Провадження № 2/235/141/16
Справа №235/9721/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 січня 2016 року м. Красноармійськ

Красноармійський міськрайонний суд Донецької області

в складі головуючого судді Хмельової С.М.

за участю прокурора Лейко Н.Л.

секретаря судового засідання Кучерявого М.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі №7 м. Красноармійська цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення місця проживання малолітніх дітей, третя особа орган опіки та піклування виконкому Красноармійської міської ради,-

ВСТАНОВИВ:

До Красноармійського міськрайонного суду звернувся ОСОБА_1 з позовною заявою до ОСОБА_2 про визначення місця проживання малолітніх дітей, третя особа орган опіки та піклування виконкому Красноармійської міської ради. В обґрунтування заявлених вимог зазначив, що з відповідачкою ОСОБА_2 він перебуває у юридичному шлюбі з 28 січня 2002 року.

Від цього шлюбу мають двох малолітніх дітей - ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 Шлюб до теперішнього часу не розірваний. З 15 березня 2015 року відповідачка пішла із сім'ї і стала мешкати за іншими адресами, які вона відмовляється повідомляти позивачу.

Діти залишились проживати з ним. Два тижні тому відповідачка забрала від нього дітей, при цьому вона діяла всупереч його волі.

Відповідачка вихованню і розвитку дітей уваги не приділяла. Забравши від позивача дітей, вона навіть не забрача дитячі речі. Сама відповідачка часто зловживає спиртним, сходиться з різними чоловіками, з якими підтримує близькі стосунки, що не може позитивно впливати на розвиток дітей.

Зі свого боку позивач створив всі необхідні умови для проживання, виховання і розвитку дітей. Він працює прохідником у ПАТ «ІІІУ «Покровське», має постійний стабільний заробіток, має постійне місце проживання.

Між ним і відповідачкою не досягнуто згоди щодо того з ким з них будуть мешкати неповнолітні діти. Вважає, що проживання дітей разом з відповідачкою протирічить інтересам дітей, оскільки спосіб життя, який веде відповідачка може зашкодити розвитку дітей. Діти виявляють прихильність саме до нього, бажають проживати разом з ним і це бажання дітей необхідно враховувати при вирішенні спору. Позивач просить суд визначити місцем проживання малолітніх дітей ОСОБА_3, що народився ІНФОРМАЦІЯ_1 року у місті Красноармійську Донецької області, і ОСОБА_4, що народився ІНФОРМАЦІЯ_2 року у місті Красноармійську Донецької області, місце проживання їх батька ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, за адресою: АДРЕСА_1

Позивач надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

Представник позивача надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить задовольнити.

Відповідачка надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги визнає в повному обсязі, оскільки діти бажають мешкати з батьком.

Представник третьої особи - органу опіки та піклування Красноармійської міської ради надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, з'ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, встановивши фактичні дані та відповідні їм правовідносини, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

ОСОБА_1 зареєстрував шлюб з ОСОБА_2 28.01.2002 року, актовий запис № 22, прізвище дружини після реєстрації шлюбу - ОСОБА_2 (а.с.6).

ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 року, актовий запис про народження № 359, батьками дитини у свідоцтві зазначені: мати - ОСОБА_2, батько - ОСОБА_1 (а.с.7).

ОСОБА_4 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 року, актовий запис про народження № 259, батьками дитини у свідоцтві зазначені: мати - ОСОБА_2, батько - ОСОБА_1 (а.с.8).

Відповідно до побутової характеристики від 22.10.2015 року, виданою головою кварталу, ОСОБА_1 позитивно характеризується за місцем мешкання, сумлінно виконує обов'язки батька (а.с.9).

Відповідно до характеристики, виданої директором ЗОШ № 5, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, навчається в ЗОШ № 5, мати дитини на контакт з класним керівником не виходила, до успішності сина ставиться байдуже. Вихованням ОСОБА_3 здебільшого займається батько, відвідує батьківські збори, підтримує тісний зв'язок з класним керівником та регулярно цікавиться успішністю та поведінкою сина (а.с.10).

Відповідно до характеристики, виданої директором ЗОШ №5, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, навчається в ЗОШ №5. Коли у дитини з'явились прогалини в знаннях через часті пропуски навчальних занять, мати пояснювала пропуски частою зміною тимчасового місця проживання через конфлікти з чоловіком. Дмитро самостійно повертався до батька (а.с.11).

ОСОБА_1 працює у ПАТ «ШУ «Покровське» з березня 2014 року по теперішній час (а.с.12).

Згідно акту обстеження від 09.11.2015 року, складеного спеціалістом служби у справах дітей, при обстеженні умов проживання ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1, умови для проживання, виховання та розвитку малолітніх дітей задовільні (а.с.13).

Статтею 19 Сімейного кодексу України передбачено, що при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов'язковою є участь органу опіки та піклування.

Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

Відповідно до висновку органу опіки та піклування виконкому Красноармійської міської ради про визначення доцільного місця проживання малолітніх дітей від 26.01.2016 року питання визначення доцільного місця проживання малолітніх дітей розглядалось на засіданні комісії з питань захисту прав дитини, яке відбулося 18.01.2016р. у присутності ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_4 Відповідачка на засідання комісії не з'явилась. ОСОБА_4 виявив бажання проживати разом з батьком, ОСОБА_3 з матір'ю. Орган опіки та піклування дійшов висновку визначити доцільним місцем проживання малолітніх дітей місце проживання батька та підтримати позовні вимоги.

Статтею 160 Сімейного кодексу України передбачено, що місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини.

Статтею 161 Сімейного кодексу України передбачено, що якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом.

Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення.

Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини.

Якщо орган опіки та піклування або суд визнав, що жоден із батьків не може створити дитині належних умов для виховання та розвитку, на вимогу баби, діда або інших родичів, залучених до участі у справі, дитина може бути передана комусь із них.

Якщо дитина не може бути передана жодній із цих осіб, суд на вимогу органу опіки та піклування може постановити рішення про відібрання дитини від особи, з якою вона проживає, і передання її для опікування органу опіки та піклування.

Відповідно до статті 29 Цивільного кодексу України місцем проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров'я тощо, в якому вона проживає, якщо інше місце проживання не встановлено за згодою між дитиною та батьками (усиновлювачами, опікуном) або організацією, яка виконує щодо неї функції опікуна.

У разі спору місце проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років визначається органом опіки та піклування або судом.

Місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров'я, в якому вона проживає.

Відповідно до п. 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» при вирішенні спору про місце проживання дитини належить звертати особливу увагу на її вік та зясовувати з ким із батьків вона бажає проживати.

Також, згідно з ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, що ратифікована Україною 27 лютого 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини.

Згідно ст. 6 Декларації з прав дитини Генеральної Асамблеї ООН від 20 листопада 1959 року дитина для повного і гармонійного розвитку її особи потребує любові і розуміння. Вона повинна, якщо це можливо, зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків і, в усякому разі, в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітню дитину не слід, крім тих випадків, що мають виключні обставини, розлучати з матірю.

Однак, принцип ст. 6 Декларації, за яким малолітня дитина може бути розлучена зі своєю матір'ю лише у винятковій ситуації, не можна тлумачити таким чином, що у матері малолітньої дитини мається перевага перед батьком при вирішенні питання щодо визначення місця проживання дитини, приймаючи до уваги рівність прав обох батьків щодо дитини, що витікає як зі ст. 141 СК України, так і зі змісту Конвенції про права дитини. Поняття «розлучення» не співпадає з поняттям «визначення місця проживання», оскільки мати дитини у разі визначення місця проживання дитини з батьком не обмежена у своєму праві на спілкування з дитиною, турботу відносно дитини та участь у вихованні дитини і може реалізувати свої права шляхом домовленості з батьком дитини щодо встановлення часу спілкування або за рішенням органу опіки та піклування, або за судовим рішенням.

Враховуючи вищевикладене, також думку малолітніх дітей, висновок органу опіки та піклування про доцільність визначення місце проживання дітей з батьком, думку прокурора, яка вважає за доцільне визначити місцем проживання дітей разом з батьком, оскільки це відповідає інтересам дітей, суд вважає за доцільне задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1, так як це відповідає інтересам дитини.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 61, 212-215 ЦПК України, ст.ст.160,161 СК України, Конвенцією про права дитини, суд,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення місця проживання малолітнії дітей, третя особа орган опіки та піклування виконкому Красноармійської міської ради, задовольнити.

Визначити місцем проживання малолітніх дітей ОСОБА_3, що народився ІНФОРМАЦІЯ_1 року у місті Красноармійську Донецької області, і ОСОБА_4, що народився ІНФОРМАЦІЯ_2 року у місті Красноармійську Донецької області, місце проживання їх батька ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, за адресою: АДРЕСА_1

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Донецької області через Красноармійський міськрайонний суд Донецької області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

В судовому засіданні 26 січня 2016 року проголошено вступну та резолютивну частину. Повний текст рішення виготовлено 31 січня 2016 року.

Суддя