Справа № 159/6107/15-ц Головуючий у 1 інстанції: Окостень І.В.
Провадження № 22-ц/773/282/16 Категорія: 58 Доповідач: Данилюк В. А.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 лютого 2016 року місто Луцьк

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Волинської області в складі:

головуючого судді Данилюк В.А.,

суддів Киці С.І., Подолюка В.А.,

секретар Вергун Т.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до відділу державної виконавчої служби Ковельського міськрайонного управління юстиції Волинської області, Волинської митниці села Римачі Любомльського району Волинської області, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про звільнення майна з-під арешту за апеляційною скаргою позивача ОСОБА_1 на рішення Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 28 грудня 2015 року,

В С Т А Н О В И Л А:

Рішенням Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 28 грудня 2015 року в задоволенні позову ОСОБА_1 до відділу державної виконавчої служби Ковельського міськрайонного управління юстиції Волинської області, Волинської митниці села Римачі Любомльського району Волинської області, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про звільнення майна з-під арешту відмовлено повністю.

Не погоджуючись із ухваленим судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу. Посилається на порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити повністю.

В дане судове засідання сторони не з»явилися, хоча були повідомлені належним чином про час і місце розгляду справи.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Відмовляючи в задоволенні позову, судом першої інстанції виходив з того, що автомобіль «Hyundai» Н-1, номерний знак НОМЕР_1, належить відповідачу ОСОБА_2 і у власність ОСОБА_3 чи ОСОБА_1 не переходив. А тому, оскільки до позивача не перейшло право власності на автомобіль, то підстави для зняття арешту за його вимогою відсутні.

Такі висновки суду є правильними і ґрунтуються на встановлених судом обставинах справи і нормах матеріального права.

Як убачається з матеріалів справи, відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу від 23 листопада 2012 року автомобіль «Hyundai» Н-1, номер кузова НОМЕР_2, номерний знак НОМЕР_1, належить відповідачу ОСОБА_2

За розпискою від 20 лютого 2011 року відповідач ОСОБА_2 передав цей автомобіль відповідачу ОСОБА_3 в рахунок погашення боргу. Останній відповідно до розписки від 20 січня 2014 року продав автомобіль позивачу ОСОБА_1

ВДВС Ковельського МУЮ на підставі постанови Любомльського районного суду Волинської області від 13 жовтня 2013 року винесено постанови про арешт майна боржника ОСОБА_2, оголошення заборони на його відчуження, а також постанову про розшук та затримку транспортних засобів, належних ОСОБА_2, а 29 вересня 2015 року автомобіль затримано та арештовано.

Згідно ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження», особа яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права на майно і про звільнення з - під арешту.

Позивач звернувся в суд з зазначеним позовом, оскільки вважає, що набув права власності на транспортний засіб, на який було накладено арешт.

Відповідно до ч. 1 ст. 328, ч. 4 ст. 334 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема з правочинів. Якщо договір про відчуження майна підлягає державній реєстрації, право власності у набувача виникає з моменту такої реєстрації.

Згідно зі ст. 34 Закону України «Про дорожній рух» в редакціях, що були чинними на час виникнення спірних правовідносин, реєстрація транспортних засобів здійснюється відповідними підрозділами Міністерства внутрішніх справ України, а порядок установлюється Кабінетом Міністрів України.

Так набуття права власності на автомобіль встановлено Порядком державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 07 вересня 1998 року №1388. Указаним Порядком передбачений обов»язок власників транспортних засобів та осіб, що експлуатують такі засоби на законних підставах, або їх представників, зареєструвати (перереєструвати) транспортні засоби протягом десяти діб після придбання, або виникнення обставин, що є підставою для внесення змін до реєстраційних документів. У перелік документів, які підтверджують правомірність транспортних засобів, розписка власника транспортних засобів про передачу у власність транспортного засобу іншій особі, не входить.

На підставі наведеного суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що автомобіль у власність відповідачів ОСОБА_3 чи ОСОБА_1 не переходив, оскільки така передача не була оформлена у встановленому законом порядку.

Доводи апеляційної скарги не ґрунтуються на нормах права і не впливають на правильність рішення суду, оскільки є власним тлумаченням чинного законодавства. Покликання ОСОБА_1 на те, що він не міг скористатися послугами фахівця в галузі права, не заслуговують на увагу, оскільки з матеріалів справи убачається, що судове засідання було призначене на 28 грудня 2015 року, а ухвалу про відкриття провадження та повідомлення про призначення справи він отримав 19 грудня 2015 року (а.с.24), що свідчить про достатність часу для підготовки до справи.

Отже рішення суду першої інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, підстав для його скасування колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст.307, 308, 314, 315, 319 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 28 грудня 2015 року в даній справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий:

Судді: