АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________
Провадження № 22ц/790/ 1300/16 Головуючий 1 інст. - Аркатова К.В.
Категорія : інші Доповідач - Черкасов В.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого судді - Черкасова В.В.

суддів - Бобровського В.В., Кокоші В.В.,

за участю секретаря - Лашаковій Д.І.

заслухавши у відкритому судовому засіданні в місті Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Харківського національного університету мистецтв імені І.П. Котляревського, проректора з загальних питань університету ОСОБА_3, начальника відділу кадрів університету ОСОБА_7 про визнання незаконним втручання посадових осіб Харківського національного університету мистецтв імені І.П. Котляревського в роботу особи, яка надає правову допомогу та вчинення ними перешкод по здійсненню позивачем правомірної діяльності, як особа, яка надає правову юридичну допомогу за апеляційною скаргою ОСОБА_1на рішення Дзержинського районного суду м.Харкова від 23 грудня 2015 року, -

в с т а н о в и л а:

У липні 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Харківського національного університету мистецтв імені І.П. Котляревського, проректора з загальних питань університету ОСОБА_3, начальника відділу кадрів університету ОСОБА_7 про визнання незаконним втручання посадових осіб Харківського національного університету мистецтв імені І.П. Котляревського в роботу особи, яка надає правову допомогу та вчинення ними перешкод по здійсненню позивачем правомірної діяльності, як особа, яка надає правову юридичну допомогу.

В обгрунтування позовних вимог ОСОБА_1 вказував, що на підставі цивільно-правового договору від 05 липня 2004 року, укладеного між ним та Харківським національним університетом мистецтв імені І.П. Котляревського, він зобов'язувався надавати юридичну допомогу по всіх питаннях по виконанню правової роботи, які виникають у навчального закладу. Генеральні довіреності надавалися йому ректором університету, а проректор з загальних питань університету ОСОБА_3 завжди відносилася до нього з підозрою, керувала діяльністю орендарів, з якими він знаходився в судових тяжбах. Так, ОСОБА_3 та ОСОБА_7, як начальник відділу кадрів університету, нав'язували йому свою волю та неодноразово втручалися у його діяльність. Надалі надали усні розпорядження не пропускати його в Університет, чим посягнули на його гідність та честь.

Тому, ОСОБА_1 просив суд визнати незаконним втручання посадових осіб Харківського національного університету мистецтв імені І.П. Котляревського, проректора з загальних питань університету ОСОБА_3, начальника відділу кадрів університету ОСОБА_7 в роботу особи, яка надає правову допомогу та вчинення ними перешкод по здійсненню ним правомірної діяльності, як особи, яка надає правову юридичну допомогу. Визнати незаконним та протиправним діяльність відповідача щодо заборони особі, яка надає правову юридичну допомогу, заходити в приміщення закладу освіти, Харківського національного університету мистецтв імені І.П. Котляревського, яка має довіреність до 12 липня 2015 року. Визнати неправомірними та незаконними дії відповідача щодо ухилення від надання відповіді на його заяву-пропозицію від 05 березня 2015 року про створення Робочої комісії по виявленню втручання в правомірну діяльність представника осіб, а саме його, як особи, яка надає правову допомогу та виявлення порушень проректором з загальних питань Університету ОСОБА_3 Стягнути з відповідачів солідарно судовий збір.

Рішенням Дзержинського районного суду м.Харкова від 23 грудня 2015 року у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 ставить питання про скасування рішення суду першої інстанції з ухваленням нового рішення по суті позовних вимог, стягнути з відповідачів солідарно сплачені ним витрати судового збору в сумі 801,20 грн.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги заявник посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вказує на порушення судом першої інстанції строків розгляду цивільної справи, крім того, судом не викликано усіх свідків, не надано належної оцінки усім доказам у справі.

Колегія суддів, перевіривши матеріали справи, заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення осіб, які приймали участь у справі, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення районного суду у відповідності до ст. 303 ЦПК України в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених у суді першої інстанції, знаходить апеляційну скаргу не підлягаючою задоволенню.

При цьому колегія суддів виходить з наступного.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не надано доказів, які б свідчили про здійснення ОСОБА_3 та ОСОБА_7 перешкод у здійсненні правомірної діяльності.

Такі висновки суду першої інстанції колегія суддів вважає правильними.

Згідно ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Принцип захисту судом порушеного права особи будується при встановленні порушення такого права.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, не визнання або оспорювання.

При здійсненні правосуддя у цивільних справах суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, інтереси юридичних осіб та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом ( ст. 4 ЦПК України).

Способи захисту цивільного права визначені в ч. 2 ст. 16 ЦК України.

Згідно з ч.1 ст.11, ст.33 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ним вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Підставу і предмет позову, а також суб'єктний склад осіб, що беруть участь у справі, визначає позивач.

Судом встановлено та підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, що 05 липня 2004 року між Харківським національним університетом мистецтв імені І.П. Котляревського та ОСОБА_1 укладено трудову угоду за умовами якої останній взяв на себе зобов'язання надавати юридичну допомогу в обсязі та на умовах, передбачених угодою (а.с.7).

Додатковою угодою №10 до трудової угоди від 03 січня 2006 року, укладеною між позивачем та Харківським національним університетом мистецтв імені І.П. Котляревського, 31 грудня 2014 року внесено зміни до пунктів Угоди, в тому числі і щодо строку чинності угоди, а саме, вказано, що угода набирає чинності з 01 січня 2015 року та діє до 01 липня 2015 року (а.с.54).

З довіреності №1095 від 06 серпня 2014 року, за підписом ректора Харківського національного університету мистецтв імені І.П. Котляревського вбачається, що повноваження ОСОБА_1 на представництво в судових органах від імені університету діє строком до 12 липня 2015 року (а.с.9).

Порушення своїх прав позивач вбачає у втручанні посадових осіб Університету у його діяльність, як особи, яка надає правову юридичну допомогу.

Згідно з положеннями ч. 3 ст. 10 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно з вимогами ст.ст. 57-60 ЦПК України засобами доказування в цивільній справі є пояснення сторін і третіх осіб, показання свідків, письмові докази, речові докази і висновки експертів. Суд приймає до розгляду лише ті докази, які мають значення для справи. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування. Кожна сторона має довести ті обставини, на які посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Матеріали справи свідчать, що ОСОБА_3 є проректором з загальних питань Харківського національного університету мистецтв імені І.П. Котляревського, ОСОБА_7 є начальником відділу кадрів університету. Незаконність та протиправність їх дій судом не встановлена та позивачем не доведена.

Доводи апеляційної скарги спростовуються матеріалами справи та вимогами чинного законодавства.

Відповідно до ч.1 ст.308 ЦПК України суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Рішення суду першої інстанції є законним і обґрунтованим, постановлено з дотриманням вимог матеріального і процесуального права, підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст. ст. 303, 304, п.1ч.1ст.307, ст..ст.308,313,314,315,317,319,324 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1- відхилити.

Рішення Дзержинського районного суду м.Харкова від 23 грудня 2015 року - залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий - В.В. Черкасов

Судді: В.В. Бобровський

В.В. Кокоша