ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
____________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2016 року Фастівський міськрайонний суд Київської області у складі: головуючого судді Чернишової Є.Ю., за участі секретаря Соловей Ж.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно, -

ВСТАНОВИВ:

18 грудня 2015 року позивачка звернулась до суду з позовною заявою до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно, вимоги мотивуючи тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 року помер її батько ОСОБА_4. Після смерті батька відкрилась спадщина на земельну ділянку /пай/ розміром 0,180 га, яка знаходиться в АДРЕСА_1 яка належала померлому на підставі державного акту на право приватної власності на земельну ділянку. За життя ОСОБА_4 заповіт не залишив. Зважаючи на те, що на час відкриття спадщини позивачка постійно проживала зі спадкодавцем ОСОБА_4, вели спільне господарство, мали спільний бюджет, постійно піклувалася про нього та доглядала його, за власні кошти, вважає, що є такою, що прийняла спадщину. При звернені до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, позиваці було відмовлено в зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу на спадкову земельну ділянку. Позивач зазначає, що відсутня можливості будь-яким іншим способом визнати право власності на спадкове майно, крім визнання цього права в судовому порядку.

Таким чином, просить суд визнати за нею право власності на спадкове майно, а саме на земельну ділянку /пай/ розміром 0,180 га, яка знаходиться в АДРЕСА_1 як спадщину за законом після смерті батька ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 року.

В судове засідання позивачка не з'явилась, про розгляд справи повідомлялась вчасно та належним чином, через канцелярію суду надала заяву в якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі, справу просить розглядати без її участі.

Відповідачі в судове засідання не з'явилися, про день та час розгляду справи повідомлені вчасно та належним чином, через канцелярію суду надали заяви, в яких зазначили, що позовні вимоги визнають повному обсязі, просять розглядати справу без їх участі.

Частина 4 статті 174 ЦПК України встановлює, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, всебічно й повно з'ясувавши обставини, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_1, ОСОБА_4 є батьком ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.17).

05.10.1996 року ОСОБА_1 одружилась, змінивши прізвище на «ОСОБА_1», що підтверджується свідоцтвом про одруження серії НОМЕР_2 (а.с.18).

Згідно відмітки в свідоцтві про одруження серії НОМЕР_2, 20.07.2012 ОСОБА_6 розлучилась (а.с.18).

24.07.1996 року ОСОБА_1 уклала шлюб, змінивши прізвище на «ОСОБА_1», що підтверджується свідоцтвом про одруження серії НОМЕР_3 (а.с.19).

Аналіз зазначених документів дає підстави вважати, що ОСОБА_1 є донькою померлого ОСОБА_4.

Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом, ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 вступили в спадщину після смерті ОСОБА_4 на грошові вклади ( а.с.14).

Після смерті ОСОБА_4 відкрилась спадщина на земельну ділянку /пай/ розміром 0,180 га, яка знаходиться в АДРЕСА_1 яка належала померлому на підставі державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серія НОМЕР_4 від 08 травня 1997 року.

З метою реалізації свого права, як спадкоємиці за законом, позивач звернулась до Фастівської міської державної нотаріальної контори з вимогами видачі свідоцтва про право власності на спадщину на земельну ділянку, однак 08.12.2015 року позивачці відмовлено у вчинені заявлених дій з підстав того, що нею не надані правовстановлюючі документи та витяг Державного земельного кадастру щодо належності спадкодавцеві ОСОБА_4 земельної ділянки, що розташована в АДРЕСА_1 (а.с.21).

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у постанові від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів є визнання права.

Проаналізувавши обставини справи, оцінивши представлені сторонами в порядку ст. 60 ЦПК України докази в їхні сукупності, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими і підлягають задоволенню з огляду на наступне.

Гарантії здійснення права власності та його захисту закріплені в Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950р., зокрема, в ст.1 Першого протоколу до неї (ратифіковано законом України від 17.07.1997р. №475/97-ВР), яка є складовою правової системи відповідно до ст.9 Конституції України, а також у вітчизняному законодавстві.

Так, відповідно до ч.4 ст.41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого майнового права та інтересу (ст.16 Цивільного кодексу України).

Об'єктами права власності є будь-які речі (майно).

Річчю є предмет матеріального світу, щодо якого можуть виникати цивільні права та обов'язки (ст.179 ЦК України).

Статтею 1218 ЦК встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об'єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку.

Набуття права власності на земельну ділянку та перехід права власності на земельну ділянку в порядку спадкування має місце за наявності наступних юридичних фактів у їх сукупності: ухвалення рішення компетентного органу про передачу у власність земельної ділянки спадкодавцю, укладення спадкодавцем правочинів щодо набуття права власності на земельні ділянки; виготовлення технічної документації на земельні ділянки; визначення меж земельної ділянки в натурі; погодження із суміжними землевласниками та землекористувачами; одержання у встановленому порядку Державного акта на землю; реєстрація права власності на земельну ділянку.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті.

Належність спадкодавцю земельної ділянки розміром 0, 18 га в АДРЕСА_1 підтверджується Довідкою №389, виданою 28.05.2015 Фастівецьким сільським головою (а.с.12).

Відповідно до листа Управління Держгеокадастру у Фастівському районі Київської області, станом на 01.01.2013 згідно Книг записів реєстрації державних актів на право власності на землю на право постійного користування землею, договорів оренди землі та архіву Управління Держгеокадастру, зберігається другий примірник державного акту на право приватної власності на землю, серії НОМЕР_5 виданий громадянину України ОСОБА_4 на підставі рішення 17 сесії ХХ1 скликання Фастівецької сільської ради від 31.03.1994 за №17, на земельну ділянку загальною площею 0, 18 га, місце розташування якої - с.Фастівець, Фастівського району, Київської області, цільове призначення - будівництва, обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд, ведення особистого селянського господарств, зареєстрованого в Книзі записів від 08.05.1997 за №60.

Згідно оголошення у Фастівській міськрайонній газеті «Перемога» №4 від 28.01.2016, Державний акт серії НОМЕР_5 реєстраційний №60 від 08.05.1997 на право приватної власності на земельну ділянку площею 0. 18 га в АДРЕСА_2, виданий на ім'я ОСОБА_7 втрачено та визнано недійсним.

Таким чином, в судовому засіданні на підставі наданих документів було достовірно встановлено, що земельна ділянка /пай/ розміром 0,180 га, яка знаходиться в АДРЕСА_1 належала померлому ОСОБА_4 на праві власності, враховуючи, що позивачка є спадкоємицею за законом першої черги, та відповідно до ч.5 ст.1268 ЦК України її право на спадщину гарантовано державою, однак оформлення спадкових прав в нотаріальному порядку неможливе у зв'язку із втратою оригіналу правовстановлюючого документу, тому на підставі до ст.16 ЦК України, суд вважає що цивільне право ОСОБА_1 підлягає захисту судом, шляхом визнання за нею права власності на вказане спадкове майно.

Аналізуючи докази зібрані по справі, суд вважає їх достовірними, а позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню.

На підставі вищевикладеного, керуючись, ст. 11, 60, 62, 81, 88, 130, 174, 214, 215, 367 Цивільного процесуального кодексу України, ст. 328, 392, 1218 Цивільного кодексу України, ст.125 Земельного кодексу України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно- задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1право власності на земельну ділянку розміром 0,180 га, розташовану та території с. Фастівець Фастівського району, Київської області, видану на підставі 17 сесії ХХ1 скликання Фастівецької сільської ради народних депутатів від 31.03.1994 за №17 для будівництва, обслуговування житлового будинку та ведення особистого підсобного господарства ОСОБА_4, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається Апеляційному суду Київської області через Фастівський міськрайонний суд Київської області протягом десяти днів з дня його проголошення, а особою, яка брала участь у справі, але не була присутня у судовому засіданні під час проголошення судового рішення - протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя