Справа №720/1700/16-ц
Провадження: 2/720/857/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 листопаду 2016 року Новоселицький районний суд Чернівецької області в складі головуючого судді Вівчар Г.А. за участю секретаря судового Княгницька Ю.В.,

сторін по справі: позивача ОСОБА_2,

розглянувши у відритому судовому засіданні в м. Новоселиця цивільну справу за позовом ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_2 до ОСОБА_4 та Мамалигівської сільради Новоселицького району,

- про визнання права власності на нерухоме майно,-

встановив:

Представник позивачки звернувся до суду з позовом про визнання права власності на нерухоме майно.

В обґрунтування позовних вимог вказав, що на підставі повторного свідоцтва про народження, батьками позивачки були ОСОБА_5 та ОСОБА_6, які не перебували в зареєстрованому шлюбу, у зв'язку із чим дівоче прізвище позивачки було «ОСОБА_2».

Після реєстрації шлюбу позивачка змінила своє прізвище «ОСОБА_2» на прізвище чоловіка «ОСОБА_2».

Батько позивачки ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_4 у віці 71 року, який був зареєстрований та постійно проживав разом зі своєю дружиною, з якою не перебував в зареєстрованому шлюбі ОСОБА_6 по АДРЕСА_1.

Станом на 1990-1991 роки дане дворогосподарство по облікам Драницької сільської ради Новоселицького району Чернівецької області відносилось до категорії дворів колгоспного типу.

Відповідно до ст. 120 ЦК України в редакції 1963р. «Майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності».

Тобто, зазначене дворогосподарство відповідно до вимог ЦК України в редакції 1963 року належало двом членам двору на праві спільної власності у рівних частках. А тому власники будинковолодіння ОСОБА_5 та ОСОБА_6 мали рівні часки у даному дворогосподарстві по 1/2 частки.

При житті спадкодавець ОСОБА_5 склав на користь ОСОБА_2 заповіт від 24 червня 2008 року відповідно до якого спадкодавець заповів позивачці все своє майно. Єдиним спадкоємцем за складеним заповітом та за законом є позивачка ОСОБА_2.

Спадкове майно після смерті батька ОСОБА_5, позивачка отримала своєчасно, подавши заяву про прийняття спадщини за заповітом до Новоселицької державної нотаріальної контори де була відкрита спадкова справа.

ІНФОРМАЦІЯ_5 у віці 72 років померла мати позивачки ОСОБА_6, яка на момент смерті була зареєстрована та проживала у своєму власному домоволодінні, яке знаходиться за адресою АДРЕСА_1 де разом із померлим батьком позивачки були співвласниками такого.

При житті спадкодавець ОСОБА_6 склала на користь доньки позивачки ОСОБА_4 заповіт, відповідно до якого спадкодавець заповіла ОСОБА_4 тільки земельний пай, а інше майно, а саме ? частку в житловому будинку по АДРЕСА_1 за домовленістю з ОСОБА_4 прийняла позивачка за законом, як спадкоємець першої черги.

Крім позивачки спадкоємців першої черги після смерті ОСОБА_6 немає.

При житті ОСОБА_5 не оформив та не зареєстрував своє право власності на домоволодіння по АДРЕСА_1 Чернівецької області.

Па підставі відсутності правовстановлюючих документів на спадкове домоволодіння державний нотаріус відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті спадкодавця ОСОБА_5.

Таким чином оформлення спадщини в нотаріальному порядку не можливе.

Просить суд визнати за позивачкою право власності по ? частки в житловому будинку, розташованого по АДРЕСА_1 після смерті ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_5 та після смерті ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_6.

В судовому засіданні позивачка позов підтримала в повному обсязі з підстав зазначених в позовній заяві та подала заяву про зменшення позовних вимог, а саме просить суд визнати за нею право власності лише по ? частки домоволодіння по АДРЕСА_1, після смерті батька та матері, а в решті позовних вимого залишити без розгляду.

Відповідачі в судовому засіданні не з'явилися, але подали до суду заяви про визнання заявлених позовних вимог в повному обсязі з проханням справу розглянути у їх відсутності.

Суд вислухавши думку позивачки та враховуючи, що відповідно до вимог ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, враховуючи що визнання позову відповідачами не суперечить встановленим обставинам по справі дійшов висновку про розгляд справи у відсутності відповідачів та задоволення заявлених позовних вимог в повному обсязі з наступних підстав.

Зі статті 16 ЦК України вбачається, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого не майнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, визнання права. Стаття 380 ЦК України встановлено, що жилий будинок є об'єктом права приватної власності. Відповідно до ч. 2 ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Матеріалами справи судом встановлено, що рішенням Новоселицького районного суду Чернівецької області від 10 травня 2012 року встановлено юридичний факт, що ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 є батьком ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1.

На підставі даного рішення відділом державної реєстрації актів цивільного стану Новоселицького РУЮ в Чернівецькій області 30 травня 2012 року видане свідоцтво про народження серії НОМЕР_1 ОСОБА_2, батьком якої зазначений ОСОБА_5, мати ОСОБА_6.

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_4 у віці 71 року, про що складено відповідний актовий запис № 31, який був зареєстрований та проживав по АДРЕСА_1.

Господарство по АДРЕСА_1 станом на 1990 - 1991 роки відносилось до типу колгоспного двору, та в ньому на той період були зареєстровані та проживали ОСОБА_5 та ОСОБА_6, що підтверджується довідкою виданою Мамалигівською сільською радою Новоселицького району №994 від 21 липня 2016 року.

Рішенням Драницької сільради Новоселицького району Чернівецької області XX сесії XXI скликання від 30 березня 1994 року була передана у власність ОСОБА_5 земельна ділянка площею 0,26 га для обслуговування житлового будинку.

Відповідно до ст.. 120 ЦК України в редакції 1963р. «Майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності» а згідно ч. 2 ст. 123 того же кодексу «Розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору...»

Тобто, зазначене дворогосподарство відповідно до вимог ЦК України в редакції 1963 року належало двом членам двору на праві спільної власності у рівних частках.

При житті спадкодавець ОСОБА_5 склав на користь ОСОБА_2 заповіт від 24 червня 2008 року, який був зареєстрований в реєстрі за №104 і посвідчений секретарем виконавчого комітету Драницької сільської ради Новоселицького району Чернівецької області, відповідно до якого спадкодавець, заповів позивачці все своє майно.

Позивачка ОСОБА_2 є єдиним спадкоємцем за складеним заповітом та за законом, оскільки осіб які б мали право на обов'язкову частку у спадщині не має, що підтверджується довідкою №1059 від 04 серпня 2016 року виданою Мамалигівською сільською радою Новоселицького району.

Відповідно до ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Рішенням Новоселицького районного суду Чернівецької області від 19 грудня 2012 року ОСОБА_2 надано додатковий строк два місяці для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5.

Спадкове майно після смерті батька ОСОБА_5, позивачка отримала своєчасно, подавши заяву про прийняття спадщини за заповітом, державному нотаріусу Новоселицької державної нотаріальної контори Чернівецької області де була відкрита спадкова справа за №19/2013.

ОСОБА_2 отримала свідоцтва про право на спадщину за заповітом, після смерті ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_5, зареєстровані в реєстрі за №2028, 2029, 2030, згідно яких спадщина на яку видані свідоцтва складається з земельних ділянок для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 0,7823 га кадастровий номер НОМЕР_3 та площею 0,2786 га кадастровий номер НОМЕР_4, які розташовані на території Драницької сільської ради Новоселицького району та з грошових внесків з нарахованими відсотками, компенсаційних витрат, сертифікатів, що знаходяться на збереженні у філії ТВБВ № 10025/081/3 с. Драниця Новоселицького району Чернівецької області по рахунках НОМЕР_5, НОМЕР_6 належало ОСОБА_5 на підставі довідки Новоселицького відділення № 10025/066 ВАТ «Ощадний Банк України» Чернівецької області від 11 квітня 2013 року за № 90.

Відповідно до п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Постановою нотаріуса Новоселицької державної нотаріальної контори позивачці було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок по АДРЕСА_1 у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на даний будинок.

ІНФОРМАЦІЯ_5 у віці 72 років померла мати позивачки ОСОБА_6, про що складено відповідний актовий запис № 27 про що свідчить свідоцтво про смерть серії НОМЕР_7.

При житті спадкодавець ОСОБА_6 склала на користь доньки позивачки ОСОБА_4 заповіт, відповідно до якого спадкодавець заповіла ОСОБА_4 земельні паї, які знаходяться на території Драницької сільської ради.

Єдиним спадкоємцем за законом першої черги після смерті ОСОБА_6 є її донька ОСОБА_2.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України 2003 р. : «У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки».

З листа начальника Новоселицького КБТІ № 229 від 25 березня 2016 року вбачається, що станом на 29.12.2012 року за ОСОБА_5 право приватної власності на нерухоме майно по АДРЕСА_1 не зареєстроване.

Згідно до технічного паспорту виготовленого за замовленням позивачки та виданого Новоселицьким КБТІ 10 березня 2016 року дане дворогосподарство в цілому складається із житлового будинку: літер «А», гараж літер «Б», літньої кухні літер «В», сараїв літер «Г,Д», вбиральні літер «Е», колодязь №1, вигрібної ями №2 та огорожі № 3-5.

Згідно з ст..61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

Враховуючи те, що право власності на спірний житловий будинок не визначено, але воно зареєстровано органом місцевого самоврядування, визначена адресна частина, позивачка своєчасно прийняв спадщину, про що свідчить заява про прийняття спадщини подана до нотаріальної контори у встановлений законом термін, відповідачі визнали позов в повному обсязі, що не суперечить закону і встановленим обставинам по справі, тому суд дійшов висновку про визнання права власності за ОСОБА_2 по 1/2 частки в житловому будинку, розташованого по АДРЕСА_1 після смерті ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_5 та після смерті ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_6.

Керуючись ст.ст. 10,59,60,61,208-218, 273 ЦПК України, і на підставі ст.ст. 1223, 1261, 1268, 1270 ЦК України

вирішив:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, право власності на ? частину в житловий будинок літер А, літній кухні літер В, сараю літер Г,Д, гаражу літер Б, вбиральні літер Е, колодязь №1, вигрібна яма №2, огорожі №3-5, розташованого по АДРЕСА_1 після смерті ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_5.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, право власності на ? частину в житловий будинок літер А, літній кухні літер В, сараю літер Г,Д, гаражу літер Б, вбиральні літер Е, колодязь №1, вигрібна яма №2, огорожі №3-5, розташованого по АДРЕСА_1 після смерті ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_6.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Чернівецької області через місцевий Новоселицкий районний суд в 10-денний строк з дня проголошення.

Суддя: Вівчар Г.А.