Справа № 663/2143/16-ц
Провадження № 2/663/843/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

заочне

01 листопада 2016 року Скадовський районний суд Херсонської області в складі:

головуючого судді Шульги К. М.

секретаря Кубрик О. А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду м. Скадовська цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому зазначає, що на підставі договору дарування від 02.08.2007 вона є власником квартири №1 у житловому будинку по вул. Вячеслава Чорновола (колишня назва ОСОБА_3), 5, в м. Скадовську Херсонської області. В даному будинку також зареєстрований відповідач у справі, син попередньої власниці квартири. Відповідач у квартирі зареєстрований з 1996 року, насправді не проживає з 2007 року. Реєстрація відповідача у квартирі порушує її права як власника будинку, оскільки тягне зайву сплату комунальних послуг. Просить визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування квартирою №1 у житловому будинку по вул. Вячеслава Чорновола, 5, в м. Скадовську Херсонської області.

Позивач в судове засідання не зявилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, заявлені вимоги підтримала, не заперечувала проти заочного розгляду справи.

Відповідач у судове засідання не зявився, про час і місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку.

Суд за згодою позивача розглянув справу у відсутності відповідача на підставі поданих доказів в порядку ст.224 ЦПК України.

Відповідно до вимог ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є власником квартири №1 у житловому будинку по вул. Вячеслава Чорновола (колишня назва ОСОБА_3), 5, в м. Скадовську Херсонської області на підставі договору дарування від 02.08.2007; Дарувальник ОСОБА_4 (а.с.4). Право власності позивача належним чином зареєстровано, що підтверджується відповідним витягом (а.с.5).

Відповідно до інформації, наданої Скадовським РС ДМС України в Херсонській області, ОСОБА_2 з 21.08.1996 має зареєстроване місце проживання за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1. Комуни, 5/1 (а.с.15).

З акту обстеження від 16.08.2016, складеного житлово-побутовою комісією Скадовської міської ради вбачається, що у квартирі АДРЕСА_1, ОСОБА_2 зареєстрований, але не проживає понад два роки (а.с.6).

Відповідно до ст.4 Закону України «Про власність» власник на свій розсуд володіє, користується і розпоряджається належним йому майном.

Згідно зі ст.48 Закону України «Про власність» власник може вимагати усунення будь-яких порушень його права, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння.

Способи захисту права власності передбачені нормами ст.ст.16, 386, 391 ЦК України.

Як вбачається з наведених вище норм цивільного законодавства України наявні підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю.

Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ в інформаційному листі № 24-150/0/4-13 від 28.01.2013 «Про практику застосування судами законодавства під час розгляду цивільних справ про захист права власності та інших речових прав» розяснив, що розглядаючи позовні вимоги про усунення перешкод у користуванні власністю, а саме житловим приміщенням, слід звертати увагу, що реєстрація місця проживання є похідним правом від права користування житлом, питання про зняття з реєстрації колишніх членів сімї власника будинку залежить від вирішення питання про їх право проживання в цьому будинку (відсутність такого права, втрата права користування), яке регулюється нормами ЖК УРСР та ЦК (статтями 71, 72, 156 ЖК УРСР та статтею 405 ЦК).

Згідно ст.72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Відповідно до обставин, встановлених в судовому засіданні, відповідач не є членом сімї позивача. Таким чином, відсутні правові підстави для визнання права користування відповідача квартирою, в якій він не проживає понад два роки, та який належить на праві власності іншій особі, при цьому відповідач не є членами сімї власника будинку. Та обставина, що відповідач до теперішнього часу залишається зареєстрованими у даному будинку, обмежує позивача в повній мірі здійснювати свої права на володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Враховуючи викладене, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню, оскільки під час судового розгляду факт не проживання відповідача у зазначеному будинку доведений належними і допустимими доказами.

Судові витрати покладаються на відповідача на підставі ст.88 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 57-60, 88, 169, 179, 208, 209, 212-215, 218, 223, 224, 294 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, 31.12.1975 р. н., таким, що втратив право користування квартирою №1 у житловому будинку по вул. Вячеслава Чорновола (колишня назва ОСОБА_3), 5, в м. Скадовську Херсонської області.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у сумі 551 (пятсот пятдесят одна) грн. 20 коп.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Херсонської області через Скадовський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк з дня проголошення рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте Скадовським районним судом Херсонської області, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя К. М. Шульга