Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 травня 2016 року м. Волноваха

Волноваський районний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Ковей Л.В.

при секретарі судового засідання Метьолкіной Н.В.

за участю заявниці ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Волноваського районного суду Донецької області цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа відділ реєстрації актів цивільного стану Волноваського районного управління юстиції про встановлення факту смерті, -

В С Т А Н О В И В :

12.05.2016 заявник звернулася до суду з заявою про встановлення факту смерті особи. В заяві заявниця вказує, що 22 лютого 2016 року помер її чоловік ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 в смт. Гурзуф м. Ялта, Автономна республіка Крим, а похований на цвинтарі с. Миколаївка, Волноваського району, Донецької області. Згідно лікарського свідоцтва про смерть серії 35 № 009435 від 24.02.2016 року та свідоцтва про смерть, актовий запис № 367 виданого Ялтинським місцевим відділом записів актів громадянського стану МЮ Республіки Крим, помер 22.02.2016 року. Причиною смерті стало фібриляція желудочків атеросклеротичний кардіосклероз.

Заявниця звернулася до відділу ДРА цивільного стану Волноваського РУЮ для проведення державної реєстрації факту смерті, однак їй було відмовлено у звязку з тим, що медичне свідоцтво про смерть та свідоцтво про смерть не відповідає вимогам діючого законодавства. Встановлення факту смерті є необхідним для отримання допомоги по похованню та допомоги на утримання неповнолітніх дітей.

Представник заінтересованої особи відділу реєстрації актів цивільного стану Волноваського районного управління юстиції в судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи за відсутності представника.

Заслухавши думку заявниці ОСОБА_1, яка не заперечувала проти розгляду справи у відсутність представника зацікавленої особи, суд вважає можливим розгляд справи у відсутність представника зацікавленої особи відділу реєстрації актів цивільного стану Волноваського районного управління юстиції.

Заявниця заяву підтримала в повному обсязі.

Заслухавши пояснення заявниці ОСОБА_1, свідчення свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

У відповідності до вимог ст. ст. 10, 11 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до вимог цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно п.8 ч.1 ст.256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

З роз'яснення Пленуму Верховного Суду України у постанові № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_3 суду свідчила, що заявницю знає з дитячих років, оскільки мешкала і мешкає з родиною її батьків по сусідству. Пояснила, що заявниця мешкала в шлюбі з ОСОБА_4 мають двох неповнолітніх дітей. Потім шлюб розірвали, але знову мешкали однією родиною. Так як в селі не було роботи, тому чоловік заявниці 14.01.2016 року поїхав на заробітки до Криму, а 22.02.2016 року їй по телефону повідомили, що чоловік помер і разом з ОСОБА_5 вона їздила до Криму і привезла тіло чоловіка і поховала на цвинтарі с. Миколаївки, Волноваського району, Донецької області.

Свідок ОСОБА_5 дав аналогічні свідчення і не довіряти свідченням свідків у суду підстав не має.

Судом встановлено, що заявниця і ОСОБА_2 мешкали в зареєстрованому шлюбі з 16.06.2001 року, а 28.05.2013 року шлюб розірвано на підставі рішення Волноваського районного суду, але сторони продовжували жити однією родиною. Мають двох неповнолітніх дітей: донку - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2 та сина ОСОБА_7, який зареєстрований у відповідності до ст. 135 СК України, копії свідоцтв про народження дітей та рішення суду про розірвання шлюбу є наявними в матеріалах справи.

Про те, що заявниця мешкала з ОСОБА_2 однією родиною, також підтверджується і довідкою № 759 від 15.04.2016 року виданою виконкомом Миколаївської сільської ради, Волноваського району, Донецької області, що є наявною у матеріалах справи.

З лікарського свідоцтва про смерть серії 35 № 009435 від 24.02.2016 року, що є наявним у справі вбачається, що видано Ялтинським відділом КРБ «СМЕ» м. Севастополя, а з свідоцтва про смерть виданого Ялтинським міським відділом записів актів громадянського стану МЮ Республіки Крим актовий запис № 367, що також є наявним у справі, про те, що 22 лютого 2016 року помер ОСОБА_2 в смт. Гурзуф м. Ялта, Крим а похований на цвинтарі с. Миколаївка, Волноваського району, Донецької області. Причиною смерті стало фібриляція желудочків атеросклеротичний кардіосклероз.

Доводи заявниці і свідчення свідків про те, що ОСОБА_2, поховано на цвинтарі с. Миколаївка, Волноваського району, Донецької області, підтверджується і довідкою № 760 від 12.04.2016 року виданою виконкомом Миколаївської сільської ради, Волноваського району, Донецької області, що є наявною у справі.

Про те, що заявниця зверталася до ВДРА цивільного стану Волноваського РУЮ в Донецькій області, вбачається з відповіді № 03.2-25/819 від 03.03.2016 року, що є наявним у справі і заявниці запропоновано звернутися до суду.

Відповідно до ч.ч. 2,3 ст.9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом.

Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України № 1085 від 07.11.2014 року затверджено Перелік населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження. До таких населених пунктів входить м. Ялта, автономної Республіки Крим, на території якого помер ОСОБА_2. Відповідно, документи про смерть видані на тимчасово окупованій території, до складу яких входить медичне свідоцтво про смерть, свідоцтво про смерть і довідка про смерть є недійсним і не створює правових наслідків.

Одночасно, статтею 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» передбачено, що внутрішньо переміщена особа має права, визначені Конституцією та законами України.

Реалізувати своє право на отримання допомоги на території України заявниця не має можливості, оскільки не може зареєструвати смерть чоловіка в органах державної реєстрації, а документи, які підтверджують факт його смерті є недійсними через те, що видані незаконними органами.

Відповідно до ч.4 ст. 257-1 ЦПК України ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній ВРУ, підлягає негайному виконанню.

Згідно з ч.2 ст.259 ЦПК України рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів.

На підставі ст. 14 ЦПК України рішення про встановлення факту, що має юридичне значення, яке набрало законної сили, є обов'язковим для органів, які реєструють такі факти або оформляють права, що виникають у зв'язку із встановленим судом фактом. В разі встановлення у судовому порядку факту реєстрації акту громадянського стану орган реєстрації актів громадянського стану провадить відповідний запис на підставі рішення суду.

У пункті 10 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів» зазначено, що суди можуть встановлювати факти реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, народження і смерті, якщо в органах реєстрації актів громадянського стану не зберігся відповідний запис чи відмовлено у його відновленні або ж він може бути відновлений лише на підставі рішення суду про встановлення факту реєстрації акту громадянського стану.

Згідно зі ст.17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров'я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Державна реєстрація смерті проводиться за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті чи виявлення трупа або за місцем поховання.

За таких обставин, оскільки заявник фактично просить встановити факт смерті особи у певний час та в певному місці, що тягне за собою можливі юридичні наслідки, і такий факт підтверджений належними та допустимими доказами, суд приходить до висновку, що заява обґрунтована та підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 8, 60, 62, 256 - 259 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1, заінтересована особа відділ реєстрації актів цивільного стану Волноваського районного управління юстиції про встановлення факту смерті - задовольнити.

Встановити факт смерті громадянина України ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, місце народження: с. Миколаївка, Волноваського району, Донецької області, що настала 22 лютого 2016 року в смт. Гурзуф м. Ялти, Автономної республіки Крим, у звязку фібриляцією желудочків атеросклеротичний кардіосклероз.

Рішення про встановлення факту смерті підлягає негайному виконанню.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Донецької області через суд першої інстанції - Волноваський районний суд Донецької області шляхом подання в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10-денного строку з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду відповідно до частини 1 статті 223 ЦПК України, набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Оригінал рішення зберігається в цивільній справі № 2-о/221/405/2016, № 221/2412/16-ц в архіві Волноваського районного суду, Донецької області.

Суддя: Л.В. Ковей