АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________
Справа № 675/1077/15-ц
Провадження № 22-ц/792/120/16
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 січня 2016 року м. Хмельницький

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Апеляційного суду Хмельницької області

в складі : головуючого судді Фанди В.П.,

суддів : Купельського А.В., Спірідонової Т.В.,

за участі секретаря Гриньової А.М., прокурора Лунь Ю.А., представника апелянтів ОСОБА_1

розглянула у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2, ОСОБА_3 на рішення Ізяславського районного суду Хмельницької області від 06 жовтня 2015 року

у справі за позовом прокурора Ізяславського району в інтересах держави до Ізяславської районної державної адміністрації, ОСОБА_2 Вікторвани, ОСОБА_3, третя особа Кунівська сільська рада Ізяславського району про скасування розпоряджень та визнання недійсними державних актів на право власності на земельні ділянки.

Заслухавши доповідача, пояснення учасників процесу, перевіривши матеріали справи, ознайомившись з доводами апеляційної скарги, колегія суддів

встановила:

У червні 2015 року прокурор звертаючись до суду з вказаним позовом, зазначав, що розпорядженням Ізяславської РДА від 27 вересня 2012 року ОСОБА_2, ОСОБА_3 було надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок для надання їх у приватну власність з метою ведення особистого селянського господарства із земель, розташованих за межами населених пунктів на території Кунівської сілької ради. В подальшому було затверджено проект землеустрою щодо відведення даних земельних ділянок та передано їх у приватну власність відповідачам. На підставі цього 24 грудня 2012 року ОСОБА_2 та ОСОБА_3 було видано державні акти на право власності на земельні ділянки. Вважає, що відповідачам незаконно передано земельні ділянки, з резервного фонду, оскільки останні не відносяться до соціальної сфери життя села та не є членами КСП і не проживають у цьому населеному пункті.

Ухвалою Ізяславсько районного суду Хмельницької області від 06 жовтня 2015 року вказані позови обєднано в одне провадження.

Рішенням Ізяславського районного суду Хмельницької області від 06 жовтня 2015 року позов задоволено. Вирішено питання судових витрат.

В апеляційній скарзі апелянти з рішенням суду не погоджуються, посилаються на порушення норм матеріального та процесуального законодавства, просять його скасувати та постановити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

____________________________________________________________________________________

Головуючий у першій інстанції ОСОБА_4

Доповідач Фанда В.П. Категорія : 47

Зазначають, що судом не повно зясовано обставини, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими. Крім того, безпідставно було прийнято, як доказ карту експлуатацію невідомого автора, що призвело до винесення невірного рішення.

На апеляційному перегляді рішення суду першої інстанції представник апелянтів підтримав вимоги апеляційної скарги, вважає, що її слід задовольнити з підстав вказаних у апеляції.

Прокурор Лунь Ю.А. апеляційну скаргу не визнала вважає, що в її задоволені слід відмовити.

Ізяславська РДА, Кунівська сільська рада Ізяславського району Хмельницької області на перегляд справи не зявилися, належним чином повідомленні про день, час і місце слухання справи, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень від 19 січня 2016 року.

Апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

У відповідності з ч.1 ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Місцевим судом правильно встановлено, що відповідно до рішення Кунівської сільської ради від 09.03.1995 року затверджено площу резервного фонду у розмірі 260,7 га.

Згідно статті 14 Конституції України земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави.

Відповідно до частини 1 статті 25 ЗК України при приватизації земель державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій земельні ділянки передаються працівникам цих підприємств, установ та організацій, працівникам державних та комунальних закладів освіти, культури, охорони здоров'я, розташованих на території відповідної ради, а також пенсіонерам з їх числа з визначенням кожному з них земельної частки (паю).

Частиною 9 статті 25 ЗК України встановлено, що органи виконавчої влади або органи місцевого самоврядування у процесі приватизації створюють резервний фонд земель за погодженням його місця розташування з особами, зазначеними в частині першій цієї статті у розмірі до 15 відсотків площі усіх сільськогосподарських угідь, які були у постійному користуванні відповідних підприємств, установ та організацій.

Частиною 10 статті 25 цього Кодексу резервний фонд земель перебуває у державній або комунальній власності і призначається для подальшого перерозподілу та використання за цільовим призначенням.

Відповідно до п. 7 указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» від 8 серпня 1995 року № 720/95 установлено, що створюваний під час передачі земель у колективну власність резервний фонд використовується для передачі у приватну власність або надання у користування земельних ділянок переважно громадянам, зайнятим у соціальній сфері на селі, а також іншим особам, яких приймають у члени сільськогосподарських підприємств або які переселяються у сільську місцевість для постійного проживання.

Місцевий суд правильно виходив з того, що на підставі розпоряджень Ізяславської районної державної адміністрації від 27.09.12 року та від 05.12.12 року було неправомірно виділено дві земельні ділянки по 2 га, з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, із земель резервного фонду Кунівської сільської ради (поле №38 «Проект землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв)), поза межами населеного пункту, кожному з відповідачів, так як вони не проживали та не зареєстровані на території сільської ради, не віднесені до працівників соціальної сфери (т.1 а.с.38).

Вказані обставини доводяться експлікацією земель КСП «Росія» виготовленою Хмельницькою філією Інституту землеустрою для виготовлення державних актів на право користування землею, з якої слідує, які саме земельні ділянки передавалися сільській раді як землі резервного фонду в тому числі поле № 38; технічною документацією із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку власникам сертифікатів на земельну частку (пай) на території Кунівської сільської ради за 2004 рік; Кадастровим планом земельних ділянок на території Кунівської сільської ради, виготовленим ДП «Поділлягеодезкартографія» із визначенням площ та місце розташування земель запасу; витягом із публічної кадастрової карти України; ксерокопією Державного акту про право колективної власності на землю;

Згідно пункту «г» частини 3 статті 152 ЗК України захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування.

З врахуванням вимог п. а),в) ч.1 ст. 21 ЗК України, ст. 393 ЦК України суд першої інстанції дійшов правильного висновку про визнання незаконним і скасування розпоряджень голови Ізяславської районної адміністрації про надання дозволу на розробку, відведення земельних ділянок та передачу їх у приватну власність відповідачам із земель резервного фонду.

Резервний фонд земель підлягає перерозподілу та використанню за цільовим призначенням виключно між працівниками державних та комунальних закладів, підприємств і організацій культури, освіти та охорони здоров'я та пенсіонерам з їх числа, які проживають у сільській місцевості або селищах міського типу.

Відповідачі не являються членами колективного підприємства, не були працівниками соціальної сфери, не зайняті у соціальній сфері села, не проживають на території сільської ради та не переселяються у сільську місцевість для постійного проживання, а тому не мають права на отримання таких земельних ділянок з резервного фонду. Після отримання у власність відповідачі не використовували спірні земельні ділянки за призначенням.

Місцевий суд правильно врахував, що саме на підставі незаконного розпорядження №601/2012-р голови райдержадміністрації від 05.12.12 року було видано державні акти на право власності на земельні ділянки на ім'я відповідачів, тому суд першої інстанції дійшов правомірного висновку щодо визнання недійсними кожного з цих державних актів, оскільки вони були видані у порушення вимог діючого законодавства.

Голослівним є посилання апелянтів на ненадання їм можливості виступити у судових дебатах, так як у судовому засіданні, коли проводилися судові дебати, відповідачі не були присутні.

Таким чином, місцевий суд дав обґрунтовану оцінку наданим відповідачами запереченням, дійшов правильного висновку про доведеність позовних вимог, такий висновок відповідає матеріалам справи.

Доводи апеляційної скарги, на які посилаються апелянти, не є підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що рішення суду слід залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись ст.ст. 218, 307, 308, 315, 319 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Ізяславського районного суду Хмельницької області від 06 жовтня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, проте може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий: підпис Судді: підписи

З оригіналом згідно : суддя Апеляційного суду В.П. Фанда