Справа № 626/521/16-ц
Провадження № 2/626/262/2016
РІШЕННЯ

Іменем України

13.05.2016 року м. Красноград

Красноградський районний суд Харківської області

в складі: головуючого-судді Рибальченко І.Г.

за участі секретаря Скачко Т.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про звільнення від сплати аліментів та часткового звільнення від сплати заборгованості по аліментам,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про звільнення її від сплати аліментів та звільнення від сплати заборгованості по аліментах, станом на 01 березня 2015 року в сумі 9257,28 грн. Свої вимоги мотивувала тим, що рішенням Красноградського районного суду Харківської області від 27 січня 2015 року з неї було стягнуто на користь ОСОБА_2 аліменти на доньку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/6 частини її заробітку (доходу), але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 17 грудня 2014 року і до повноліття дитини. З 01 листопада 2015 року дитина проживає з позивачем, знаходиться на її утриманні. Розпорядженням Красноградської рйонної державної адміністрації Харківської області від 09 листопада 2015 року № 453 визнчено місце проживання неповнолітньої ОСОБА_2 Крістіни разом з матір"ю, ОСОБА_1 Крім того, за час перебування дитини в Красноградському реабілітаційному центрі для дітей, позивач надавала кошти на утримання доньки, хоча кошти за рішенням суду не сплачувала, але добровільно відмовитися від стягнення з неї аліментів ОСОБА_2 не бажає.

Позивач під час розгляду справи вимоги позову підтримала в повному обсязі, просила суд його задовольнити. ОСОБА_1 пояснила, що дитина за власним бажанням проживає з нею з листопада 2015 року. Аліменти за рішенням суду вона не сплачувал, що призвело до виникнення заборгованості, але постійно надавала кошти та купувала необхідні речі для своєї доньки Крістіни. Позивач, посилаючись на ч.4 ст.223 ЦПК України, ч.1 ст.273, ч.2 ст.197 СК України просила задовольнити її уточнені позовні вимоги.

Відповідач ОСОБА_2 залишив судове засідання до його фактичного початку, долучив до матеріалів справи письмові заяви та документи.

Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи та надані докази, вважає, що позов ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що рішенням Красноградського районного суду Харківської області від 27.01.2015 року позовна заява ОСОБА_2 була задоволена. Стягнуто на його користь з ОСОБА_1 аліменти на доньку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/6 частини її заробітку (доходу), але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 17 грудня 2014 року і до повноліття дитини. При винесенні зазначеного рішення судом було враховано, що донька проживала з батьком.

Оскільки ОСОБА_1 не сплачувала аліменти, утворилася заборгованість в розмірі 9257,28 грн. станом на 01 березня 2016 року, що підтверджується розрахунком заборгованості по аліментам Красноградського ВДВС від 12 березня 2016 року за №2671.

З листопада 2015 року дитина проживає з матір"ю і з того часу перебуває на її утриманні, що підтверджується поясненнями ОСОБА_1, довідкою Наталинської сільської ради про склад сім"ї від 23 березня 2016 року. За розпорядженням Красноградської РДА від 09 листопада 2015 року № 453 визнчено місце проживання неповнолітньої ОСОБА_1 Крістіни разом з матір"ю ОСОБА_1 в с.Наталине Красноградського району.

Відповідно до ч.2 ст. 29 ЦК України фізична особа, яка досягла чотирнадцяти років, вільно обирає собі місце проживання, за винятком обмежень, які встановлюються законом. На підставі ч.3 ст. 160 СК України якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою.

Неповнолітня ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, перейшла жити до своєї матері-позивача у справі, що встановлено з матеріалів справи, пояснень в судовому засіданні ОСОБА_1

Правовідносини між сторонами випливають із норм Сімейного Кодексу України. Зокрема згідно до вимог ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч.1 ст.192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Частина 4 ст.223 ЦПК України передбачає, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред'явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них.

Таким чином, оскільки ОСОБА_3 з листопада 2015 року проживає з матір"ю, то змінилися матеріальне та сімейне положення неповнолітньої та її матері, зобов'язаної рішенням суду від 27 січня 2015 року сплачувати аліменти на користь ОСОБА_2 на доньку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. Враховуючи і те, що аліменти на утримання дитини мають використовуватися за цільовим призначенням, суд приходить до висновку, що відпали підстави для одержання батьком аліментів з ОСОБА_1 на утримання неповнолітньої доньки.

Відповідно до вимог ч.2 ст.197 СК України за позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв'язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення.

Ця норма встановлює, що повне або часткове звільнення платника аліментів від сплати заборгованості за аліментами можливе лише за його позовом і лише тоді, коли заборгованість виникла у зв'язку із його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення. Питання про те, чи мають обставини, на які посилається платник аліментів, істотне значення, у кожному конкретному випадку вирішує суд. Лише за наявності обставин, що мають істотне значення, платник аліментів може бути повністю або частково звільнений від сплати заборгованості за ними на підставі судового рішення.

Постановою Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" також передбачено, що суд може зменшити розмір неустойки з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів, а за передбачених ст. 197 СК умов - повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості (п. 22).

Позивач вказує про наявність інших обставин, що мають істотне значення для правової можливості звільнення її від сплати заборгованості по аліментам. Під іншими обставинами розуміє той факт, що донька ОСОБА_4 з листопада 2015 року і по теперішній час проживає з нею та перебуває на її утриманні. У ОСОБА_1 відсутня будь-яка тяжка хвороба, а заборгованість по аліментах виникла лише на підставі ухилення від їх сплати. Об"єктивних причин, які б перешкоджали позивачу своєчасно сплачувати аліменти судом не встановлено, а тому підстави для звільнення ОСОБА_1 від сплати заборгованості відсутні.

В ч.1,ч.2 ст.60 ЦПК України зазначено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_1 про звільнення від сплати аліментів та часткового звільнення від сплати заборгованості по аліментам.

Вирішуючи питання судових витрат, суд звертає увагу, що відповідно до ч.3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Тому з ОСОБА_2 підлягає стягненню на користь держави судовий збір у сумі 275,60 грн.

Ухвалою Красноградського районного суду Харківської області від 28 березня 2016 року відстрочено позивачу сплату судового збору в сумі 551,20 грн. до ухвалення судового рішення по справі. Таким чином, несплачений судовий збір в розмірі 275,60 грн., внаслідок часткового задоволення позову, підлягає стягненню на користь держави з позивача ОСОБА_1, згідно з вимогами ч.2 ст.82, ч.1 ст.88 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 88, 209, 212, 214-215 ЦПК України

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Звільнити ОСОБА_1 від сплати аліментів, що підлягають стягненню з неї на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 на доньку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/6 частини її заробітку (доходу), але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, згідно рішення Красноградського районного суду Харківської області від 27 січня 2015 року.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 на користь держави судовий збір в сумі 275 ( двісті сімдесят п"ять) грн. 60 копійок на р/р 0300, МФО-851011, одержувач УДКСУ у Красноградському районі, код отримувача 37886402, банк отримувача ГУДКСУ у Харківській області.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, яка проживає в АДРЕСА_2 на користь держави судовий збір в сумі 275 ( двісті сімдесят п"ять) грн. 60 копійок на р/р 0300, МФО-851011, одержувач УДКСУ у Красноградському районі, код отримувача 37886402, банк отримувача ГУДКСУ у Харківській області.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-ти денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи , які брали участь у справі , але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуюча