Справа № 383/716/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
26 жовтня 2016 року Бобринецький районний суд Кіровоградської області у складі:
головуючої судді Адаменко І.М.,
при секретарі Одінцовій Н.Г.,
представника позивача - адвоката Гольфіндера С.К.,
розглянувши у відкритому судоворму засіданні в м. Бобринець Кіровоградської області в приміщенні Бобринецького районного суду Кіровоградської області, справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Куйбишевської сільської ради Бобринецького району Кіровоградської області про скасування рішення та зобов`язання вчинити дії,-
ВСТАНОВИВ:
Позивач 11.08.2016 року звернувся до суду з позовом до Куйбишевської сільської ради Бобринецького району Кіровоградської області про скасування рішення та зобов`язання вчинити дії, доповнивши та уточнивши їх в судовому засіданні, де просить визнати протиправним та скасувати рішення Куйбишевської сільської ради Бобринецького району Кіровоградської області №55 від 30.06.2016 р. та зобов"язати відповідача прийняти рішення про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділячнки загальною площею 1,9999 га ріллі для ведення особистого селянського господарства на терирторії Куйбишевської сільської ради за рахунок земель комунальної власності. Вказані вимоги були мотивовані тим, що 30.09.2015 року, позивач подав заяву до відповідача де просив передати йому безоплатно у власність земельну ділянку площею 2 га для ведення особистого селянського господарства як учаснику АТО, але сільський голова відмовила йому в задоволенні заяви та рекомендувала звернутися до сесії Бобринецької районної ради. Пізніше, 16.05.2016 року він повторно звернувся до сесії Куйбишевської сільської ради із заявою про надання йому земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, та 30.06.2016 року Куйбишевська сільська рада Бобринецького району Кіровоградської області прийняла рішення №55, яким надала позивачу дозвіл на розроблення проекту відведення земельної ділянки на території Куйбишевської сільської ради Бобринецького району Кіровоградської області площею 1,02 га пасовища для ведення особистого селянського господарства. Вважає, що відповідач має можливість надати йому більшу площу земельної ділянки, а саме 1,9999 га ріллі, тому просить скасувати оскаржуване рішення та зобов"язати відповідача надати йому земельну ділянку вказаної площі для ведення особистого селянського господарства на території Куйбишевської сільської ради.
В судовому засіданні позивач та його представник уточнили позовні вимоги, які підтримали та попросили суд позов задовольнити посилаючись при цьому на обставини викладені в позовній заяві.
Представник відповідача в судовому засіданні заперечив проти задоволення позову пояснюючи, що вимоги є необгрунтованими, а оскаржуване позивачем рішення відповідає вимогам закону.
Керуючись принципами верховенства права та законності, оцінюючи за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні в судовому засіданні доказів в їх сукупності, які є у справі, суд дійшов висновку що в задоволенні заявлених та уточнених в судовому засіданні позовних вимог позивачу слід відмовити виходячи з наступно.
Одним із способів захисту порушеного цивільного права особи, у відповідності до п.10, ч.2 ст.16 ЦК України, є визнання некзаконним рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.
Відповідно до п. 10 ст. 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку.
Судом встановлено факти та відповідні їм правовідносини, а саме, що відповідно до посвідчення серії НОМЕР_1 виданого 26.10.2015 р. позиває є учасником бойових дій.
З довідки Військового комісару Бобринецького районного військового комісаріату від 12.11.2015 року №525 вбачається, що позивач демобілізований в рапас із зони АТО 25 вересня 2015 року на підставі Указу Президента України ваід 12.06.2015 року №328/2015.
Як вбачається із заяви позивача ( а.с.10), він звернувся 30.09.2015 року до Бобринецької районної ради про надання йому земельної ділянки площею 2 га для ведення особистого селянського господарства як учаснику АТО.
З довідок Куйбишевської сільської ради Бобринецького району Кіровоградської області від 22.02.2016 року №118 та від 05.05.2016 року №131/-2-24 ( а.с.11-12) встановлено, що на час звернення позивача на території сільської ради не має вільних земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства.
А 16.05.2016 року він звернувся із письмовою заявою до Куйбишевської сільської ради про надання йому земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства ( а.с.13), при цьому, як слідує із її змісту, позивач не зазначив її площі, яку бажає отримати у власність.
Рішенням Куйбишевської сільської ради Бобринецького району Кіровоградської області від 30 червня 2016 року №55 позивачу надано дозвіл на розроблення проекту відведення земельної ділянки на території Куйбишевської сільської ради площею 1,02 га пасовища для ведення особистого селянського господарства в с. Куйбишево за рахунок земель комунальної власності.
Відповідно до змісту пункту 34 частини першої статті 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської Ради вирішуються відповідно до закону питання регулювання земельних відносин.
Відповідно до змісту статті 12 Земельного кодексу України розпорядження землями територіальних громад, а також передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу відноситься до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст.
Статтею 121 ЗК України (Норми безоплатної передачі земельних ділянок громадянам) передбачено, що громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності в таких розмірах:
б) для ведення особистого селянського господарства - не більше 2,0 гектара.
Відповідно до змісту ст. 118 Земельного кодексу України (у чинній на момент виникнення спірних відносин редакції) громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У заяві зазначається бажані розміри та мета її використання. Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.
Відповідно до вимог ст. 24 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» органи місцевого самоврядування та їх посадові особи діють лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією і законами України, та керуються у своїй діяльності Конституцією і законами України, актами Президента України, Кабінету Міністрів України.
Судом встановлено, що позивач у відповідності до ст.12 "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" має пільги, встановлені законодавством України для учасників бойових дій.
Статтею 21 ЦК України передбачено, що суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права та інтереси.
Дослідивши вищепереліченеі докази та зміст оскаржуваного рішення, суд дійшов висновку, що при постановлені оскаржуваного рішення відповідач не порушив чинного законодавства та цивільних прав позивача, окрім того, позивач у своїй заяві, яка адресована відповідачу, щодо надання йому земельної ділянки не зазначив бажаного її розміру, а тому, в контексті ст. ст. 118, 121 ЗК , доводи позивача про порушення його права на більшу площу земельної ділянки є необгрунтованими, й за таких обставин позовні вимоги щодо скасування оскаржуваного рішення задоволенню не підлягають.
Враховуючи вищевикладене та встановлені обставини справи, а також те, що повноваження органів місцевого самоврядування за своєю правровою природою є дискреційними, тобто такими, які вказаний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, коли може обирати з кількох юридично допустимих рішень, те, яке він вважає найкращим за даних обставин, і суд не може підміняти та перебирати на себе повноваження щодо виряшення питтань, які законодавством віднесені до компетенції цього органу, тому вимоги про зобов"язання відповідача надати позивачу земельну ділянку зазначеної ним площі також задоволенню не підлягають.
На підставі викладеного, керуючись 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», ст.ст. 116, 118, 122, 152, 158 ЗК України, ст.ст. 24, 26, 33, 59, 60 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», ст.ст. 3, 4, 10, 11, 60, 88, 209, 212-215 ЦПК України, суд , -
ВИРІШИВ:
ОСОБА_1 в задоволенні позовних вимог до Куйбишевської сільської ради Бобринецького району Кіровоградської області про скасування рішення та зобов`язання вчинити дії відмовити повністю.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до судової палати з цивільних справ апеляційного суду Кіровоградської області протягом десяти днів з дня його проголошення через Бобринецький районний суд Кіровоградської області. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Суддя І.М. Адаменко