АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Апеляційне провадження №22-ц/796/5505/2016 Головуючий в 1 інстанції - Сухомлінов С.М.
Доповідач - Желепа О.В.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 серпня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого Желепи О.В.

суддів Іванченка М.М., Рубан С.М.

при секретарі Мившук В.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 на заочне рішення Дарницького районного суду м. Києва від 12 листопада 2015 року в справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «КАР РЕНТАЛ УКРАЇНА» до ОСОБА_2, третя особа: ОСОБА_4 про стягнення коштів, -

Заслухавши доповідь судді Желепи О.В., пояснення представників сторін, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів,-

ВСТАНОВИЛА:

Позивач ТзОВ «КАР РЕНТАЛ УКРАЇНА» звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача ОСОБА_2 - 868 940,32 грн. матеріального збитку.

Позовні вимоги обґрунтовував тим, що між сторонами був укладений Договір прокату автомобіля № 445-Ф/2015 від 25.04.2015 року, за умовами якого позивач передав у користування відповідачу автомобіль «Infinity FX-7» д.н.з. НОМЕР_2 строком на три дні, а ОСОБА_2 сплатив встановлений тариф та зобов'язався повернути автомобіль 28.04.2015 року. Зазначив, що 26.04.2015 року сталась ДТП за участю відповідача, в наслідок чого було технічно пошкоджено орендований автомобіль. Стверджував, що відповідач зобов'язаний відшкодувати шкоду завдану пошкодженням автомобіля, кошти за його простій та штраф.

Заочним рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 12.11.2015 року позов Товариства з обмеженою відповідальністю «КАР РЕНТАЛ УКРАЇНА» до ОСОБА_2 про стягнення коштів - задоволено.

Стягнуто на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «КАР PEHTAJI УКРАЇНА» ОСОБА_2 кошти у розмірі 868 940 (вісімсот шістдесят вісім тисяч дев'ятсот сорок) грн. 32 коп. та 3654 (три тисячі шістсот п'ятдесят чотири) грн. судових витрат.

Ухвалою Дарницького районного суду від 11.02.2015 року заяву відповідача про перегляд заочного рішення - залишено без задоволення.

Не погодившись з заочним рішенням суду, ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просив його скасувати та ухвалити нове рішення, яким в задоволені позову відмовити в повному обсязі.

В скарзі посилалася на те, що рішення ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права. Судом не враховано , що договір укладений між позивачем та відповідачем є нікчемним у зв'язку із недотриманням сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору. При цьому, судом не застосовано наслідків недійсності нікчемного правочину з власної ініціативи або не наведено мотивів такого незастосування. Суд безпідставно застосував норми ст. ст. 610, 611 ЦК України, оскільки пунктом 3.3 договору прокату автомобіля № 445-Ф/2015 визначено, що наймач несе повну матеріальну відповідальність за будь-який збиток, заподіяний автомобілю наймодавця, з приводу чого відшкодовує наймодавцю штраф (при втраті транспортного засобу - 10% від дійсної вартості автомобіля, а за всіма іншими випадками наймач несе відповідальність у розмірі внесеної застави, зазначеної у п.7.3., тобто, 47000,00 гри. Саме така сума коштів була сплачена відповідачем у якості застави при укладенні договору та утримана позивачем при поверненні автомобілю. Тому, стягнення з відповідача додаткових 533 970,32 гри. не відповідає умовам договору. Також зазначив, що відповідач не погоджується з висновком про вартість майна Української універсальної біржі «Капітал», оскільки проведення вказаної оцінки без особистої участі відповідача позбавило останнього можливості проведення незалежного оцінювання, що передбачено умовами пункту 5 договору. Судом безпідставно не залучено до участі у справі страхову організацію (страховика), яка застрахувала цивільну відповідальність володільця транспортного засобу, оскільки непред'явлення вимог до страховика за наявності підстав для стягнення завданої шкоди саме зі страховика є підставою для відмови в позові до завдавача шкоди у відповідному розмірі. Вказував на те, що матеріали справи не містять документів, які з достовірністю встановлюють сам факт скоєння відповідачем дорожньо-транспортної пригоди та завдання шкоди у стані алкогольного сп'яніння. Таким чином, суд помилково стягнув з відповідача шкоду у сумі 580970,32 грн., завдану пошкодженням транспортного засобу. Зазначив, що не погоджується з заявленими вимогами в частині стягнення розміру упущеної вигоди, оскілки зазначені вимоги є недоведеними. Поза увагою суду залишився і той факт, що кошти за період з 12:00 год. 27.04.2015 р. по 12:00 год. 28.04.2015 р. в сумі 4 230,00 грн. вже були отримані позивачем при укладанні договору, оскільки договір було укладено на строк з 25 по 28 квітня 2015 р. включно та повністю здійснено оплату згідно умов договору. На думку відповідача, позивач навмисно затягнув термін ремонту автомобілю, оскільки характер пошкоджень, що зазнав автомобіль внаслідок аварії, не потребує його відновлення протягом такого тривалого часу (79 днів). Оскільки відповідач повернув автомобіль вже наступного дня після ДТП, то втрачаються такі елементи складу правопорушення, як протиправність поведінки та причинний зв'язок. А відтак, вина у простої автомобілю протягом зазначеного строку відсутня. Крім того вказував на те, що позивачем не надано доказів на підтвердження того, що право власності на транспортний засіб «Infiniti FX 37» державний реєстраційний номер НОМЕР_2 належить позивачу, і відповідно останній має право на відшкодування завданої майнової шкоди автомобілю. Також посилався на порушення норм процесуального права, зокрема на ст. 74, 75 ЦПК України.

В судовому засіданні апеляційного суду представник відповідача доводи скарги підтримав.

Представник позивача проти задоволення скарги заперечував.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість постановленого рішення в цій частині, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів», споживач - фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов'язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов'язків найманого працівника.

Договір - усний чи письмовий правочин між споживачем і продавцем (виконавцем) про якість, терміни, ціну та інші умови, за яких реалізується продукція. Підтвердження вчинення усного правочину оформляється квитанцією, товарним чи касовим чеком, квитком, талоном або іншими документами.

З матеріалів справи вбачається та судом встановлено, що 01.03.2015 року між позивачем та ОСОБА_4 був укладений Договір найму (оренди) Автомобіля № 190, за умовами якого останній передав, а ТОВ «КАР РЕНТАЛ УКРАЇНА» прийняв у тимчасове володіння та користування автомобіль марки «Infinity FX-7» д.н.з. НОМЕР_2. Згідно п. 1.4. цього Договору, вказаний автомобіль здається в Найм для службових перевезень працівників Наймача, а також для надання в прокат, суборенду.

25.04.2015 року між ТОВ «КАР РЕНТАЛ УКРАЇНА» та ОСОБА_2 був укладений Договір прокату автомобіля № 445-Ф/2015, за умовами якого позивачем було передано відповідачу автомобіль «Infinity FX-7» д.н.з. НОМЕР_2 строком на три дні, а саме до 12:00 год. 28.04.2015 року, а останній сплатив за користування автомобілем за весь термін дії договору 11421 грн., а також вніс заставу у розмірі 47000 грн. (а.с.9-14,15).

26.04.2015 року сталась ДТП за участю відповідача, внаслідок якої був технічно пошкоджений автомобіль «Infinity FX-7» д.н.з. НОМЕР_2.

Як вбачається з листа (а.с.64), АСК «ІНГО Україна» було відмовлено власнику автомобіля «Infinity FX-7» ОСОБА_4 у виплаті страхового відшкодування у зв'язку з тим, що ОСОБА_2 на момент настання ДТП знаходився в стані алкогольного сп'яніння.

Згідно п. 2.4.2. Договору №445-Ф/2015, Наймач зобов'язаний використовувати Автомобіль за цільовим призначенням, не допускати його ушкоджень, а згідно п. 2.4.5. - відшкодувати Наймодавцю всі збитки, що той може понести від вищевказаних порушень.

Пунктом 3.3. Договору № 445-Ф/2015 визначено, що Наймач несе повну матеріальну відповідальність за будь-який збиток, заподіяний Автомобілю Наймодавця, з приводу чого відшкодовує Наймодавцю штраф (при втраті Транспортного засобу - 10 (десять) % від дійсної вартості ТЗ, зазначеної в цьому договорі, за всіма іншими випадками - Наймач несе відповідальність у розмірі внесеної застави, зазначеної у п.7.3. Згідно п.7.3. - при оформленні Договору прокату Автомобіля стягується застава в розмірі 47000,00 грн.

Як вбачається зі звіту та калькуляції (а.с.17-37,38-43), вартість матеріального збитку завданого власнику автомобіля Infinity FX-7» д.н.з. НОМЕР_2 у зв'язку його пошкодженням становить 580970,32 грн.

Відповідно до п.5.5. Договору № 445-Ф/2015 при дорожньо-транспортній події і заподіянні збитку прокатному Автомобілю, Наймодавець вправі стягнути з Наймача штраф (див. п.3.3.), а також грошову суму за втрату товарного виду Автомобіля, а також суму за простій Автомобіля за період по тарифу прокату, що згідно п. 7.1. цього Договору становить 4230,00 грн. за день.

Крім того, п. 2.4.18 Договору № 445-Ф/2015 визначено, що якщо Наймач не мав змоги здійснити мийку/чистку автомобіля перед його поверненням, він має оплатити штраф - 800 грн.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Проте зазначеним вимогам ухвалене рішення не відповідає.

Так, задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що позовні вимоги є обґрунтованими та підтверджені наявними в матеріалах справи доказами.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком районного суду, так як він не в повній мірі відповідає встановленим обставинам справи та вимогам закону виходячи з наступного.

За змістом ст.ст.787-789 ЦК України, за договором прокату наймодавець, який здійснює підприємницьку діяльність з передання речей у найм, передає рухому річ наймачеві у користування для задоволення побутових невиробничих потреб, за плату (за тарифами наймодавця), на певний строк.

Статтями 798-799 ЦК України, встановлені особливості найму транспортного засобу. За умовами вказаних статей договір найму транспортного засобу за участю фізичної особи підлягає нотаріальному посвідченню.

При цьому, положення ч. 2 ст. 799 ЦК України, є спеціальним, а тому воно підлягає переважному застосуванню перед загальними правилами про форми правочинів, що стосується, зокрема прокату. Це дає підстави для висновку про те, що договір прокату автомобіля підлягає нотаріальному посвідченню

Так, з матеріалів справи вбачається, що 01.03.2015 року між позивачем та ОСОБА_4 був укладений Договір найму (оренди) Автомобіля № 190.

25.04.2015 року між ТОВ «КАР РЕНТАЛ УКРАЇНА» та ОСОБА_2 був укладений Договір прокату автомобіля № 445-Ф/2015.

Разом з тим жоден із вищевказаних договорів не був нотаріально посвідчений, тобто не дотримано встановлену законодавством форму договору найму транспортного засобу, а саме положення ч. 2 ст. 799 ЦК України.

Частиною 1 ст. 215 ЦК України визначено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені ч. 1-3, 5 та 6 ст. 203 цього Кодексу .

Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом недійсним (ч.2 ст.215 ЦК України).

Недійсний правочин не створює юридичних наслідків, окрім тих, що пов'язані з його недійсністю (ч.1 ст.216 ЦК України).

Згідно із ч.1 ст.220 ЦК України у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним.

Позивачем не заявлялося вимог про визнання спірного правочину дійсним на підставі ч.2 ст.220 ЦК України, а тому апеляційний суд вирішує справу на підставі вимог ст.ст. 11, 303 ЦПК України, в межах позовних вимог.

Таким, чином Договір прокату автомобіля № 445-Ф/2015 від 25.04.2015 року укладений сторонами у простій письмовій формі і нотаріально не посвідчувався, а тому є нікчемним через недотримання в момент його підписання вимог ст.ст. 220, ч. 2 ст. 799 ЦК України. За таких обставин визнання вищевказаного Договору недійсним судом не вимагається (ч. 2 ст. 215 ЦК України).

Суд першої інстанції не надав жодної правової оцінки договору, і відповідно прийшов до помилкового висновку про обґрунтованість позовних вимог з приводу не виконання умов договору та застосування відповідальності, передбаченої договором, який відповідно до вищенаведених вимог закону є нікчемним.

Відповідно до ст. 216 ЦК України якщо у зв'язку із вчиненням недійсного правочину другій стороні або третій особі завдані збитки та моральна шкода, вони підлягають відшкодуванню винною стороною.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що внаслідок пошкодження транспортного засобу, який був переданий відповідачу за нікчемним правочином, позивачу завдані збитки в сумі 580 970 грн. 32 коп. , що підтверджується звітом та калькуляцією (а.с.17-37,38-43).

Доводи відповідача про те, що вказаний розмір збитків визначений не вірно, колегія суддів не приймає, виходячи з наступного.

За клопотанням відповідача апеляційним судом в даній справі призначалась судово-товарознавча експертиза з метою встановлення дійсного розміру збитків завданих внаслідок пошкодження транспортного засобу в ДТП, яка сталася за участю відповідача.

Проте вказана експертиза не була проведена, через не проведення відповідачем її оплати.

Відповідач був попереджений про наслідки ухилення від проведення експертизи, а тому суд відповідно до вимог ч.1 ст. 146 ЦПК України, визнає доведеним факт спричинення збитків в сумі визначеній на підставі письмових доказів, наданих позивачем .

Вказані збитки завдані, внаслідок винної поведінки відповідача по справі, винні дії якого призвели до ДТП, що підтверджується Постановою про закриття кримінальної справи від 07 липня 2015 року, якою встановлено, що порушення ОСОБА_2 правил дорожнього руху знаходиться в прямому причинному зв'язку з виникненням ДТП і її наслідками .

Так як сторони нікчемного правочину зобов'язані повернути, все отримане за таким нікчемним правочином, то позивач по справі зобов'язаний повернути відповідачу 47 000 грн., які отримав від відповідача в якості застави.

Провівши зарахування вказаної суми, розмір невідшкодованих позивачу збитків становитиме 533 970 грн. 32 коп.( 580970,32 - 47 000=533 970,32 грн.)

Доводи скарги з приводу відсутності у позивача права вимагати розмір збитків завданих автомобілю, який на праві власності належить ОСОБА_4, колегія суддів не приймає з огляду на те, що в судовому засіданні апеляційного суду представником ОСОБА_4 було зазначено, що він не заперечує проти відшкодування вартості ремонту автомобіля на користь позивача, якому він передав автомобіль в користування.

Доводи скарги з приводу того, що збитки завдані в ДТП повинна відшкодувати страхова компанія, цивільна відповідальність водія транспортного засобу в якій була застрахована, і яка на думку апелянта безпідставно відмовила у виплаті страхового відшкодування, колегія суддів не приймає, з огляду на те, що потерпіла особа має право на звернення до суду з вимогами про відшкодування збитків, як до винної особи так і до СК. В даній справі встановлено, що позивачу відмовлено у виплаті страхового відшкодування. В разі якщо відповідач вважає, що завдані ним збитки повинна була відшкодувати СК він не позбавлений права звертатись до суду з відповідним позовом. Аналогічний правовий висновок зроблено ВСУ в справі 6-2808цс15 .

За таких обставин рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про стягнення з відповідача збитків в сумі 533 970 грн. 32 коп.

В задоволенні іншої частини заявлених вимог, які ґрунтуються на положеннях нікчемного договору, а саме, щодо відшкодування вартості простою автомобіля та штрафу за повернення автомобіля без його мийки, колегія суддів відмовляє.

Враховуючи, що сума задоволених позовних вимог покривається розміром максимального судового збору, який був сплачений позивачем при подачі позову, колегія суддів виходячи з вимог ст. 88 ЦПК України вважає за необхідне стягнути судовий збір з відповідача по справі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 88, 303, 307, 309, 313, 314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 задовольнити частково.

Заочне рішення Дарницького районного суду м. Києва від 12 листопада 2015 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким стягнути з ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «КАР РЕНТАЛ УКРАЇНА» збитки завдані у зв'язку із вчиненням нікчемного правочину в сумі 533 970 грн. 32 коп. та судовий збір в сумі 3654 грн.00 коп.

В іншій частині заявлених позовних вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, однак може бути оскаржене до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 20-ти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий Судді: