Справа № 310/4506/16-ц
РІШЕННЯ

Іменем України

28 жовтня 2016 року Бердянський міськрайонний суд

У складі: головуючого судді Троценко Т. А.

При секретарі: Корнієнко М. Е.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бердянську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Бердянської міської ради, ОСОБА_2, третя особа ОСОБА_3 про скасування рішення Бердянської міської ради, визнання недійсним свідоцтва про право власності,

- за самостійним позовом третьої особи ОСОБА_3 до Бердянської міської ради, ОСОБА_2, третя особа ОСОБА_1 про визнання недійсним (скасування) рішення про передачу земельної ділянки у приватну власність, визнання недійсним свідоцтва про право власності,

Встановив:

Позивач ОСОБА_1 і третя особа ОСОБА_3 звернулися до суду з ідентичними позовами, у яких вказали, що домоволодіння № 11 по пров. Ватутіна в м. Бердянську Запорізької області було зареєстровано на праві власності за ОСОБА_1 1/2 частка на підставі договору дарування від 21. 10. 2008 року і за ОСОБА_4 (у теперішній час ОСОБА_2) В. Л. 1/2 частка на підставі рішення Бердянського суду від 21. 04. 2008 року.

Таким же чином, у відповідності до часток у праві власності, розподілене і право власності на земельну ділянку, яка знаходиться під домоволодінням.

Право власності на земельну ділянку отримано ОСОБА_2 в порядку безоплатної приватизації відповідно до п. 3. 4 рішення Бердянської міської ради № 43 від 24. 11. 2011 року, яке винесено на підставі рішення Бердянського міськрайонного суду від 21. 04. 2008 року про визнання за нею права власності на 1/2 частку на домоволодіння № 11 по пров. Ватутіна в м. Бердянську.

Проте рішенням апеляційного суду Запорізької області від 17. 12. 2015 року скасовано рішення Бердянського міськрайонного суду від 21. 04. 2008 року про визнання за ОСОБА_4 права власності на 1/2 частку на домоволодіння № 11 по пров. Ватутіна в м. Бердянську.

Таким чином відповідачу надано право власності на земельну ділянку при фактичній відсутності права власності на частку у домоволодінні, тому просять визнати недійсним і скасувати пункт 3.4 рішення Бердянської міської ради Запорізької області від 24 листопада 2011 року № 43, яким затверджено технічну документацію та передано у спільну часткову власність в порядку безоплатної приватизації ОСОБА_1 і ОСОБА_4 в рівних частках кожному земельну ділянку площею 0,0318 га, розташовану за адресою провулок Ватутіна, 11 в м. Бердянську Запорізької області, а

також визнати недійсним свідоцтво про право власності індексний номер 7825315 на земельну ділянку № 11 по провулку Ватутіна в м. Бердянську Запорізької області площею 0,0318 га, видане на ім.»я ОСОБА_4

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 за договором і свідоцтвом адвокат ОСОБА_5 підтримав позовні вимоги і просить задовольнити. Пояснив, що у звязку зі скасуванням за ОСОБА_2 права власності на 1/2 частину жилого будинку № 11 по пров. Ватутіна виникла ситуація, при якій ОСОБА_1 є власником 1/2 частки жилого будинку за договором дарування та 1/2 частки земельної ділянки за рішенням Бердянської міської ради, проте не може розпорядитися своєю власністю, оскільки буде позбавлений можливості її реалізувати, що є складовою частиною здійснення права власності. Він розуміє, що зі скасуванням рішення Бердянської міської ради він втратить право власності на свою частку земельної ділянки, право на безоплатну приватизацію поновленню не підлягає, а тому він вимушений буде вирішувати питання про викуп або оренду земельної ділянки, але іншого виходу в нього немає, необхідно лише скасовувати рішення міської ради.

Відповідачка ОСОБА_2 та її представник до суду не явилися, про день слухання справи повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили, і суд розглядає справу за їх відсутності на підставі наявних доказів.

У своїх письмових поясненнях відповідачка вказала, що у відповідності до рішенням Конституційного суду України від 16. 04. 2009 року стосовно право органу місцевого самоврядування скасовувати свої раніше прийняті рішення та вносити в них зміни необхідно розуміти так, що орган місцевого самоврядування має право приймати рішення, вносити до них зміни та /чи скасовувати їх на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Таким чином, за органами місцевого самоврядування закріплюється право на зімну та скасування власних рішень.

Вважає, що права та свободи ОСОБА_1 порушено не було, тому немає підстав для задоволення його позову за тими нормами законодавства, на які він посилається.

Представник відповідача Бердянської міської ради за дорученням ОСОБА_6 до суду не явився, надав заяву, у якій просить розглядати справу за його відсутності, позов не визнав.

Третя особа за основним позовом і позивач за самостійним позовом ОСОБА_3 до суду не явився, про день слухання справи повідомлений за місцем реєстрацію, у заяві просить розглядати справу за його відсутності, свої позовні вимоги підтримує і просить задовольнити.

Вислухавши представника позивача, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку про можливість задоволення позовних вимог ОСОБА_1 і ОСОБА_3 за таких підстав.

Судом встановлено і не заперечувалося відповідачем, що рішенням Бердянського суду від 21. 04. 2008 року встановлено факт прийняття ОСОБА_4 спадщини у вигляді 1/2 частки домоволодіння № 11 по провулку Ватутіна в м. Бердянську Запорізької області, що залишилося після смерті її батька ОСОБА_7, і за нею визнано право власності на 1/2 частину вказаного домоволодіння. Право власності зареєстровано у органах державної реєстрації КПТІ Бердянської міської ради, про що свідчить витяг про реєстрацію права власності від 16. 10. 2008 року.

Інша 1/2 частка домоволодіння належить на праві власності ОСОБА_1 на підставі договору дарування від 21. 10. 2008 року, посвідченого приватним нотаріусом Бердянського міського нотаріального округу ОСОБА_8

На підставі їх спільної заяви від 15. 09. 2011 року, рішення Бердянського міськрайонного суду від 21. 04. 2008 року і договору дарування від 21. 10. 2008 року Бердянською міської радою шістнадцятої сесії VI скликання від 24 листопада 2011 року винесено рішення № 43, яким у п. 3. 4 затверджено технічну документацію та передано у спільну часткову власність земельні ділянки, які перебувають у користуванні, без зміни їх цільового призначення, для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) в межах норм безоплатної приватизації ОСОБА_1 та ОСОБА_4 в рівних частках кожному земельну ділянку площею 0,0318 га, розташовану по провулку Ватутіна, 11 в м. Бердянську.

За ОСОБА_1 зареєстровано право власності на 1/2 частку земельної ділянки у Державному реєстрі про право власності з індексним номером 7826988.

ОСОБА_4 12. 08. 2013 року видано свідоцтво про право власності на 1/2 частку спірної земельної ділянки, зареєстроване у Реєстраційній службі Бердянського МРУЮ Запорізької області індексний номер 7825315.

Рішенням апеляційного суду Запорізької області від 17. 12. 2015 року скасовано рішення Бердянського міськрайонного суду від 21. 04. 2008 року про визнання за ОСОБА_4 права власності на 1/2 частку на домоволодіння № 11 по пров. Ватутіна в м. Бердянську, у задоволенні її позову до територіальної громади м. Бердянська в особі Бердянської міської ради відмовлено.

Як вбачається з відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно право власності за ОСОБА_4 на 1/2 частку спірного домоволодіння скасовано 15. 02. 2016 року.

Таким чином вбачається ситуація, коли ОСОБА_2 володіє частиною земельної ділянки під домоволодінням, не маючи права власності на відповідну частку у жилому будинку, а право власності на земельну ділянку надано на підставі рішення суду, яке є скасованим.

Стаття 40 Земельного Кодексу України передбачає, що громадянам України за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування можуть передаватися безоплатно у власність або надаватися в оренду земельні ділянки для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і гаражного будівництва в межах норм, визначених цим Кодексом. Понад норму безоплатної передачі громадяни можуть набувати у власність земельні ділянки для зазначених потреб за цивільно-правовими угодами.

Згідно до ч. 1 ст. 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону.

Стаття 393 ЦК України передбачає, що правовий акт органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, який не відповідає законові і порушує права власника, за позовом власника майна визнається судом недійсним та скасовується.

Таким чином суд вважає, що існують підстави для скасування рішення Бердянської міської ради про безоплатну приватизацію земельної ділянки ОСОБА_1 та ОСОБА_4 саме у судовому порядку, оскільки це прямо передбачено законодавством України.

Суд зважає на те, що наявністю спірного рішення Бердянської міської ради порушуються права як ОСОБА_1, який є власником 1/2 частки домоволодіння і земельної ділянки, і без наявності іншого власника позбавлений права на розпорядження своєю власністю, так і ОСОБА_3, який має право на отримання у власність в порядку спадкування після смерті батька частину житлового будинку № 11 по пров. Ватутіна в м. Бердянську, а отже і земельної ділянки.

Керуючись ст. ст. 40,116 ЗК України, ст. 393 ЦК України, ст. ст. 10, 60, 212-215 ЦПК України, суд

Вирішив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 і третьої особи ОСОБА_3 задовольнити.

Визнати недійсним і скасувати пункт 3.4 рішення Бердянської міської ради Запорізької області шістнадцятої сесії VI скликання від 24 листопада 2011 року № 43, яким затверджено технічну документацію та передано у спільну часткову власність в порядку безоплатної приватизації ОСОБА_1 і ОСОБА_4 в рівних частках кожному земельну ділянку площею 0,0318 га, розташовану за адресою провулок Ватутіна, 11 в м. Бердянську Запорізької області.

Визнати недійсним свідоцтво про право власності індексний номер 7825315 на земельну ділянку № 11 по провулку Ватутіна в м. Бердянську Запорізької області площею 0,0318 га, видане на ім.»я ОСОБА_4.

Рішення може бути оскаржене в апеляційний суд Запорізької області протягом десяти днів з дня його проголошення через Бердянський міськрайонний суд.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не було скасовано, набирає чинності після розгляду справи апеляційним судом.

СуддяОСОБА_9