Справа № 209/3077/16-ц
Провадження № 2/209/1500/16
РІШЕННЯ

Іменем України

27 жовтня 2016 року Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Байбари Г.А.,

при секретарі Герасимчук І.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб між ним та ОСОБА_2, зареєстрований 16 березня 2013 року Дніпровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпродзержинського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, за актовим записом № 98; стягнути з відповідача понесені ним судові витрати, які складаються зі сплати судового збору при зверненні до суду.

На обґрунтування позову зазначив, що з відповідачем по справі вони знаходяться в шлюбі, зареєстрованому 16 березня 2013 року. 01 липня 2013 року у них народився син ОСОБА_3. Сімейно-шлюбні відносини між ним та відповідачкою припинені більше року тому. На теперішній час вони проживають у різних містах. Причиною розпаду родини стала їх з відповідачкою психологічна несумісність. За період окремого проживання ніхто з них не робив спроб примирення, оскільки, як він вважає, їх родина розпалась остаточно. Спору про поділ майна між ними немає. Дитина залишиться проживати разом з відповідачкою. Питання щодо сплати аліментів на утримання дитини, було вирішено у судовому порядку.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутністю, позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

Відповідачка ОСОБА_2 в судове засідання не зявилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позов визнає.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що відповідно до ч. 2 ст. 158 ЦПК України рішення у справі можливо постановити у судовому засіданні без участі сторін.

Вивчивши матеріали справи та дослідивши письмові докази у справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 16 березня 2013 року Дніпровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпродзержинського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, за актовим записом № 98, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с.7).

Маютьмалолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.10).

Сторони не підтримують шлюбні відносини з 2015 року і позивач наполягає на розірванні шлюбу.

Згідно ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання.

У відповідності до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного із подружжя на підставі рішення суду, який згідно ст. 112 ч.2 СК України ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них.

Згідно ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову.

Суд вважає, що збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, тому шлюб підлягає розірванню.

Відповідно ст. 88 ЦПК України з відповідача ОСОБА_2 має бути стягнуто на користь позивача судові витрати у справі, які складаються зі сплати судового збору

Керуючись ст. ст. 8, 10, 11, 60, 88, 158, 169, 209, 212-215 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Задовольнити позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований 16 березня 2013 року Дніпровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпродзержинського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, за актовим записом № 98.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП НОМЕР_1, на користь ОСОБА_1, РНОКПП 304214230, 551,20 грн. сплаченого судового збору.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подачі протягом десяти днів з дня його проголошення (отримання) апеляційної скарги через суд першої інстанції, що його ухвалив.

Суддя Г.А. Байбара.