АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 22-ц/796/3518/2016 Головуючий у 1-й інстанції - Бобровник О.В.
Доповідач - Рубан С.М.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 серпня 2016 року Колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого судді Рубан С.М.

суддів Желепа О.В., Іванченко М.М.

при секретарі Литвиненко Р.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на заочне рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 28 вересня 2015 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» до ОСОБА_1, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

В С Т А Н О В И Л А :

Заочним рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 28 вересня 2015 року позов Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» до ОСОБА_1, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_1, ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» заборгованість за кредитним договором №122/П/99/2007-840 від 12. 04. 2007 року яка утворилась станом на 26. 03. 2013 року в сумі 160 829,29 дол. США.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_1, ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» витрати по оплаті судового збору в сумі 3441 грн.

Не погоджуючись з рішенням суду, представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з'ясування судом обставин справи, порушення норм матеріального та процесуального права, просить заочне рішення суду змінити в частині стягнення штрафу у розмірі 10670,80 Долларів США (85 291, 70 грн.) та пені у розмірі 5 651,42 Долларів США (48 171,77 грн.), в іншій частині заочне рішення залишити без змін.

В судовому засіданні представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 підтримала апеляційну скаргу.

Представник позивача проти апеляційної скарги заперечив.

Інші учасники процесу в судове засідання не з'явились, про час і місце розгляду справи повідомлені належно, тому в порядку ч. 2 ст. 305 ЦПК України їх неявка не перешкоджає розгляду справи.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, які з'явились в судове засідання, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду та матеріали справи в межах апеляційного оскарження, дійшла наступного висновку.

Позивач при зверненні до суду в обґрунтування своїх вимог посилався на те, що відповідачі не виконують умови кредитного договору №122/П/99/2007-840 від 12. 04. 2007 року та договору поруки № б/н від 12. 04. 2007 року, внаслідок чого станом на 26. 03. 2013 року утворилась заборгованість перед позивачем в сумі 160829,29 дол. США, яку позивач просив стягнути солідарно з відповідачів.

Ухвалюючи заочне рішення про задоволення позову, суд першої інстанції виходив з наступного.

Судом встановлено, що 12. 04. 2007 року між ВАТ КБ «Надра», правонаступником якого є ПАТ КБ «Надра» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №122/П/99/2007-840, відповідно до умов якого боржник отримала у тимчасове користування кредит в сумі 106708,00 дол. США, строком до 12. 04. 2037 року, зі сплатою 10,7% річних за користування кредитними коштами.

Відповідно до умов кредитного договору ОСОБА_1 зобов'язалась повернути кошти, отримані в рамках кредиту, сплачувати проценти щомісяця у сумі не менше ніж та що зазначена в кредитному договорі.

Вбачається, що свої зобов'язання за укладеним з позивачем кредитним договором ОСОБА_1виконує не належним чином, в зв'язку з чим станом на 26. 03. 2013 року утворилась заборгованість перед позивачем в сумі 160829,29 дол. США, яка складається із: заборгованості по основній сумі кредиту - 103218,72 дол. США, заборгованості за відсотками - 41288,35 дол. США, пеня за несвоєчасне виконання зобов'язань по договору - 5651,42 дол. США, штраф за порушення вимог кредитного договору - 10670,80 дол. США, що підтверджується наявним в матеріалах справи розрахунком заборгованості.

Судом встановлено, що 12. 04. 2007 року між ВАТ КБ «Надра», правонаступником якого є ПАТ КБ «Надра» та ОСОБА_1 був укладений договір поруки б/н, відповідно до якого поручитель безвідзивно і безспірно зобов'язалась відповідати перед кредитором за належне виконання позичальником взятих на себе зобов'язань, що витікають з кредитного договору (п. 1.1 договору поруки).

Позичальник і поручитель відповідають перед Кредитором як солідарні боржники, що означає нічим не обумовлене і абсолютне право кредитора вимагати виконання зобов'язань, вказаних у договорі повністю (чи у будь-якій частині) як від позичальника та поручителя разом, так і від кожного окремо.

Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж об'ємі, що і позичальник, що визначено умовами договору поруки.

Відповідальність поручителя виникає як у випадку невиконання позичальником будь-якої частини зобов'язань, так і при невиконанні позичальником зобов'язань в цілому.

Кредитор набуває право вимоги від поручителя виконання зобов'язання, що витікає з кредитного договору при умові, якщо в установлений кредитним договором строк виконання позичальником зобов'язання в цілому чи в будь-якій його частині не будуть виконані.

Поручитель зобов'язаний виконати взяті на себе зобов'язання по договору поруки, не пізніше 3 (трьох) банківських днів з моменту отримання повідомлення від кредитора про невиконання позичальником зобов'язань і необхідності їх виконання поручителем.

Як встановлено судомпозивачем було направлено вимоги відповідачам з пропозицією виконати взяті на себе зобов'язання за неналежне виконання своїх обов'язків.

Проте відповідачі не виконали пропозицію позивача.

Таким чином, у зв'язку з неналежним виконанням відповідачами взятих на себе обов'язків утворилась значна заборгованість по кредитному договору, яка не погашена відповідачами.

Відповідно до ст. ст. 525, 526, 530 ЦК України, зобов'язання мають виконуватись належним чином та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов'язань не допускається.

Частиною 2 ст. 1050 ЦК України передбачено, що якщо договором позики встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то вразі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів.

Відповідно до ч. 1 ст. 546 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Відповідно до ч. 1 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Згідно ст. 554 ЦК України, поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що i боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків.

Відповідно до ч. 1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов'язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Оскільки у зв'язку з неналежним виконанням відповідачами взятих на себе зобов'язань за кредитним договором №122/П/99/2007-840 від 12. 04. 2007 року станом на 26. 03. 2013 року утворилась заборгованість перед позивачем в сумі 160829,29 дол. США, що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, суд першої інстанції дійшов висновку про задоволення позову в повному обсязі.

Рішення суду оскаржується відповідачем ОСОБА_1 лише в частині стягнення штрафу у розмірі 10 670,80 дол. США (85 291, 70 грн.) та пені у розмірі 5 651,42 дол. США (48 171,77 грн.).

Колегія суддів не приймає до уваги доводи апеляційної скарги щодо незаконного задоволення позову в частині стягнення пені, оскільки стягнення пені в разі порушення відповідачем умов договору передбачено як умовами кредитного договору, так і нормами статей 549-552,625 ЦК України.

Доводи щодо застосування строків позовної давності до вимог про стягнення пені колегія суддів не приймає до уваги, оскільки згідно п.7.3 кредитного договору сторони договору збільшили строк позовної давності до 10 років (а.с.10).

Крім цього, в суді першої інстанції відповідачами не було заявлено про застосування позовної давності при розгляді даного спору.

Стосовно доводів апеляційної скарги про те, що одночасне стягнення на користь банку з відповідачів штрафу у розмірі 10 670,80 дол. США та пені у розмірі 5 651,42 дол. США є незаконним, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Умовами спірного договору, а саме пунктом 5.2. передбачено застосування пені як виду цивільно - правової відповідальності за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань по даному договору, внаслідок чого нарахування пені відбувається за кожний день прострочення.

Пунктом 5.3 договору передбачено, що у разі порушення позичальниками вимог п.п.4.3.2., 4.3.4., 4.3.11., 4.3.13., 4.3.14. цього договору, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф у розмірі 10% відсотків від суми кредиту, визначеного п.1.1. цього договору, за кожний випадок, тобто передбачена сплата штрафів як виду цивільно - правової відповідальності за інші правопорушення.

Крім того, колегія суддів зазначає, що позивачем не надано жодних доказів відповідно до приписів статей 58-59 ЦПК України порушення відповідачем ОСОБА_1 положень пункту 5.3. договору.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду України у справі № 6-2003цс15, яка в силу положень статті 360-7 ЦПК України є обов'язковою, цивільно-правова відповідальність - це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов'язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов'язку нового додаткового. Покладення на боржника нових додаткових обов'язків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу).

Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України).

За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Враховуючи вищевикладене та відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення.

Виходячи з наведеного, колегія суддів вважає, що позовна вимога банку про стягнення штрафу у розмірі 10 670,80 дол. США не підлягає задоволенню, оскільки притягує відповідачів до подвійної цивільно - правової відповідальності за одне і те саме порушення одночасно із стягненням пені.

З підстав вищевикладеного заочне рішення суду в частині стягнення штрафу у розмірі 10 670,80 дол. США належить скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні вимоги позивача про стягнення штрафу відмовити.

В частині визначення розміру заборгованості рішення суду належить змінити, зазначивши стягнення пені в національній валюті України - гривні.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 308, 309, 313-315,316 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Заочне рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 28 вересня 2015 року в частині стягнення штрафу скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» про стягнення штрафу - відмовити.

Рішення суду в частині визначення розміру заборгованості змінити та стягнути солідарно з ОСОБА_1, ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» заборгованість по кредитному договору від 12.04.2007 року № 122/П/99/2007-840:

- заборгованість по основній сумі кредиту - 103 218,72 дол. США (що становить 825 027,23 грн.);

- заборгованість за відсотками - 41 288,35 дол. США (що становить

330 017,79 грн.);

- пеню за несвоєчасне виконання зобов'язань по договору - 45 171,77 грн.

В частині стягнення судового збору рішення суду залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, може бути оскаржено в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 20 днів.

Головуючий

Судді