АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 січня 2016 року Апеляційний суд Дніпропетровської області в складі:

Головуючого судді: Повєткіна В.В.

суддів: Рудь В.В., Ткаченко І.Ю.

при секретарі: Назаренко А.С.

Розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську заяву ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення

у цивільній справі за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 16 травня 2012 року

за позовом Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_3, ОСОБА_2 та ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитними договорами, -

В с т а н о в и в :

22 грудня 2015 року ОСОБА_2 звернулась до апеляційного суду з заявою про ухвалення додаткового рішення щодо вирішення питання про судові витрати (т.2 а.с.65).

Зі справи вбачається, що рішенням Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 16 травня 2012 року задоволено позовні вимоги ПАТ «УкрСиббанк» до поручителя ОСОБА_2, з якої стягнуто заборгованість та судові витрати на користь банку (т.1 а.с.72).

Рішенням Апеляційного суду Дніпропетровської області від 01 грудня 2015 року рішення суду першої інстанції в частині стягнення з ОСОБА_2 заборгованості за кредитними договорами та судових витрат на користь банку скасоване, в задоволенні позовних вимог банку до поручителя ОСОБА_2 відмовлено (т.2 а.с.42-46).

В заяві про ухвалення додаткового рішення ОСОБА_2 зазначає, що судом апеляційної інстанції не вирішено питання щодо розподілу судових витрат, сплачених нею при поданні апеляційної скарги.

Згідно п.4 ч.1 ст.220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Як вбачається зі справи, за подання апеляційної скарги (а.с.2-9) на рішення суду першої інстанції ОСОБА_2 сплачений судовий збір в сумі 1870,00 грн. (а.с.1).

Перевіривши доводи ОСОБА_2 про вирішення питання щодо розподілу судових витрат, колегія суддів вважає, що її заява про ухвалення додаткового рішення не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до абзацу четвертого п.4 ч.1 ст.316 ЦПК України в резолютивній частині рішення апеляційного суду має бути вирішено питання про розподіл судових витрат.

Разом з тим Глава 1 Розділу V Цивільного процесуального кодексу України щодо апеляційного перегляду судових рішень не містить положень про розподіл судових витрат, понесених особою, яка подала апеляційну скаргу.

Згідно ч.1 ст.304 ЦПК України справа розглядається апеляційним судом за правилами, встановленими для розгляду справи судом першої інстанції, з винятками і доповненнями, встановленими цією главою.

Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати; якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Одночасно з цим згідно ч.5 ст.88 ЦПК України передбачено, якщо суд апеляційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, апеляційний суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Отже зі змісту положень ст.88 ЦПК України вбачається, що ця норма регулює порядок розподілу судового збору за наслідками розгляду справи в суді першої інстанції, а апеляційний суд, якщо ухвалює нове рішення, змінює розподіл судових витрат, здійснений судом першої інстанції.

В розясненнях, наданих в п.37 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» № 10 від 17 жовтня 2014 року, так саме зазначено, якщо суд апеляційної інстанції ухвалює нове рішення, суд відповідно змінює розподіл судових витрат згідно з правами, передбаченими ст.88 ЦПК України.

Щодо розподілу апеляційним судом при ухваленні нового рішення судового збору за подання апеляційної скарги вказана постанова Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ розяснень не містить.

Глава 1 Розділу V Цивільного процесуального кодексу України щодо апеляційного перегляду судових рішень не містить положень про застосування до судових витрат, понесених при апеляційному розгляді справи, положень ч.1 ст.88 ЦПК України, як це наприклад зазначено в ч.2 ст.297 ЦПК України щодо застосування до апеляційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 295 цього Кодексу, а також у разі несплати суми судового збору застосовуються положення статті 121 цього Кодексу.

Отже при ухваленні нового рішення у суду апеляційної інстанції відсутні правові підстави для розподілу судових витрат сплачених за подання апеляційної скарги, як рішенням апеляційного суду була задоволена.

Своїм рішенням від 01 грудня 2015 року апеляційний суд скасував рішення суду першої інстанції про стягнення з ОСОБА_2 на користь банку судового збору, сплаченого банком при поданні позову.

Отже своїм рішенням апеляційний суд змінив розподіл судового збору, який був здійснений рішенням суду першої інстанції.

З огляду на це колегія суддів вважає, що підстав для ухвалення додаткового рішення з питання розподілу судового збору, сплаченого заявником при поданні апеляційної скарги, немає.

У зв'язку з викладеним і керуючись ст.ст.88,304,307,308,314,315,316 Цивільного процесуального кодексу України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В :

В задоволенні заяви ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення - відмовити.

Ухвала Апеляційного суду Дніпропетровської області набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий:

Судді: