Справа № 221/1335/2012
Провадження 4-с/127/88/16
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 травня 2016 року Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: судді Бойка В.М.

за участю секретаря Слуцької Т.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці скаргу ОСОБА_1 на дії старшого державного виконавця Центрального відділу ДВС ВМУЮ ОСОБА_2, та начальника Центрального відділу ДВС ВМУЮ ОСОБА_3, суд, -

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області звернувся ОСОБА_1 з вимогами визнати незаконною та скасувати постанову начальника Центрального ВДВС Вінницького МУЮ ОСОБА_3 від 17.02.2016 року про скасування процесуального документу, а саме: Постанови про закінчення виконавчого провадження №43843160 (п.3 ч.1 ст.49)» від 17.02.2016, що видав державний виконавець Центрального ВДВС Вінницького МУЮ ОСОБА_2 при примусовому виконанні виконавчого листа №221/1335/2012 виданого 05.04.2012р. Староміським районним судом м. Вінниці про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 аліментів на утримання неповнолітнього сина - ОСОБА_5, у твердій грошовій сумі в розмірі по 400, 00 грн., щомісячно до досягнення ним повноліття, починаючи з 24.02.2012 року. Визнати незаконною та скасувати постанову державного виконавця Центрального ВДВС Вінницького МУЮ ОСОБА_2 від 17.06.2016 року про відновлення виконавчого провадження №43843160 при примусовому виконанні виконавчого листа №221/1335/2012 виданого 05.04.2012р. Староміським районним судом м. Вінниці про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 аліментів на утримання неповнолітнього сина - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, у твердій грошовій сумі в розмірі по 400, 00 грн., щомісячно до досягнення ним повноліття, починаючи з 24.02.2012р. Визнати законною та залишити в силі постанову державного виконавця Центрального ВДВС Вінницького МУЮ ОСОБА_2 від 15.02.2016 року про закінчення виконавчого провадження №43843160 при примусовому виконанні виконавчого листа №221/1335/2012 виданого 05.04.2012р. Староміським районним судом м. Вінниці про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_6 аліментів на утримання неповнолітнього сина - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, у твердій грошовій сумі в розмірі по 400, 00 грн., щомісячно до досягнення ним повноліття, починаючи з 24.02.2012 року, в звязку з тим, що стягувач ОСОБА_4 02.02.2016 року померла та на підставі п.3 ч.1 ст.49, ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження».

Скаргу мотивує тим, що Староміським районним судом м. Вінниці було видано виконавчий лист № 221/1335/2012 від 05.04.23012 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 аліментів на утримання неповнолітнього сина - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, у твердій грошовій сумі в розмірі по 400, 00 грн., щомісячно до досягнення ним повноліття, починаючи з 24.02.2012 року та відкрито ВП №43843160.

Скаржник вказує, що 02.02.2016 року ОСОБА_4 померла. Скаржник повідомляє, що оскільки він є єдиний опікун та батько ОСОБА_5 15.02.2016р. звернувся до Центрального ВДВС Вінницького МУЮ з клопотанням про закінчення виконавчого провадження №43843160 в звязку із смертю ОСОБА_4 15.02.2012р. державним виконавцем Центрального відділу ДВС ВМУЮ ОСОБА_2, прийнято постанову про закінчення виконавчого провадження.

Скаржник повідомляє, що начальником Центрального відділу ДВС ВМУЮ 17.02.2016р. зазначену постанову скасовано та 17.02.2016р. державним виконавцем відновлено виконавче провадження.

Скаржник вважає дії старгошо державного виконавця Паранкевич М.І., та начальника Центрального відділу ДВС ВМУЮ незаконними, оскільки виконавче провадження підлягає закінченню в звязку зі смертю стягувача, крім того скаржник вважає, що лише він є опікуном ОСОБА_5, на утримання якого сплачує аліменти.

Вищевказане і стало підставою для звернення скаржника до суду з даною скаргою.

Скаржник в судовому засіданні скаргу підтримав в повному обсязі.

Старший державний виконавець Центрального відділу ДВС ВМУЮ ОСОБА_2, в судовому засіданні проти задоволення скарги заперечувала, вважає, що підстави для задоволення скарги відсутні.

Начальник Центрального відділу ДВС ВМУЮ ОСОБА_3, надав заперечення на скаргу, в яких вказав, що не вбачає в своїх діях порушення закону, зазначив, що ним було виправлено допущену державними помилку, скасувавши постанову державного виконавця про закінчення виконавчого провадження на підставі п.3, ч.1 ст. 49 Закону України про виконавче провадження, відновивши виконавче провадження на підставі ч.1 п.1 ст. 51 ЗУ «Про виконавче провадження», скаргу просив суд розглянути без його участі.

Дослідивши матеріали даної скарги, суд дійшов наступних висновків:

15.02.2016р. державним виконавцем Паранкевич Мариною Іванівною винесено постанову про закінчення виконавчого провадження щодо виконання виконавчого листа Староміського Районного суду м. Вінниці від 05.04.2012 №221/1335/2012 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі по 400 гривень щомісячно до досягнення ним повноліття, починаючи з 24.02.2012р. ( а. с. 4)

17.02.2016р. начальником Центрального відділу ДВС ВМУЮ ОСОБА_3, прийнято постанову про скасування вказаної вище постанови від 15.02.2016р. з тих підстав, що державним виконавцем порушено вимоги розділу 2, пункту 2.13 Інструкції з організації примусового виконання рішень, а саме у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження ( у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, а також в інших випадках заміни сторони у виконавчому провадженні), якщо правовідносини допускають правонаступництво, державний виконавець з власної ініціативи або за заявою сторони, а також сама заінтересована сторона мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони сторони виконавчого провадження її правонаступником. На підставі постановленої судом ухвали державний виконавець своєю постановою, яка затверджується начальником відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець замінює назву сторони виконавчого провадження. Ухвала суду та постанова державного виконавця долучаються до виконавчого документа при його направленні за належністю або поверненні його стягувачу чи до суду. ( а. с. 5-6)

Відповідно 17.02.2016р. державним виконавцем Паранкевич Мариною Іванівною прийнято постанову про відновлення виконавчого провадження №43843160 при примусовому виконанні виконавчого листа №221/1335/2012 виданого 05.04.2012р. Староміським районним судом м. Вінниці про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 аліментів на утримання неповнолітнього сина - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, у твердій грошовій сумі в розмірі по 400, 00 грн., щомісячно до досягнення ним повноліття, починаючи з 24.02.2012р. ( а.с. 7)

Як вбачається із свідоцтва про смерть виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану ВМУЮ у Вінницькій обл. від 09.02.2016р. ОСОБА_4 померла 02.02.2016р. ( а.с.8)

З метою повного та обєктивного розгляду скарги судом досліджувались матеріали виконавчого провадження з виконання виконавчого листа №221/1335/2012 виданого 05.04.2012р. Староміським районним судом м. Вінниці про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 аліментів на утримання неповнолітнього сина - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1

Суд звертає увагу, що хоча скаржник вказує, що він є єдиний опікун та батько ОСОБА_5, проте, в судовому засіданні пояснив, що ним було подано позов до батьків померлої ОСОБА_4, щодо опікунства над сином ОСОБА_7

Вимогами ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод встановлено, що виконання судових рішень є невід'ємною стадією процесу у правосудді.

Відповідно до ч.1 ст. 82 Закону України Про виконавче провадження встановлено, що дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби можуть бути оскаржені стягувачем та іншими учасниками виконавчого провадження (крім боржника) до начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, або до керівника відповідного органу державної виконавчої служби вищого рівня чи суду. Рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами виконавчого провадження та особами, які залучаються до проведення виконавчих дій.

Згідно ч. 1 ст. 383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи обовязки.

П.3 ч.1 ст.49 ЗУ «Про виконавче провадження» перредбачено, що виконавче провадження підлягає закінченню у разі: смерті або оголошення померлим стягувача чи боржника, визнання безвісно відсутнім боржника або стягувача, ліквідації юридичної особи сторони виконавчого провадження, якщо виконання їх обов'язків чи вимог у виконавчому провадженні не допускає

правонаступництва.

Ч.1 ст.51 ЗУ «Про виконавче провадження» У разі якщо постанова державного виконавця про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа стягувачу визнана судом незаконною чи скасована начальником відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, або керівником відповідного органу державної виконавчої служби або якщо до державного виконавця надійшло рішення суду про скасування заходів до забезпечення позову, а також у разі повернення виконавчого документа з іншого відділу державної виконавчої служби, виконавче провадження підлягає відновленню протягом трьох робочих днів з дня надходження рішення суду, виконавчого документа чи постанови керівника відповідного органу державної виконавчої служби.

Таким чином, оцінивши допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, суд дійшов висновку про безпідставність та необгрунтованість вимог скарги, вважає, що оскаржувані постанови прийнято на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а тому суд вважає за необхідне в задоволенні скарги ОСОБА_1 на дії державного виконавця Центрального відділу ДВС ВМУЮ ОСОБА_2, та начальника Центрального відділу ДВС ВМУЮ ОСОБА_3Ю відмовити.

На підставі вищевикладеного та керуючись, - ст. ст.63, 209, 210, 383, 384, ЦПК України, ст. 49, 51 82, Закону України "Про виконавче провадження", -

УХВАЛИВ :

В задоволенні скарги ОСОБА_1 на дії державного виконавця Центрального відділу ДВС ВМУЮ ОСОБА_2, та начальника Центрального відділу ДВС ВМУЮ ОСОБА_3Ю - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: