УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 січня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в складі:

Червинської М.Є., ЛеванчукаА.О., Нагорняка В.А.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» державного підприємства «Луганський облавтодор», третя особа - філія «Новопсковський райавтодор» державного підприємства «Луганський облавтодор» відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України», про витребування трудової книжки, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди за касаційними скаргами державного підприємства «Луганський облавтодор» відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» та ОСОБА_4 на рішення апеляційного суду Луганської області від 8 жовтня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У березні 2015 року ОСОБА_4 звернулась до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що з 1990 року вона перебувала у трудових відносинах із відповідачем. Указувала на те, що останні роки займала посаду економіста з планування І категорії філії «Новопсковський райавтодор» ДП «Луганський облавтодор» ВАТ «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України». 1 вересня 2014 року її було звільнено із займаної посади за п. 1 с. 40 КЗпП України. Зазначала, що ні в день звільнення ні після їй не було видано трудову книжку. Посилаючись на те, що за відсутності трудової книжки вона не змогла працевлаштуватись, просила стягнути із відповідача на її користь середній заробіток за час вимушеного прогулу з 1 вересня 2014 року по день фактичної сплати, витребувати її трудову книжку, вказавши датою звільнення дату фактичної видачі трудової книжки та стягнути із відповідача на її користь у рахунок відшкодування завданої моральної шкоди 10 тис. грн.

Рішенням Новопсовського районного суду Луганської області від 31 липня 2015 року позов ОСОБА_4 задоволено частково. Зобов'язано філію «Новопсковський райавтодор» ДП «Луганський облавтодор» ВАТ «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» видати ОСОБА_4 трудову книжку (дублікат) з виправленим записом про дату звільнення, вказавши датою звільнення - 10 листопада 2014 року. Стягнуто з ВАТ «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» ДП «Луганський облавтодор», на користь ОСОБА_4 суму середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу з 1 вересня 2014 року по 10 листопада 2014 року за 11 робочих днів в сумі 1 254 грн 44 коп. та у рахунок відшкодування моральної шкоди 1 тис. грн. Допущено негайне виконання рішення суду про присудження ОСОБА_4 виплати заробітної плати, але не більше ніж за один місяць. Вирішено питання про розподіл судових витрат. У задоволенні іншої частини позову ОСОБА_4 відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Луганської області від 8 жовтня 2015 року рішення суду першої інстанції змінено. В частині покладення на філію «Новопсковський райавтодор» ВАТ «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» ДП «Луганський облавтодор» обов'язку видати ОСОБА_4 трудову книжку (дублікат) з виправленим записом про дату звільнення, вказавши датою звільнення 10 листопада 2014 року скасовано та ухвалено в цій частині нове рішення, яким зобов'язано ВАТ «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» ДП «Луганський облавтодор» видати ОСОБА_4 трудову книжку (дублікат) з виправленим записом про дату звільнення, вказавши датою звільнення 10 листопада 2014 року. В іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.

У касаційній скарзі ДП «Луганський облавтодор» ВАТ «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України», посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення апеляційного суду та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_4 відмовити у повному обсязі.

У касаційній скарзі ОСОБА_4, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення апеляційного суду та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційних скарг, законність оскаржуваного рішення апеляційного суду в межах касаційного оскарження, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ дійшла висновку, що касаційні скарги не підлягають задоволенню з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Відповідно до ч. 1 ст. 47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу.

Згідно із 5 ст. 235 КЗпП України, у разі затримки видачі трудової книжки з вини власника або уповноваженого ним органу працівникові виплачується середній заробіток за весь час вимушеного прогулу.

Ураховуючи те, що відповідач у день звільнення ОСОБА_4 не видав їй трудову книжку, починаючи з 1 вересня 2014 року, суд першої інстанції, з яким фактично й погодився суд апеляційної інстанції, дійшов правильного висновку про задоволення вимоги позивача щодо стягнення середнього заробітку за час затримки видачі трудової книжки. З урахуванням того, що позивач 11 листопада 2014 року прийнята на роботу в Новопсковське міжрайонне управління по експлуатації газового господарства, філії ПАТ «Луганськгаз», суд дійшов правильного висновку про нарахування середнього заробітку за час затримки видачі трудової книжки за період з 1 вересня 2014 року по 11 листопада 2014 року, що складає 11 робочих днів з урахуванням наказів філії «Новопсковський райавтодор» про введення неповного робочого тижня.

Так, апеляційний суд, змінюючи рішення місцевого суду в частині вимог щодо видачі ОСОБА_4 трудової книжки з виправленим записом про дату звільнення, дійшов правильного висновку про те, що місцевий суд помилково поклав зазначений обов'язок на філію «Новопсковський райавтодор» ВАТ «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України ДП «Луганський облавтодор», оскільки філія не є юридичною особою, а тому не може нести зазначений обов'язок. Зазначені обов'язки має нести ВАТ «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України», про що вірно зазначено апеляційним судом.

Доводи касаційних скарг та зміст оскаржуваного рішення апеляційного суду, не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, тому колегія суддів вважає за необхідне касаційні скарги відхилити.

Керуючись ст. ст. 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційні скарги державного підприємства «Луганський облавтодор» відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» та ОСОБА_4 відхилити.

Рішення апеляційного суду Луганської області від 8 жовтня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів: М.Є. Червинська

А.О. Леванчук

В.А.Нагорняк