_________________________________________________________________________________________________________________________
Провадження № 2/520/5251/16
УХВАЛА

про забезпечення позову

31 жовтня 2016 року

Київський районний суд у м. Одесі у складі:

головуючого судді Прохорова П.А.,

при секретарі Цвігун А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання представника позивача про застосування заходів забезпечення позову по цивільній справі за позовом Одеської міської ради до ОСОБА_1 про витребування майна із чужого незаконного володіння,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Київського районного суду м. Одеси знаходиться вказана цивільна справа.

За змістом позовної заяви, позивач просить суд ухвалити рішення, яким витребувати від відповідача на користь територіальної громади м. Одеси в особі Одеської міської ради земельну ділянку площею 0,01 га, що розташована за адресою: м. Одеса, вул. Горіхова,196 та встановити порядок виконання такого рішення, згідно з яким воно є підставою для реєстрації права власності за позивачем.

Разом з позовом до суду було подано і заяву про забезпечення позову, у якій позивач про накладення арешту на спірну земельну ділянку та про заборону субєктам державної реєстрації та державним реєстраторам вчиняти будь-які дії, повязані з державною реєстрацією речових прав на спірну земельну ділянку.

В обґрунтування вимог про забезпечення позову представник позивача вказав на те, що предметом спору, що перебуває на вирішенні суду є витребування земельної ділянки, що розташована за адресою: м. Одеса, вул. Горіхова,196 від відповідача на користь Одеської міської ради, та за наслідком її розгляду, та у випадку можливого задоволення позову, судом буде ухвалено про витребування вказаної земельної ділянки, тобто подальшу її долю. Натомість за час вирішення справи судом, відносно спірного майна можуть бути укладені правочини щодо його відчуження, передання у користування чи на забезпечення зобовязань іншим особам, в наслідок чого виконання можливого рішення суду у випадку задоволення позову може бути істотним чином ускладнено або унеможливлено.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Сторони в судове засідання не викликались.

Суд, проаналізувавши матеріали справи, встановив наступні обставини:

Відповідно до ч.ч.1-3 ст.151 ЦПК України, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим кодексом, заходи забезпечення позову. У заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено причини, у звязку з якими потрібно забезпечити позов, вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності, а також інші відомості, потрібні для забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Подана позивачем заява про застосування заходів забезпечення позову формально відповідає приписам та вимогам, встановленим ч.2 ст. 151 ЦПК України, а тому підлягає розгляду.

Пленум Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22 грудня 2006 року у п.4 розяснив, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; зясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Відповідно до положень ст. 10, 11, 57-60 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін та в межах і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, при цьому сторони мають право обґрунтовувати належність конкретно доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень та зобовязані довести перед судом ті обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень.

При цьому оцінка доказам надається виключно в контексті вирішення питання про застосування заходів забезпечення позову.

Так, на вирішенні суду перебуває цивільна справа, предметом спору у якій є витребування від ОСОБА_1 на користь Одеської міської ради земельної ділянки, що розташована за адресою: м. Одеса, вул. Горіхова, 196.

Позивач, як на підставу своїх вимог вказує на те, що рішенням Київського районного суду м. Одеси від 25.02.2014 року, що набрало законної сили, спірну земельну ділянку було витребувано від ОСОБА_2 на користь позивача, однак в ході виконання такого рішення позивачу стало відомо, що на теперішній час земельна ділянка вибула з володіння ОСОБА_2 та була набута в володіння відповідачем, ОСОБА_3, з чого випливає новий спір про витребування майна.

Наведені пояснення підтверджуються наданими до матеріалів справи копіями Заочного рішення №520/13377/13-ц та інформаційної довідки №70019181.

При цьому суд зазначає, що згідно ч. 3 ст. 152 ЦПК України позов зможе бути забезпечено, зокрема, накладенням арешту на майно, що належить відповідачу, та забороною вчиняти певні дії. Суд може одночасно вжити кілька видів забезпечення позову. При цьому вжиті види забезпечення позову мають бути співрозмірними із заявленими позивачем вимогами.

З наведеного вбачається, що між сторонами дійсно існує спір, та те, що представник позивача просить суд обтяжити майно, право власності на яке зареєстровано за відповідачем у справі, та яке є предметом спору, оскільки невжиття таких заходів може істотним чином ускладнити як розгляд справи так і виконання можливого виконання рішення суду.

Таким чином, приймаючи до уваги наведені правові та фактичні обставини, суд доходить висновків про необхідність тимчасового обмеження прав власника спірного майна щодо розпорядження таким майном без вилучення його з користування, що зумовить необхідний баланс між обсягом тимчасового обмеження прав відповідача та його інтересами щодо використання приналежного йому майна,

При цьому суд зважаючи на те, що заяву про застосування заходів забезпечення позову розглянуто за відсутності відповідача у справі, з метою забезпечення прав такого учасника вважає за необхідне розяснити учасникам справи передбачене положеннями ст. 153 ЦПК України право відповідача на звернення до суду з заявою про скасування або заміну застосованих судом заходів забезпечення позову, шляхом подачі до суду вмотивованої заяви.

Виходячи з викладеного та керуючись положеннями ст.ст. 10, 11, 57-60, 151-153, 208-210 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Заяву представника позивача про застосування заходів забезпечення позову задовольнити.

Накласти арешт на земельну ділянку площею 0,10 га, що розташована за адресою: м. Одеса, вул. Горіхова, 196, кадастровий номер: :42:021:0110, цільове призначення: для будівництва та обслуговування жилого будинку господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна: 01.

Заборонити суб'єктам державної реєстрації та державним реєстраторам вчиняти будь-які дії, пов'язані з державною реєстрацією речових прав на земельну ділянку площею 0,10 га, що розташована за адресою: м. Одеса, вул. Горіхова, 196, кадастровий номер: :42:021:0110, цільове призначення: для будівництва та обслуговування жилого будинку господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна: 01.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Предявлення ухвали до виконання доручено представнику Одеської міської ради.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Одеської області шляхом подання до Київського районного суду м. Одеси апеляційної скарги протягом пяти днів з дня її отримання, однак оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Суддя Прохоров П. А.