АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа № 635/3869/16-ц Головуючий суддя І інстанції Пілюгіна О. М.
Провадження № 22-ц/790/6599/16 Суддя доповідач Яцина В.Б.
Категорія: Спори про відшкодування шкоди
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 жовтня 2016 року м. Харків

Судова колегія судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого судді - Яцини В.Б.

суддів: - ОСОБА_1, ОСОБА_2,

за участю секретаря : Баранкової В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Харківського районного суду Харківської області від 27 липня 2016 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до Національної акціонерної страхової компанії «Оранта», ОСОБА_4 про стягнення матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної події,

ВСТАНОВИЛА:

У травні 2016 року ОСОБА_3 звернулася до суду із зазначеним з позовом про стягнення з НАСК «Оранта» матеріальної шкоди в сумі 40004,35 грн., завданої внаслідок дорожньо-транспортної події, а з ОСОБА_5 500,00 грн. франшизи.

На обґрунтування позовних вимог вказала, що вона є власником автомобіля РЕНО «Мастер» державний реєстраційний номер НОМЕР_1. 05 лютого 2016 року в селищі Високий Харківського району Харківської області відбулася дорожньо-транспортна подія за участі автомобіля РЕНО 25, державний реєстраційний номер НОМЕР_2, яким керував ОСОБА_4 та автомобіля РЕНО «Мастер» державний реєстраційний номер НОМЕР_1, яким керував ОСОБА_6 Вказана дорожньо-транспортна подія відбулася з вини відповідача ОСОБА_4 В результаті дорожньо-транспортної події позивач отримала струс головного мозку та належному їй автомобілю було завдано механічних пошкоджень, чим позивачу було завдано матеріальну шкоду у загальному розмірі 40004,35 гривень, з яких: 38629,35 гривень вартість матеріального відновлювального ремонту її автомобіля РЕНО «Мастер»; 1500,00 гривень - вартість проведення автотоварознавчої експертизи та 375,00 гривень - вартість телеграм, якими позивач за власні кошти викликала представника НАСК «Оранта» та ОСОБА_4 на проведення огляду її транспортного засобу для визначення вартості матеріального збитку та страхового відшкодування. Цивільно-правова відповідальність водія ОСОБА_4 на момент ДТП була застрахована НАСК «Оранта». Франшиза за полісом обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів серії АЕ/3791274 складає 500,00 гривень, яка позивачу не відшкодована. Крім того, 21 квітня 2016 року позивач надіслала поштою на адресу відповідача НАСК «Оранта» всі необхідні документи на отримання страхового відшкодування, але у встановлений законом строк страхове відшкодування позивачу не виплачено. За вказаних обставин позивач змушена була звернутися до суду з позовом.

Представник НАСК «Оранта» в судове засідання не зявилася, подала суду заяву про розгляд справи без участі її представника. У своїх письмових поясненнях представник НАСК «Оранта» зазначив наступне. Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_4 водія автомобіля РЕНО 25, державний реєстраційний номер НОМЕР_2, на час дорожньо-транспортної події була застрахована Відкритим акціонерним товариством НАСК «Оранта», в особі Ізюмського відділення Харківської обласної дирекції ВАТ НАСК «Оранта», відповідно до договору обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АЕ/3791274 від 07 квітня 2015 року. Відповідно до полісу ліміт відповідальності страховика за шкоду, заподіяну майну (на одного потерпілого) складає 50000,00 гривень, франшизу встановлено в розмірі 0 (нуль) гривень. 10 березня 2016 року представником НАСК «Оранта» в присутності позивача проведено огляд пошкодженого автомобіля РЕНО «Мастер» державний реєстраційний номер НОМЕР_1, власником якого є позивач та складено протокол (акт) огляду транспортного засобу. Повнота та правильність складання протоколу засвідчена підписом позивача. Відповідно до дослідження № АХ3635АЕ-3, складеного ТОВ «Гарант-АСІСТАНС»11 квітня 2016 року, матеріальний збиток згідно умов страхування, завданий власникові автомобіля РЕНО «Мастер», державний реєстраційний номер НОМЕР_1, в результаті його пошкодження, визначений на підставі Протоколу огляду і калькуляції відновлювального ремонту, складає 24667,04 гривень. 19 травня 2016 року позивачу виплачено суму страхового відшкодування в розмірі 24667,04 гривень, в строки встановлені чинним законодавством України. Крім того, наданий позивачем звіт автотоварознавчого дослідження про визначення суми матеріального збитку №1038, складений 21 березня 2016 року СПД-ФО ОСОБА_7 є неналежним та недопустимим доказом, оскільки при огляді транспортного засобу, що знайшов своє відображення в калькуляції та висновку вказаного звіту, зафіксовані пошкодження вітрового скла, які не мають відношення до ДТП, яке відбулося 05 лютого 2016 року за участю ОСОБА_4

ВАТ НАСК «Оранта» заперечує проти стягнення з неї витрат позивача на проведення автотоварознавчого дослідження щодо визначенню суми матеріального збитку, оскільки позивачем не надано транспортний засіб для огляду представниками страховика раніше дати проведення автотоварознавчого дослідження СПД-ФО ОСОБА_7; вказані витрати не є судовими витратами. Також ВАТ НАСК «Оранта» заперечує проти стягнення з неї витрат на відправлення телеграм, оскільки вказані витрати не входять до складу страхового відшкодування.

Відповідач ОСОБА_4 в судове засідання не зявився, подав суду заяву, проти задоволення позову не заперечував, просив розглядати справу без його участі.

Рішенням Харківського районного суду Харківської області від 27 липня 2016 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з таким рішенням суду, позивач ОСОБА_3 в апеляційній скарзі просить рішення скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, посилаючись на те, що рішення незаконне, необґрунтоване, ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права. При цьому вказала, що страховик не направив свого представника на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна, відповідно до ст.34.2 Закону України «Про обовязкове страхування цивільної відповідальності власників транспортних засобів» для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків, суму страхового відшкодування страховик з потерпілою особою не узгоджував, відповідно до ст.36.2 вищевказаного закону. У оскаржуваному рішенні судом не було надано належної оцінки звіту №1038 від 21.03.2016 року та відповідачем не надано жодних доказів щодо неправомірності вказаного звіту

Судова колегія відповідно до ст. 303 ЦПК України перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, згідно до ст.. 305 ЦПК України обговоривши доводи апеляційної скарги за відсутності всіх осіб, які беріть участь у справі, вважає за необхідне її частково задовольнити з наступних підстав.

Статтею 22 ЦК України передбачено що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, зокрема якщо особа зазнала втрати у звязку з пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила для відновлення свого порушеного права, має право на їх відшкодування.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 988 ЦК України страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. Інші збитки вважаються застрахованими, якщо це встановлено договором.

За змістом статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Відшкодування шкоди власником транспортного засобу або винуватцем ДТП, відповідальність яких застрахована за договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, якщо у страховика не виник обов'язок з відшкодування шкоди, або розмір шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика, а також у разі, коли страховик має право регресу до особи, яка застрахувала свою відповідальність.

Згідно зі статтею 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.

Згідно з роз'ясненнями, викладеними в пункті 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», якщо для відновлення попереднього стану речі, що мала певну зношеність (наприклад, автомобіля), були використані нові вузли, деталі, комплектуючі частини іншої модифікації, що випускаються взамін знятих з виробництва однорідних виробів, особа, відповідальна за шкоду, не вправі вимагати врахування зношеності майна або меншої вартості пошкоджених частин попередньої модифікації. Зношеність пошкодженого майна враховується у випадках стягнення на користь потерпілого його вартості (при відшкодуванні збитків).

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 05 лютого 2016 року о 10 годині 30 хвилин на 20 км + 920 м автодороги «Харків-Сімферополь» в селищі Високий Харківського району Харківської області відбулася дорожньо-транспортна подія за участі автомобіля РЕНОt-25, державний реєстраційний номер НОМЕР_2, яким керував ОСОБА_4 та автомобіля РЕНО «Мастер» державний реєстраційний номер НОМЕР_1, яким керував ОСОБА_6

В результаті ДТП, що відбулася 05 лютого 2016 року автомобілю РЕНО «Мастер», державний реєстраційний номер НОМЕР_1, спричинені механічні пошкодження, про що свідчить протокол (акт) огляду транспортного засобу, складений 10 березня 2016 року аварійним комісаром ОСОБА_8 за участю ОСОБА_3, де міститься примітка, що пошкодження вітрового скла не відноситься до пошкоджень, що утворились в результаті дій водія ОСОБА_4

Власником пошкодженого автомобіля РЕНО «Мастер», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 є позивач, про що свідчить свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії КХС № 892609, видане Красноградським МРЕВ ДАІ ГУ УМВС України 06 грудня 2005 року.

Постановою Харківського районного суду Харківської області від 23 березня 2016 року по адміністративній справі № 635/2329/16-п ОСОБА_4 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення за ст. 124 КУпАП, а саме: порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинили пошкодження транспортних засобів та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 340 гривень, вирішено питання щодо судових витрат. Вказана постанова суду набула законної сили.

На день ДТП цивільно-правова відповідальність відповідача ОСОБА_4 була застрахована Відкритим акціонерним товариством Національна акціонерна страхова компанія «Оранта», в особі Ізюмського відділення Харківської області дирекції ВАТ НАСК «Оранта» відповідно до договору обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АЕ/3791274 від 07 квітня 2015 року; відповідно до полісу ліміт відповідальності страховика за шкоду, заподіяну майну складає 50000,00 гривень, франшиза становить 0,00 гривень, про що свідчать дані розрахунку страхового відшкодування, затверджені 16 травня 2016 року начальником управління врегулювання Ізюмського відділення Харківської обласної дирекції ПАТ НАСК «Оранта» ОСОБА_9

На відшкодування позивачу матеріальної шкоди, спричиненої пошкодженням автомобіля РЕНО «Мастер», державний реєстраційний номер НОМЕР_1, в результаті ДТП що сталася 05 лютого 2016 року, ПАТ НАСК «Оранта» виплатила позивачу грошову суму у розмірі 24667,04 гривень, про що свідчить платіжне доручення № 24688 від 19 травня 2016 року.

Згідно наданого позивачем звіту автотоварознавчого дослідження по визначенню суми матеріального збитку № 1038, що складено 21 березня 2016 року ФОП ОСОБА_7, за особистим замовленням позивача, матеріальний збиток, завданий власникові вказаного автомобіля РЕНО «Мастер», державний реєстраційний номер НОМЕР_1, в результаті його пошкодження становить 38629,35 гривень, в тому числі вартість відновлення пошкодженого вітрового скла.

Статтею 22 ЦК України передбачено що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, зокрема якщо особа зазнала втрати у звязку з пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила для відновлення свого порушеного права, має право на їх відшкодування.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними діями майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно до п. 36.1 ст. 36 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» Страховик, керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) приймається у зв'язку з визнанням майнових вимог заявника або на підставі рішення суду, у разі якщо спір про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) розглядався в судовому порядку. Якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати (регламентної виплати) за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою.

Відповідно до п. 36.2 ст. 36 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов'язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його.

Згідно до п. 36.4. ст. 36 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється безпосередньо потерпілому (іншій особі, яка має право на отримання відшкодування) або погодженим з ним особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна, сплатили страхове відшкодування за договором майнового страхування (крім регламентної виплати, передбаченої підпунктом "а" пункту 41.1 статті 41 цього Закону), лікування потерпілих та інші послуги, пов'язані з відшкодуванням збитків.

Відповідно до п. 36.6 ст. 36 закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страхувальником або особою, відповідальною за завдані збитки, має бути компенсована сума франшизи, якщо вона була передбачена договором страхування.

Відмовляючи у задоволенні позову районний суд взяв до уваги, що: позивач вчасно і повністю отримала від страхової компанії страхове відшкодування; згідно до результатів огляду страховим комісаром пошкоджень автомобіля, який проходив за участі позивача, і які вона не заперечувала, пошкодження вітрового скла не перебуває у причинному звязку з ДТП; суми витрат на проведення автотоварознавчої експертизи та відправлення телеграм для виклику представника НАСК «Оранта» не повязані з отриманням послуг з ремонту пошкодженого майна, сплатою страхового відшкодування за договором майнового страхування, лікування потерпілої, а отже не входять до складу страхового відшкодування; умовами договору обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АЕ/3791274 від 07 квітня 2015 року, франшиза не передбачена.

Колегія суддів погоджується з висновками районного суду стосовно недоведеності вимог про стягнення 500 грн. франшизи, які не відповідають умовам договору страхування і страховому полісу; щодо недоведеності відшкодування вартості ремонту вітрового скла, як це вбачається із результатів огляду пошкодженого автомобіля.

Однак, колегія суддів апеляційного суду не погоджується з висновком районного суду стосовно того, що сплачена НАСК «ОРАНТА» сума 24667,04 грн. страхового відшкодування відповідає розміру завданої їй матеріальної шкоди, а також - стосовно відшкодування витрат на оплату послуг спеціаліста-автотоварознавця та на відправлення телеграм, оскільки вони були здійсненні.

Суд встановив, що в матеріалах справи наявні два висновки спеціалістів-автотоварознавців про оцінку суми матеріальної шкоди, завданої внаслідок ДТП: звіт № 1038 від 21.03.2016 року з висновком на суму 38629,35 грн., та дослідження від 11.04.2016 року на суму 24667,04 грн. (а.с. 11-13, 51-53) Колегія суддів з вищевказаних мотивів погоджується з тим, що у звіті № 1036 від 21.03.2016 року безпідставно врахована вартість вітрового скла, яка згідно до ремонтної калькуляції складає: 227,49 грн. робіт по його зняттю-встановленню + 6577,66 грн. вартості нового вітрового скла + 418,75 грн. + 76,52 грн. вартості клею та проставки вітрового скла = 7300,42 грн. (а.с. 15, 15 на звороті).

При цьому районний суд всупереч вимог ст.ст. 215, 213 ЦПК України щодо законності і обґрунтованості не зясував і навів у своєму рішенні своїх висновків, чому він взяв до уваги дослідження від 11.04.2016 року на суму 24667,04 грн. і відхилив звіт № 1038 від 21.03.2016 року з висновком, із відрахуванням вартості заміни вітрового скла, на суму 38629,35 - 7300,42 = 31328,93 грн.

Як вбачається із ремонтної калькуляції, доданої до дослідження від 11.04.2016 року, номенклатура деяких запчастин: бампера з ц, кронштейни бампера, рамка номерного знака, задня панель, стулкові двері з л, панель дверей з пр., кронш. п лист рес. з л були введені спеціалістом вручну, на відміну від вартості запчастин, які використовував спеціаліст-автотоварознавець для звіту № 1038 від 21.03.2016 року, в якому зазначені у програмі ціни виробника не змінювалися, внаслідок чого вартість матеріального збитку за висновком спеціаліста у дослідженні від 11.04.2016 року є заниженою (а.с. 15 на звороті).

Виходячи з наведеного, колегія суддів відхиляє висновок спеціаліста у дослідженні від 11.04.2016 року на суму 24667,04 грн, який містить невмотивовані заміни запчастин на більш дешеві, і бере за основу звіт спеціаліста № 1038 від 21.03.2016 року, із відрахуванням вартості заміни вітрового скла, на суму 31328,93 грн. При цьому колегія суддів вважає за необхідне, з огляду на відсутність даних про фактичне проведення позивачем ремонту пошкодженого транспортного засобу та добровільне здійснення страховою компанією відшкодуванням витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу безпосередньо на рахунок потерпілої особи (позивача), відповідно до положень п. 36.2 ст. 36 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», - зменшити розрахований спеціалістом у звіті № 1038 розмір матеріальної шкоди на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість (1.2), внаслідок чого розмір матеріальної шкоди складає: 3740,42+10320,89+68244,55х(1-0,7) = 34534,68 грн., за відрахуванням вартості заміни вітрового скла 34534,68 - 7300,42= 27234,26 грн. (а.с. 13, 13 на звороті). З урахування вже сплаченої суми страхового відшкодування, 24667,04 грн. (а.с. 59) страхова компанія повинна доплатити позивачу страхове відшкодування завданої 05.02.2016 року внаслідок ДТП матеріальної шкоди 27234,26 - 24667,04 = 2567,22 грн.

При цьому відповідно до п. 36.2 ст. 36 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, може бути здійснена потерпілій особі (позивачу) у позасудовому порядку за умови надання страховику документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту, а у випадку виникнення спору позивач не позбавлена права звернення до суду із відповідним позовом.

Згідно до наявного в матеріалах справи повідомлення про ДТП, НАСК «ОРАНТА» отримала від ОСОБА_3 вказане повідомлення 08.02.2016 року (а.с. 8, 40). Протокол огляду транспортного засобу потерпілої (позивача) був складений аварійним комісаром 07.04.2015 року, після спливу передбаченого п. 34.2 ст. 34 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» 10-денного строку для направлення свого представника для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків.

Районний суд не взяв до уваги, що у даному випадку, з огляду на пропуск страховою компанією передбаченого п. 34.1 ст. 34 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» 10-денного строку для направлення свого представника для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків, позивач скористалася передбаченим у п. 34.3 ст. 34 вказаного Закону України правом самостійно обрати аварійного комісара або експерта для визначення розміру шкоди. У такому разі страховик зобов'язаний відшкодувати потерпілому витрати на проведення експертизи (дослідження).

Згідно до товарного чека від 21.03.2016 року вартість послуг спеціаліста автотоварознавця була оплачена позивачем на суму 1500 грн., яка відповідно до вказаної норми Закону підлягає відшкодуванню за рахунок страхової компанії. Вартість подання потерпілою особою телеграм про виклик аварійного комісара згідно до вказаної норми Закону не відшкодовується і не входить до складу судових витрат, тому колегія суддів погоджується з висновком районного суду про безпідставність заявлених з цього приводу вимог на загальну суму 375 грн.

Таким чином, оскільки суд неповно зясував обставини стосовно розміру матеріального збитку, що мають значення для справи, внаслідок чого порушив і неправильно застосував вказані норми матеріального права, то з передбачених п.п. 1, 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України підстав рішення суду першої інстанції підлягає зміні, із ухваленням нового рішення про часткове задоволення позову і стягнення з НАСК «ОРАНТА» на користь позивача страхового відшкодування матеріальної шкоди в сумі 2567,22 грн., а також - 1500 грн. понесених позивачем витрат на проведення експертизи (дослідження), всього на суму 4067,22, в іншій частині рішення суду про відмову у задоволенні позову слід залишити без змін, як таке, що доводами скарги не спростоване.

У звязку із частковим задоволення позову відповідно до ст.. 88 ЦПК України також підлягає перерахунку відшкодування понесених позивачем судових витрат, пропорційно до задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 303, 304, п. 2 ч.1 ст. 307, ст.ст. 309, 313, 316, 319, 323-325, 327 ЦПК України, судова колегія

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково

Рішення Харківського районного суду Харківської області від 27 липня 2016 року в частині розглянутого позову до Національної акціонерної страхової компанії «Оранта» скасувати.

Позов ОСОБА_3 до Національної акціонерної страхової компанії «Оранта» задовольнити частково.

Стягнути з Національної акціонерної страхової компанії «Оранта» на користь ОСОБА_3 страхового відшкодування матеріальної шкоди в сумі 2567,22 грн., а також - 1500 грн. понесених позивачем витрат на проведення експертизи, всього - 4067,22 грн., а також стягнути 40 грн. судового збору.

В іншій частині у задоволенні позову ОСОБА_3 до Національної акціонерної страхової компанії «Оранта» - відмовити.

В частині відмови у задоволенні позову до ОСОБА_4 рішення Харківського районного суду Харківської області від 27 липня 2016 року залишити без змін.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення, однак протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили може бути оскаржено у касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий суддя

Судді колегії