Справа № 460/3396/15 Головуючий у 1 інстанції: Гоцко В.І.
Провадження № 22-ц/783/5770/16 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1 Н. Л.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 жовтня 2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області у складі:

головуючий суддя Шумська Н.Л.

судді: Левик Я.А., Струс Л.Б.

секретар Симець В.І.

з участю представника ОСОБА_2 ОСОБА_3, представника ОСОБА_4 ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Яворівського районного суду Львівської області від 18 липня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_6 до ОСОБА_4, треті особи Новояворівська міська рада Яворівського району Львівської області, відділ Яворівського РВ ГУ Державної міграційної служби України у Львівській області про визнання особи такою, яка втратила право на користування житловим приміщенням та зняття з реєстрації, -

В С Т А Н О В И Л А:

Рішенням Яворівського районного суду Львівської області від 18 липня 2016 року у задоволення позову ОСОБА_2, ОСОБА_6 до ОСОБА_4, треті особи Новояворівська міська рада Яворівського району Львівської області, відділ Яворівського РВ ГУ Державної міграційної служби України у Львівській області про визнання особи такою, яка втратила право на користування житловим приміщенням та зняття з реєстрації відмовлено.

Рішення оскаржив позивач ОСОБА_2 Вважає його незаконним, безпідставним, постановленим з неправильним застосуванням норм матеріального права, невідповідності висновків суду обставинам справи. Скаргу мотивує тим, що він ОСОБА_2 є основним квартиронаймачем квартири АДРЕСА_1. В даній квартирі проживає разом з дружиною ОСОБА_6 Також у квартирі зареєстрований їх син ОСОБА_4, який вже тривалий час у такій не проживає, останній раз перебував ще в липні 2012 року під час здійснення ними обміну квартири. Участі у витратах на утримання квартири не приймає, комунальних послуг не сплачує. Добровільно знятись з реєстрації не бажає. Вказували суду, що відповідач постійно проживає разом із своєю дружиною та двома дітьми за адресою: АДРЕСА_2. В підтвердження даних обставин суду були надані акти обстеження квартир. Судом безпідставно подані докази не були взяті до уваги. У рішенні суд не навів мотивів, з яких вважав встановленою відсутність фактів, якими обґрунтовувались вимоги позивачів, та дійшов помилкового висновку про те, що відповідач тимчасово був відсутній за місцем своєї реєстрації, але не більше шести місяців, з поважних причин.

Просить рішення скасувати та ухвалити нове, яким позовні вимоги задоволити повністю.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Відповідно до ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених у суді першої інстанції.

У відповідності до вимог ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 ЦПК України. За змістом ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

У відповідності до вимог ст. 213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обгрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами , які були досліджені в судовому засіданні.

На думку колегії суддів, оскаржуване рішення таким вимогам відповідає.

Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції виходив з того, що відповідач тимчасово був відсутнім за місцем своєї реєстрації, але не більше шести місяців, з поважних причин, тому підстав для задоволення позову про визнання його таким, який втратив право на користування квартирою №31 по вулиці Вербицького, 17, міста Новояворівська Яворівського району Львівської області та зняття його з реєстрації з цього житлового приміщення, немає.

Колегія суддів з такими висновками суду першої інстанції погодилась, оскільки вони ґрунтуються на доказах та відповідають обставинам справи.

Судом встановлено, що відповідно до ордера на житлове приміщення №10056 від 31 липня 2012 року, виданого виконавчим комітетом Новояворівської міської ради Яворівського району Львівської області, ОСОБА_2 на сім»ю з трьох осіб надано право на зайняття житлового приміщення, житловою площею 27,6 кв. м., з двох кімнат в місті Новояворівську по вулиці Вербицького, 17/31, Яворівського району Львівської області.

З довідки Міського комунального підприємства «Новояворівськжитло» від 23 жовтня 2015 року вбачається, що в місті Новояворівську по вулиці Вербицького, 17/31, Яворівського району Львівської області зареєстровані: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_6. ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_4, 14.067.1980 р.н.

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позову, суд врахував характер спірних правовідносин та застосував відповідні норми матеріального права, які їх регулюють.

Зокрема вірно врахував, що відповідно до п.2 ст.71 ЖК України жиле приміщення зберігається за тимчасово відсутнім наймачем або членами його сім»ї понад шість місяців у випадку тимчасового виїзду з постійного місця проживання за умовами і характером роботи або у звязку з навчанням, у тому числі за кордон, - протягом усього часу виконання цієї роботи чи навчання.

Згідно вимог ст.9 ЖК України ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше, як з підстав і в порядку, передбачених законом.

Статтею 72 ЖК України встановлено, що визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Таким чином, виходячи з аналізу зазначених правових норм, член сім»ї наймача може бути визнаний таким, що втратив право користування жилим приміщенням з підстав відсутності понад шість місяців у цьому жилому приміщенні до часу звернення з позовом, якщо він був відсутній протягом цього строку підряд без поважних причин і саме ці факти повинні бути встановлені судом при вирішенні спору згідно з вимогами ст.214 ЦПК України.

Із матеріалів справи видно, що позивачі звернулись до суду з позовом про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщення 10 вересня 2015 року, в підтвердження своїх доводів надали акти комісії КП «Новояворівськжитло» від 16 квітня 2015 року, 05 травня 2015 року, 02 липня 2015 року та 10 вересня 2015 року, із змісту яких убачається, що ОСОБА_4 у квартирі АДРЕСА_3, не проживає. Таким чином, період протягом якого встановлено, що ОСОБА_4 не проживає у спірній квартирі не охоплюється піврічним терміном.

Окрім того, із наявних у справі актів, що зазначені вище, не зазначено, з якого часу та по якій причині ОСОБА_4 не проживає у ІНФОРМАЦІЯ_3.

Мотиви скарги про те, що відповідач тривалий час у спірній квартирі не проживає, останній раз перебував ще в липні 2012 року під час здійснення ними обміну квартири, участі у витратах на утримання квартири не приймає, комунальних послуг не сплачує, добровільно знятись з реєстрації не бажає колегія суддів до уваги не приймає, оскільки такі не підтверджені належними та допустимими доказами, а тому не впливають на правильність висновків суду першої інстанції.

Таким чином судом правильно встановлено фактичні обставини справи та правильно застосовано матеріальний закон, рішення суду відповідає матеріалам справи та зібраним доказам, тому підстав для задоволення апеляційної скарги колегія суддів не вбачає.

Інші доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Керуючись п.1 ч. 1 ст. 307, п.1 ч.1 ст.314, ст. 315, ст.317, ст. 319 ЦПК України , колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Яворівського районного суду Львівської області від 18 липня 2016 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання ухвалою законної сили.

Головуючий суддя

Судді