Справа № 369/6123/16-ц
Провадження № 2/369/2901/16
19.10.2016 року Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі головуючої судді Ковальчук Л.М., при секретарі Завойській В.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору, Києво-Святошинська районна державна адміністрація Київської області, Вишнева міська рада Києво-Святошинського району Київської області, про вселення та визнання права користування квартирою, усунення перешкод у користуванні квартирою та зобов»язання не чинити перешкод у користуванні квартирою,
У липні 2016 року позивачі ОСОБА_1, ОСОБА_2 звернулись до суду із позовом до ОСОБА_3, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору, Києво-Святошинська районна державна адміністрація Київської області, Вишнева міська рада Києво-Святошинського району Київської області, про вселення та визнання права користування квартирою, усунення перешкод у користуванні квартирою та зобов»язання не чинити перешкод у користуванні квартирою, посилаючись на те, що відповідно до Свідоцтва про право власності на житло від 28 грудня 2006 року їй і її сину ОСОБА_2 належить на праві часткової приватної власності квартира, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1. Крім того, підтвердженням їхнього права власності на вказану квартиру є Витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 15 березня 2007 року. У вказаній квартирі вони проживали з 2006 року, про що свідчить довідка форми № 3.
В подальшому відносно них було вчинено кримінальне правопорушення з метою незаконного заволодіння квартирою, яка належить їм на праві спільної часткової власності.
За обставинами кримінального провадження вони шляхом здійснення відносно них психологічного тиску та обману з боку причетних осіб до кримінального правопорушення, не маючи жодного внутрішнього волевиявлення підписали Договір позики від 26 травня 2014 року, Договір іпотеки від 26 травня 2014 року, Договір про задоволення вимог іпотекодержателя, в зв»язку з чим їм завдано тяжкі матеріальні збитки.
14 вересня 2015 року ОСОБА_3 разом з своїми знайомими намагалися в незаконний спосіб проникнути до квартири, проте позивач зателефонувала до міліції, в зв»язку з чим незаконні дії було припинено.
В подальшому 23 вересня 2015 року відповідач разом із своїми знайомими незаконно і протиправно шляхом виламування дверей проникли у квартиру, про що позивачем було повідомлено правоохоронні органи.
29 вересня 2015 року відповідач шляхом використання своїх знайомих і найнятих охоронців здійснив фізичне їх виселення з квартири, і, крім цього, відповідач ОСОБА_3 вчинила дії на встановлення перешкод у користуванні ними квартирою, - встановила нові замки на вхідні двері, найняла приватну охоронну фірму, яка постійно знаходилась у квартирі, працівники якої не допускали їх до квартири, що підтверджує обставину незаконного виселення їх і наявності перешкод у користуванні квартирою.
З приводу незаконних дій вони звертались до правоохоронних органів України, де детально і повно вказані події, які відбулися 14 вересня 2015 року, 21 вересня 2015 року та 29 вересня 2015 року.
Крім того, зважаючи на порушення своїх конституційних прав і законних інтересів, ОСОБА_1 звернулась для захисту своїх прав до Гаранта Коституції-Президента України.
На підтвердження обставин незаконного їх виселення та наявності перешкод у користуванні квартирою свідчать також наступні письмові докази, а саме: повідомлення № Б 1160 від 06 листопада 2015 року за підписом начальника Києво-Святошинського РВ, повідомлення № 155 від 11 січня 2016 року за підписом начальника Києво-Святошинського РВ, повідомлення ГУ МВС України в Київській області № 15/845 від 13 жовтня 2015 року за підписом начальника Управління Троян В.А..
В подальшому з матеріалів кримінального провадження стало відомо, що відповідач та ОСОБА_6 уклали договір купівлі-продажу квартири 16 березня 2015 року.
Крім того, з матеріалів кримінального провадження стало відомо, що відповідач по справі зареєструвала право власності на квартиру 16 березня 2015 року, про що свідчить відповідний витяг.
Зазначені вище обставини у своїй сукупності свідчать про те, що їхні права по справі порушені відповідачем, і, крім цього, відповідач незаконно і протиправно позбавив їх права користування квартирою, здійснив незаконне виселення і створив перешкоди у користуванні квартирою.
Жодної письмової вимоги про необхідність добровільно звільнити квартиру вони від відповідача по справі не одержували, так само як і від будь-яких інших осіб. Про те, що відповідач ОСОБА_3 придбала квартиру у ОСОБА_6-іпотекодежатель за договором від 26 травня 2014 року, вони дізналися із матеріалів кримінального провадження.
Крім цього, ОСОБА_6 також не направляв жодних листів з вимогою добровільно звільнити квартиру, що безумовно свідчить про порушення відповідачем імперативних вимог Закону України «Про іпотеку».
Позивачі в позовній заяві зазначали, що вони набули права власності на квартиру на підставі Свідоцтва про право власності на житло від 28 грудня 2006 року, тобто квартира не була ними придбана за жодні кредитні або позичені грошові кошти.
Враховуючи викладене, позивачі ОСОБА_1 і ОСОБА_2 просили визнати за ОСОБА_1 і ОСОБА_2 право користування квартирою АДРЕСА_4 вселити ОСОБА_1 і ОСОБА_2 в квартиру АДРЕСА_4 усунути перешкоди у користуванні квартирою АДРЕСА_4 ОСОБА_2 і ОСОБА_1 шляхом надання ОСОБА_3 ключів від вхідних дверей вказаної квартири, зобов»язати ОСОБА_3 не чинити перешкод у користуванні квартирою АДРЕСА_5 ОСОБА_1 і ОСОБА_2.
У судовому засіданні позивачі ОСОБА_1, ОСОБА_2 і представники позивачів позов підтримали і просили його задовольнити.
У судове засідання відповідач ОСОБА_3 і представник відповідача не з»явились, про дату, час і місце розгляду справи представник відповідача повідомлявся належним чином, причини неявки суду невідомі.
У судове засідання представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області, не з'явився, про дату, час і місце розгляду справи третя особа повідомлялась належним чином, причини неявки суду не відомі.
У судове засідання представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, Вишневої міської ради Києво-Святошинського району Київської області, не з'явився, про дату, час і місце розгляду справи третя особа повідомлялась належним чином, суду надана заява про розгляд справи у відсутності представника третьої особи.
Оскільки позивачі і представники позивачів не заперечували проти проведення заочного розгляду справи, а відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, суд вважав за можливе провести заочний розгляд справи.
Суд, заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, з'ясувавши дійсні обставини справи, дослідивши письмові докази, дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до наявної в матеріалах справи копії Свідоцтва про право власності на житло від 28 грудня 2006 року Виконкомом Вишневої міської ради було посвідчено, що квартира (приміщення квартири спільного заселення, одноквартирний будинок), яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_4, дійсно належить на праві приватної, спільної часткової власності ОСОБА_1-1/2 та членам її сім»ї-ОСОБА_2.-1/2. Квартира приватизована згідно із Законом України «Про приватизацію державного житлового фонду». Загальна площа квартири становить 70,9 кв.м., а відносна вартість на момент приватизації-12,76 грн..
Згідно наданої суду копії довідки КП «Управління міським господарством» станом на 04 травня 2014 року на жилій площі вказаної вище квартири проживає і зареєстровано 2 осіб: ОСОБА_1 і ОСОБА_2.
26 травня 2014 року ОСОБА_6, як позикодавець, з однієї сторони, та ОСОБА_1, як позичальник, з другої сторони, уклали Договір позики, відповідно до умов п. 1 якого позикодавець при укладенні цього договору передав у власність позичальникові строком до 26 серпня 2014 року грошові кошти в розмірі 504 000 грн., що еквівалентно 42 000 доларів США. Договір є безвідсотковим. У випадку несвоєчасної сплати позичальник зобов»язується сплачувати позикодавцеві неустойку в розмірі 1% від усієї суми позики за кожен день прострочення. Факт одержання суми позики підтверджується розпискою, власноручно написаної позичальником, в момент передачі суми іпотеки.
Згідно умов п. 2 Договору позики повернення боргу має бути здійснено в місті Києві готівкою.
26 травня 2014 року між ОСОБА_2, ОСОБА_1, як іпотекодавцями з однієї сторони, і ОСОБА_6, як іпотекодержателем, з другого боку, був укладений Договір іпотеки, відповідно до умов п. 1.1. якого цим договором забезпечується виконання зобов»язання, що виникло у ОСОБА_1 на підставі договору позики, що укладений між Іпотекодержателем та ОСОБА_1 26 травня 2014 року, посвідчений приватним нотаріусом київського міського нотаріального округу Антиповою І.В., зареєстрований в реєстрі за № 344 на загальну суму 504 000грн., що еквівалентно 42 000 доларів США, з кінцевим строком повернення повної суми позики-26 серпня 2014 року.
Відповідно до умов п. 1.2. Договору іпотеки від 26 травня 2014 року у забезпечення виконання зобов»язань за основним договором іпотекодавці передають в іпотеку квартиру АДРЕСА_2. Жила площа квартири складає 41,6 кв.м., загальна площа складає 70,9 кв.м..
Згідно умов п. 2.1. Договору іпотеки згідно Звіту про оцінку нерухомого майна, виконаної суб»єктом оціночної діяльності ТОВ «Лідер Плюс» від 26 травня 2014 року, вартість квартири складає 793 769 грн..
16 березня 2015 року ОСОБА_6 на підставі п. 1 Договору про задоволення вимог іпотекодержателя, посвідченого 26 травня 2014 року ПН КМНО Антиповою І.В. за р.№ 347, та ст. 38 ЗУ «Про іпотеку», як іпотекодержатель, та іпотекодавцями, за яким є ОСОБА_2 та ОСОБА_1, як власники майна, з однієї сторони, і ОСОБА_3, як покупець, з другої сторони, уклали цей договір про таке, а саме відповідно до умов п. 1 вказаного Договору купівлі-продажу квартири іпотекодержатель передав у власність покупцю (продав), а покупець прийняв у власність (купив) квартиру АДРЕСА_3.
Згідно умов п. 3 вказаного Договору купівлі-продажу квартири від 16 березня 2015 року продаж зазначеної квартири вчиняється за узгодженою між сторонами ціною, що складає 739 000 грн., які іпотекодержатель одержав від покупця на розрахунковий рахунок у відділенні № 33 Філії Центральне РУ «АТ «Банк «Фінанси та Кредит» МФО 300937 під час підписання цього договору.
В позовній заяві позивачі зазначали, що їхні права порушені відповідачем ОСОБА_3, і, крім того, відповідач незаконно і протиправно позбавив їх права користування квартирою, здійснив незаконне виселення і створив перешкоди у користуванні квартирою. Жодної письмової вимоги про необхідність добровільно звільнити квартиру вони від відповідача по справі не одержували, так само як і від будь-яких інших осіб. Про те, що відповідач ОСОБА_3 придбала квартиру у ОСОБА_6-іпотекодежатель за договором від 26 травня 2014 року, вони дізналися із матеріалів кримінального провадження.
В обгрунтування заявлених вимог позивачі посилаються на вимоги ч. ч. 1, 2 ст. 109 ЖК України, відповідно до якої виселення із займаного жилого приміщення допускається з підстав, установлених законом. Виселення проводиться добровільно або в судовому порядку. Громадянам, яких виселяють з жилих приміщень, одночасно надається інше постійне жиле приміщення, за винятком виселення громадян при зверненні стягнення на жилі приміщення, що були придбані ними за рахунок кредиту (позики) банку чи іншої особи, повернення якого забезпечене іпотекою відповідного жилого приміщення. Жиле приміщення, що надається виселюваному, повинно бути зазначено в рішенні суду.
Відповідно до вимог ст. 33 Закону України «Про іпотеку» звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.
Згідно вимог ч. ч. 1, 2 ст. 40 Закону України «Про іпотеку» звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення є підставою для виселення всіх мешканців, за винятком наймачів та членів їх сімей. Виселення поводиться у порядку, встановленому законом. Після прийняття рішення про звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення шляхом позасудового врегулювання на підставі договору всі мешканці зобов»язані на письмову вимогу іпотекодержателя або нового власника добровільно звільнити житловий будинок чи житлове приміщення протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги. Якщо мешканці не звільняють житловий будинок або житлове приміщення у встановлений або інший погоджений сторонами строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду.
Однак, позивачі ОСОБА_1 і ОСОБА_2 відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України не довели заявлені позовні вимоги до відповідача ОСОБА_3 про вселення та визнання права користування ними квартирою, усунення відповідачем перешкод у користуванні ними квартирою і зобов»язання відповідача не чинити перешкод позивачам у користуванні спірною квартирою.
Як зазначали позивачі в позовній заяві, на підтвердження обставин незаконного їх виселення та наявності перешкод у користуванні квартирою свідчать наступні письмові докази, а саме: повідомлення № Б 1160 від 06 листопада 2015 року за підписом начальника Києво-Святошинського РВ В.М. Кошмак, повідомлення № 155 від 11 січня 2016 року за підписом начальника Києво-Святошинського РВ Кошмак В.М., повідомлення ГУ МВС України в Київській області № 15/845 від 13 жовтня 2015 року за підписом начальника Управління Троян В.А..
Також в обгрунтування заявлених позовних вимог представниками позивачів в судовому засіданні надано копію ухвали Києво-Святошинського районного суду Київської області від 19 жовтня 2015 року про залишення позовної заяви ОСОБА_3 без розгляду на підставі вимог п. 5 ч. 1 ст. 207 ЦПК України.
Однак, суд не може вважати даний процесуальний документ належним доказом на підтвердження і доведення позивачами заявлених позовних вимог, оскільки із змісту копії ухвали Києво-Святошинського районного суду Київської області від 19 жовтня 2015 року вбачається, що позивач ОСОБА_3 надіслала суду заяву про залишення без розгляду її позову до ОСОБА_1, ОСОБА_2, Житлово-експлуатаційної дільниці № 3 Комунального підприємства «Управління міським господарством» Києво-Святошинського району Київської області, Києво-Святошинського районного відділу Державної міграційної служби України в Київській області, третя особа ОСОБА_6, про зняття з реєстраційного обліку, виселення та зобов»язання вчинити певні дії, яку суд на підставі вимог п. 5 ч. 1 ст. 207 ЦПК України залишив без розгляду.
Згідно вимог ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Відповідно до вимог ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
За правилами ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
За вимогами ст. ст. 57-59 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обгрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Згідно вимог ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов"язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.
Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши докази у справі в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позивачі ОСОБА_1, ОСОБА_2 не надали суду належних і допустимих доказів, які б підтверджували їхні заявлені позовні вимоги до ОСОБА_3 про вселення та визнання права користування квартирою, усунення перешкод у користуванні квартирою та зобов»язання не чинити перешкод у користуванні квартирою.
За таких обставин суд відмовляє у задоволенні позову.
Керуючись ст. ст. 15, 16 ЦК України, ст. 109 ЖК України, ст. ст. 33, 40 Закону України «Про іпотеку», ст. ст. 3, 10, 57-60, 209, 212-215, 218, 224, 226 ЦПК України, суд -
У задоволенні позову ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору, Києво-Святошинська районна державна адміністрація Київської області, Вишнева міська рада Києво-Святошинського району Київської області, про вселення та визнання права користування квартирою, усунення перешкод у користуванні квартирою та зобов»язання не чинити перешкод у користуванні квартирою відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Київської області через Києво-Святошинський районний суд Київської області шляхом подання апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення суду або шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення в разі відсутності в судовому засіданні осіб, які брали участь у справі, під час проголошення судового рішення.

Суддя Ковальчук Л.М.