Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 травня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ у складі:

Висоцької В.С., Ткачука О.С., Фаловської І.М.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк «Надра» до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про стягнення заборгованості за кредитним договором за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 27 листопада 2013 року та ухвалу апеляційного суду Чернігівської області від 24 вересня 2015 року,

встановила:

У жовтні 2013 року публічне акціонерне товариства комерційний банк «Надра» (далі - ПАТ КБ «Надра») звернулося до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що за умовами кредитного договору від 26 жовтня

2007 року, укладеного між ПАТ КБ «Надра» та ОСОБА_4, останньому було відкрито кредитну лінію на суму 29 000 доларів США на умовах, визначених договором, на 60 місяців з 26 жовтня 2007 року по

20 жовтня 2012 року. Видача кредиту по договору здійснювалась окремими траншами після підписання окремих додаткових угод. 27 серпня 2010 року між сторонами була укладена додаткова угода № 2 до вказаного договору кредитної лінії, відповідно до умов якої кредитний договір викладено у зміненій редакції, зокрема, банком зменшено суму ліміту кредитної лінії, а також надано відстрочку по сплаті основного зобов'язання з вересня

2010 року по грудень 2010 року. ОСОБА_4 не виконує взятих на себе зобов'язань з приводу повернення кредитних коштів, що призвело до утворення заборгованості, яка станом на 28 жовтня 2013 року становить

11 910,95 доларів США, що еквівалентно 95 204,22 грн. Виконання умов кредитного договору забезпечено договорами поруки, укладеними 26 жовтня 2007 року та 27 серпня 2010 року, укладеним між банком та

ОСОБА_5 і ОСОБА_6

Ураховуючи наведене, просило стягнути виниклу заборгованість з відповідачів у солідарному порядку.

Рішенням Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 27 листопада 2013 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_7 ОСОБА_5, ОСОБА_6 в солідарному порядку на користь ПАТ КБ «Надра» 95 204,22 грн. заборгованості за кредитним договором від 26 жовтня 2007 року. Вирішено питання розподілу судових витрат.

Рішенням апеляційного суду Чернігівської області від 26 лютого

2014 року рішення суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог до ОСОБА_5 скасовано, у цій частині ухвалено нове рішення про відмову в задоволенні вимог. У іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін. Вирішено питання розподілу судових витрат.

Рішенням апеляційного суду Чернігівської області від 29 травня

2014 року рішення Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 27 листопада 2013 року та рішення апеляційного суду Чернігівської області від 26 лютого 2014 року у частині стягнення в солідарному порядку з ОСОБА_6 на користь позивача заборгованості за кредитним договором у розмірі 95 204,22 грн скасовано, у цій частині ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову до ОСОБА_6 відмовлено. Вирішено питання розподілу судових витрат.

Ухвалою апеляційного суду Чернігівської області від 24 вересня

2015 року апеляційну скаргу ОСОБА_4 відхилено, рішення Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 27 листопада 2013 року в частині задоволення позовних вимог до ОСОБА_4 залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати рішення Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 27 листопада 2013 року та ухвалу апеляційного суду Чернігівської області від 24 вересня 2015 року та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Ухвалюючи рішення про стягнення з ОСОБА_4 на користь

ПАТ КБ «Надра» заборгованість за кредитним договором від 26 жовтня

2007 року в сумі 95 204,22 грн, суди виходили з того, що між сторонами виникли зобов'язання, що випливають з кредитного договору. Оскільки боржник виконував обов'язки, покладені кредитним договором, неналежним чином, позивач має право на повернення коштів у судовому порядку.

Доводи, викладені в касаційній скарзі тотожні доводам апеляційної скарги та були предметом дослідження апеляційним судом, висновків суду не спростовують.

Згідно вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити, рішення Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 27 листопада 2013 року та ухвалу апеляційного суду Чернігівської області від 24 вересня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В.С. Висоцька

О.С. Ткачук

І.М.Фаловська