Справа № 441/258/16 Головуючий у 1 інстанції: Ференц О.І.
Провадження № 22-ц/783/4059/16 Доповідач в 2-й інстанції: Савуляк Р. В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 листопада 2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого судді Савуляка Р.В.,

суддів: Копняк С.М., Мельничук О.Я.,

за участі секретаря: Фейір К.О.,

з участю: представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на заочне рішення Городоцького районного суду Львівської області від 29 березня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИЛА:

Заочним рішенням Городоцького районного суду Львівської області від 29 березня 2016 року позов задоволено.

Розірвано шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_4, зареєстрований 17 липня 2004 року у міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції за актовим записом №1162

Заочне рішення суду оскаржила ОСОБА_4

В апеляційній скарзі посилається на те, що за час шлюбу у них склалися міцні подружні стосунки, засновані на почуттях взаємної поваги та любові. Чоловік проживав з нею та дочкою, однак у березні 2016 року вона дізналася про позов. Вважає, що суд відповідно до ст. 111 СК України мав вжити заходів до примирення подружжя.

Суд мав вжити заходи для примирення подружжя, особливо за наявності неповнолітніх дітей, а також повторно викликати її для дачі пояснень.

Просить рішення Городоцького районного суду Львівської області від 29 березня 2016 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на заперечення апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Стаття 51 Конституції України передбачає, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов'язки у шлюбі та сім'ї.

Аналогічні приписи викладені у ст. 24 СК України, у якій, крім іншого передбачено, що примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Виходячи із змісту ч. 3, 4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.

Добровільність шлюбу це одна з його основних засад.

Відповідно до ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя.

Суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства (ст. 111 СК України).

Згідно роз'яснень, які викладені у п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з'ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя.

Передбачене ч. 1 ст. 111 СК вжиття судом заходів щодо примирення подружжя застосовується у випадку відсутності згоди одного з них на розірвання шлюбу за ініціативою однієї зі сторін або суду у формі відкладення розгляду справи слуханням та надання сторонам строку на примирення (ч. 5 ст. 191 ЦПК України). Судам слід використовувати надану законом можливість відкласти розгляд справи для примирення подружжя, особливо за наявності неповнолітніх дітей.

При визначенні строку на примирення суд заслуховує думку сторін та враховує конкретні обставини справи.

Судом та матеріалами справи установлено, що між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 17 липня 2004 року укладено шлюб, який зареєстрований у міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції за актовим записом № 1162 (а.с.15).

В даному шлюбі в них ІНФОРМАЦІЯ_1 народилася донька ОСОБА_5 (а.с. 4).

Спільне життя не склалося, з вересня 2015 року сторони разом не проживають, спільного господарства не ведуть.

24 березня 2016 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 укладено нотаріально посвідчений договір про сплату аліментів на утримання дитини - ОСОБА_5, згідно умов якого ОСОБА_2 зобов'язується сплачувати аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_5 в сумі 5000 гривень до досягнення повноліття дитини з індексацією відповідно до закону (а.с. 27-28).

Також 24 березня 2016 року укладено договір дарування, за яким ОСОБА_2 і ОСОБА_6 подарували неповнолітній ОСОБА_5 1/2 частки квартири АДРЕСА_1, який нотаріально посвідчений та зареєстрований в реєстрі за № 594 від 24.03.2016 року (а.с. 29-30).

У зв'язку з припиненням подружніх стосунків між сторонами та окремим проживанням протягом тривалого часу, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про розірвання шлюбу, оскільки такий суперечить інтересам сторін та інтересам дитини.

Апеляційним судом вживалися заходи для примирення та збереження сім'ї, виклику в судове засідання ОСОБА_4, з цією метою розгляд справи відкладався 29 червня 2016 року, 27 липня 2016 року та 10 жовтня 2016 року.

У той же час, в судові засідання ОСОБА_4 не з'являлася, а представник відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_3 наполягав на тому, що сім'ї як такої немає, оскільки його довіритель, на даний час, створив нову сім'ю з іншою жінкою.

Таким чином, доводи апеляційної скарги про можливість збереження сім'ї не знайшли свого підтвердження.

Судом правильно встановлено фактичні обставини справи, вірно застосовано матеріальний закон та дотримано процедуру розгляду справи, встановлену ЦПК України, ухвалено справедливе рішення, тому підстав для його зміни чи скасування колегія суддів не убачає.

Керуючись ст. 303, п.1 ч.1 ст.307, ст.308, ст.313, п.1 ч.1 ст.314, ст.ст.315,317,319 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 - відхилити.

Рішення Городоцького районного суду Львівської області від 29 березня 2016 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили ухвалою апеляційного суду.

Головуючий : Савуляк Р.В.

Судді: Копняк С.М.

Мельничук О.Я.