договором у встановлені строки, у зв'язку з чим Позивач був змушений звернутися до суду. Останній платіж боржником здійснено 17.06.2014 року.
Отже, сума боргу Відповідача ОСОБА_1 за кредитним договором станом на 21.12.2015 року становить:
●основний борг 6840,13 грн.;
●строкові проценти 677,40 грн.;
Позивач свої зобов'язання за кредитним договором виконав в повному обсязі відповідно до умов Кредитного договору, що підтверджується меморіальними ордерами.
Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.
Право вимоги у Позивача до Відповідача ОСОБА_2 відповідно до умов договору поруки виникає з моменту прострочення Боржником оплати чергового ануїтетного платежу (та/або його частини), інших обов'язкових платежів за кредитним договором більше ніж на 30 днів.
В забезпечення виконання кредитних зобов'язань між Відповідачем ОСОБА_1 та Позивачем було укладено договір застави транспортного засобу MITSUBISHI LANCER, 2006 року випуску, колір сірий, номер шасі (кузова, рами) JMBSNCS9A6U000674, реєстраційний № НОМЕР_1, який належить Відповідачу ОСОБА_1 на праві приватної власності відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу.
Відповідно до Договору застави чітко передбачено право Заставодержателя:
- перевіряти в будь-який час документально і фактично наявність транспортного засобу та його стан, а Відповідач ОСОБА_1 зобов'язаний надавати в будь-який час необмежені можливості для здійснення Позивачем своїх прав;
- вилучати автомобіль, знімати державні номерні знаки, ставити автомобіль на зберігання на свій майданчик до погашення заборгованості;
- звернути стягнення на транспортний засіб, що є предметом застави шляхом продажу третій особі від імені Заставодавця в порядку положень закону України «Про задоволення вимог кредиторів та реєстрацію їх обтяжень» та інші права.
На підставі договору застави, укладеного з Відповідачем ОСОБА_1, обтяження на транспортний засіб, що є предметом спору, зареєстровано в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна.
У зв'язку з порушенням Відповідачем ОСОБА_1 прав та інтересів Позивача протягом тривалого часу, на підставі невиконання Відповідачем ОСОБА_1 грошових зобов'язань за договором кредиту, а також на підставі того, що Відповідач уникає контакту з позивачем, не відповідає на телефонні дзвінки, переховується, за вказаною в кредитному договорі та договорі застави адресою не перебуває, предмет застави для огляду не надає, у Позивача є стійкі побоювання щодо неповернення грошових коштів Відповідачем та незаконного відчуження останнім автомобіля, що знаходиться в заставі Позивача: тому Позивач вимушений терміново звернутися до суду за захистом своїх порушених прав та інтересів з позовом про звернення стягнення на предмет застави -транспортний засіб та задовольнити свої вимоги за рахунок предмета застави.
Просив суд:
- В рахунок погашення кредитних зобов'язань на користь ПАТ «Ідея Банк» (код ЄДРПОУ
- покласти солідарно на Відповідачів інші можливі витрати, повязані з розглядои даної справи.
Представник позивача в судовому засіданні не був присутній, але в позовних вимогах просив розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.
Відповідачі в судове засідання не зявилися, хоча були належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, про причини неявки суду не повідомили, клопотання про розгляд справи у їх відсутність не надали.
Відповідно до ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Представник позивача не заперечував проти ухвалення заочного рішення.
Суд, на підставі ст. ст. 10, 11, 60 ЦПК України, розглядає справу у межах заявлених позовних вимог та на підставі доказів, наданих сторонами.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
Судом встановлено наступні факти та відповідні до них правовідносини.
Частина грошових коштів була перерахована на купівлю вище зазначеного автомобіля, решта перерахована на фінансування страхового платежу та інших витрат повязаних із купівлею авто, що підтверджується меморіальними ордерами (а.с. 18,32).
Додатком №1 до Кредитного договору встановлено графік щомісячних платежів, відповідно до якого відповідач мав сплачувати встановлену договором нараховану суму коштів (а.с. 17).
Кредитні кошти в сумі, зазначеній в п.1 кредитного договору було надано Відповідачу в користування зі сплатою відсоткової ставки у розмірі 14,99 % та сплатою всіх інших обов'язкових платежів по договору.
Відповідно до умов кредитного договору Банк (Позивач) має право ініціювати перед Позичальником (Відповідачем) перегляд зміну процентної ставки з відповідним повідомленням про це Позичальника рекомендованим поштовим відправленням на адресу Позичальника, вказану в договорі. Якщо Позичальник не погоджується з запропонованим Банком переглядом (зміною) фіксованої процентної ставки по кредиту, він зобов'язаний протягом встановленого в договорі строку письмово повідомити Банк про свою незгоду.
Доказом того що, сторони дійшли згоди з усіх істотних умов кредитного договору, є те, що Позичальник своїм підписом засвідчив факт та згоду з умовами цього договору, підтвердив свої права та обов'язки за цим договором і погодився з ними, підтвердив свою здатність виконувати умови цього договору, та те, що всі умови даного договору йому цілком зрозумілі; Позичальник вважає їх справедливими по відношенню до себе.
За приписами ст. ст. 627, 628, 629 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов'язковим для виконання сторонами. Так, сторони спірного кредитного договору на добровільних засадах визначили усі його умови, які прописані чітко і зрозуміло.
Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та закону.
Частиною 1 ст. 530 ЦКУ встановлено, що якщо в зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Відповідач ОСОБА_1 не виконує зобов'язання за кредитним договором у встановлені строки. Останній платіж боржником здійснено 17.06.2014 року.
Отже, сума боргу Відповідача ОСОБА_1 за кредитним договором станом на 21.12.2015 року становить:
●основний борг 6840,13 грн.;
●строкові проценти 677,40 грн.;
Позивач свої зобов'язання за кредитним договором виконав в повному обсязі відповідно до умов Кредитного договору, що підтверджується меморіальними ордерами.
Відповідно до ч. 1 ст.611 ЦКУ у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Частиною 2 ст.1050 ЦКУ передбачено, що якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику (кредит) частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець (кредитодавець) має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати належних йому процентів.
Відповідно до ч.1 ст. 543 Цивільного кодексу України, у разі солідарного обов'язку Боржників (Солідарних Боржників) Кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково, або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо.
Відповідно до ст.553 Цивільного кодексу України Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов'язання частково або у повному обсязі.
Згідно ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.
Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.
Право вимоги у Позивача до Відповідача ОСОБА_2 відповідно до умов договору поруки виникає з моменту прострочення Боржником оплати чергового ануїтетного платежу (та/або його частини), інших обов'язкових платежів за кредитним договором більше ніж на 30 днів.
В забезпечення виконання кредитних зобов'язань між Відповідачем ОСОБА_1 та Позивачем було укладено договір застави транспортного засобу MITSUBISHI LANCER, 2006 року випуску, колір сірий, номер шасі (кузова, рами) JMBSNCS9A6U000674, реєстраційний № НОМЕР_1 (а.с. 19,20), який належить Відповідачу ОСОБА_1 на праві приватної власності відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу.
Відповідно до Договору застави чітко передбачено право Заставодержателя:
- перевіряти в будь-який час документально і фактично наявність транспортного засобу та його стан, а Відповідач ОСОБА_1 зобов'язаний надавати в будь-який час необмежені можливості для здійснення Позивачем своїх прав;
- вилучати автомобіль, знімати державні номерні знаки, ставити автомобіль на зберігання на свій майданчик до погашення заборгованості;
- звернути стягнення на транспортний засіб, що є предметом застави шляхом продажу третій особі від імені Заставодавця в порядку положень закону України «Про задоволення вимог кредиторів та реєстрацію їх обтяжень» та інші права.
В силу застави, згідно зі статтею 572 ЦК України, кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом.
Частинами першою та сьомою статті 20 Закону України "Про заставу" передбачено, що заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов'язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором. Реалізація заставленого майна, на яке звернено стягнення, провадиться державним виконавцем на підставі виконавчого листа суду або наказу господарського суду, або виконавчого напису нотаріусів у встановленому порядку, якщо інше не передбачено цим Законом чи договором.
Звернення стягнення на предмет застави відповідно до статті 590 ЦК України здійснюється за рішення суду, якщо інше не встановлено договором або законом.
У разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження відповідно до п.З, ч.2, ст.25 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» в рішенні суду зазначаються: заходи щодо забезпечення збереження предмета забезпечувального обтяження або передачі його в управління на період до його реалізації, якщо такі необхідні.
Відповідно до статті 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
На підставі договору застави, укладеного з Відповідачем ОСОБА_1, обтяження на транспортний засіб, що є предметом спору, зареєстровано в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна.
Відповідно до п. З ч. 1 ст. 32 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що одним із заходів примусового виконання рішень є вилучення в боржника і передача стягувачу певних предметів, зазначених у рішенні.
Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позовні вимогипублічного акціонерного товариства «Ідея Банк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет застави, є обґрунтованими, а відтак такими, що підлягають задоволенню, а тому, відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, з відповідачів на користь ПАТ Ідея Банк потрібно стягнути витрати по сплаті судового збору в сумі 1252,42 грн., витрати, повязані з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідачів, в сумі 420 грн.
Керуючись ст. ст. 10, 11, ч. 3 п. 6 79, 209, 212, 214-215, 217, 218, 224-226 ЦПК України, ст. ст. 526, 530, 543 ч. 1, 553, 554, 572, 590, 611 ч. 1, 627, 628, 629, 1050 ч. 2, ЦК України, суд
Позовні вимоги публічного акціонерного товариства «Ідея Банк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет застави задовольнити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Донецької області через Словянський міьскрайонний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Суддя: