АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/792/2084/16
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 листопада 2016 року м. Хмельницький

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Апеляційного суду Хмельницької області

в складі: головуючої - судді Карпусь С.А.

суддів: Федорової Н.О., Ярмолюка О.І.

секретар Шевчук Ю.Г.

з участю:

розглянула у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1, поданою представником ОСОБА_2, на ухвалу Хмельницького міськрайонного суду від 23 вересня 2016 року за поданням державного виконавця Другого відділу державної виконавчої служби міста Хмельницький про встановлення тимчасового обмеження боржнику - ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України.

Заслухавши доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів

в с т а н о в и л а :

Рішенням Апеляційного суду Хмельницької області від 17 листопада 2009 року було скасовано рішення Хмельницького міськрайонного суду від 14 вересня 2009 року та постановлено стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 1651350 грн. 30 коп. боргу, що еквівалентно 138050 Євро.

13 січня 2010 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження.

ІНФОРМАЦІЯ_2 боржник помер.

Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду від 08 квітня 2016 року у зв'язку із смертю боржника ОСОБА_3 у виконавчому провадженні замінено боржника ОСОБА_3 на його спадкоємців - ОСОБА_1 та ОСОБА_5.

В порядку примусового виконання 12 липня 2016 року державним виконавцем звернуто стягнення на пенсію боржника ОСОБА_1. Також державним виконавцем винесено постанову про накладення арешту на рухоме та нерухоме майно боржника.

05 серпня 2016 року державний виконавець Другого міського відділу державної виконавчої служби міста Хмельницький звернувся до суду з поданням про тимчасове

________________________________________________________________________________

Головуючий у першій інстанції - Продан Б.Г. Провадження № 22-ц/792/2084/16

Доповідач - Карпусь С.А. Категорія: ухвала

обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1, посилаючись на те, що остання рішення суду не виконала, ухиляється від сплати заборгованості, утрималась від опису майна, що унеможливлює виконання рішення суду.

Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду від 23 вересня 2016 року подання державного виконавця задоволено. Постановлено тимчасово обмежити ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, останнє відоме місце проживання: АДРЕСА_1, у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документу до виконання зобов'язань перед ОСОБА_4 у виконавчому провадженні №16649507.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 ОСОБА_2 вважає ухвалу суду незаконною, просить її скасувати та постановити нову ухвалу, якою відхилити подання державного виконавця. Посилається на неповне з'ясування судом обставин справи, порушення норм матеріального та процесуального права, висновки суду суперечать наявним в справі матеріалам.

Постановляючи ухвалу, суд першої інстанції не з'ясував обсяг відповідальності ОСОБА_1 як спадкоємця боржника, коло спадкоємців і межі їх відповідальності. Не дослідив спадкову справу ОСОБА_3 та матеріали виконавчого провадження. Вона несе відповідальність перед стягувачем лише в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Після смерті її сина відкрилась спадщина на ? частину квартири АДРЕСА_1. Іншим боржником є його дочка ОСОБА_5 Обсяг відповідальності ОСОБА_1 перед ОСОБА_4 це вартість ? частки квартири, на яку слід звернути стягнення.

Суд не врахував необхідність ОСОБА_1 в лікуванні за кордоном, її похилий вік (83 роки) і незаконно обмежив її в свободі пересування.

ОСОБА_1, представник ОСОБА_2 в судове засідання не з'явилися, хоча про час і місце розгляду справи були повідомлені відповідно до вимог ст. 76 ЦПК України. Начальник Другого відділу ДВС м. Хмельницький направив до суду апеляційної інстанції клопотання про розгляд справ без участі їх представника. Тому розгляд справи згідно ст.305 ЦПК України здійснюється колегією суддів за відсутності осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Задовольняючи подання та тимчасово обмежуючи ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України, суд першої інстанції виходив з того, що боржник ОСОБА_1 документована паспортом громадянина України для виїзду за кордон, ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на неї судовими рішеннями, вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення суду позитивного результату не дали, а можливість боржника виїхати за межі території України може утруднити або унеможливити виконання рішення суду.

Проте, з такими висновками суду погодитися не можна з наступних підстав.

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Закон України від 21.01.1994 року «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» регулює порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в'їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, визначає випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлює порядок розв'язання спорів у цій сфері.

Відповідно до ст.6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» громадянинові України, який має паспорт, може бути відмовлено у виїзді за кордон у випадках, якщо він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, до виконання зобов'язання.

Згідно з положеннями ст. 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція), який гарантує деякі права і свободи, не передбачені в Конвенції та у Першому протоколі до неї, кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно свою власну. На здійснення цих прав не може бути встановлено жодних обмежень, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров'я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Відповідно до ст.313 ЦК України фізична особа має право на свободу пересування. Фізична особа, яка досягла шістнадцяти років, має право на вільний самостійний виїзд за межі України. Фізична особа може бути обмежена у здійсненні права на пересування лише у випадках, встановлених законом.

За приписами ч.1 ст.377-1 ЦПК України питання про тимчасове обмеження боржника фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу виконавчої служби.

Питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України вирішується при виконанні судових рішень, ухвалених у порядку, передбаченому ст.11 Закону України «Про виконавче провадження» та ст.377-1 ЦПК України, зокрема в разі доведення факту ухилення боржника від виконання зобов'язання.

За приписами п.18 ч. 3 ст.11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець має право у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи за межі України - до виконання зобов'язань за рішенням.

Таким чином, основною і єдиною підставою для тимчасового обмеження у праві виїзду боржника за межі України є його ухилення від виконання зобов'язань. Однак, звертаючись до суду з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України, державний виконавець Другого відділу ДВС м. Хмельницький не надав суду доказів того, що боржник ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням суду, та що ним вчинено всі дії, передбачені Законом України «Про виконавче провадження», спрямовані на погашення боргу, в матеріалах справи відсутній доказ того, що ОСОБА_1 викликалася до виконавчої служби і ухилялася від сплати боргу. Хоча саме державний виконавець зобов'язаний довести суду з наданням відповідних матеріалів виконавчого провадження необхідність обмеження конституційного права боржника у виконавчому провадженні.

Суд не перевірив ці обставини та не витребував в порядку ст. 88 Закону № 606-ХIV матеріалів виконавчого провадження.

В силу ст. 1282 ЦК України спадкоємці зобов'язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Постановою державного виконавця від 20 квітня 2016 року замінено боржника у виконавчому провадженні з ОСОБА_3 на ОСОБА_1.

Проте на момент звернення з даним поданням державний виконавець не з'ясував обсяг відповідальності ОСОБА_1, вважаючи безпідставно, що вона зобов'язана виконати рішення суду на користь ОСОБА_4 за померлого чоловіка в сумі 1651350,30 грн..

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 вказує, що після смерті сина вона успадкувала ? частину квартири АДРЕСА_1.

Крім того, ч. 2 ст. 377-1 ЦПК України передбачено, що суд розглядає подання негайно, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб, за участю державного виконавця.

Враховуючи обов'язковість виклику державного виконавця для розгляду подання в порядку ст. 377-1 ЦПК та можливого витребування необхідних документів, колегія суддів вважає, що розгляд подання повинен здійснюватись в день його надходження (за наявності необхідних документів), але не пізніше наступного дня з моменту його подання за обов'язковою участю державного виконавця.

Подання державного виконавця надійшло до суду 15 серпня 2016 року, а розглянуто судом без участі державного виконавця лише 23 вересня 2016 року.

Наявність в матеріалах справи клопотань начальника Другого відділу ДВС м. Хмельницький від 05.09.2016 року та від 19.09.2016 року про розгляд подання без участі державного виконавця не є підставою для розгляду подання у його відсутності.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції порушено порядок вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду боржника за межі України. У зв'язку з порушенням порядку вирішення питання, судом першої інстанції не було належно з'ясовано фактичні обставини, що підлягають перевірці, оскільки особа, яка має невиконані зобов'язання, не може вважатися винною в ухиленні, поки не буде доведено протилежне, адже саме лише невиконання боржником зобов'язань, не може свідчити про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням обов'язків. Це, в свою чергу, потягло порушення процесуальних прав та передчасність висновку щодо задоволення подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає передчасним висновок суду про наявність підстав для задоволення вказаного подання.

За таких обставин, ухвала підлягає скасуванню з передачею питання про встановлення тимчасового обмеження боржнику ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України на новий розгляд до суду першої інстанції.

Також колегія суддів звертає увагу суду першої інстанції, що цивільне процесуальне законодавство України не містить норм про віднесення до юрисдикції суду розгляду питання про вилучення паспорта та не визначає процедури розгляду такого питання судом.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 312, 313, 315, 319, 324 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1, подану представником ОСОБА_2, задовольнити частково.

Ухвалу Хмельницького міськрайонного суду від 23 вересня 2016 року скасувати.

Передати питання про встановлення тимчасового обмеження боржнику ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуюча С.А. Карпусь

Суддя Н.О. Федорова

Суддя О.І. Ярмолюк