Вищий спеціалізований суд україни з розгляду цивільних і кримінальних справ
У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 жовтня 2016 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Дьоміної О.О.,

суддів: Дем'яносова М.В., Ситнік О.М.,

Маляренка А.В., Ступак О.В.,

розглянувши в судовому засіданні справу за скаргою ОСОБА_3, поданою від імені ОСОБА_4, на бездіяльність державного виконавця, за касаційною скаргою старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України ОСОБА_5 на ухвалу Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 01 вересня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Закарпатської області від 21 січня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

ОСОБА_3, який діє від імені ОСОБА_4, звернувся до суду із зазначеною скаргою, у якій просив визнати неправомірною бездіяльність старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України ОСОБА_5 щодо невиконання судового рішення, визнати неправомірною і скасувати постанову про відкладення провадження виконавчих дій від 23 липня 2014 року у виконавчому провадженні та зобов'язати здійснити виконавчі дії у виконавчому провадженні № 38291176, притягнути Міністерство культури України до відповідальності відповідно до ст. 89 Закону України «Про виконавче провадження».

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 01 вересня 2014 року скаргу задоволено частково.

Визнано неправомірним відкладення провадження виконавчих дій 23 липня 2014 року старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України ОСОБА_5 у виконавчому провадженні № 38291176 та неповідомлення стягувача про відкладення провадження.

Зобов'язано старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень державної виконавчої служби України ОСОБА_5 здійснити виконавчі дії у повному обсязі.

У решті вимог у задоволенні скарги відмовлено.

Ухвалою апеляційного суду Закарпатської області від 21 січня 2015 року ухвалу суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні скарги скасовано та постановлено нову ухвалу, якою скаргу задоволено у повному обсязі.

Визнано неправомірною бездіяльність старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України ОСОБА_5 у період з 11 липня по 23 липня 2014 року, яка полягає у:

- нездійсненні перевірки виконання Міністерством культури України рішення Ужгородського міськрайнного суду Закарпатської області від 08 травня 2012 року;

- невиконанні рішення Ужгородського міськрайнного суду Закарпатської області від 08 травня 2012 року в частині поновлення ОСОБА_4 на роботі згідно з виконавчим листом від 03 грудня 2012 року у справі № 712/3848/12, виданим Ужгородським міськрайонним судом у строк, встановлений п. 2 ст. 30 Закону України «Про виконавче провадження», та нездійсненні вичерпних заходів виконавчих дій у повному обсязі.

Зобов'язано старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України ОСОБА_5 притягнути Міністерство культури України до відповідальності відповідно до ст. 89 Закону України «Про виконавче провадження».

У касаційній скарзі старший державний виконавець відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України ОСОБА_5 просить скасувати зазначені судові ухвали та постановити нову ухвалу, якою у задоволенні скарги відмовити, мотивуючи свою вимогу порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Заслухавши доповідь судді судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, дослідивши матеріали справи та перевіривши наведені в скарзі доводи, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Установлено, що рішенням Ужгородського міськрайонного суду від 08 травня 2012 року визнано незаконним звільнення ОСОБА_4 з посади директора Національного музею народної архітектури та побуту України згідно з наказом Міністерства культури України від 27 січня 2012 року та поновлено ОСОБА_4 на посаді директора Національного музею народної архітектури та побуту України з 27 січня 2012 року. Допущено негайне виконання судового рішення в частині поновлення ОСОБА_6 на роботі (а. с. 27-32).

На підставі цього рішення судом видано виконавчий лист від 03 грудня 2012 року про визнання незаконним та скасування наказу Міністерства культури України від 27 січня 2012 року № 72/0/17-12 про звільнення ОСОБА_6 з посади директора Національного музею народної архітектури та побуту України згідно з п. 1 ч. 1 ст. 41 Кодексу Законів про працю України та поновлення ОСОБА_6 на посаді директора Національного музею народної архітектури та побуту України з 27 січня 2012 року (а. с. 26).

На підставі заяви ОСОБА_6 старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень ДВС України ОСОБА_7 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження від 05 червня 2013 року з примусового виконання вказаного виконавчого листа (а. с. 51).

Відповідно до ч. 2 ст. 30 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний провести виконавчі дії з виконання рішення протягом шести місяців з дня винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, а з виконання рішення немайнового характеру - у двомісячний строк.

10 липня 2014 року постановою старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень відділу Державної виконавчої служби України ОСОБА_5 було відкладено провадження виконавчих дій до 21 липня 2014 року у зв'язку з тим, що у виконавчому документі зазначено невірний ідентифікаційний код боржника - Міністерства культури України - і ця обставина унеможливлює застосування до боржника штрафних санкцій відповідно до ст. 89 Закону України «Про виконавче провадження».

23 липня 2014 року державний виконавець повторно постановою відклав провадження виконавчих дій.

За правилами ст. 35 Закону України «Про виконавче провадження» за наявності обставин, що перешкоджають провадженню виконавчих дій, або у разі несвоєчасного одержання сторонами документів виконавчого провадження, внаслідок чого вони були позбавлені можливості скористатися правами, наданими їм цим Законом, державний виконавець може відкласти виконавчі дії за заявою стягувача чи боржника або з власної ініціативи на строк до десяти робочих днів. Про відкладення провадження виконавчих дій державний виконавець виносить відповідну постанову, про що повідомляє сторонам.

Згідно з вимогами ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції в межах касаційної скарги перевіряє правильність застосування судом першої інстанції або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні суду чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність чи недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Колегія суддів погоджується з висновками судів про те, що обмежуючись винесенням безпідставних постанов про відкладення провадження виконавчих дій, державний виконавець не вживав передбачених чинним законодавством заходів для виконання рішення Ужгородського міськрайонного суду від 08 травня 2012 року та виконавчого листа виданого 03 грудня 2012 року про поновлення ОСОБА_4 на роботі у передбачені законом строки.

Отже, судові ухвали в указаній частині підлягають залишенню без змін.

Проте не можна погодитися з висновками апеляційного суду щодо зобов'язання старшого державного виконавця притягнути до відповідальності Міністерство культури України відповідно до ст. 89 Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідно до ч. 1 ст. 89 Закону України «Про виконавче провадження» у разі невиконання без поважних причин у встановлений державним виконавцем строк рішення, що зобов'язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі державний виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу від десяти до двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян; на посадових осіб - від двадцяти до сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян; на боржника - юридичну особу - від сорока до шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

Відповідно до п. 18 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року № 6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» суд не має права зобов'язувати зазначених осіб до вчинення тих дій, які згідно із Законом про виконавче провадження можуть здійснюватися лише державним виконавцем або відповідною посадовою особою державної виконавчої служби.

Таким чином, суд процесуально не наділений можливістю вчиняти дії, які за Законом України «Про виконавче провадження» можуть здійснюватися лише державним виконавцем або посадовою особою державної виконавчої служби при виконанні судового рішення.

За таких обставин колегія суддів дійшла висновку, що постановлена ухвала апеляційного суду в частині зобов'язання старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України ОСОБА_5 притягнути Міністерство культури України до відповідальності відповідно до ст. 89 Закону України «Про виконавче провадження» підлягає скасуванню з передачею справи на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України ОСОБА_5 задовольнити частково.

Ухвалу апеляційного суду Закарпатської області від 21 січня 2015 року в частині зобов'язання старшого державного виконавця притягнути до відповідальності Міністерство культури України відповідно до ст. 89 Закону України «Про виконавче провадження» скасувати, справу в цій частині направити на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

У решті ухвалу апеляційного суду Закарпатської області від 21 січня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

ГоловуючийО.О. Дьоміна Головуючий
Судді:М.В. Демяносов А.В. Маляренко О.М. Ситнік О.В. СтупакСудді: В.І. Амелін