Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 жовтня 2016 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Штелик С.П., Журавель В.І., Закропивного О.В.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 в інтересах малолітньої ОСОБА_5 до публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк», органу опіки та піклування виконавчого комітету Чугуївської міської ради Харківської області про визнання дій неправомірними, відшкодування майнової та моральної шкоди за касаційною скаргою ОСОБА_4 в інтересах малолітньої ОСОБА_5 на рішення Чугуївського міського суду Харківської області від 04 березня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Харківської області від 14 квітня 2016 року,

в с т а н о в и л а :

У грудні 2015 року ОСОБА_4 звернулася до суду в інтересах малолітньої ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, із позовом до публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» (далі - ПАТ КБ «Приватбанк»), органу опіки та піклування виконавчого комітету Чугуївської міської ради Харківської області про визнання дій неправомірними, відшкодування майнової та моральної шкоди.

Зазначала, що 29 листопада 2014 року померла її дочка - ОСОБА_6, після смерті якої її призначено опікуном малолітньої ОСОБА_5 Під час оформлення соціальних виплат на дитину вона з'ясувала, що з карткового рахунку, на який Управлінням праці та соціального захисту населення у Чугуївському районі Харківської області нараховуються соціальні виплати, банком здійснюється списання грошових коштів для погашення заборгованості за кредитом, що надавався у вигляді встановленого ліміту на платіжну картку ОСОБА_6 Період списання грошових коштів, цільове призначення яких для задоволення потреб дитини, - із 30 вересня 2013 року по 10 січня 2015 року на загальну суму у розмірі 6 006 грн 05 коп. Разом з тим, банком не дотримано процедури договірного списання, передбаченої постановою Правління Національного Банку України № 22 від 21 січня 2004 року, оскільки списання коштів здійснювалося без укладення відповідного договору про це, де б зазначався конкретний номер рахунку, з якого має здійснюватися договірне списання.

Крім того, навіть у випадках примусового стягнення коштів відповідно до ст. 73 Закону України «Про виконавче провадження», на допомогу у зв'язку з вагітністю та пологами, одноразову допомогу у зв'язку з народженням дитини, допомогу по догляду за дитиною, тощо не може бути звернуто стягнення. Внаслідок незаконного зняття грошових коштів банком дитина не отримувала належного соціального розвитку, харчування.

Посилаючись на викладені обставини та уточнивши позов, ОСОБА_4 просила визнати списання ПАТ КБ «Приватбанк» грошей, що належали малолітній ОСОБА_5, з дебетового рахунку картки для соціальних виплат у період із 30 вересня 2013 року по 10 січня 2015 року у рахунок погашення простроченої кредитної заборгованості ОСОБА_6 неправомірним; стягнути із банку відшкодування завданої у зв'язку з цим майнової шкоди у розмірі 6 006 грн 05 коп та моральної у розмірі 100 000 грн. Також ОСОБА_4 просила стягнути відшкодування моральної шкоди у розмірі 10 000 грн із органу опіки та піклування виконавчого комітету Чугуївської міської ради Харківської області, посилаючись на бездіяльність цього органу при відмові від належних дитині майнових прав.

Рішенням Чугуївського міського суду Харківської області від 04 березня 2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Харківської області від 14 квітня 2016 року, у задоволенні позову ОСОБА_4 в інтересах малолітньої ОСОБА_5 відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 в інтересах малолітньої ОСОБА_5, посилаючись на порушення судами норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить скасувати рішення судів та ухвалити нове рішення про задоволення її позову.

Відповідно до п. 6 розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VІІІ «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Заслухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає відхиленню.

Відповідно до ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

За вимогами ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Відповідно до ст. 1071 ЦК України банк може списати грошові кошти з рахунка клієнта на підставі його розпорядження. Грошові кошти можуть бути списані з рахунка клієнта без його розпорядження на підставі рішення суду, а також у випадках, встановлених законом чи договором між банком і клієнтом.

Судами встановлено, що 22 січня 2013 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_6 укладено договір про надання банківських послуг, відповідно до якого на ім`я позичальника відкрито кредитний картковий рахунок та встановлено кредитний ліміт. Відповідно до анкети-заяви про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку, ОСОБА_6 погодилася, що дана анкета-заява разом з Пам'яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами, складають між нею та банком договір про надання банківських послуг,

Відповідно до п. 1.1.3.1.6 Умов та правил надання банківських послуг, затверджених наказом від 06 березня 2010 року № СП-2010-256, клієнт доручає Банку здійснювати списання грошових коштів з рахунків Клієнта, відкритих у валюті кредитного ліміту, в межах сум, які підлягають сплаті Банку по цьому договору, при настанні строків платежів, а також списання грошових коштів з Карткового рахунку у випадках наявності строків платежів по іншим договорам Клієнта в розмірах, визначених цими договорами (договірне списання), в межах Платіжного ліміту Картрахунку.

Правильно визначивши характер спірних правовідносин, застосувавши згідно їх змісту норми правового регулювання, перевіривши обставини справи доказами, які оцінено за правилами ст. 212 ЦПК України, суди дійшли обґрунтованого висновку про те, що списання грошових коштів у рахунок погашення заборгованості за кредитом банком у спірний період здійснено на підставі договірних положень із позичальником, тобто із дотриманням вимог закону.

Доводи касаційної скарги на законність судових рішень у справі не впливають.

Згідно ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 в інтересах малолітньої ОСОБА_5 відхилити.

Рішення Чугуївського міського суду Харківської області від 04 березня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Харківської області від 14 квітня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів: С.П. Штелик

В.І. Журавель

О.В. Закропивний