Справа № 539/265/16-ц
У Х В А Л А

про забезпечення позову

29.01.2016 м.Лубни

Суддя Лубенського міськрайонного суду Полтавської області Даценко В. М. , розглянувши заяву представника ОСОБА_1, адвоката ОСОБА_2, про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення коштів за договором позики,

В С Т А Н О В И В:

Адвокат ОСОБА_2 звернувся до суду з заявою про забезпечення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення коштів за договором позики. На підтвердження отримання вказаних коштів відповідачем надав боргову розписку, згідно якої позика була надана в сумі 25000 доларів США з умовою сплати 23% річних. Відповідач не дотримався умов договору позиики і на момент звернення з позовом має заборгованість в сумі 20000 доларів США, що з урахуванням офіційного курсу валют НБУ станом на 26.01.2016 року становить 496596 грн.

Заявник вказує, що предмет спору, його вартість, а також вартість майна відповідача свідчать про наявність обґрунтованих припущень, що це майно може бути відчужене.

Заявник прохає накласти арешт та заборону відчуження належного ОСОБА_3 майна, а саме:

- 1/3 частину нежитлової будівлі кафе (реєстраційний номер нерухомого майна - 28) по вул.Харківській, 17-б в с.Засуллі Лубенського району, що належить відповідачу на підставі договору купівлі-продажу від 20 травня 2015 року;

- 1/5 частину житлового будинку з надвірними будівлями (реєстраційний номер майна - 19405867) по вул.Харківській, 38 в с.Засуллі Лубенського району, що належить відповідачу згідно свідоцтва про право власності від 03.07.2007 року;

- легковий автомобіль ВАЗ 2108, 1991 р.в., днз 54755 СК, зареєстрований за відповідачем 24.05.2000 року на підставі договору купівлі.

На підтвердження належності переліченого майна відповідачу надано інформаційну довідку з відповідних реєстрів та відповідь начальника Територіального сервісного центру №5343.

Ознайомившись з заявою, матеріалами позовної заяви, суд вважає, що заява про забезпечення позову підлягає задоволенню частково.

Відповідно до ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову.

Відповідно до ст. 152 ЦПК України позов може бути забезпечений накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб, забороною вчиняти певні дії. Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову.

Згідно ч.6 ст.153 ЦПК України залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково.

Відповідно до п.4 Постанови Пленуму ВС України від 22.12.2006 року № 9 розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів. Наприклад, обмеження можливості господарюючого суб'єкта користуватися та розпоряджатися власним майном іноді призводить до незворотних наслідків.

Суд бере до уваги, що в провадженні суду мається позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення коштів за договором позики, зважає на значну суму заявленої заборгованості.

Водночас, суд вважає необґрунтованим застосування такого заходу забезпечення позову, як арешт майна належного відповідачу.

Так, майно у вигляді 1/3 частини кафе, автомобіль можуть використовуватись відповідачем під час здійснення ним правомірної підприємницької діяльності, а такий захід забезпечення позову, як арешт, унеможливить її подальше здійснення. Арешт 1/5 частини житлового будинку також може негативним чином відбитися на можливості використання даного нерухомого майна не лише відповідачем, але й іншими співвласниками будинку.

За таких обставин, суд не знаходить підстав для застосування такого жорсткого заходу забезпечення позову, як арешт майна.

В даному випадку, з урахуванням ризиків, на які посилається позивач, можливість відчуження майна, суд вважає достатнім і співмірним захід забезпечення позову - накладення заборони відчуження на перелічене майно, належне відповідачу.

Керуючись ст. ст. 151-153 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Заяву представника ОСОБА_1, адвоката ОСОБА_2, про забезпечення позову задовольнити частково.

З метою забезпечення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення коштів за договором позики, накласти заборону відчуження на наступне майно належне ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер - НОМЕР_1):

- 1/3 частину нежитлової будівлі кафе (реєстраційний номер нерухомого майна - 28) по вул.Харківській, 17-б в с.Засуллі Лубенського району, що належить відповідачу на підставі договору купівлі-продажу від 20 травня 2015 року;

- 1/5 частину житлового будинку з надвірними будівлями (реєстраційний номер майна - 19405867) по вул.Харківській, 38 в с.Засуллі Лубенського району, що належить відповідачу згідно свідоцтва про право власності від 03.07.2007 року;

- легковий автомобіль ВАЗ 2108, 1991 р.в., днз 54755 СК, зареєстрований за відповідачем 24.05.2000 року на підставі договору купівлі.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Копію ухвали надіслати особі, щодо якої вжито заходи забезпечення позову, негайно після її виконання.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Полтавської області протягом п'яти днів з дня отримання її копії.

Суддя Лубенського

міськрайонного суду ОСОБА_4 В. М.