АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22ц/790/339/16 Головуючий 1-ї інст. Дудченко В.О.
Справа №642/1197/14 Суддя доповідач Івах А.П.
Категорія: договірні
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 травня 2016 року судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого Івах А.П.,

суддів Кокоші В.В., Черкасова В.В.,

при секретарі Каплоух Н.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Красноградського районного суду Харківської області від 20 лютого 2015 року по справі за заявою Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» про поновлення пропущеного строку для предявлення виконавчого документа для виконання по справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмет іпотеки та виселення, -

в с т а н о в и л а:

15 серпня 2015 року заявник ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду із заявою, уточнивши її, просив поновити пропущений строк для предявлення виконавчого документа для виконання у справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмет іпотеки та виселення.

В обґрунтування доводів заяви посилався на те, що 21 лютого 2012 року Красноградським районним судом Харківської області у цивільній справі № 2021/135/2012 (провадження № 2/2021/159/2012) за позовом ПАТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 було постановлено рішення, яким позовні вимоги задоволено та звернено стягнення на квартиру, площею 36 кв.м., яка розташована в АДРЕСА_1 шляхом продажу квартири, як предмета іпотеки з укладенням від імені відповідачів договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою покупцем, з отриманням витягу із Державного реєстру прав власності, з отриманням дублікатів правовстановлюючих документів на нерухомість у відповідних установах, підприємствах та організаціях незалежно від форм власності та підпорядкування з можливістю здійснення ПАТ КБ «Приватбанк» всіх передбачених нормативно-правовими актами дій, необхідних для продажу іпотеки та виселити ОСОБА_1Б, ОСОБА_2, ОСОБА_3 із квартири без надання їм іншого житлового приміщення та із зняттям їх з реєстраційного обліку, та вирішено питання щодо судових витрат.

13 березня 2012 року Красноградським районним судом Харківської області стягувачеві видані виконавчі листи № 2021/135/2012 від 21.02.2012 року. На підставі рішення яке набрало законної сили 05.03.2012 року.

У березні 2012 року ПАТ КБ «Приватбанк» надіслав до ВДВС Красноградського РУЮ Харківської області заяви на відкриття та три виконавчі листи № 2021/135/2012 від 21.12.2012 року, для виконання, але до даного часу ніяких документів з ВДВС Красноградського РУЮ не надходило.

У липні 2014 року було направлено запит щодо ходу виконання вищевказаних виконавчих листів, відповідь на який було отримано 07.08.2014 року, де зазначено, що ПАТ КБ «Приватбанк» відмовлено у відкритті виконавчих проваджень.

ПАТ КБ «Приватбанк» було вчасно подано виконавчі листи до виконання, але до даного часу рішення суду не виконано та виконавчі листи не повернулись до банку.

Ухвалою Красноградського районного суду Харківської області від 20 лютого 2015 року заяву ПАТ КБ «ПриватБанк» задоволено частково. Визнано поважною причину пропуску ПАТ КБ «Приватбанк» на пред'явлення виконавчих листів про стягнення з ОСОБА_1, ОСОБА_2 з кожного 515 грн. 06 коп .судових витрат на користь ПАТ КБ «Приватбанк» до виконання.

Поновлено ПАТ КБ «ПриватБанк» строк для пред'явлення до виконання двох виконавчих листів №2021/135/2012 від 21 лютого 2012 року по цивільній справі №2021/135/2012 за позовом ПАТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмет іпотеки та виселення осіб, які проживають у квартирі, що є предметом іпотеки, про стягнення з ОСОБА_1, ОСОБА_2 з кожного 515 грн. 06 коп. судових витрат на користь ПАТ КБ «ПриватБанк».

Вирішено питання про видачу ПАТ КБ «Приватбанк» дублікатів виконавчих листів №2021/135/2012 від 21 лютого 2012 року по цивільній справі №2021/135/2012 за позовом ПАТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмет іпотеки та виселення осіб, які проживають у квартирі, що є предметом іпотеки, про стягнення з ОСОБА_1, ОСОБА_2 з кожного 515 грн. 06 коп. судових витрат на користь ПАТ КБ «ПриватБанк».

В іншій частині заяви відмовлено.

Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, 12 березня 2015 року ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій порушує питання про скасування ухвали та постановлення нової, якою відмовити у задоволенні заяви ПАТ КБ «ПриватБанк».

В обґрунтування доводів апеляційної скарги посилається на те, що ухвала є незаконною та необґрунтованою, постановленою з порушенням норм процесуального права, оскільки ПАТ КБ «ПриватБанк» не надано жодного доказу на підтвердження факту відсутності відомостей щодо відмови у відкритті виконавчого провадження.

ОСОБА_1 в судове засідання не зявилася, явку свого представника не забезпечила.

Будучи особою, що подала апеляційну скаргу на ухвалу суду, розглядом справи не цікавиться, кореспонденцію з повістками про виклик в судове засідання не отримує.

Таке ставлення до розгляду справи особи, що подала апеляційну скаргу, її неявку в судове засідання судова колегія розцінює як її волевиявлення, яке свідчить про відмову від реалізації свого права на безпосередню участь в судовому розгляді справи та її процесуальних прав, а тому вважає за можливе розглянути справу за відсутності учасників процесу.

При цьому судова колегія виходить із вимог ч. 3 ст. 27 ЦПК України щодо неприпустимості зловживання сторонами своїми процесуальними правами, положень ст. 3031 ЦПК України щодо строку апеляційної скарги та вимог ст. 67 ЦПК України щодо строків процесуальних дій, а також зважаючи на вимоги ч. 2 ст. 305 ЦПК України судова колегія визнала неявку осіб у судове засідання такою, що не перешкоджає апеляційному розгляду.

Судова колегія, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, приходить до наступного:

Розглядом справи достеменно встановлено, що рішенням Красноградського районного суду Харківської області від 21 лютого 2012 року позовні вимоги ПАТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 задоволено та звернено стягнення на квартиру, площею 36 кв.м., яка розташована в АДРЕСА_2 шляхом продажу квартири, як предмета іпотеки з укладенням від імені відповідачів договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою покупцем, з отриманням витягу із Державного реєстру прав власності, з отриманням дублікатів правовстановлюючих документів на нерухомість у відповідних установах, підприємствах та організаціях незалежно від форм власності та підпорядкування з можливістю здійснення ПАТ КБ «Приватбанк» всіх передбачених нормативно-правовими актами дій, необхідних для продажу іпотеки та виселити за ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 із квартири без надання їм іншого житлового приміщення та із зняттям їх з реєстраційного обліку, та вирішено питання щодо судових витрат.

На підставі вказаного рішення 13 березня 2012 року Красноградським районним судом Харківської області стягувачеві було надано три виконавчі листи № 2021/135/2012 від 05.03.2012 року, два з яких про стягнення з ОСОБА_1, ОСОБА_2, з кожного 515 грн.06 коп. судових витрат на користь ПАТ КБ «Приватбанк» та про виселення за ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 із квартири АДРЕСА_3 без надання їм іншого житлового приміщення та зняттям їх з реєстраційного обліку.

Згідно ч.1 ст.2 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу та Закону України «Про міжнародне приватне право».

Порядок вирішення процесуальних питань, пов'язаних з виконанням судових рішень у цивільних справах та рішень інших органів передбачено розділом V1 ЦПК України.

Статтею 371 ЦПК України передбачено, що стягувачам, які пропустили строк для пред'явлення виконавчого документу до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Заява про поновлення пропущеного строку подається до суду, який видав виконавчий лист, або до суду за місцем виконання і розглядається в судовому засіданні з повідомленням сторін.

Частиною ст.371 ЦПК України містить приписи, що неявка сторін не є перешкодою для вирішення питання про поновлення строку пропущеного строку. Однак це на знімає обов'язку з суду повідомляти належним чином про час та місце розгляду справи і дозволяє суду прийняти певне рішення за умови наявності даних в матеріалах справи для ухвалення законного і обґрунтованого судового рішення з цього питання.

Крім того, частиною 2 ст.208 ЦПК України передбачено, що питання, пов'язані з рухом справи в суді першої інстанції, клопотання та заяви осіб, які беруть участь у справі, а також в інших випадках, передбачених законом, в тому числі і щодо питань, які виникають на стадії виконання судового рішення, вирішуються судом шляхом постановлення ухвал, які за своїм змістом повинні відповідати вимогам ст.210 ЦПК України.

Згідно ст. 22 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавчі документи можуть бути предявлені до виконання протягом року.

ПАТ КБ «Приватбанк» надіслав у березні 2012 року до ВДВС Красноградського РУЮ Харківської області заяви на відкриття виконавчого провадження та три виконавчі листи № 2021/135/2012 від 21.12.2012 року.

Після цього ніяких документів з ВДВС Красноградського району банк не отримував та йому не повертались виконавчі листи.

ВДВС Красноградського РУЮ Харківської області 23.05.2012 року були винесені три постанови про відмову у відкритті виконавчого провадження по кожному виконавчому листу (а.с. 51, 54, 57) та надіслані згідно супровідних листів ПАТ КБ «Приватбанк» (а.с. 50, 53, 56), але в матеріалах справи не має відміток про отримання даних постанов ПАТ КБ «Приватбанк».

Предявлення виконавчого документу для виконання є правом стягувача і він на власний розсуд вирішує питання щодо предявлення документу для виконання.

Згідно зі ст. ст.. 10 і 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, а ст. 11 ЦПК України передбачає, що суд розглядає цивільні справи на підставі доказів поданих сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Встановивши дійсні обставини справи, виконавши вимоги цивільного судочинства, суд вирішив справу згідно із законом.

На виконання вимог ч. 3 ст. 210 ЦПК України суд привів мотиви, з яких дійшов свого висновку, зазначив закон, яким керувався постановляючи оскаржувану ухвалу.

З огляду на наведене судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги не є суттєвими і не дають підстав для висновку щодо неправильного застосування судом першої інстанції норм процесуального права, яке призвело б до неправильного вирішення справи.

Відповідно до вимог п.1 ч. 1 ст. 312 ЦПК України, розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд відхиляє і залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

Керуючись ст.ст. 303, 304, п.1 ч.2 307, п.1 ч. 1 ст. 312. 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України судова колегія судової палати,-

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Ухвалу Красноградського районного суду Харківської області від 20 лютого 2015 року залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення, протягом двадцяти днів може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подачі скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий

Судді -