Справа № 645/970/16-ц
Провадження № 2/645/1147/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 квітня 2016 року м. Харків

Фрунзенський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого судді Шарка О.П.

секретаря судових засідань - ОСОБА_1,

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Харківської міської ради, третя особа Дванадцята Харківська державна нотаріальна контра про продовження строку для подачі заяви про прийняття спадщини,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_2 звернувся з позовом до Харківської міської ради, в якому просить визначити йому додатковий двохмісячний строк для подачі заяви нотаріусу про прийняття спадщини після померлого 25.02.2013 року ОСОБА_3, встановити факт спільного проживання однією сім'єю ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, з померлим 25 лютого 2013 року ОСОБА_3 з січня 2008 року по 25 лютого 2013 року за адресою: АДРЕСА_1. Встановити факт родинних відносин між померлим 25 лютого 2013 року ОСОБА_3 та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, як між дідом та онуком відповідно.

В обґрунтування позову позивач зазначив, що 03 грудня 2012 року у місті Харкові у віці 57 років помер ОСОБА_4, за час свого життя ОСОБА_4 проживав та був зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2. разом з ним проживав та був зареєстрований його батько ОСОБА_3. Після смерті ОСОБА_4 відкрилась спадщина, до складу якої входять ? частини двокімнатної ізольованої квартири №97, житловою площею 31,2 кв.м, що розташована за адресою: м. Харків, вул. Танкопія, 41-А, що належала спадкодавцю на праві власності на підставі свідоцтва про право власності на житло. Заповіту ОСОБА_4 не залишав. До кола спадкоємців першої черги спадкування за законом на час смерті ОСОБА_4 відносився лише його рідний батько ОСОБА_3, оскільки померлий 03.12.2012 року ОСОБА_4 у шлюбі не перебував та власних дітей не мав, а його мати - ОСОБА_5 померла 10.11.1994 року, тобто задовго до його смерті. ОСОБА_3 у передбачений законом спосіб прийняв спадщину після смерті свого сина ОСОБА_4, померлого 03.12.2012 року. У вязку з чим, одноосібним власником квартири АДРЕСА_2 з часу смерті ОСОБА_4 (03.12.2012 року) став ОСОБА_3, який від спадщини не відмовлявся, проте юридично її не оформлював. 25 лютого 2013 року у місті Харкові у віці 89 років помер ОСОБА_3, за час свого життя ОСОБА_3 проживав та був зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, разом з ним з січня 2008 року проживав без реєстрації його онук ОСОБА_2, який через сімейні обставини пішов проживати до свого діда та здійснювати при цьому догляд за ним. Після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина, до складу якої входить двокімнатна ізольована квартира, житловою площею 31,2 кв.м, розташована за адресою АДРЕСА_3. Зазначена квартира належить спадкодавцю на праві власності на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого 27.10.1997 року Відкритим акціонерним товариством «Житлобуд-1». Заповіту ОСОБА_3 не залишав. Спадкоємців за законом першої, другої та третьої черги в нього немає. Дружина спадкодавця ОСОБА_3, - ОСОБА_5 померла 10.11.1994 року. У подружжя ОСОБА_3 та ОСОБА_5 було двоє дітей: син - ОСОБА_4 (помер 03.12.2012р.) та донька - ОСОБА_6 (померла 22.11.1984 року як ОСОБА_7В.). Як зазначалося, син спадкодавця ОСОБА_4 у шлюбі не перебував, власних дітей не мав. При цьому донька спадкодавця ОСОБА_6 була у шлюбі, який згодом розірвала і від цього шлюбу мала сина ОСОБА_8 - позивач по справі. Позивач, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 є спадкоємцем ОСОБА_3 четвертої черги за законом, оскільки будучи єдиним родичем спадкодавця ОСОБА_3 проживав разом з ним з січня 2008 р. до часу його смерті, тобто більше п'яти років. Позивач прийняв спадщину після смерті свого діда ОСОБА_3 у порядку ст.1268 ЦК України, як спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини,однак оформити свої спадкові права у нотаріальному порядку не міг, бо не був зареєстрований за місцем проживання ОСОБА_3 та своєчасно не звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, через відсутність в тому числі доказів родинних відносин. Для здійснення зазначених спадкових прав позивачу необхідно встановити юридичний факт, який породжує відповідні права та обов'язки. Поза судовим шляхом встановити цей факт неможливо. У звязку з чим є необхідність встановлення факту мешкання позивача однією сім'єю із ОСОБА_3 з січня 2008 року по час його смерті у належній йому квартирі №97 в будинку №41-А по вуя. Танкопія у м. Харкові. Як вже зазначалося позивачем, він не мав змоги своєчасно звернутися до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3, через хворобу, а також через відсутність всіх належних документів, які підтверджують родинний зв'язок з померлим та факт його спільного проживання з ним. Протягом часу з моменту смерті ОСОБА_3 (25.02.2013р.) позивачу вдалося відновити деякі документи які підтверджують його родинний зв'язок з померлим.

У судовому засіданні позивач, його представник позовні вимоги підтримали частково, просили визначити позивачу додатковий двохмісячний строк для подачі заяви нотаріусу про прийняття спадщини після померлого 25.02.2013 року ОСОБА_3, зазначивши, що строк подання заяви до нотаріальної контори ним було пропущено з поважних причин хворобу очей, позовні вимоги в частині встановлення факту спільного проживання однією сім'єю з ОСОБА_3 з січня 2008 року по 25 лютого 2013 року за адресою: АДРЕСА_1, встановлення факту родинних відносин між ним та померлим 25 лютого 2013 року ОСОБА_3 просили залишити без розгляду.

У ході судового розгляду представник відповідача Харківської міської ради позовні вимоги не визнав у повному обсязі, надав суду заперечення на позовну заяву, в яких зазначив, що з позовної заяви вбачається, що 25.02.2013 року помер ОСОБА_3, який є його дідом. Після його смерті відкрилася спадщина у вигді квартири АДРЕСА_4, однак, через ту обставину, що позивач зареєстрований за іншою адресою, АДРЕСА_5 - він не має можливості отримати у встановленому законом порядку свідоцтво про право на спадщину. Крім того, позивачем зазначено, що з 2008 року він фактично мешкав у квартирі АДРЕСА_4. Позивач вважає себе онуком спадкодавця та спадкоємцем четвертої черги, оскільки мешкав однією сімєю з померлим ОСОБА_3 з січня 2008 по 25.02.2013 року. В обґрунтування позову ОСОБА_2 не наводить жодного доказу на підтвердження того факту, що він дійсно проживав на час смерті спадкодавця ОСОБА_3, померлого 25.02.2013 року у квартирі АДРЕСА_4. Відповідно наданим суду копіям документів, ОСОБА_2 зареєстрований: ІНФОРМАЦІЯ_4. Дані обставини протирічять змісту позовної заяви, а саме мешкання позивача на час смерті спадкодавця АДРЕСА_6. Окрім того, суду не надано доказів щодо неможливості ОСОБА_2 одержати в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_3, оскільки в матеріалах справи відсутня постанова нотаріуса про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину. Також позивач зазначає, що він не звернувся до нотаріальної контори через відсутність документів, що підтверджують родинні відносини між ним та спадкодавцем, однак, це не може бути визнано поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини. 01 березня 2013 року на засіданні пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ було обговорено та взято до відома інформацію про узагальнення судової практики розгляду цивільних справ про спадкування. Зокрема, зазначено, що судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, незнання про існування заповіту, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини (наприклад, встановлення факту проживання однією сімєю), невизначеність між спадкоємцями хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови.

Представник третьої особи у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся заздалегідь і належним чином, надав суду заяву з проханням розглянути справу у його відсутність, ухвалити рішення на розсуд суду.

Вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, свідків ОСОБА_9, ОСОБА_10, які підтвердили, що позивач тривалий час проживав з ОСОБА_3, після смерті останнього, у нього погіршився стан здоровя, він фактично повністю втратив зір, потребував сторонньої допомоги, повно та всебічно з'ясувавши обставини справи і перевіривши їх наявними у справі письмовими доказами, суд вважає що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Даний принцип полягає у змагальній формі ініціативи та активності осіб, які беруть участь у справі

Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин даної справи. Стороні зобов'язані визначити коло фактів, на які вони можуть посилатися як на підставу своїх вимог і заперечень, і довести обставини, якими вони обґрунтовують ці вимоги й заперечення, як того вимагають положення ст. 60 ЦПК України, за якими доказуванню підлягають обставиш які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, яг беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. ст. 11, 27, 60 ЦПК України, суд розглядає справу в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, особа яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд, зобов`язана надати усі наявні у неї докази та довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких виникає спір.

У ході судового розгляду встановлено, що 03 грудня 2012 року у місті Харкові помер ОСОБА_4, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-ВЛ №378935 від 04.12.2012 року, який проживав та був зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2.

Після смерті ОСОБА_4 відкрилась спадщина 1/2 частини двокімнатної ізольованої квартири, житловою площею 31,2 кв.м, розташована за адресою: АДРЕСА_3., яка належала йому на праві власності на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого 27.10.19І97 року Відкритим акціонерним товариством «Житлобуд-1» та зареєстрованого 04.11.1997 року в КП «ХМБТІ» за р.№8-30916.

Відповідно ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з одружжя, який його пережив, та батьки.

Спадкоємцем першої черги спадкування за законом на час смерті ОСОБА_4 був його батько ОСОБА_3, оскільки померлий ОСОБА_4 у шлюбі не перебував та власних дітей не мав, а його мати - ОСОБА_5 померла 10.11.1994 року, тобто задовго до його смерті.

ОСОБА_3 у передбачений законом спосіб прийняв спадщину після смерті свого сина ОСОБА_4, померлого 03.12.2012 року, у вязку з чим, одноосібним власником квартири АДРЕСА_2 з часу смерті ОСОБА_4 (03.12.2012 року) став ОСОБА_3, який від спадщини не відмовлявся

25 лютого 2013 року помер ОСОБА_3, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-ВЛ №389300 від 2.7.02.2013 року. За час свого життя ОСОБА_3 проживав та був зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, разом з ним з січня 2008 року проживав без реєстрації його онук ОСОБА_2, який через сімейні обставини пішов проживати до свого діда та здійснювати при цьому догляд за ним.

Після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина, до складу якої входить двокімнатна ізольована квартира №97, житловою площею 31,2 кв.м, розташована за адресою місто Харків, вул. Танкопія, 41-А

Заповіту ОСОБА_3 не залишав. Спадкоємців за законом першої, другої та третьої черги в нього немає. Дружина спадкодавця ОСОБА_3, - ОСОБА_5 померла 10.11.1994 року. У подружжя ОСОБА_3 та ОСОБА_5 було двоє дітей: син - ОСОБА_4 (помер 03.12.2012р.) та донька - ОСОБА_6 (померла 22.11.1984 року як ОСОБА_7В.). Як зазначалося, син спадкодавця ОСОБА_4 у шлюбі не перебував, власних дітей не мав. При цьому донька спадкодавця ОСОБА_6 була у шлюбі, який згодом розірвала і від цього шлюбу мала сина ОСОБА_8 - позивач по справі, онук спадкодавця.

Постановою Державного нотаріуса Дванадцятої Харківської державної нотаріальної контори ОСОБА_11 від 06.04.2016 року, відмовлено ОСОБА_2 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, у звязку з пропущенням строку для прийняття спадщини.

У відповідності до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно із ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлено строк у шість місяців з дня відкриття спадщини, який позивачем було пропущено.

Судом встановлено, що позивачем був пропущений строк для прийняття спадщини, встановлений ст. 1270 ЦК України, через тяжку хворобу катаракту обох очей, що підтверджується довідкою КЗОЗ «Харківська міська поліклініка №24» від 07.04.2016 року, потребує хірургічного лікування.

При таких обставинах, суд вважає, що позивач пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини.

Відповідно до ч.3 ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Згідно п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30. 05. 2008 року, «Про судову практику у справах про спадкування», особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини.

Проаналізувавши встановлені обставини по справі, оцінивши надані в силу положень ст.60 ЦПК України докази в їх сукупності, оскільки позивач пропустив строк прийняття спадщини, що підтверджено постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії Державного нотаріуса Дванадцятої Харківської державної нотаріальної контори ОСОБА_11 від 06.04.2016 року , то суд вважає за необхідне визнати причини пропуску строку подачі заяви про прийняття спадщини спадкоємцем поважними, а позов задовольнити частково і визначити йому додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини в один місяць.

На підставі викладеного і керуючись ст.. 1272 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 212-215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ :

Позов ОСОБА_2 до Харківської міської ради, третя особа Дванадцята Харківська державна нотаріальна контра про продовження строку для подачі заяви про прийняття спадщини задовольнити частково.

Визначити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, що зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_6, додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті ОСОБА_3, померлого 25 лютого 2013 року, один місяць, з дня набрання рішенням законної сили.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано до апеляційного суду Харківської області через Фрунзенський районний суд м. Харкова протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами , які брали участь у справі , але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення , протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення , якщо його не скасовано , набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Надруковано в нарадчій кімнаті.

Головуючий-суддя: