№ 243/2358/16-ц
№ 2/243/1416/2016

РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 травня 2016 року Словянський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючий суддя Чернишов Ю.В.

при секретарі судового засідання Білоусові Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судового засідання № 11 Словянського міськрайонного суду Донецької області цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛІРА ЛТД» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги з обслуговування і утримання житлового будинку та прибудинкової території, -

В С Т А Н О В И В:

23.03.2016 . до Словянського міськрайонного суду Донецької області звернулося ТОВ «ЛІРА ЛТД» з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги з обслуговування і утримання житлового будинку та прибудинкової території, посилаючись на те, що згідно укладених між ТОВ «ЛІРА ЛТД» і Словянською міською радою Договорів (№ 1 від 10 липня 2003 року, № 2 від 05 липня 2013 року) ТОВ «ЛІРА ЛТД» є організацією, яка обслуговує житловий фонд, нежитлові приміщення, будівлі, споруди та прибудинкові території Словянської міської ради Донецької області, є балансоутримувачем зазначених обєктів, в т.ч. житлового будинку № 7 по вулиці Конєва в м. Словянську, в якому власником квартири № 2 є ОСОБА_1 , відповідач по справі. На ОСОБА_1 відкритий особовий рахунок № 3276.

Відповідачка не виконує свої зобовязання за законом, надані послуги сплачує несвоєчасно і не в повному обсязі, внаслідок чого має заборгованість в сумі 3520,59 грн. за період з травня 2009 року по грудень 2015 року включно, згідно розрахунку заборгованості, яку товариство бажає стягнути з відповідача .

12 лютого 2016 року ТОВ «ЛІРА ЛТД» звернулось до Словянського міськрайонного суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення заборгованості з відповідача, але суд відмовив у прийнятті заяви про видачу судового наказу з мотивів існування спору про право згідно ухвали від 15.02.2016 року, тому товариство вимушено звернутись до суду за захистом свого порушеного відповідачем права.

06.05.2016 року позивач уточнив свої позовні вимоги та просив з урахуванням строку позовної давності стягнути з ОСОБА_1, на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛІРА ЛТД» (на поточний рахунок № 59 в ПАТ «Райффайзен Аваль», МФО 380805, ) заборгованість з оплати послуг за утримання та обслуговування будинків, споруд і прибудинкової території в сумі 1977,24 грн. , витрати з оплати судового збору в сумі 1378 грн. за період з грудня 2012року по грудень 2015року.

Представник позивача ОСОБА_2 в судовому засіданні наполягав на заявлених вимогах, просив задовольнити їх у повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_1 у судовому засіданні позовні вимоги позивача визнала частково, а саме за період строку позовної давності. При цьому не заперечувала. що користується надаваємими послугами, однак вважає, що заборгованість в неї виникли у звязку з її матеріальним становищем та просить стягнути заборгованість в межах строку позовної давності.

В подальшому відповідачка в судове засідання повторно не зявилась тому суд продовжив розгляд справи у її відсутність та відсутність її представника , який також повторно не зявився в судове засідання.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.2,3 ст. 10 ЦПК України, сторони, які берутьучасть у справі мають рівні права щодо подання доказів , їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

У судовому засіданні з достовірністю було встановлено, що :

- ухвалою Словянського міськрайонного суду Донецької області від 15.02.2016 року № 2-н/243/61/2016 відмовлено в видачі судового наказу про стягнення з відповідача на користь ТОВ «Ліра ЛТД» заборгованості;

-згідно укладених між ТОВ «ЛІРА ЛТД» і Словянською міською радою Договорів (№ 1 від 10 липня 2003 року, № 2 від 05 липня 2013 року) ТОВ «ЛІРА ЛТД» є організацією, яка обслуговує житловий фонд, нежитлові приміщення, будівлі, споруди та прибудинкові території Словянської міської ради Донецької області, є балансоутримувачем зазначених обєктів, в т.ч. житлового будинку № 7 по вулиці Конєва в м. Словянську, в якому власницею квартири № 2 є відповідач ОСОБА_1

-на ОСОБА_1 відкритий особовий рахунок № 3276;

Раніше позивач звертався з вимогами по стягнення заборгованості за надані послуги і згідно судового наказу Словянського міськрайонного суду Донецької області № 2-н-3344-11 від 14.11.2011 року з відповідачки було стягнуто заборгованість в сумі 1988,43 грн., яка була повністю стягнута з ії заробітку .

Станом на 31 грудня 2015 року заборгованість відповідача складає 2893,80 грн., але з урахуванням загального строку позовної давності вона складає 1977,24 грн. за 36 місяців, а саме за час з грудня 2012 року по грудень 2015 року включно.

Саме за зазначений період та зазначену суму просить стягнути позивач.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про житлово-комунальні послуги"- утримання будинків і прибудинкових територій - господарська діяльність, спрямована на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи щодо забезпечення експлуатації та/або ремонту жилих та нежилих приміщень, будинків і споруд, комплексів будинків і споруд, а також утримання прилеглої до них (прибудинкової) території відповідно до вимог нормативів, норм, стандартів, порядків і правил згідно із законодавством;

якість житлово-комунальної послуги - сукупність нормованих характеристик житлово-комунальної послуги, що визначає її здатність задовольняти встановлені або передбачувані потреби споживача відповідно до законодавства.

Враховуючи положення ст. 11, 509 ЦК України у сторін виникли зобовязання одне до одного по наданню комунальних послуг та по сплаті таких послуг.

Відповідач ці послуги отримував, а тому в нього виникло зобов'язання по сплаті зазначених послуг.

Аналіз наданого позивачем розрахунку заборгованості відповідачем сплати комунальних послуг та наданого відповідачем розрахунку витрат на послуги з утримання будинку та споруд, при домової території, свідчить, що розрахунок заборгованості позивачем складався з урахуванням встановленого тарифу.

Відповідно до ст. 151, 162 Житлового кодексу України, власник зобовязаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. В судовому засіданні відповідачка повідомила. що квартира є її власністю.

Як вбачається з матеріалів справи відповідачка несвоєчасно та не в повному обсязі вносила плату за спожиті послуги та має заборгованість за період з грудня 2012 року по грудень 2015 року, яка складає 1977 грн. 24 коп., про що відомо з розрахунку ТОВ «Ліра ЛТД» за 06.2011-12.2015 р. на підставі якого надавалися відповідачці послуги.

Стосовно доводів відповідача про застосування строків позовної давності, суд виходить з наступного.

За змістом ст.256 ЦК України, позовна давність- це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного праву або інтересу.

Відповідно до ст. 257 ЦК України загальний строк позовної давності встановлено у три роки.

Відповідно до приписів ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. За зобовязаннями визначеними строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання.

Враховуючи правовідносини, що склались між сторонами відповідач, як споживач наданих послуг, повинен здійснювати щомісячно оплату наданих послуг , відповідно до п.5 ч.3 ст..20 та ст.32 ЗУ «Про житилово-комунальні послуги».

Наведене свідчить про те, що перебіг позовної давності у зазначених відносинах сторін починається з часу, котли відповідач не здійснив щомісячний платіж за надані послуги.

Позивач уточнивши свої вимоги, просить стягнути заборгованість за період з грудня 2012року по грудень 2015року. З позовом позивач звернувся 23.03.2016року. Тобто встановлений загальний строк позовної давності з моменту обовязку споживача здійснити щомісячний платіж, починається з квітня 2012року, коли в березні 2012року відповідачка не виконала зобовязання по сплаті послуг.

Строк виконання кожного щомісячного зобов'язання згідно з ч. 3 ст. 254 ЦК України спливає у відповідне число останнього місяця строку.

Перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку.

Після переривання перебіг позовної давності починається заново (чч. 1, 3 ст. 264 ЦК України).

Так, за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (ч. 5 ст. 261 ЦК України).

При цьому судом встановлено, що у серпні 2015року відповідачем було сплачено 1988,43грн.. В суді ОСОБА_1 пояснила, що зазначена сплата стосується повернення боргу за період з 2008 по 31.05.2011року, відповідно до судового наказу.

З наданого суду судового наказу від 14 листопада 2011року в.ачається . що з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Ліра ЛТД» стягнуто заборгованість із сплати за надані послуги з утримання будинку та прибудинкової території- за період з 01.01.2008року по 31.05.2011року- 1887,89грн.. Із наданого позивачем розрахунку, вбачається, що відповідачем у серпні 2015року сплачено 1988,43грн, що на 100грн.54коп. більше ніж стягнуто за судовим наказом. Зазначене свідчить, що відповідачем в серпні 2015року здійснена сплата і за поточні витрати на зазначені послуги. Тобто відповідачем визнавалась заборгованість та була здійснена сплата, що свідчить про переривання строку позовної давності.

А як наслідок це свідчить про те, що позивач звернувся з вимогами про стягнення заборгованості за надані комунальні послуги в межах строку позовної давності.

Частиною третьою ст.267 ЦК України передбачено, що позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі. Відповідачка, окрім доводів про наявність строку позовної давності із заявою про застосування строку позовної давності не зверталась.

Відповідно до ст.525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, одностороння відмова не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання.

Таким чином, заборгованість за період з грудня 2012 року по грудень 2015 року складає 1977 грн. 24 коп., і дану суму, суд вважає за необхідно, стягнути з відповідача на користь позивача.

Позивач при подачі позову до суду сплатив судовий збір в сумі 1378,00 грн., а тому відповідно до вимог ч.1 ст. 88 ЦПК України, з відповідача слід стягнути на користь ТОВ «ЛІРА ЛТД» судовий збір саме в сумі 1378,00 грн.

Відповідно до ч.2,3 ст. 10 ЦПК України, сторони, які берутьучасть у справі мають рівні права щодо подання доказів , їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

На підставі викладеного та керуючись 10, 11, 60, 64, 88 ч.1, 209 ч.3, 212-215, 224-226 ЦПК України, ст. ст. 151, 162 ЖК України, ст. ст.525, 625 ЦК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛІРА ЛТД» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги з обслуговування і утримання житлового будинку та прибудинкової території, задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛІРА ЛТД» (на поточний рахунок № 59 в ПАТ «Райффайзен Аваль», МФО 380805, ) заборгованість з оплати послуг за утримання та обслуговування будинків, споруд і прибудинкової території за період з грудня 2012 року по грудень 2015 року, включно, в сумі 1977 (одна тисяча девятсот сімдесят сім ) грн. 24 коп., витрати з оплати судового збору в сумі1378 (одна тисяча триста сімдесят вісім) грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Словянського міськрайонного суду

Донецької області ОСОБА_3