Номер провадження: 22-ц/785/820/16
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Процик М. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.01.2016 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі: Головуючої судді Процик М.В.,

суддів Сєвєрової Є.С., Дрішлюка А.І.,

при секретарі Решетник М.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу,

за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Київського районного суду м. Одеси від 25 лютого 2015 року,-

ВСТАНОВИЛА:

У вересні 2014 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову позивач посилалась на те, що вони з відповідачем перебувають у шлюбі з 04 серпня 2002 року, що останнім часом спільне життя з відповідачем не склалося у звязку з виникаючими між ними сварками, конфліктами, непорозуміннями, а також через те, що відповідач став уникати виконання обовязку піклуватися про побудову сімейних відносин; що на момент звернення до суду шлюб існує лише формально, оскільки вони з відповідачем проживають окремо і спільного господарства не ведуть, у звязку з чим подальше спільне життя та збереження шлюбу неможливе. Крім того, позивач зазначила, що після розірвання шлюбу їх спільні діти ОСОБА_4, 06.11.2003року народження, та син ОСОБА_5, 09.01.2006року народження залишаються проживати разом з нею.

Відповідач участі у розгляді справи не приймав.

Заочним рішенням Київського районного суду м. Одеси від 21 листопада 2014року у справі №520/12578/14-ц позовну заяву ОСОБА_2 було задоволено, а шлюб розірвано.

16.12.2014 року ОСОБА_3 звернувся до суду із заявою про перегляд заочного рішення Київського районного суду м. Одеси від 21 листопада 2014 року.

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси 19.01.2015 року заяву ОСОБА_3 про перегляд заочного рішення суд від 21 листопада 2014 року задоволено, а заочне рішення Київського районного суду м. Одеси від 21 листопада 2014 року скасовано і призначено справу до судового розгляду, а також надано сторонам строк на примирення терміном до 25 лютого 2015 року.

У судовому засіданні 25.02.2015 року позивач пояснила суду, що примирення між нею та відповідачем не відбулося, позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила суд їх задовольнити з викладених у позові підстав.

Відповідач у судове засідання 25.02.2015 року не зявився, про час та місце судового засідання був повідомлений належним чином, надіслав на адресу суду заяву, в якій просив розглянути справу за його відсутності.(а.с.52)

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 25 лютого 2015 року позовну заяву ОСОБА_2 задоволено. Розірвано шлюб між ОСОБА_2 (дошлюбне прізвище - Семйон) М.Ю. та ОСОБА_3, зареєстрований Центральним відділом державної реєстрації шлюбів Головного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 1577 від 04 серпня 2002 року. Зазначено, що шлюб між ОСОБА_3 (дошлюбне прізвище - Семйон) М.Ю. та ОСОБА_3 вважати розірваним у день набрання чинності цим рішенням. Після розірвання шлюбу сторонам залишено прізвище Клименко.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить рішення суду від 25.02.2015 року скасувати і ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову ОСОБА_2, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права.

ОСОБА_3 апеляційну скаргу підтримав, вказуючи на можливість примирення з дружиною, просив про оголошення перерви. Однак після перерви відповідач у судове засідання до апеляційного суду не зявився.

Позивач та її представник про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином.

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи в межах апеляційного оскарження, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід відхилити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін, з наступних підстав.

За правилами ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд 1-ої інстанції виходив з того, що сторони не проживають разом, що наданий строк для примирення результатів не дав, оскільки сторони не помирились, що шлюб носить формальний характер і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, яка на розірванні шлюбу наполягає.

З таким висновком суду погоджується і колегія суддів.

За змістом ст. ст. 24 ч.1, 104 ч.2, 110 ч.1, 112 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них..

Із матеріалів справи вбачається, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 04 серпня 2002 року. Шлюб зареєстрований Центральним відділом державної реєстрації шлюбів Головного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 1577.(а.с.3) Від шлюбу сторони мають малолітню доньку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та малолітнього сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2.(а.с.8-9) Із змісту позовної заяви та з інших заяв, що є у справі вбачається, що сторони втратили взаємопорозуміння, почуття любові та поваги один до одного, і разом не проживають. Відповідач є військовослужбовцем, перебував у відрядженнях у звязку з чим суд першої інстанції скасовував заочне рішення і надавав сторонам строк для примирення.(а.с.48-50) Наданий судом, у відповідності зі ст. 111 СК України, строк для примирення результатів не дав. Сторони не помирились, на розірванні шлюбу позивач наполягала. У звязку з відрядженням відповідача у зону АТО розгляд справи апеляційним судом було зупинено. За час зупинення провадження у справі примирення подружжя також не відбулося. Позивач та її представник зявитися до апеляційного суду не побажали, у звязку з чим колегія суддів виходить із наявних у справі доказів.

Враховуючи зазначене, те, що з моменту подачі позову до суду пройшло більше року, а сторони все ж не помирились, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що сімя розпалась остаточно і збережена бути не може.

За викладених обставин, посилання відповідача на можливість збереження сімї, на недоведеність позову на увагу не заслуговують. Посилання відповідача на порушення судом норм процесуального права не підтверджується матеріалам справи. Та оскільки ніхто не може бути примушений до проживання в шлюбі, колегія суддів заперечення відповідача проти розірвання шлюбу до уваги не приймає.

Відтак, колегія суддів прийшла до висновку що законні підстави для задоволення апеляційної скарги і скасування правильного рішення суду відсутні.

При подачі апеляційної скарги відповідачем не було сплачено судовий збір, який за ст.4 Закону України «Про судовий збір» у редакції, що діяла на момент подачі апеляційної скарги, підлягає стягненню з відповідача у сумі 121 грн. 80 коп.

Керуючись ст. ст. 303,307,308, 313-315,317,319 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Київського районного суду м. Одеси від 25 лютого 2015 року залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_3 в дохід держави несплачений при подачі апеляційної скарги судовий збір у сумі 121 грн. 80 коп.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, однак може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуюча: М.В. Процик

Судді: Є.С. ОСОБА_7Дрішлюк