Справа № 362/5678/14-ц Головуючий у І інстанції Ковбель М.М.
Провадження № 22-ц/780/4716/16 Доповідач у 2 інстанції Гуль В. В.
Категорія 58 25.10.2016
УХВАЛА

Іменем України

25 жовтня 2016 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі:

головуючого судді: Гуля В.В.,

суддів: Білоконь О.В., Савченка С.І.,

при секретарі: Тимошевській С.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 12 грудня 2014 року у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «ВУВРАНТЕС» до відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції про скасування постанови, -

в с т а н о в и л а:

ТОВ «ВУВРАНТЕС» звернулося до суду із позовом, посилаючись на те, що в провадженні ДВС Шевченківського РУЮ у місті Києві перебуває виконавче провадження (ВП 42992957) з приводу примусового виконання виконавчого листа № 1008.1007.12 виданого 08.04.2014 року Васильківським міськрайонним судом Київської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПП «ВАБУД» 597921,87 грн., під час виконання якого постановою заступника начальника цього відділу винесено постанову від 06.05.2014 року, якою на все майно боржника накладено арешт та оголошено заборону на його відчуження.

Вказану постанову позивач просить скасувати, як таку, що порушує право власності позивача на земельні ділянки, які знаходяться в селі Іванковичі Васильківського району Київської області, на які, в тому числі, накладено арешт як на майно боржника, оскільки ці земельні ділянки згідно рішення загальних зборів ТОВ «ВУВРАНТЕС» (про збільшення статутного капіталу товариства), акту приймання-передачі від 04.02.2013 року були передані ОСОБА_1 до статутного капіталу товариства, що відповідно до ст. 85 ГК України є внеском учасника товариства.

Рішенням Васильківського міськрайонного суду Київської області від 12 грудня 2014 року позов задоволено.

Скасовано постанову заступника начальника відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві Андросович Н.В. про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження №42992957 від 06 травня 2014 року.

Знято арешт із земельних ділянок загальною площею 13,75 га, що знаходяться в с. Іванковичі Васильківського району Київської області, за наступними кадастровими номерами:

НОМЕР_2, НОМЕР_2, НОМЕР_2, НОМЕР_3.

В апеляційній скарзі особа, яка не брала участі у справі - ОСОБА_1 просить рішення суду з підстав порушення норм матеріального та процесуального права скасувати, оскільки не всі земельні ділянки належать позивачу на праві власності та в задоволенні позову просив відмовити.

Апеляційна скарга підлягає задоволенню частково виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що рішення загальних зборів ТОВ «ВУВРАНТЕС» (про збільшення статутного капіталу товариства), акту приймання-передачі від 04.02.2013 року вказані земельні ділянки, які знаходяться в селі Іванковичі Васильківського району Київської області, були передані ОСОБА_1, як їх власнику, до статутного капіталу ТОВ «ВУВРАНТЕС».

В провадженні ДВС Шевченківського РУЮ у місті Києві перебуває виконавче провадження (ВП 42992957) з приводу примусового виконання виконавчого листа № 1008.1007.12 виданого 08.04.2014 року Васильківським міськрайонним судом Київської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПП «ВАБУД» 597921,87 грн.

Постановою заступника начальника ДВС Шевченківського РУЮ у місті Києві винесено постанову від 06.05.2014 року, якою на все майно боржника накладено арешт та оголошено заборону на його відчуження.

Встановивши вказані обставини, суд позов задовольнив захистивши порушене право позивача.

Проте такий висновок суду не відповідає обставинам справи та вимогам закону.

З матеріалів справи вбачається, що предметом судового розгляду є оскаржувана постанова заступника начальника ДВС Шевченківського РУЮ у місті Києві від 06.05.2014 року про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, яку позивач просить скасувати як незаконну.

Відповідно до статті 383 ЦПК, частини першої статті 12, частини четвертої статті 82 Закону про виконавче провадження право на оскарження рішення, дії або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до ЦПК, мають лише сторони виконавчого провадження, якщо вважають, що порушено їх права чи свободи. При цьому вони набувають процесуального статусу заявника.

На підставі статті 8 Закону про виконавче провадження сторонами у виконавчому провадженні є стягувач і боржник. Суди мають ураховувати, що до учасників виконавчого провадження, які мають право оскаржити рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби, належать також представники сторін за законом чи договором, які діють від їх імені.

З матеріалів справи вбачається, що в провадженні ДВС Шевченківського РУЮ у місті Києві перебуває виконавче провадження (ВП 42992957) з приводу примусового виконання виконавчого листа № 1008.1007.12 виданого 08.04.2014 року Васильківським міськрайонним судом Київської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПП «ВАБУД» 597921,87 грн. під час виконання якого винесено оскаржувану постанову.

Оскаржуючи рішення державного виконавця, в порушення цивільного процесуального порядку ТОВ «ВУВРАНТЕС» звернулося до суду в порядку позовного провадження, в той час як звернення до суду для сторони виконавчого провадження має відбуватися відповідно до статті 383 ЦПК, оскільки такої вимоги як звільнення майна з-під арешту, яка розглядається за правилами позовного провадження, заявником не заявлялося і така окрема вимога, яка відмінна і є самостійною від вимоги про оскарження рішення держвиконавця, заявником не заявлялася, про що у справі не має документально підтверджених даних.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає справи лише в межах заявлених вимог, оскільки вимоги про звільнення майна з-під арешту не заявлялося, в цій частині суд вийшов за межі розгляду справи чим допустив порушення вимог процесуального закону. Дану вимогу за вказаних вище підстав суд розглядати не міг.

Крім того судом також порушені наступні норми процесуального права.

Як роз'яснено у пункті 6 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ № 6 від 07.02.2014 року «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах», інші учасники виконавчого провадження та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, визначених у статті 7 Закону про виконавче провадження, мають право на оскарження рішення, дії або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого згідно із вимогами ЦПК, до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом (частина четверта статті 82 Закону про виконавче провадження).

Не підлягають розгляду у порядку цивільного судочинства скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі й під час виконання виконавчих написів нотаріуса. Такі скарги подаються до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом (частина п'ята статті 82 Закону про виконавче провадження).

У зв'язку із цим у разі подання такої скарги в порядку цивільного судочинства суддя має відмовити у відкритті провадження за скаргою на підставі пункту 1 частини другої статті 122 ЦПК, а, помилково прийнявши скаргу до розгляду, під час судового розгляду суд має закрити провадження у справі з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої статті 205 ЦПК.

Встановлено, що ТОВ «ВУВРАНТЕС» не є учасником виконавчого провадження та враховуючи предмет судового розгляду про оскарження рішення держвиконавця заявник мав звернутись до відповідного адміністративного суду, оскільки у порядку цивільного судочинства такі вимоги не підлягають розгляду.

За таких обставин рішення у справі підлягає скасуванню із закриттям провадження у справі, оскільки вона не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Керуючись ст. ст. 205, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 12 грудня 2014 року скасувати.

Провадження у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «ВУВРАНТЕС» до відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції про скасування постанови - закрити.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді