УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 березня 2016 року суддя Шевченківського районного суду м. Запоріжжя Галущенко Ю.А. розглянувши позовну заяву Публічного акціонерного товариства «Кредобанк» до Товариства з обмеженою відповідальністю «ОСОБА_1 менеджмент», ОСОБА_2 про стягнення відсотків та пені за несвоєчасне виконання зобов*язань за кредитним договором, -

ВСТАНОВИВ:

11.02.2016 року позивач звернувся до суду з позовом в якому зазначає, що 28.11.2014 року між ПАТ «Кредо банк» та ТОВ «ОСОБА_1 менеджмент» був укладений Кредитний договір № 47/74, відповідно до умов якого позивач надав ТОВ «ОСОБА_1 менеджмент» кредит у розмірі 735 000 грн.

28.11.2014 року з метою забезпечення виконання зобов*язань ТОВ «ОСОБА_1 менеджмент» за кредитним договором № 47/74, між позивачем та ОСОБА_2 був укладений договір поруки № 47/74/S-3.

Посилаючись на те, що всупереч умовам кредитного договору зобовязання позичальником щодо повернення кредиту та сплати відсотків за користування кредитними коштами не виконуються, у звязку з чим станом на 20.01.2016 року заборгованість відповідача за кредитним договором складає 49 527 грн. 19 коп., позивач просить суд стягнути солідарно з відповідачів суму заборгованості за кредитним договором, судові витрати.

Перевіривши зміст позовної заяви та доданих до неї матеріалів,суддя дійшов до висновку,що у відкритті провадження в частині позовних вимог заявлених позивачем до Товариства з обмеженою відповідальністю «ОСОБА_1 менеджмент» необхідно відмовити,виходячи з наступного.

Як передбачено п. 1 ч. 2 ст. 122 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в судах у порядку цивільного судочинства.

Відповідно до статті 16 ЦПК України не допускається обєднання в одне провадження вимог, які підлягають розгляду за правилами різних видів судочинства, якщо інше не встановлено законом.

Згідно з частиною другою статті 118 ЦПК України позивач має право обєднати в одній позовній заяві кілька вимог, повязаних між собою.

Відповідно до розяснень, викладених в абзаці 1 пункту 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» (далі постанова Пленуму Верховного Суду України № 2), вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суд повинен виходити з того, що згідно зі статтею 124 Конституції України юрисдикція загальних судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі, а за частинами 1 і 2 статті 15 ЦПК України у порядку цивільного судочинства суди розглядають справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ за Кодексом адміністративного судочинства України (стаття 17) або ГПК України (статті 1, 12) віднесено до компетенції адміністративних чи господарських судів. Законом може бути передбачено розгляд інших справ за правилами цивільного судочинства.

Абзацом 3 пункту 15 постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 розяснено, що вимоги позивача до кількох відповідачів можуть бути обєднані в одне провадження, якщо ці вимоги однорідні, зокрема такі, які нерозривно повязані між собою, або від вирішення однієї з них залежить вирішення інших. Таке обєднання не допускається, якщо відсутня спільність предмета позову. Не допускається обєднання в одне провадження вимог, які підлягають розгляду за правилами різних видів судочинства, якщо інше не встановлено законом.

Оскільки не допускається обєднання в одне провадження вимог, які підлягають розгляду за правилами різних видів судочинства, якщо інше не встановлено законом, суд відкриває провадження у справі в частині вимог, які належать до цивільної юрисдикції, і відмовляє у відкритті провадження у справі щодо вимог, коли їх розгляд проводиться за правилами іншого виду судочинства.

Висновки суду повністю узгоджуються з правовою позицією, висловленою Верховним Судом України 01 липня 2015 року у справі №6-745цс15, правовий висновок якого в силу ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковим для застосування у подібних правовідносинах.

Таким чином, судом встановлено, що позивачем заявлені вимоги до Товариства з обмеженою відповідальністю «ОСОБА_1 менеджмент», розгляд яких повинен проводиться за правилами іншого виду судочинства, з цих підстав необхідно відмовити у відкритті провадження у справі.

Керуючись ст. 122, 293 ЦПК України, суддя, -

УХВАЛИВ:

У відкритті провадження у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Кредобанк» до Товариства з обмеженою відповідальністю «ОСОБА_1 менеджмент» про стягнення відсотків та пені за несвоєчасне виконання зобов*язань за кредитним договором - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Запорізької області через Шевченківський районний суд м. Запоріжжя протягом 5 днів з наступного дня після її проголошення шляхом подання апеляційної скарги.

Суддя Ю.А. Галущенко