АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 442/2664/15-ц Головуючий у 1-й інстанції Нагірна О.Б.
Провадження № 22-ц/789/107/16 Доповідач - Гурзель І.В.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 січня 2016 р. Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Тернопільської області в складі:

головуючого - Гурзеля І.В.

суддів - Фащевська Н. Є., Ходоровський М. В.,

при секретарі - Панькевич Т.І.

з участю - відповідача ОСОБА_1, представника КП РГ "Галицька зоря" Волошина Ю.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі цивільну справу за апеляційною скаргою Колективного підприємства "Редакція народного часопису "Галицька зоря" на рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 27 серпня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_3 до Колективного підприємства "Редакції народного часопису "Галицька зоря", ОСОБА_1 про захист честі, гідності, ділової репутації та стягнення моральної шкоди,-

ВСТАНОВИЛА:

В квітні 2015 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до Колективного підприємства "Редакції народного часопису "Галицька зоря" про захист честі, гідності, ділової репутації та стягнення моральної шкоди, обґрунтувавши свої позовні вимоги тим, що про нього в часописі "Галицька зоря" та на інтернет-сторінці газети, була опублікована інформація, яка є образливою, неправдивою, недостовірною і такою, що порочить його честь, гідність та ділову репутацію. Також, вказав, що відповідачі на сторінках газети звинуватили його у шахрайстві та інших кримінально-караних діяннях, тому така інформація підлягає спростуванню в той самий спосіб, що була поширена. Просив стягнути з відповідача завдану моральну шкоду в розмірі 25 тисяч гривень.

Рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 27 серпня 2015 року позов ОСОБА_3 до Колективного підприємства "Редакції народного часопису "Галицька зоря" , ОСОБА_1 про захист честі, гідності, ділової репутації та стягнення моральної шкоди задоволено частково. Визнано інформацію, поширену відносно позивача ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 року у газеті « Галицька Зоря » НОМЕР_1 Дрогобицької міської і районної ради , Трускавецької міської ради, на першій шпальті у статті за назвою «ІНФОРМАЦІЯ_2 », а саме: «Проте самовпевненості ОСОБА_3, котрий обіцяє своїм довірителям, якщо не порвати їхніх супротивників, то бодай посадити в тюрму....» (абзац 11 статті). «Дізналися також, що офіс належить ОСОБА_2, котрий невдовзі теж до нас звернувся з приводу шахрайських дій ОСОБА_3» (абзац 13 статті). «Таким чином ОСОБА_3, нову «контору» котрого хлопці знайшли біля базару, сам повиводив нас на потерпілих унаслідок його бурхливої адвокатської діяльності»(абзац 13 статті). «У зв'язку з тим, що він ці заяви підробив, бо люди навіть не знали, що від їхнього імені пішли заяви в такі високі інстанції» (абзац 13 статті). «Тому ОСОБА_3, як мовиться, досі живе і здравствує. І продовжує обманювати довірливих людей.» (абзац 13 статті), «У чім полягає цей обман? Із кожним клієнтом адвокат має укладати угоду, на яку суму він надає юридичні послуги. Він цього не робив і далі не робить. І якимсь чином представляє інтереси людей у судах. До речі, йдеться про подвійний обман. Адже із вказаної в угоді суми належить сплатити податок. Тобто, ОСОБА_3 таким чином обманює державу.» (абзац 14 статті). «Вже й не пригадую, хто мені нарадив зв'язатися із тим пройдисвітом. Він хвалився, що його тато суддя в тій апеляції, і що він усе може залагодити. І я звірилася з тим, що його тато суддя. Але через пару днів адвокат сказав, що аби все пройшло гладко, треба терміново внести 10 тисяч гривень. Я сказала, що таких грошей не маю, що мушу позичити. І на свою біду позичила. Але того виявилося замало. Він сказав, що треба додати ще 8 тисяч.» (абзац 17 статті), «Але ОСОБА_3 сказав, що в нього зламалася машина і щоби ми на суд не йшли. Що суд залишить все без змін ; (абзац 17 статті),«Отак той ОСОБА_3 вирихтував нас за 18 тисяч.» (абзац 17 статті), «Нарешті додумався викликати на мене міліцію. Добре, що мала з собою ті всі судові папери. Бо не знати, за кого видав мене ОСОБА_3, коли викликав міліцію»( абзац 18 статті),«Є свідок -вахтер тієї ж 16-ої школи ОСОБА_4 з приводу, так би мовити, збирання данини ОСОБА_3 дала покази «слідчій ОСОБА_8» (абзац 21 статті)» такою, що не відповідає дійсності, принижує його честь, гідність та ділову репутацію. Зобов'язано редакцію часопису газети «Галицька зоря» в п'ятнадцятиденний строк з дня набрання рішенням суду законної сили спростувати поширену інформацію шляхом опублікуванні в газеті «Галицька Зоря» тим самим шрифтом на тому ж місці шпальні спростування такого змісту: «Спростування, мною ОСОБА_1 поширена недостовірна інформація, така, що принижує честь, гідність та репутацію, щодо адвоката ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 року в газеті «Галицька Зоря» НОМЕР_1 Дрогобицької міської і районної ради. Трускавецької міської ради, у статті за назвою «ІНФОРМАЦІЯ_2 ». а саме «Проте самовпевненості ОСОБА_3, котрий обіцяє своїм довірителям якщо не порвати їхніх супротивників, то бодай посадити в тюрму,...» (абзац 11 статті). «Дізналися також, що офіс належить ОСОБА_2, котрий невдовзі теж до нас звернувся з приводу шахрайських дій ОСОБА_3 » (абзац 13 статті), «Таким чином ОСОБА_3 нову «контору» котрого хлопці знайшли біля базару, сам повиводив нас на потерпілих унаслідок його бурхливої адвокатської діяльності»(абзац 13 статті). «У зв'язку з тим, що він ці заяви підробив, бо люди навіть не знали, що від їхнього імені пішли заяви в такі високі інстанції» (абзац 13 статті). «Тому ОСОБА_3, як мовиться, досі живе і здравствує. І продовжує обманювати довірливих людей.» (абзац 13 статті), «У чім полягає цей обман? Із кожним клієнтом адвокат має укладати угоду, на яку суму він надає юридичні послуги. Він цього не робив і далі не робить. І якимсь чином представляє інтереси людей у судах. До речі, йдеться про подвійний обман. Адже із вказаної в угоді суми належні, сплатити податок. Тобто ОСОБА_3 таким чином обманює державу.» (абзац 14 статті). «Вже й не пригадую, хто мені нарадив зв'язатися із тим пройдисвітом. Він хвалився, що його тато суддя в тій апеляції, і що він усе може залагодити. І я звірилася з тим. що його тато суддя. Але через пару днів адвокат сказав, що аби все пройшло гладко, треба терміново внести 10 тисяч гривень. Я сказала, що таких грошей не маю. що мушу позичити. І на свою біду позичила. Але того виявилося замало. Він сказав, що треба додати ще 8 тисяч.» (абзац 1 статті). «Але ОСОБА_3 сказав, що в нього зламалася машина і щоби ми на суд не йшли. Що суд залишить все без змін.» (абзац 17 статті),«Отак той ОСОБА_3 вирихтував нас за 18 тисяч.» (абзац 17 статті). «Нарешті додумався викликати на мене міліцію. Добре, що мала з собою ті всі судові папери. Бо не знатті, за кого видав мене ОСОБА_3. коли викликав міліцію»(абзац 1 8 статті ).«С свідок - вахтер тієї ж 16-ої школи ОСОБА_4 з приводу, так би мовити, збирання данини ОСОБА_3 дала покази «слідчій ОСОБА_8» (абзац 21 статті)». Визнано інформацію, поширену відносно позивача ОСОБА_3 на інтернет-сторінці газети « Галицька Зоря » у мережі інтернет за інтернет (WEB) адресою hal_zoria.io.ua опублікованій ІНФОРМАЦІЯ_1 року статті за назвою "ІНФОРМАЦІЯ_2", а саме: «Проти самовпевненості ОСОБА_3, котрий обіцяє своїм довірителям якщо не порвати їхніх супротивників, то бодай посадити в тюрму,...» (абзац 11 статті). «Дізналися також, що офіс належить ОСОБА_2, котрий невдовзі теж до нас звернувся з приводу шахрайських дій ОСОБА_3 » (абзац 13 статті). Таким чином ОСОБА_3, нову «контору» котрою хлопці знайшли біля базару, сам повиводив нас на потерпілих унаслідок його бурхливої адвокатської діяльності»(абзац 13 статті). «У зв'язку з тим, що він ці заяви підробив, бо люди навіть не знали, що від їхнього імені пішли заяви в такі високі інстанції» (абзац 13 статті). «Тому ОСОБА_3, як мовиться, досі живе і здравствує. І продовжує обманювати довірливих людей.» (абзац 13 статті). «У чім полягає цей обман? Із кожним клієнтом адвокат має укладати угоду, на яку суму він надає юридичні послуги. Він цього не робив і далі не робить. І якимсь чином представляє інтереси людей у судах. До речі, йдеться про подвійний обман. Адже із вказаної в угоді суми належить сплатити податок. Тобто ОСОБА_3 таким чином обманює державу.» (абзац 14 статті). «Вже й не пригадую, хто мені нарадив зв'язатися із тим пройдисвітом. Він хвалився, що його тато суддя в тій апеляції, і що він усе може залагодити. І я звірилася з тим, що його тато суддя. Але через пару днів адвокат сказав, що аби все пройшло гладко, треба терміново внести 10 тисяч гривень. Я сказала, що таких грошей не маю. що мушу позичити. І на свою біду позичила. Але того виявилося замало. Він сказав, що треба додати ще 8 тисяч.» (абзац 17 статі ). «Але ОСОБА_3 сказав, що в нього зламалася машина і щоби ми на суд не йшли. Що суд залишить все без змін.» (абзац 17 статті),«Отак той ОСОБА_3 вирихтував нас за 18 тисяч.» (абзац 17 статті). «Нарешті додумався викликати на мене міліцію. Добре, що мала з собою ті всі судові папери. Бо не знати, за кого видав мене ОСОБА_3, коли викликав міліцію»( абзац 1 8 статті),«Є свідок - вахтер тієї ж 16-ої ніколи ОСОБА_4 з приводу, так би мовити, збирання данини ОСОБА_3 дала покази «слідчій ОСОБА_8» (абзац 21 статті)» такою, що не відповідає дійсності, принижує його честь, гідність та ділову репутацію. Зобов'язано редакцію часопису газети «Галицька зоря» негайно після набрання рішенням суду законної сили видалити опубліковану 6 червня 2014 року статтю за назвою «ІНФОРМАЦІЯ_2 » з інтернет-сторінки газети «Галицька Зоря» у мережі інтернет за інтернет (WEB) адресою hal_zoria.io.ua . Зобов'язано редакцію часопису газети «Галицька зоря» в п'ятнадцятиденний строк після набрання рішенням суду законної сили спростувати поширену інформацію шляхом опублікування на інтернет-сторінці газети «Галицька Зоря» вступної та резолютивної частини рішення суду по даній справі під рубрикою «Спростування» у мережі інтернет за інтернет (WEB) адресою hal_zoria.io.ua. Стягнуто з редакції часопису газети «Галицька зоря» та ОСОБА_1 в користь ОСОБА_3 5 (п'ять) тисяч гривень моральної шкоди солідарно. Стягнуто з редакції часопис газети «Галицька зоря» та ОСОБА_1 в користь ОСОБА_3 171, 80гривень судового збору солідарно. В решті позовних вимог відмовлено. Не погоджуючись з даним рішенням, представник КП "Редакції народного часопису "Галицька зоря" подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким у позові ОСОБА_3 відмовити. У своїх доводах апелянт посилається на неправильність застосування норм матеріального та процесуального права. Зокрема, вказує на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи.

Заслухавши представника КП "Редакції часопису газети «Галицька зоря»Волошина Ю.І., та ОСОБА_1, які підтримали доводи апеляційної скарги, вказавши, що публікуючи зазначену статтю, вони керувались поясненнями осіб, які звернулись до них зі скаргами на дії ОСОБА_3, а також зазначивши, що в статті вони наводили свої судження, за які не повинні нести відповідальність, розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги та межах позовних вимог, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення, суд апеляційної інстанції прийшов до висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення, з огляду на наступне .

Так, судом першої інстанції встановлено, що 6 червня 2014 року у газеті « Галицька Зоря » НОМЕР_1 Дрогобицької міської і районної ради, Трускавецької міської ради, на першій шпальті опубліковано статтю (автор ОСОБА_1 за назвою «ІНФОРМАЦІЯ_2 » .

Відповідно до ст. 57 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких, суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Виходячи з норм ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підстав своїх вимог і заперечень.

Згідно до ч. 2 ст. 30 Закону України "Про інформацію" оціночними судженнями, за винятком наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, критика, оцінка дій. а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, зокрема з огляд) на характер використання мовних засобів (вживання гіпербол, алегорій, сатири). Оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості.

Крім того, в рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лінгенс проти Австрії" суд розрізняє факти та оціночні судження. Існування фактів можна довести, а правдивість критичного висловлювання не підлягає доведенню. Вимога доводити правдивість критичного висловлювання є неможливою для виконання і порушує свободи на власну точку зору, що є фундаментальною частиною права, захищеного статтею 10 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року . При цьому преса не повинна переступати межу, встановлену з метою захисту репутації інших осіб, але повніша повідомляти інформацію та ідеї з політичних питань, так само, як із питань, що становлять громадський інтерес. Не лише преса має завдання повідомляти гаку інформацію, але й громадськість має право її отримувати.

Також, згідно зі ст. 17 Закону України "Про виконання рішень і застосування практики Європейського суду з прав людини", суди повинні застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

Таким чином, суд першої інстанції правильно проаналізував інформацію зазначену ІНФОРМАЦІЯ_3 року у газеті « Галицька Зоря » Дрогобицької міської і районної ради ,Трускавецька міської ради НОМЕР_2 на першій шпальті у статті (автор ОСОБА_1) за назвою «ІНФОРМАЦІЯ_4" , застосувавши вірно вимоги зазначених положень законодавства, щодо змісту статті, відмова в спростуванні якої, в апеляційному порядку неоспорюється та дійшов висновку, що частина такої інформації, враховуючи характер використання мовних засобів, побудови текстів звернень та взаємозв'язок їх частин, явне перебільшення для посилення виразності і підкреслення висловленої думки та є у даному випадку лише оціночними судженнями. Однак, судом першої інстанції помилково не проведено, такий же аналіз зазначених правових позицій до оспорюваного в апеляційному порядку тексту статті.

Так, колегія суддів вважає, що не весь текст статті слід рахувати неправдивим та наклепницьким. А саме: перші абзаци статті де зазначено : «Проте самовпевненості ОСОБА_1, котрий обіцяє своїм довірителям, якщо не порвати їхніх супротивників, то бодай посадити в тюрму....» (абзац 11 статті). «Дізналися також, що офіс належить ОСОБА_2, котрий невдовзі теж до нас звернувся з приводу шахрайських дій ОСОБА_3» (абзац 13 статті). «Таким чином ОСОБА_1, нову «контору» котрого хлопці знайшли біля базару, сам повиводив нас на потерпілих унаслідок його бурхливої адвокатської діяльності»(абзац 13 статті). «У зв'язку з тим, що він ці заяви підробив, бо люди навіть не знали, що від їхнього імені пішли заяви в такі високі інстанції» (абзац 13 статті). «Тому ОСОБА_1, як мовиться, досі живе і здравствує" а також останній абзац, а саме слова; «Нарешті додумався викликати на мене міліцію. Добре, що мала з собою ті всі судові папери. Бо не знати, за кого видав мене ОСОБА_1, коли викликав міліцію»( абзац 18 статті),«Є свідок вахтер тієї ж 16-ої школи ОСОБА_4 з приводу, так би мовити, збирання данини ОСОБА_1 дала покази «слідчій ОСОБА_8» - не місить неправдивої інформації, а стилістично викладені з певними літературними гіперболами та перебільшеннями, містить оціночні судження, а тому спростуванню не підлягають.

Разом з тим, інша частина статті в якій ОСОБА_1 звинуватили в обмані довірливих людей, неналежному виконанні своїх професійних обов'язків, отриманні неправомірної грошової винагороди, ухиленні від сплати податків, використанні родинних відносин в корупційних цілях стосуються фактів, які носять характер звинувачень у вчиненні кримінально карних діянь. Оскільки, такі відомості стосуються правника, який в своїй роботі повинен боротись з зазначеними проявами беззаконня, а тому за вказаних обставин, колегія вважає, що редакції потрібно мати підтвердження існування зазначених фактів. І поширюючи такі відомості, ніби з уст інших осіб, редакція повинна пересвідчитись, щодо обґрунтованості таких тверджень цими особами. Відповідачами в суді апеляційної інстанції не доведено правдивість зазначеної інформації, чи обґрунтованість таких звинувачень.

Також , щодо задоволення вимог про стягнення моральної шкоди в розмірі 25 тисяч і рішень, то колегія суддів апеляційної інстанції не може погодитися з судом першої інстанції в цій частині.

Так, частиною 1 ст. 1167 ЦК встановлено, що моральна шкода, завдана фізичній чи юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених ч.2 цієї статті.

За положеннями ч.2 ст.231 ЦК моральна шкода полягає: у фізичному болю і а стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я: у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна: у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної чи юридичної особи.

Крім того, згідно роз'яснення, що містяться в постанові Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди'" (зі змінами, внесеними постановою від 25 травня 2001 р. № 5), де зокрема зазначається, що моральна шкода може полягати у приниженні честі га гідності, престижу та ділової репутації моральних переживаннях у зв'язку із пошкодженням здоров'я, у порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. Згідно ч. 1 ст. 17 Закону України «Про державну підтримку засобів масової інформації та соціальний захист журналістів» від 23 вересня 1997 року, про розгляд судом спору щодо завданої моральної (немайнової) шкоди між журналістом або засобом масової інформації як відповідачем та посадовою особою як позивачем суд вправі призначити компенсації моральної (немайнової) шкоди лише за наявності умислу журналіста чи службових осіб засобу масової інформації. Покладаючи на відповідача обов'язок з відшкодування завданої моральної шкоди, судом повинно бути встановлено, що поширюючи вищевказану інформацію, відповідач усвідомлював її недостовірність та передбачав її суспільно-небезпечні наслідки. Чого в даному випадку не встановлено.

Також, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції в частині стягнення моральної шкоди з відповідачів в розмірі 5 тисяч гривень солідарно не вірно застосовано норми матеріального права, зокрема, вимоги статті З ЦК України в частині оцінки категорій добросовісності, розумності та справедливості і вважає, що спростування зазначеної негативної інформації буде достатнім засобом відновлення порушених прав ОСОБА_3 і опублікування виявлених порушень само по собі становить справедливу сатисфакцію в частині відшкодування моральної шкоди. При цьому колегією суддів береться до уваги та обставина, що з часу виходу статті, КП "Редакція народного часопису "Галицька зоря" не заперечували, щоб ОСОБА_3 в добровільному порядку виклав своє бачення зазначеної проблемної ситуації на сторінках газети, чим той не скористався.

Керуючись ст.ст.307, 309, 313, 314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Тернопільської області,-

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу Колективного підприємства "Редакції народного часопису "Галицька зоря"- задовольнити частково.

Рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 27 серпня 2015 року в частині стягнення моральної шкоди в користь ОСОБА_3 з Колективного підприємства "Редакції народного часопису "Галицька зоря" , ОСОБА_1 в розмірі 5 (п'ять) тисяч гривень солідарно -скасувати. Ухвалити в цій частині нове рішення , яким в позові про стягнення моральної шкоди - відмовити.

Рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 27 серпня 2015 року в частині, щодо спростування інформації змінити, виклавши його в наступній редакції:

Визнати недостовірною інформацію, поширену відносно позивача ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 року у газеті « Галицька Зоря » НОМЕР_1 Дрогобицької міської і районної ради , Трускавецької міської ради, на першій шпальті та на інтернет-сторінці газети « Галицька Зоря » у мережі інтернет за інтернет (WEB) адресою hal_zoria.io.ua опублікованій ІНФОРМАЦІЯ_1 року статті у статті за назвою «ІНФОРМАЦІЯ_2, починаючи зі слів ".... І продовжує обманювати довірливих людей.» (абзац 13 статті). «У чім полягає цей обман? Із кожним клієнтом адвокат має укладати угоду, на яку суму він надає юридичні послуги. Він цього не робив і далі не робить. І якимсь чином представляє інтереси людей у судах. До речі, йдеться про подвійний обман. Адже із вказаної в угоді суми належить сплатити податок. Тобто ОСОБА_3 таким чином обманює державу.» (абзац 14 статті). «Вже й не пригадую, хто мені нарадив зв'язатися із тим пройдисвітом. Він хвалився, що його тато суддя в тій апеляції, і що він усе може залагодити. І я звірилася з тим, що його тато суддя. Але через пару днів адвокат сказав, що аби все пройшло гладко, треба терміново внести 10 тисяч гривень. Я сказала, що таких грошей не маю. що мушу позичити. І на свою біду позичила. Але того виявилося замало. Він сказав, що треба додати ще 8 тисяч.» (абзац 17 статі ). «Але ОСОБА_3 сказав, що в нього зламалася машина і щоби ми на суд не йшли. Що суд залишить все без змін.» (абзац 17 статті),«Отак той ОСОБА_3 вирихтував нас за 18 тисяч.»

Зобов'язати Колективне підприємство "Редакцію часопису газети «Галицька зоря» в п'ятнадцятиденний строк з дня набрання рішенням апеляційного суду законної сили, спростувати поширену інформацію, шляхом опублікування в газеті «Галицька Зоря» тим самим шрифтом на тому ж місці шпальти спростування, виклавши резолютивну частину даного рішення та видалити зазначену інформацію з інтернет-сторінки газети «Галицька Зоря» у мережі інтернет за інтернет (WEB) адресою hal_zoria.io.ua .

В решті рішення суду залишити без змін.

Рішення апеляційного суду Тернопільської області набирає законної сили з моменту проголошення, однак може бути оскаржене в касаційному порядку протягом двадцяти днів шляхом подачі скарги до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий - підпис

Судді - два підписи

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду Тернопільської області І.В. Гурзель