Провадження № 2-п/537/2/2016
Справа № 537/265/15-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.01.2016 року Крюківський районний суд м. Кременчука Полтавської області в складі:

головуючого судді Демиденка І.О.

при секретарі Уткіні О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кременчуці заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 19.11.2015 року по справі за позовом Кредитної спілки «Полтава і полтавці» до ОСОБА_1 про стягнення нарахованих відсотків за договором кредиту,

В С Т А Н О В И В :

На адресу суду надійшла заява ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 19.11.2015 року по справі за позовом Кредитної спілки «Полтава і полтавці» до ОСОБА_1 про стягнення нарахованих відсотків за договором кредиту.

На обґрунтування заяви зазначив, що 19.11.2015 року Крюківським районним судом м. Кременчука Полтавської області було винесено заочне рішення про стягнення з нього на користь Кредитної Спілки «Полтава і полтавці» заборгованості за кредитним договором. Однак, він ніяких викликів або повідомлень про дату судового розгляду не отримував , оскільки постійно проживає та працює за кордоном, а про наявність судового процесу дізнався випадково. Тому, фактично був позбавлений можливості бути присутнім в судовому засіданні та захищати свої права. Окрім того, у заочному рішення зазначено, що «представник відповідача ОСОБА_2 в судове засідання не з»явився, про день та час слухання справи був належним чином повідомлений, про причини неявки суд не повідомив. Однак, він (заявник) не уповноважував ОСОБА_2 представляти його інтереси по даній справі, його представником є ОСОБА_3, який також не отримував ніяких викликів чи повідомлень про виклик до суду. Також , зазначив, що в нього є наявні відомості , які мають істотне значення для справи. Так, серед заявлених позовних вимог є вимога про стягнення з нього відсотків за користування кредитним коштами у подвійному розмірі з посиланням на умови кредитного договору. Однак, кредитний договір № 159 від 05.06.2008 року припинив свою дію 05.06.2010 року, в усякому випадку рішенням Апеляційного суду Полтавської області з нього вже стягнута вся сума заборгованості , станом на закінчення строку дії кредитного договору. Вважає, що нарахування та стягнення з нього потрійних відсотків та інших додаткових платежів у якості санкцій, які передбачені кредитним договором є неправомірними, оскільки строк дії кредитного договору закінчився . Окрім того, зазначив, що є усі законні підстави для зменшення розміру нарахованої неустойки в розмірі 34115 грн. 80 коп., оскільки вона в рази більше збитків позивача при заборгованості по тілу кредиту в сумі 7706 грн. 54 коп. та відсотків за користування кредитом в сумі 1500 грн. Оскільки позивач просить стягнути з нього неустойку за увесь період , просить застосувати до неустойки позовну давність у один рік. З урахуванням того, що не він, ні його представник не були присутніми на судовому засіданні та не могли надати докази просить скасувати заочне рішення .

Заявник ОСОБА_1 та його представники ОСОБА_3, ОСОБА_2 в судове засідання не з»явилися, про день та час слухання справи повідомлялися.

Представник позивача Кредитної спілки «Полтава і полтавці» в судовому засіданні заперечила проти заяви та пояснила, що твердження ОСОБА_1 про те, що він не з»явився в судове засідання, призначене на 19.11.2015 року з поважних причин, оскільки він знаходився за кордоном, а його представник не був повідомлений про час та місце розгляду справи не відповідає дійсності, оскільки представник відповідача ОСОБА_2 був повідомлений в суді під розписку про призначення судового засідання. Твердження заявника про те, що він не уповноважував представляти його інтереси в суді ОСОБА_2 також не відповідають істині, оскільки в наявності кредитної спілки є довіреність ОСОБА_1, видана 12.04.2012 року на ім»я ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на право представляти його інтереси терміном на 5 років, копію якої ОСОБА_2 направляв також разом з пропозицією КС «Полтава і полтавці» про укладення мирової угоди у відносинах між кредитною спілкою та ОСОБА_1 Окрім того, зазначила, що ОСОБА_2, як представник відповідача, неодноразово звертався по даній справі до суду та Апеляційного суду Полтавської області з заявами та завжди виступав як представник ОСОБА_1 Оскільки від відповідача або його представників не надходило заяви про причини неявки в судове засідання, а позивач не заперечував проти винесення заочного рішення, вважає, що суд законно та справедливо виніс рішення. Щодо посилання відповідача про незаконність нарахування відсотків за кредитним договором за період з 04.05.2012 року по 12.2014 року, у зв»язку з наявністю судового рішення від 04.03.2013 року про стягнення з нього боргу за тілом кредиту та нарахованих відсотків за період з 07.03.2009 року по 03.05.2012 року , то дані нарахування проводились у відповідності до вимог закону, так як наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора , яке не виконано боржником , не припиняє правовідносин сторін кредитного договору , не звільняє останнього від відповідальності за невиконання грошового зобов»язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених ч.2 ст. 625 ЦК України. Щодо прохання ОСОБА_1 застосувати строк позовної давності в один рік до неустойки (штрафу, пені) зазначила, що за умовами кредитного договору не передбачено застосування неустойки (штрафу,пені). За умовами договору передбачено право кредитора самостійно подвоювати та потроювати проценту ставку, яка є відсотками, а не неустойкою (штрафом, пенею), а тому до даних взаємовідносин застосовується загальна позовна давність у три роки . Таким чином , подання позову до ОСОБА_1 про стягнення нарахованих відсотків та інфляційних втрат за договором кредиту було у межах позовної давності. З урахуванням вищевикладеного просить залишити без задоволення заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення.

Відповідно до ч.1 ст.231 ЦПК України неявка осіб, належним чином повідомлених про час та місце засідання, не перешкоджає розгляду заяви про перегляд заочного рішення.

Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши викладені в заяві про скасування судового рішення доводи, приходить до наступних висновків.

19.11.2015 року Крюківським районним судом м. Кременчука Полтавської області було винесено заочне рішення по справі за позовом Кредитної спілки «Полтава і полтавці» до ОСОБА_1 про стягнення нарахованих відсотків за договором кредиту.

Згідно вищевказаного рішення позов Кредитної спілки «Полтава і полтавці» задоволений, стягнуто з ОСОБА_1 на користь Кредитної спілки «Полтава полтавці» заборгованість за відсотками в розмірі 39171 грн. 29 коп. та судовий збір в розмірі 422 грн. 17 коп.

Відповідно до ч.1 ст. 232 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з»явився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення спору.

Суд критично відноситься до посилання заявника про те, що він не уповноважував ОСОБА_2 представляти його інтереси в суді , та, що його представником є ОСОБА_3 ,який не отримував викликів чи повідомлень із суду , виходячи з наступного.

Так, згідно довіреності, посвідченої приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу ОСОБА_4 12.04.2012 року ОСОБА_1 за попередньою домовленістю уповноважив ОСОБА_2 або ОСОБА_3, які діють спільно , так і окремо один від одного, представляти його інтереси та вести від його імені будь-які справи з будь-яких питань, які стосуються його прав та законних інтересів в усіх судових установах України всіх інстанцій, в тому числі в Апеляційному суду і у Верховному суді з усіма правами, наданими законом позивачу, відповідачу, третій особі . ( а.с.29).

Відповідно до ч.3 ст. 44 ЦПК України підстави і порядок припинення представництва за довіреністю визначається статтями 248-250 ЦК України.

Згідно п.1,2,3 ч.1 ст. 248 ЦК України представництво за довіреністю припиняється у разі : закінчення строку довіреності; скасування довіреності особою, яка її видала; відмови представника від вчинення дій, що були визначені довіреністю.

Так, з довіреності вбачається, що строк її дії закінчується 12.04.2017 року .

В матеріалах справи відсутні відомості щодо скасування заявником вищезазначеної ухвали та щодо відмови ОСОБА_2 від вчинення дій, які були визначені в довіреності.

Окрім того, з матеріалів справи вбачається , що ОСОБА_2, як представник відповідача ОСОБА_1, неодноразово звертався до суду та Апеляційного суду Полтавської області з апеляційними скаргами, заявами та виступав як представник ОСОБА_1

Тобто, інтереси ОСОБА_1 в суді мають право представляти як ОСОБА_2, так і ОСОБА_3 , як спільно , так і окремо один від одного.

Відповідно до ч.5 ст. 76 ЦПК України вручення судової повістки представникові особі, яка бере участь у справі, вважається врученням повістки цій особі.

Як вбачається з матеріалів справи, представник відповідача ОСОБА_2 був повідомлений про дату судового засідання 19.11.2015 року о 09 год. 00 хв. ( а.с.118) , однак в судове засідання не з»явився .

Виходячи з викладеного, ОСОБА_2, як представник відповідача ОСОБА_1 про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, як передбачено норами діючого цивільного процесуального законодавства.

Суд критично відноситься до відомостей, що мають істотне значення для розгляду справи , викладених в заяві ОСОБА_1, виходячи з наступного .

Так, заявник в своїй заяві зазначає, що нарахування та стягнення з нього потрійних відсотків та інших додаткових платежів у якості санкцій, які передбачені кредитним договором № 159 від 05.06.2008 року є неправомірними , виходячи з того, що рішенням Апеляційного суду Полтавської області від 04.03.2013 року з нього вже стягнута вся сума заборгованості станом на дату закінчення кредитного договору .

Разом з тим ,заявник просить застосувати до нього строк позовної давності в один рік щодо вимоги про стягнення неустойки (штрафу, пені) .

Тобто, заявник в одній із вимог , що мають істотне значення зазначає неправомірність нарахування та стягнення з нього потрійних відсотків та інших додаткових платіж, в іншій же вимозі, що має істотне значення для розгляду справи фактично визнає, що у нього мається певна заборгованість перед банком та просить застосувати для неустойки позовну давність у один рік.

Отже, суд не знаходить , що докази, на які посилається заявник в своїй заяві про перегляд заочного рішення , мають істотне значення для правильного вирішення справи і є підставами для скасування заочного рішення.

З урахуванням вищевикладеного , суд приходить до висновку, що заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення слід залишити без задоволення.

Разом з цим суд роз»яснює заявнику, що у відповідності до ч.4 ст. 231 ЦПК України у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення. Керуючись ст. 231 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 19.11.2015 року по справі за позовом Кредитної спілки «Полтава і полтавці» до ОСОБА_1 про стягнення нарахованих відсотків за договором кредиту залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: І.О.ДЕМИДЕНКО

Повний текст ухвали виготовлений 29.01.2016 року