РІШЕННЯ

іменем України

03 жовтня 2016 року м. Зміїв

Зміївський районний суд Харківської області в складі:

головуючого судді Овдієнка В.В.

з участю: секретаря Лацько А.С.

позивачів ОСОБА_1, ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Садівничого товариства "Связист", голови садівничого товариства "Связист" ОСОБА_3 про визнання незаконними дій відповідачів щодо відключення електропостачання, про зобов'язання відповідачів відновити електропостачання, про відшкодування моральної шкоди,

в с т а н о в и в:

05.02.2016 року ОСОБА_1, ОСОБА_2 звернулися до суду з позовною заявою, а 04.04.2016 року та 06.07.2016 року - з уточненими позовними заявами до Садівничого товариства "Связист", голови садівничого товариства "Связист" ОСОБА_3 з наступними вимогами: 1) визнати дії відповідачів щодо відключення від електропостачання садових ділянок №№ 141 і 49, розташованих у садівничому товаристві "Связист" протиправними; 2) зобов'язати Садівниче товариство "Связист" та його голову ОСОБА_3 поновити їхнє порушене право на отримання житлово-комунальної послуги і відновити електропостачання їхніх садових ділянок під №141 та №49, що знаходяться у складі товариства, розташованого на землях Борівської сільської ради Зміївського району Харківської області; 3) стягнути солідарно з відповідачів на користь ОСОБА_1 моральну шкоду у розмірі 30000 грн.; 4) стягнути солідарно з відповідачів на користь ОСОБА_2 моральну шкоду у розмірі 10000 грн.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1, ОСОБА_2 зазначили наступне:.

ОСОБА_2 є членом садівничого товариства Связист, розташованого на території Борівської сільської ради Зміївського району Харківської області, та користується садовою ділянкою №49 на території СТ Связист.

ОСОБА_1 у цьому ж товаристві користується садовою ділянкою №141 після смерті свого батька ОСОБА_4 на підставі заповіту, складеного останнім.

На зазначених земельних ділянках розміщені належні їм (позивачам) тимчасові садові будинки і господарські споруди, якими вони користуються в осінньо-зимовий період.

На підставі укладених угод з членами товариства, в тому числі з ними, на протязі тривалого часу СТ "Связист" надає послуги з електропостачання, а вони як споживачі здійснюють щомісячні платежі.

Згідно п. 7 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про захист прав споживачів" передбачено, що договором є усний чи письмовий правочин між споживачем і продавцем (виконавцем) про якість, терміни, ціну та інші умови, за яких реалізується продукція. Підтвердження вчинення усного правочину оформляється квитанцією, товарним чи касовим чеком, квитком, талоном або іншими документами.

Таким чином між ними та відповідачем укладені угоди про надання послуг.

Згідно до ст. 21 Закону України, крім інших випадків порушень прав споживачів, вважаються в будь-якому разі порушеними, якщо: - при наданні послуги, від якої споживач не може відмовитись, а одержати може лише в одного виконавця, виконавець нав'язує такі послуги, які ставлять споживача у нерівне становище порівняно з іншими споживачами, - порушується принцип рівності сторін договору, учасником якого є споживач.

Однак незважаючи на те, що вони здійснювали оплату вказаних послуг з 07.11.2015 року, СТ "Связист" без письмового попередження з невідомих для них підстав припинив електропостачання до їх садових ділянок.

Неодноразово звертаючись з цього приводу до голови СТ "Связист" ОСОБА_3, послуги з електропостачання так і не були відновлені, внаслідок чого вважають, що їх права як споживачів порушені.

Внаслідок відсутності постачання електроенергії та незаконних дій голови та членів СТ "Связист", ОСОБА_1 була спричинена моральна шкода, яка полягала в тому, що був порушений нормальний життєвий уклад. Відсутність електроенергії позбавило можливості готувати своїм тваринам їжу, обігрівати тварин, яких вона тримає на вищевказаній земельній ділянці, що призвело до суттєвих втрат. Поряд з тим, вона має незадовільний стан здоров'я, а саме: стетатоз печінки та хронічний гастрит, а відсутність електроенергії не дає можливості дотримуватись рекомендацій лікарів, що негативно впливає на її здоров'я.

11.01.2016 року вона отримала побутову травму - розрив зв'язок колінного суглобу внаслідок відсутності електроенергії, що також спричинило додаткові емоційні переживання та витрати на медикаменти.

ОСОБА_2 вважав, що внаслідок відсутності електроенергії йому спричинена моральна шкода, оскільки його життєвий уклад порушений, він позбавлений можливості дивитись телевізор, користуватись мобільним телефоном, бо не може його заряджати, від вказаних обставин перебуває у пригніченому стані та відчуває негативні емоції.

Відповідно до ч. 1 ст. 22 Закону України "Про захист прав споживачів", захист прав споживачів, передбачених законодавством, здійснюється судом.

Позивачка ОСОБА_1 в судовому засіданні від позову не відмовилася, підтримала позовні вимоги у повному обсязі з підстав, викладених в уточненій позовній заяві.

Позивач ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі з підстав, викладених в уточненій позовній заяві.

Водночас, позивачі пояснили, що не мають можливості надати суду договори про електропостачання, а також докази того, що належні їм садові будинки були відключені від електропостачання, оскільки таких доказів не мають.

На час подання уточненого позову послуги електропостачання їм надаються належним чином.

Належним чином повідомлені представник відповідача СТ "Связист" та відповідач - голова правління СТ "Связист" ОСОБА_3 в судове засідання повторно не з'явился, про причини неявки не повідомили, будь-яких заяв не подавали.

Вислухавши осіб, які беруть участь у справі, дослідивши письмові докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного:

Садівниче товариство "Связист" створено шляхом об'єднання членів Харківської міської телефонної мережі в садівниче товариство для організації колективного саду на земельній ділянці наданій в безстрокове користування товариству "Связист". Розміри земельних ділянок становили 0,1 га, що підтверджується даними копії статуту СТ "Связист", затвердженими на спільному засіданні профкому та адміністрації членів Харківської міської телефонної мережі. (а. с. 14-26).

26.02.1998 року проведено державну реєстрацію садівничого товариства "Связист", яке розташоване на території Борівської сільської ради Зміївського району Харківської області, про, що свідчить витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців від 03.12.2015 року. (а. с. 5-7).

Керівником садівничого товариства "Связист" є ОСОБА_3 з 07.06.2015 року (згідно до статуту), що підтверджується детальною інформацією сформованої з web-сайту Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. (а. с. 77).

На підставі заповіту від 21.04.2005 року, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_5, реєстр №706, складеного ОСОБА_4, який помер 10.06.2006 року, ОСОБА_1 заповідано земельну ділянку №141 садівничого товариства "Связист" розташованого на території Борівської сільської ради Зміївського району Харківської області. (а. с. 9, 10).

Після смерті свого батька ОСОБА_4 земельною ділянкою №141 у СТ "Связист" користується позивачка ОСОБА_1, яка не є членом садівничого товариства.

Згідно відомостей членської книжки садовода №91 СТ "Связист", 04.09.1998 року було оформлено земельну ділянку №49 на ім'я ОСОБА_2, у садівничому товаристві "Связист", розміром 0,1 га у кварталі № 3.(а. с. 8).

З серпня 2015 року по жовтень 2015 року позивачі сплачували та вносили платежі за спожиту електроенергію в СТ «Связист», що підтверджується наданими копіями квитанцій до прибуткових касових ордерів: за серпень 2015 року, за вересень 2015 року, за жовтень 2015 року. (а. с. 12-13).

Згідно листа №6978 від 11.10.2004 року Державного комітету України з питань регуляторної політики та підприємництва "Про організаційно-правову форму товариства", роз'яснено, що садівничі товариства відносяться до обслуговуючих кооперативів.

У відповідності до ст. 2 Закону України "Про кооперацію", обслуговуючим є кооператив, який утворюється шляхом об'єднання фізичних та/або юридичних осіб для надання послуг переважно членам кооперативу, а також іншим особам з метою провадження їх господарської діяльності.

Згідно до ст. 8 Закону України "Про кооперацію", статут кооперативу є правовим документом, що регулює його діяльність.

У відповідності п. п. 16, 20 статуту СТ "Связист", вищим органом управління садівничого товариства є загальні збори (збори уповноважених), яке для керівництва поточними справами обирає правління. Правління садівничого товариства є виконавчим органом товариства, підзвітним у своїй роботі загальним зборам (зборам уповноважених) членів товариства.

Правління обирається з числа членів товариства терміном на 2 роки в кількості не менш 5 осіб. Зі свого складу правління обирає заступників, секретаря та скарбника. При необхідності правління створює громадські комісії, які працюють під його керівництвом.

Підпунктом "в" пункту 21 статуту СТ "Связист" визначено, що правління садівничого товариства організовує роботи по водопостачанню, електрифікації, будівництва доріг, огорожі саду та інших робіт, що проводяться за рішенням загальних зборів (зборів уповноважених) членів товариства і господарської діяльності.

Згідно ст. 626 Цивільного Кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до ст. 639 ЦК України, договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом.

Згідно ст. 1 Закону України "Про електроенергетику" постачання електричної енергії - це господарська діяльність, пов'язана з наданням електричної енергії споживачеві за допомогою технічних засобів передачі та розподілу електричної енергії на підставі договору.

Споживачами енергії є суб'єкти господарської діяльності та фізичні особи, що використовують енергію для власних потреб на підставі договору про її продаж та купівлю.

Відповідно до статті 26 Закону України "Про електроенергетику" споживання енергії можливе лише на підставі договору з енергопостачальником.

При цьому встановлено, що споживач енергії зобов'язаний додержуватися вимог нормативно-технічних документів та договору про постачання енергії.

Відповідно до положень п. п. 5.1, 5.2 Правил користування електричною енергією, затверджених постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України від 31.07.1996 №28, договір про постачання електричної енергії є основним документом, який регулює відносини між постачальником електричної енергії за регульованим тарифом, що здійснює свою діяльність на закріпленій території, і споживачем та визначає зміст правових відносин, прав та обов'язків сторін.

Споживання електричної енергії без договору не допускається.

Між постачальником електричної енергії за регульованим тарифом та споживачем укладається один договір про постачання електричної енергії за усіма об'єктами споживача, які розташовані на території здійснення ліцензованої діяльності постачальником електричної енергії за регульованим тарифом. За взаємною згодою сторін можуть бути укладені окремі договори про постачання електричної енергії за кожним об'єктом споживача.

При укладенні договору про постачання електричної енергії сторони визначають його зміст на основі типового договору (додаток 3).

Пунктом 5.5 Правил користування електричною енергією, передбачено, що договір про постачання електричної енергії містить такі умови, що є істотними та обов'язковими для цього виду домовленостей: - найменування постачальника електричної енергії та споживача; - місце і дату укладення Договору про постачання електричної енергії; - договірні величини споживання електричної енергії, договірні величини споживання електричної потужності (помісячно); -величини дозволеної та приєднаної потужності; - клас напруги споживача за точкою продажу, порядок застосування тарифів на електричну енергію, що використовується на потреби струмоприймачів різних тарифних груп тощо; - режим роботи електроустановки споживача. У разі укладення одного договору про постачання електричної енергії за двома або більше об'єктами споживача значення величин дозволеної та приєднаної потужності, режим роботи електроустановок споживача визначаються за кожним з об'єктів споживача; - значення показників якості електричної енергії (ПЯЕ); - узгоджений рівень надійності електропостачання (за категорією надійності); - порядок обліку перетікання реактивної електричної енергії, порядок розрахунків за перетікання реактивної електричної енергії (у разі приєднання електроустановок споживача безпосередньо до мереж постачальника електричної енергії за регульованим тарифом);- режими постачання, розрахунковий облік споживання електричної енергії та величини потужності, контролю показників якості електричної енергії, порядок розрахунків за спожиту електричну енергію; - порядок погодження, встановлення, перегляду та коригування договірних величин; - заходи з підтримання стійкості енергосистеми, порядок введення обмежень та відключень при дефіциті енергії та потужності в енергосистемі; - відповідальність сторін за невиконання умов договору та підстави її застосування; - зобов'язання сторін у разі порушення договірних величин; - порядок зняття показів розрахункових засобів обліку, порядок надання та підтвердження інформації щодо даних розрахункового обліку електричної енергії, порядок та строки проведення розрахунків; - строк дії договору; - умови та порядок розірвання договору; - місцезнаходження, банківські реквізити сторін.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Позивачі в судовому засіданні вказували, що укладали договори на електропостачання з СТ "Связист", однак на підтвердження цієї обставини посилалися лише на квитанції про сплату за спожиту електроенергію, де зазначені номери договорів 47, 58, на підставі яких вносилися платежі.

Однак самі договори не були надані, внаслідок чого неможливо визначити зміст правових відносин, обсяг прав та обов'язків сторін з приводу постачання електричної енергії.

Таким чином, обґрунтування доводів позивачів про те, що відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про захист прав споживачів" між ними та СТ "Связист" були укладені угоди про надання послуг з електропостачання, лише наявними квитанціями про оплату спожитої електричної енергії, суперечить вимогам Закону України "Про енергетику" та Правил користування електричною енергією, затверджених постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України від 31.07.1996 №28, якими передбачено, що договір про постачання електричної енергії має письмову форму.

Також, відомостями зазначених квитанцій підтверджується факт оплати спожитої електроенергії, але не підтверджується факт відключення садових ділянок позивачів від електропостачання.

Крім того, зі змісту позовної заяви та пояснень позивачів, які вони надали під час судового розгляду, не вбачається, а також і не підтверджується іншими доказами, що садівничим товариством "Связист" чи головою товариства ОСОБА_3 приймалися рішення чи учинялися дії щодо відключення від електропостачання садових ділянок позивачки ОСОБА_1 та позивача ОСОБА_2

Таким чином, позивачами ОСОБА_1, ОСОБА_2 не виконано передбачений ч. 3 ст. 10, ч. 2 ст. 59, ч. 1 ст. 60 ЦПК України обовязок довести ті обставини, що відповідачами порушено права позивачів на споживання електричної енергії, а також що зазначене право підлягає захисту шляхом відновлення електропостачання.

Відповідно до ч. 1, п. 2 ч. 2, ч. ч. 3-5 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів.

Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування.

Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Відповідно п. 3 постанови Пленуму Верховного суду України №4 від 31.03.1995 року "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди", під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв'язку з ушкодженням здоров'я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв'язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

Позивачами ОСОБА_1, ОСОБА_2 під час судового розгляду не доведено, що відповідачами було порушено їх права споживачів електричної енергії, тому відсутні підстави для задоволення вимог щодо відшкодування моральної шкоди, заподіяння якої обґрунтовується порушенням прав споживачів електричної енергії.

За таких обставин, оскільки позивачами не надано доказів, якими доводяться ті обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог, у задоволенні позовної заяви належить відмовити у повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 61, 88, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд,

в и р і ш и в:

У задоволенні позовної заяви ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Садівничого товариства "Связист", голови садівничого товариства "Связист" ОСОБА_3 про визнання незаконними дій відповідачів щодо відключення електропостачання, про зобов'язання відповідачів відновити електропостачання, про відшкодування моральної шкоди - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Харківської області через Зміївський районний суд шляхом подання апеляційної скарги в десятиденний строк з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутніми під час проголошення рішення - в той самий строк з дня отримання його копії.

Головуючий: