АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/792/1410/16
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 жовтня 2016 року м. Хмельницький

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

апеляційного суду Хмельницької області

в складі: головуючого судді Костенка А.М.,

суддів: Гринчука Р.С., Грох Л.М.,

секретар Гриньова А.М.

з участю: позивача ОСОБА_1, її представників ОСОБА_2, ОСОБА_3, відповідача ОСОБА_4, її представника ОСОБА_5

розглянула у відкритому судовому засіданні цивільну справу № 686/24737/14-ц за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Хмельницького міськрайонного суду від 18 травня 2016 року по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, - управління освіти Хмельницької міської ради, редакція газети "Подільські вісті", ОСОБА_6 про стягнення моральної шкоди, захист честі, гідності та ділової репутації.

Заслухавши доповідача, пояснення сторін, їх представників, перевіривши матеріали справи, ознайомившись з апеляційною скаргою, колегія суддів

в с т а н о в и л а :

ОСОБА_1, звертаючись до суду з позовом, вказувала, що 12 листопада 2013 року ОСОБА_4, яка працювала вчителем трудового навчання Хмельницької спеціалізованої загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів №8, звернулась до начальника управління освіти Хмельницької міської ради з письмовою заявою, в якій звинуватила її, директора у завданні їй 11 листопада 2013 року травми під час нібито виштовхування її з кабінету. Позивач зазначала, що дізнавшись про зміст заяви ОСОБА_4 відразу направила запит №86 від 12 листопада 2013 року на ім'я головного лікаря травматологічного відділення Хмельницької міської лікарні щодо надання довідки про первинний діагноз отриманої ОСОБА_4 травми та її стан під час проходження огляду в медичному закладі. Зі змісту відповіді від 13 листопада 2013 року №1075 слідує, що ОСОБА_4 дійсно зверталась за допомогою до травмпункту на наступний день після події, тобто 12 листопада 2013 року об 7:00 год. _____________________________________________________________________________

Головуючий у першій інстанції ОСОБА_7 Провадження № 22-ц/792/1410/16

Доповідач Костенко А.М. Категорія № 41

При цьому, лікарем травмпункту травматичних пошкоджень у відповідачки не виявлено. За зверненням ОСОБА_4 до управління освіти Хмельницької міської ради від 12 листопада 2013 року, наказом начальника управління було створено комісію з службового розслідування випадку, яка зробила висновок у своєму акті про те, що факт отримання 11 листопада 2013 року травми вчителем ОСОБА_4 не знайшов свого підтвердження. За таких обставин можна зазначити, що відповідачка свідомо звернулась до управління освіти з неправдивою негативною інформацією та в підтвердження такої інформації надала документи сумнівного характеру з метою завдати шкоди її честі, гідності та діловій репутації. 5 грудня 2013 року за ініціативи начальника управління освіти, в школі було проведено спільні загальні збори працівників навчального закладу та батьківських комітетів класів, на якому виступила відповідачка, яка знаючи результати службового розслідування її скарги, повідомила на зібранні про те, що вона виганяючи її з кабінету, травмувала її. Таким чином відповідачка вдруге розповсюдила про неї неправдиві відомості з метою завдати шкоди її честі, гідності та діловій репутації. 06.12.2013 року відповідачка звернулась з письмовою заявою до профспілкового комітету Хмельницької СЗОШ №8, в якій просила захистити від її свавілля та аморальної поведінки, в результаті чого вона 11 листопада 2013 року отримала травму. Викладене свідчить про порушення відповідачкою її особистих немайнових прав: права на повагу до гідності та честі та на недоторканість ділової репутації. Внаслідок дій відповідача їй завдано моральної шкоди, яка оцінюється нею в розмірі 10000 грн., яка виявилась в приниженні її честі, гідності та ділової репутації. Моральну шкоду вона обґрунтовує тим, що відповідач звертаючись до її безпосереднього керівника та роботодавця в особі начальника управління освіти, безпідставно та навмисно навела неправдиві факти її аморальної поведінки, чим змусила начальника управління до негативного ставлення до неї, незважаючи на висновки комісії з службового розслідування. Засідання профспілкового комітету Хмельницької СЗОШ № 8 від 6 грудня 2013 року проводилось з метою підготовки подання до начальника управління освіти про її звільнення за ст. 45 КЗпП України. Одним з неправдивих фактів, що розглядались на зазначеному засіданні профкому було завідомо неправдиве повторне письмове звернення відповідачки щодо нібито аморальної поведінки, що завдало шкоди її честі та гідності у ділових відношеннях з начальником управлінням освіти. Факт повторного, завідомо неправдивого звернення з одного і того ж приводу до профспілки з метою знайти підставу для її звільнення, вплинув на стан її здоров"я, в результаті чого вона була госпіталізована з передінсультним станом. Враховуючи наведене, позивач просила стягнути з ОСОБА_4 завдану її моральну шкоду, пов'язану з її діями в частині розповсюдження про неї неправдивої негативної інформації щодо завдання їй нею травми та виштовхування її з службового кабінету 11 листопада 2013 року в розмірі 10000 грн.

Під час розгляду справи позивач просила: визнати неправомірними дії ОСОБА_4 щодо розповсюдження неправдивої про неї інформації в частині завдання нею травм 11.11.2013 року; зобов'язати її публічно вибачитись перед нею на зборах педагогічного колективу Хмельницької СЗОШ №8, визнати недостовірною інформацію викладену ОСОБА_4 в газеті «Подільські вісті», яка вийшла з друку 12.12.2013 року в статті «Батьки і вчителі вимагають» про те, що вона штовхнула її в плече і крикнула «Іди звідси!»; визнати такою, що не відповідає дійсності і ганьбить її честь, гідність та ділову репутацію інформацію про побиття нею вчительки ОСОБА_4 в кабінеті директора Хмельницької СЗОШ №8 11.11.2013 року, поширену нею у зверненні до управління освіти Хмельницької міської ради 12.11.2013 року, а також на зборах колективу Хмельницької СЗОШ № 8 04.12.2013 року і на засіданні профспілкового комітету Хмельницької СЗОШ № 8 06.11.2013 року, та спростувати її; зобов'язати ОСОБА_4 вибачитись перед нею на загальних зборах колективу Хмельницької СЗОШ №8 та стягнути з неї моральну шкоду в сумі 10000 грн. і судові витрати.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 18 травня 2016 року в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1, просить скасувати вказане рішення суду, ухвалити нове, яким задовольнити позов, посилаючись на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення судом норм матеріального і процесуального права. Зазначала, що звертаючись до суду першої інстанції підтвердила свої позовні вимоги наданими доказами, які при детальному та повному дослідженні, без упередженості дають підстави стверджувати, що ОСОБА_4 у своєму зверненні до управління освіти Хмельницької міської ради від 12 листопада 2013 року, на загальних зборах колективу школи 04 грудня 2013 року та в заяві до профспілкового комітету школи про побиття останньої ОСОБА_1І, 11 листопада 2013 року, поширила інформацію, яка не відповідає дійсності та ганьбить честь, гідність та ділову репутацію апелянта. Крім того, судом першої інстанції невірно було розцінено покази свідків ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, які були присутніми в приймальні директора школи під час розмови ОСОБА_4 із апелянтом.

Перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Так судом встановлено, що в позовній заяві позивачка просила визнати недостовірною інформацію, викладену ОСОБА_4 у зверненні до управління освіти Хмельницької міської ради 12.11.2013 року, а також на зборах колективу Хмельницької СЗОШ № 8 04.12.2013 року і на засіданні профспілкового комітету Хмельницької СЗОШ № 8 06.11.2013 року, а саме, ОСОБА_4 заявила, що вона, ОСОБА_1, завдала ОСОБА_4 травму та виштовхала її з кабінету.

Із заяви ОСОБА_4 начальнику управління освіти Хмельницької міської ради вбачається, що в даній заяві ОСОБА_4 вказала, що під час конфлікту 11 листопада 2013 року ОСОБА_1 несподівано грубо виштовхала її з кабінету, ударивши в праве плече, а тому просила прийняти відповідні міри за рукоприкладство і грубу форму розмови.

З протоколу засідання профспілкового комітету Хмельницької середньої загальноосвітньої шкоди № 8 від 6 грудня 2013 року видно, що на засіданні профспілкового комітету була розглянута поряд із заявами інших вчителів і заява ОСОБА_4, в якій остання зокрема зазначила, що 11 листопада 2013 року ОСОБА_1 несподівано грубо виштовхала її з кабінету, ударивши в праве плече. При цьому, просила профспілковий комітет захистити її від неправомірних дій ОСОБА_1.

Відповідно до ст. 40 Конституції України усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов'язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.

Згідно ст. 277 Цивільного кодексу України виникнення спірних правовідносин фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сім'ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації. Спростування недостовірної інформації здійснюється у такий же спосіб, у який вона була поширена.

За роз'ясненнями п.п. 15, 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 лютого 2009 року № 1 "Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» при розгляді справ зазначеної категорії суди повинні мати на увазі, що юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову, є сукупність таких обставин: а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; б) поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право.

Відповідно до статті 40 Конституції України усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов'язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.

Суди повинні мати на увазі, що у випадку, коли особа звертається до зазначених органів із заявою, в якій міститься та чи інша інформація, і в разі, якщо цей орган компетентний перевірити таку інформацію та надати відповідь, проте в ході перевірки інформація не знайшла свого підтвердження, вказана обставина не може сама по собі бути підставою для задоволення позову, оскільки у такому випадку мала місце реалізація особою конституційного права, передбаченого статтею 40 Конституції, а не поширення недостовірної інформації.

Разом з тим наявність у такому зверненні завідомо неправдивих відомостей, а також у разі встановлення, що для звернення особи до вказаних органів не було жодних підстав і було викликано не наміром виконати свій громадський обов'язок або захистити свої права, свободи чи законні інтереси, тягне відповідальність, передбачену законодавством України.

Проаналізувавши норми Конституції України, цивільного процесуального законодавства та роз'яснення Пленуму Верховного Суду України, з врахуванням обставин справи та вимог позовної заяви слід прийти до висновку, що звернення ОСОБА_4 до начальника управління освіти Хмельницької міської ради 12.11.2013 року та профспілкового комітету Хмельницької СЗОШ № 8, завданняи якого і є захист прав працівників підприємства, членів профспілки, тобто компетентних органів щодо перевірки даної інформації, надання їй оцінки та реагування на цю інформацію, є реалізацією її конституційного права, передбаченого статтею 40 Конституції, а не поширення недостовірної інформації відносно ОСОБА_1

Також, як видно з протоколу засідання профспілкового комітету Хмельницької середньої загальноосвітньої шкоди № 8 від 6 грудня 2013 року профком на підставі заяви вчителів, в тому числі і ОСОБА_4, ухвалили вимагати від управління освіти Хмельницької міської ради розірвати контракт з директором школи ОСОБА_1.

Як вбачається з матеріалів цивільної справи № 686/1331/14-ц ОСОБА_1 22 січня 2014 року подала до суду позовну заяву про визнання незаконним рішення профкому від 6 грудня 2013 року, яке було постановлено на підставі заяви ОСОБА_4, на яку посилається в даній цивільній справі ОСОБА_1.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 11 червня 2014 року, залишеного без змін ухвалою апеляційного суду Хмельницької області від 11 вересня 2014 року в даному позові було відмовлено.

При цьому, судами було встановлено, що зі змісту подання про звільнення та самого рішення профкому не вбачається приниження честі та гідності ОСОБА_1, а відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Крім того, у відповідності до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказування не може грунтуватися на припущеннях.

Однак позивач не надала до суду достеменних та переконливих доказів того, що ОСОБА_4 на зборах колективу Хмельницької СЗОШ № 8 04.12.2013 року заявила, що ОСОБА_1 завдала ОСОБА_4 травму та виштовхала її з кабінету.

Як на доказ такого виступу відповідачки на зборах колективу позивачка послалась на статтю в газеті «Подільські вісті», однак при цьому взагалі не надала до суду доказів, що вказані збори взагалі проходили 4 грудня 2013 року та на них з відповідною заявою виступила ОСОБА_4. Сама ОСОБА_4 факт такого виступу на зборах колективу школи категорично заперечує.

Таким чином, суд першої інстанції правомірно виходив з того, що позов ОСОБА_1 не підлягає задоволенню.

Доводи апеляційної скарги щодо необгрунтованості рішення суду першої інстанції та доведеності вимог позивача слід відхилити. Дані доводи не спростовують висновків суду, та не дають підстав стверджувати, що позивач довела свої позовні вимоги щодо поширення, розповсюдження відповідачем неправдивої про неї інформації в розумінні вимог ст. 277 Цивільного кодексу України та роз'яснень постанови Пленуму Верховного Суду України.

Рішення суду ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому підстав для його скасування в межах доводів апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст. ст. 307, 308, 315, 319 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Хмельницького міськрайонного суду від 18 травня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, проте може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий (підпис) Судді (підписи)

З оригіналом згідно : Суддя А.М. Костенко