н/п 2/490/562/2016
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
(резолютивна частина)

26 січня 2016 року м. Миколаїв

Центральний районний суд міста Миколаєва у складі:

головуючого - судді Подзігун Г. В.

при секретарі Кошевій О. С.

за участю позивача ОСОБА_1 представника позивача ОСОБА_2

представників відповідача Рядінського О. І.

Петренко О. О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Комунального закладу Миколаївської міської ради "Миколаївська міська стоматологічна поліклініка" про визнання незаконним та скасування наказу.

Керуючись ст. ст. 14, 209, 212-215 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:
В задоволенні позову - відмовити.

Рішення може бути оскаржене через суд першої інстанції до апеляційного суду Миколаївської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів.

СУДДЯ Г. В. ПОДЗІГУН

Справа № 490/11621/15-ц

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 січня 2016 року м. Миколаїв

Центральний районний суд міста Миколаєва у складі:

головуючого - судді Подзігун Г. В.

при секретарі Кошевій О. С.

за участю позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

представників відповідача Рядінського О. І.

Петренко О. О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Комунального закладу Миколаївської міської ради "Миколаївська міська стоматологічна поліклініка" про визнання незаконним та скасування наказу, -

ВСТАНОВИВ:
Позивачка звернулася до суду із позовом до відповідача, в якому просила визнати незаконним та скасувати наказ головного лікаря Комунального закладу Миколаївської міської ради "Миколаївська міська стоматологічна поліклініка" (далі КЗ ММР «ММСП») № 231 від 30.11.2015 року про направлення лікаря-стоматолога-терапевта лікувально-хірургічного відділення № 1 Костіної Ольги Леонідівни на роботу у лікарську комісію Ленінського РВК м. Миколаєва з 02.12.2015 року до 31.12.2015 року.

В обґрунтування своїх вимог позивачка посилалася на те, що про направлення на роботу у лікарську комісію Ленінського РВК м. Миколаєва з 02.12.2015 року до 31.12.2015 року її не було повідомлено за два місяці, як того вимагає КЗпП у випадку зміни істотних умов праці. Враховуючи те, що у позивачки, на її думку, істотні умови праці, зокрема, режим роботи, місце роботи, трудові функції, змінилися без її згоди, вона вважає оскаржуваний наказ незаконним.

У судовому засіданні позивачка та її представник вимоги позову підтримали у повному обсязі та просили про його задоволення. При цьому, позивачка також зазначала, що спочатку вона не входила до складу лікарської комісії, однак у подальшому, на її думку, через неприязнені відносини, що склалися між нею та керівництвом стоматології, її було направлено на роботу до Ленінського РВК у складі такої комісії. Крім того, посилалася також на те, що на роботі у РВК вона не була забезпечена належними умовами праці.

Представники відповідача у судовому засіданні заперечували проти задоволення позову, посилаючись на те, що позивачку було направлено до роботи у лікарській комісії Ленінського РВК на виконання розпорядження Адміністрації Ленінського району ММР як здійснення її державного обов`язку, тобто в порядку ст. 119 КЗпП України. Крім того, зазначали, що позивачку було повідомлено за два місяці до її направлення до роботи у лікарській комісії про таке направлення, однак вона не скористалась своїм правом відмовитись від роботі у ній, наказ про її направлення з 13.10.2015 року до лікарської комісії не оскаржувала, що, на їх думку, свідчить про те, що позивачка погодилася із роботою та умовами роботи у Ленінському РВК.

Вивчивши доводи позову, дослідивши матеріали та обставини справи, вислухавши пояснення сторін, судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини.

Як вбачається із матеріалів справи, позивачка ОСОБА_1 працює на посаді лікаря-стоматолога-терапевта лікувально-хірургічного відділення № 1 КЗ ММР «ММСП». При цьому, між керівництвом поліклініки та ОСОБА_1 склалися напружені відносини, що призводило до неодноразових судових спорів між сторонами.

14 січня 2015 року Адміністрацією Ленінського району ММР було видано розпорядження № 4-р «Про створення позаштатної постійно діючої військово-лікарської комісії Ленінського району м. Миколаєва», яким відповідно до Законів України «Про військовий обов`язок і військову службу» , «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» було створено позаштатну постійно діючу військово-лікарську комісію Ленінського району м. Миколаєва на базі Ленінського РВК та затверджено її склад на період з 14.01.2015 року по 31.12.2015 року (а. с. 12).

У подальшому позивачку було ознайомлено із повідомленням про зміну в організації праці та істотних умов праці від 13.08.2015 року, в якому вказується, що ОСОБА_1 направлено як досвідченого фахівця до основного складу вищезазначеної постійно діючої комісії. Орієнтовний термін роботи комісії кінець поточного 2015 року, однак не виключалося подовження цього терміну у разі оголошення Президентом України та Урядом України наступних хвиль мобілізації (а. с. 11). Факт ознайомлення із зазначеним повідомленням було встановлено у судовому засіданні та не оспорювалося позивачкою.

При цьому, у повідомленні було зазначено про те, що у випадку незгоди з продовженням роботи в нових умовах праці, позивачка може повідомити головного лікаря стоматології письмово у тижневий строк.

21 серпня 2015 року Адміністрацією Ленінського району ММР було видано розпорядження № 111р «Про черговий призов громадян України на строкову військову службу у жовтні-листопаді 2015 року», яким було надано вказівку організувати роботу районної призовної комісії на районній призовній дільниці по пр. Миру, 24-а з 01.10.2015 року по 30.11.2015 року згідно з графіком (Додаток № 1) та відповідно до Положення про призовну комісію в Ленінському районі м. Миколаєва, затвердженого розпорядженням голови адміністрації Центрального району від 20.04.2012 року № 108-р (а. с.14). До складу медичної комісії було включено ОСОБА_1 (а. с. 16).

29 вересня 2015 року позиваці в доповнення до вищезазначеного повідомлення було доведено до відома, що відповідно до п. 4 та Додатку № 2 розпорядження Адміністрації Ленінського району ММР від 21.08.2015 року № 111р ОСОБА_1 було остаточно включено до складу позаштатної постійно діючої військово-лікарської комісії і вказано про її обов`язок з 13.10.2015 року приступити до роботи у складі комісії або попередньо повідомити про відмову від зазначеної роботи (а. с. 13).

12 жовтня 2015 року головним лікарем КЗ ММР «ММСП» було видано наказ № 175 про направлення лікаря-стоматолога-терапевта ОСОБА_1 на роботу у лікарську комісію Ленінського РВК з 13.10.2015 року (а. с. 18).

Наказом № 216 від 16.11.2015 року у вищезазначений наказ було внесено доповнення у вигляді вказівки строку роботи комісії з 01.10.2015 року до 30.11.2015 року (а. с. 19).

Вищезазначені накази позивачкою не оскаржувалися, розпорядження про її направлення до роботі у лікарську комісію Ленінського РВК також нею оскаржене не було.

У подальшому, 23.11.2015 року ТВО військового комісара Ленінського РВК направив головному лікарю КЗ ММР «ММСП» вимогу про направлення лікаря-спеціаліста (стоматолога) у Ленінський РВК м. Миколаєва з 01.12.2015 року по 31.12.2015 року (а. с. 25).

На виконання вказаної вимоги 30.11.2015 року головним лікарем стоматології було видано наказ № 231 про направлення лікаря-стоматолога-терапевта ОСОБА_1 на роботу у лікарську комісію Ленінського РВК з 02.12.2015 року до 31.12.2015 року, який і є предметом оскарження даного позову.

Спірні правовідносини регулюються положеннями Конституції України, Кодексу законів про працю України, а також нормативно-правовими актами, пов`язаними із виконанням громадянами України військового обов`язку, зокрема, Законами України «Про військовий обов`язок і військову службу», «Про мобілізаційну підготовку і мобілізацію», а також підзаконними актами, зокрема, Положенням про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України № 402 від 14.08.2008 року.

Так, відповідно до ст. 65 Конституції України захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України.

Згідно зі ст. 119 КЗпП України на час виконання державних або громадських обов`язків, якщо за чинним законодавством України ці обов`язки можуть здійснюватися у робочий час, працівникам гарантується збереження місця роботи (посади) і середнього заробітку.

Працівникам, які залучаються до виконання обов`язків, передбачених законами України "Про військовий обов`язок і військову службу" і "Про альтернативну (невійськову) службу", "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію", надаються гарантії та пільги відповідно до цих законів.

Працівниками, які залучаються до виконання державних обов`язків, зокрема, є особи, на яких покладається виконання роботи із забезпечення військового обов`язку:

а) члени комісій з приписки допризовників до приписної дільниці;

б) члени призовних комісій;

в) члени лікарських комісій при військових комісаріатах;

г) лікарі, середній медичний персонал, технічні працівники та обслуговуючий персонал призовних дільниць і збірних пунктів - під час взяття допризовників на військовий облік та призову громадян на військову службу або на збори;

д) лікарі, середній медичний персонал, технічні працівники та обслуговуючий персонал, здійснюють медичний огляд, у тому числі і повторний, громадян, виконання інших функцій, пов`язаних з направленням призваних на збірні пункти (ч. 6 ст. 43 Закону «Про військовий обов`язок і військову службу».

Відповідно до Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України № 402 від 14.08.2008 року (далі Положення) військово-лікарська експертиза - це: медичний огляд допризовників, призовників; військовослужбовців та членів їхніх сімей; визначення ступеня придатності до військової служби, навчання у ВВНЗ, роботи за фахом; установлення причинного зв`язку захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) військовослужбовців, військовозобов`язаних, резервістів (п. 1.2).

Згідно з п. 2.1 Положення для проведення військово-лікарської експертизи створюються військово-лікарські комісії (далі - ВЛК), штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі). До позаштатних постійно діючих ВЛК належать, зокрема, ВЛК військових комісаріатів (п. 2.6.1 Положення), які призначаються у складі голови, заступника голови (може призначатись один з членів комісії), членів комісії (у гарнізонних, госпітальних ВЛК не менше ніж три лікарі, в інших ВЛК і ЛЛК - терапевта, хірурга, невропатолога, окуліста, стоматолога, оториноларинголога, психіатра) і секретаря з середньою медичною освітою.

До складу ВЛК (ЛЛК) можуть призначатися лікарі інших спеціальностей.

Відповідно до п. 2.6.3 Положення до складу ВЛК (ЛЛК), що створюється у військовому комісаріаті, ТЦК, лікарі і секретар комісії залучаються з місцевих лікувально-профілактичних закладів рішенням голови районної державної адміністрації (виконавчого органу міської ради) за погодженням з головою відповідної штатної ВЛК регіону.

Згідно з п. 2.10 Положення персональний склад та порядок роботи ВЛК районного (міського), обласного військових комісаріатів визначаються наказами відповідних військових комісарів.

Відповідно до ст. 36 Закону України «Про місцеве самоврядування» до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належить, зокрема, організація та участь у здійсненні заходів, пов`язаних з мобілізаційною підготовкою та цивільним захистом, на відповідній території.

Таким чином, у передбаченому законодавством України порядком розпорядження Адміністрації Ленінського району ММР було створено позаштатну постійно діючу військово-лікарську комісію Ленінського району м. Миколаєва на базі Ленінського РВК. Розпорядження про створення такої комісії ніким не оскаржувалося, а робота комісії здійснювалася, зокрема, і у період з 13.10.2015 року по 31.12.2015 року.

Враховуючи усе вищевикладене, суд приходить до висновку, що оскаржуваним наказом позивачку було направлено до військово-лікарської комісії для забезпечення проведення призову, що, на думку суду, є залученням її як працівника до виконання державних обов`язків.

За такого, до спірних правовідносин мають застосовуватися положення ст. 119 КЗпП України. Крім того, суд вважає помилковим висновок позивачки та її представника про те, що направлення працівників на виконання державних обов`язків вимагає повідомлення працівника за два місяці, оскільки порядок такого направлення регламентується спеціальним законодавством, що забезпечує призов громадян, і таке законодавство не передбачає попереднього повідомлення.

При цьому, зміна в організації праці та/або в істотних умовах праці у такому випадку не відбувається, однак передбачаються певні гарантії для таких працівників. За такого, повідомлення від 13.08.2015 року та доповнення до нього (а. с. 11, 13) не можуть враховуватися судом як доказ таких змін, а тому попередження ОСОБА_1 за два місяці не вимагалося законом.

Крім того, слід погодитися із твердженнями представників відповідача про те, що сама позаштатна постійно діюча комісія була створена на період з 14.01.2015 року по 31.12.2015 року, що вбачається із відповідного розпорядження (а. с. 12). За такого, у наказі № 175 (зі змінами, внесеними наказом № 216) вказується не строк роботи позивачки у лікарській комісії Ленінського РВК, а строк роботи відповідної комісії для забезпечення призову громадян на військову службу у жовтні-листопаді 2015 року. Сама ж позаштатна постійно діюча військово-лікарська комісія роботу не припиняла.

Враховуючи викладене, зважаючи на те, що позивачкою не надано жодних інших доказів незаконності винесення оскаржуваного наказу, суд приходить до висновку, що у задоволенні позову слід відмовити за безпідставності його вимог .

Керуючись ст. ст. 14, 209, 212-215 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:
В задоволенні позову - відмовити.

Рішення може бути оскаржене через суд першої інстанції до апеляційного суду Миколаївської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів.

СУДДЯ Г. В. ПОДЗІГУН