Справа № 309/2754/16-ц
Провадження № 2/309/1490/16
У Х В А Л А

про залишення заяви без руху

22 серпня 2016 року м. Хуст

Суддя Хустського районного суду Закарпатської області Лукянова О.В., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Драгівської сільської ради про визнання права власності на самовільно збудоване майно,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Драгівської сільської ради про визнання права власності на самовільно збудоване майно.

Відповідно до п.4 ч.2 та ч.5 ст.119 ЦПК України: позовна заява повинна містити ціну позову щодо вимог майнового характеру; до позовної заяви додається документ, що підтверджує сплату судового збору.

До позовної заяви позивач додав документ, що підтверджує сплату судового збору у розмірі 551грн.20коп..

У відповідності до вимог Закону України "Про судовий збір" від 8 липня 2011 року №3674-VI, який набрав чинності 1 листопада 2011 року, передбачений розмір судового збору за подання позовної заяви майнового характеру у сумі 1 відсотку ціни позову, але не менше 0,4 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 5 розмірів мінімальної заробітної плати. Тобто позивач, не вказавши ціну позову, фактично визначив її у розмірі до 55120грн..

Відповідно до п.16 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №10 від 17.10.2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах»: розмір судового збору за подання позовної заяви про визнання права власності на майно визначається з урахуванням вартості спірного майна, тобто як зі спору майнового характеру. При цьому суд не повинен визначати вартість майна за відповідними вимогами, оскільки за змістом статті 80, пункту 4 частини другої статті 119 ЦПК такий обовязок покладається на позивача. Проте, якщо визначена позивачем ціна позову вочевидь не відповідає дійсній вартості спірного майна або на момент предявлення позову встановити точну його ціну неможливо, розмір судового збору попередньо визначає суд (частина друга статті 80 ЦПК України). Остаточне визначення в процесі розгляду справи ціни позову (дійсної вартості спірного майна), а отже, і суми судового збору, здійснюється судом із наступним стягненням недоплаченого або з поверненням переплаченого судового збору.

Для встановлення ціни позову позивач повинен належним чином встановити дійсну вартість спірного майна, вказати в позовній заяві ціну позову та з неї сплатити належну суму судового збору.

На підставі вищевикладеного, суддя вважає, що позовну заяву треба залишити без руху, оскільки її подано без додержання вимог, викладених у ст.119 ЦПК України.

Відповідно до ст.121 ЦПК України: суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст.119 ЦПК України, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, про що повідомляє позивача та надає йому строк для усунення недоліків.

Керуючись ст.ст.119,121,210,293 ЦПК України,суддя, -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Драгівської сільської ради про визнання права власності на самовільно збудоване майно, - залишити без руху.

Запропонувати позивачу ОСОБА_1 виправити недоліки позовної заяви у термін 5 днів з дня отримання ним копії ухвали та розяснити, що в іншому випадку позовна заява вважатиметься неподаною та буде повернута позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Хустського

районого суду: підпис: ОСОБА_2

З оригіналом вірно

Суддя Хустського

районного суду: ОСОБА_2