Справа №333/1513/16-ц
Провадження №2/333/1342/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 травня 2016 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючої судді Варнавської Л.О.,

при секретарі Некрашевич Є.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Комунарського районного суду м. Запоріжжя позовну заяву ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Аско-Експедиція», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: філія «Транс-Капітал» приватного акціонерного товариства «Атлант» про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

До Комунарського районного суду м. Запоріжжя 28.03.2016 року із позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Аско-Експедиція» звернувся ОСОБА_1 Який посилається на те, що він з квітня 2008 року працював на посаді провідного спеціаліста з вантажних перевезень Запорізької філії ТОВ «Аско-Експедиція». 02.04.2014 р. на підставі Указу Президента України №303/2014 від 17.03.2014 р. його було мобілізовано до лав збройних сил України. 28.04.2014 року Запорізьку філію ТОВ «Аско-Експедиція» було ліквідовано та його переведено на посаду провідного менеджера з логістики відділу вантажних перевезень до головного офісу ТОВ «Аско-Експедиція», що знаходиться в м. Київ. Після демобілізації 30.03.2015 р. він повернувся до роботи в головний офіс ТОВ «Аско-Експедиція» на посаду провідного менеджера з логістики. 15.05.2015 р. відповідач видав наказ №34 «Про реорганізацію структури ТОВ «Аско-Експедиція», яким розформував відділ вантажних перевезень та скоротив посаду, на якій він працював. Цього ж дня йому вручили попередження про наступне вивільнення.18.05.2015 р. комісією з працівників відповідача був складений акт, йому була запропонована робота курєра на неповний робочий день з посадовим окладом 1000 грн. Від запропонованої роботи він відмовився, оскільки вона не відповідає його спеціальності та заробітна плата дуже низька. 15.07.2015 року його було звільнено на підставі наказу №24-К від 10.07.2015 р. «Про звільнення ОСОБА_1А.». Вважає своє звільнення та скорочення необґрунтованим та незаконним, оскільки з одинадцяти працівників відділу вантажних перевезень, що підпадали під скорочення реально було звільнено лише дві особи: ОСОБА_1 та ОСОБА_2, інші працівники: ОСОБА_3 начальник відділу вантажних перевезень була переведена на звільнену посаду начальника відділу автоперевезень; ОСОБА_4 продовжує працювати в ТОВ «Аско-Експедиція»; ОСОБА_5 працює у філії «Транс-Капітал» ПрАТ «АТП ОСОБА_6»; ОСОБА_7 переведена на посаду секретаря; ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11 працюють за трудовим договором в ТОА «Аско-Експедиція». Також в позові вказує, що він відповідно до п.3 ст. 8 ЗУ «про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» має переважне право на залишення на роботі при скороченні чисельності або штату працівників у звязку зі змінами в організації виробництва і праці протягом двох років з дня звільнення із строкової військової служби. Крім того, відповідач не склав техніко-економічне обґрунтування причин проведення ліквідації структурного підрозділу підприємства. Вважає, що він має більше переваг на залишення на роботі під час скорочення штату підприємства. Вважає, що проведене відповідачем скорочення має фіктивний характер та мало на меті позбутися працівників, які не влаштовували керівництво. Вказаними діями відповідача йому спричинена моральна шкода, яку він оцінив в 10000 грн. Просив поновити його на посаді провідного менеджера з логістики відділу вантажних перевезень ТОВ «Аско-Експедиція» та стягнути на його користь середній заробіток за час вимушеного прогулу та моральну шкоду в сумі 10000 грн.

В своїй заяві від 28.03.2016 р. позивач просить поновити йому строк звернення до суду оскільки вважає, що пропустив його з поважних причин. Так, позивач вказує, що він є учасником бойових дій, після оголошення демобілізації та повернення до мирного життя його турбувало безсоння, кошмари, депресія, тощо; він намагався знайти роботу власними силами в м. Києві, але пошуки виявилися безрезультатними; він витратив значний час на переїзд до місця своєї реєстрації з м. Києва; після повернення в м. Запоріжжя вимушений був доглядати за своєю глухонімою бабусею, яка є інвалідом та потребує сторонньої допомоги; не мав засобів до існування, тому не міг звернутися до суду; намагався захистити свої права шляхом звернення до державних установ, президента, урядову гарячу лінію; знаходився на санаторному лікуванні з 11.10 по 28.10.2015 р.

В судовому засіданні позивач, його представник за довіреністю ОСОБА_12 позов підтримали, надали пояснення аналогічні викладеним.

Представники відповідача ОСОБА_13, ОСОБА_14 проти позову заперечували. Згідно письмових заперечень на підставі рішення загальних зборів учасників ТОВ «Аско-Експедиція» 15.05.2015 р. видано наказ №34 про реорганізацію структури ТОВ «Аско-Експедиція», відповідно до якого, вирішено скоротити 15.07.2015 р. певні посади та розформувати відділ вантажних перевезень 15.07.2015 р. зі скороченням посад, в тому числі посаду провідного менеджера з логістики вантажних перевезень. Вказаний наказ був доведений до відома всіх працівників ТОВ «Аско-Експедиція» під підпис. В цей же день відповідач подав інформацію про заплановане масове вивільнення працівників у звязку із змінами в організації виробництва та праці Голосіївський районний центр зайнятості. Відповідачем зясовувалась наявність працівників, стосовно яких встановлені обмеження на звільнення. Первинна профспілкова організація у відповідача відсутня. Всім працівникам, які підпадали під скорочення, було надано персональні попередження про наступні вивільнення під підпис за два місяця. ОСОБА_1 обіймав в ТОВ «Аско-Експедиція» посаду провідного менеджера з логістики вантажних перевезень.15.05.2015 р. одночасно з попередженням про звільнення ОСОБА_1 було запропоновано єдину вільну роботу курєра на неповний робочий день з посадовим окладом 1000 грн.. ОСОБА_1 відмовився від запропонованої роботи, про що був складений акт від 18.05.2015 р. Начальник відділу автомобільних перевезень ОСОБА_15 звільнилась 29.05.2015 р., та 06.07.2015 р. на цю посаду була переведена начальник відділу вантажних перевезень ОСОБА_3, яка має відповідну посаду та стаж роботи. 13.07.2015 р. від позивача ОСОБА_1 на адресу відповідача надійшов лист, в якому він просить призначити його на вакантну посаду начальника відділу автоперевезень. Але у ОСОБА_1 не має досвіду на зайняття керівної посади. В день звільнення ОСОБА_1 було видано трудову книжку, копію наказу про звільнення та проведено розрахунок. Додатково в судовому засіданні представники відповідача пояснили, що у ОСОБА_1 як і у інших працівників перед попередженням про звільнення запитували інформацію чи не є вони членом якоїсь профспілки, ОСОБА_6 надав письмову заяву, що він не є членом будь-якої профспілки.

Заслухавши сторони, дослідивши письмові матеріали, суд прийшов до висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлені такі факти та відповідні ним обставини.

ОСОБА_6 в Запорізькій філії ТОВ «Аско-Експедиція » працював з 01.04.2008 року; 29.04.2014 року у звязку з ліквідацією Запорізького філіалу ТОВ «Аско-Експедиція» він переведений тимчасово до головного офісу м. Києва ТОВ «Аско-Експедиція» на посаду провідного логіста до моменту виключення з військової служби відповідно до ст..119 КЗпП України; 30.03.2015 року приступив до виконання обовязків провідного менеджера логістики вантажних перевезень у звязку з демобілізацією; 15.07.2015 р. звільнений з посади провідного менеджера з логістики вантажних перевезень у звязку зі скороченням чисельності працівників п.1 ст. 40 КЗпП України.

Відповідно до вимог ст. 64 ГК України, підприємство самостійно визначає свою організаційну структуру, встановлює чисельність працівників та штатний розклад. Суд не вправі при вирішенні трудового спору про поновлення на роботі працівника за підставами, передбаченими п.1 ст. 40 КЗпП України обговорювати доцільність зміни внутрішньої реорганізації юридичної особи (організаційної структури та скорочення штатної чисельності працівників), в тому числі доцільність ротації працівників.

Наказом №34 від 15.05.2015 рокуТОВ «Аско-Експедиція » на основі проведення аналізу діяльності підприємства за останні девять місяців, з метою поліпшення фінансово-господарської діяльності та на виконання рішення загальних зборів учасників ТОВ «Аско-Експедиція» з 15.07.2015 р. розформовано відділ вантажних перевезень зі скороченням посад, згідно додатку №1 з наказом про реорганізацію структури ТОВ «Аско-Експедиція» ознайомлено 34 особи, в тому числі і ОСОБА_1

Відповідно до ч. 2 ст. 40 КЗпП України звільнення з підстав, зазначених у пп. 1, 2 і 6 цієї статті, допускається, якщо неможливо перевести працівника, за його згодою, на іншу роботу.

Згідно зі ст. 49-2 КЗпП України одночасно з попередженням про звільнення у зв'язку із змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган пропонує працівникові іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації.

Відповідно до ст. 42, 49-2 КЗпП України, при скороченні чисельності чи штату працівників у зв'язку із змінами в організації виробництва і праці переважне право на залишення на роботі надається працівникам з більш високою кваліфікацією і продуктивністю праці. При рівних умовах продуктивності праці і кваліфікації перевага в залишенні на роботі надається сімейним - при наявності двох і більше утриманців; особам, в сім'ї яких немає інших працівників з самостійним заробітком; працівникам з тривалим безперервним стажем роботи на даному підприємстві, в установі, організації.

Одночасно з попередженням про звільнення у зв'язку із змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган пропонує працівникові іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації. При відсутності роботи за відповідною професією чи спеціальністю, а також у разі відмови працівника від переведення на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації працівник, за своїм розсудом, звертається за допомогою до державної служби зайнятості або працевлаштовується самостійно. Водночас власник або уповноважений ним орган доводить до відома державної служби зайнятості про наступне вивільнення працівника із зазначенням його професії, спеціальності, кваліфікації та розміру оплати праці.

Отже, вакантні посади пропонуються виключно у день ознайомлення працівника з попередженням про вивільнення.

18.05.2015 р. комісією з працівників ТОВ «Аско-Експедиція» був складений акт, ОСОБА_1 була запропонована робота курєра на неповний робочий день з посадовим окладом 1000 грн. Від запропонованої роботи ОСОБА_1 відмовився (а.с.110).

Протоколом загальних зборів учасників товариства з обмеженою відповідальністю «Аско-Експедиція» від 15.05.2015 р. ухвалено затвердити штатний розпис товариства, з якого вбачається, що в штатному розписі відсутній відділ вантажних перевезень та відсутня посада провідного менеджера логістики вантажних перевезень. (а.с.99).

Наказом №24-к від 10.07.2015 року ОСОБА_1 з 15.07.2015 р. був звільнений з роботи провідного менеджера з логістики відділу вантажних перевезень відповідно до п.1 ст. 40 КЗпП України у звязку з скороченням чисельності працівників.

Частиною 2 ст. 40 КЗпП України передбачено, що звільнення з підстав, зазначених у пунктах 1, 2 і 6 цієї статті, допускається, якщо неможливо перевести працівника, за його згодою, на іншу роботу. Тобто, при звільненні за п. 1 ст. 40 КЗпП діють переваги на залишення на роботі, що встановлені ст. 42 КЗпП. Однак, у разі скорочення посади, до кола працівників, серед яких визначаються особи, які мають переважне право на залишення на роботі, і працівників, які не мають таких переваг, а тому підлягають звільненню, входять всі працівники, що займають таку ж посаду і виконують таку ж роботу на підприємстві.

Оскільки посада, на якій працював позивач була скорочена, інших посад провідного менеджера з логістики вантажних перевезень у відповідача в штатному розписі не має, то будь-яка перевага в цьому випадку не могла бути реалізована.

При цьому суд не приймає до уваги посилання позивача про наявність у нього переважного права на зайняття посади начальнику відділу автоперевезень, оскільки дані посади є нерівнозначними та різної кваліфікації, окрім того, станом на 18.05.2015 року ця посада не була вільною.

Посилання позивача на те, що більшість звільнених працівників відділу вантажних перевезень працюють в ТОВ «Аско-Експедиція » за трудовими договорами або в філія «Транс-Капітал» приватного акціонерного товариства «Атлант» не впливають на висновки суду. В суді встановлено, що відповідач та третя особа, є різними юридичними особами, отже не відповідають по зобовязанням один одного.

Крім того, суд не приймає посилання позивача на те, що відповідач повинний був провести перестановку працівників і перевести його як більш кваліфікованого працівника, на іншу посаду, звільнивши з цих підстав менш кваліфікованого працівника, оскільки це суперечить розясненням Верховного Суду України викладених у Постанові Пленуму Верховного суду України №9 від 06.11.1992 року. Так, дійсно, в штатному розписі відповідача маються однорідні посади провідного менеджера з логістики у відділі автомобільних перевезень (а.с.101), які можна вважати однорідними, але в п. 19 цієї Постанови вказано, що при проведенні звільнення за п. 1 ст. 40 КЗпП України питання перестановки (перегрупування) працівників в межах однорідних професій і посад належить до виключної компетенції власника чи уповноваженого ним органу і якщо право на переведення більш кваліфікованого працівника, посада якого скорочується, з його згоди на іншу посаду не використовувалось, суд не повинен обговорювати питання про доцільність такої перестановки (перегрупування). Тобто, перегрупування це право власника і використати його може лише власник, суд не має права вирішувати це питання.

Зібрані по справі докази вказують на дотримання відповідачем при звільненні позивача вимог зазначених норм закону, зокрема щодо: попередження про наступне вивільнення; зясування питання чи перебував позивач в профспілковій організації для отримання згоди та дотримання строків розірвання трудового договору після отримання такої згоди; вжиття заходів спрямованих на працевлаштування позивача, за таких обставин, суд приходить до висновку, що звільнення позивача відбулося без порушень вимог ст.ст. 42, 49-2 КЗпП України.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 208, 212 215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Аско-Експедиція», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: філія «Транс-Капітал» приватного акціонерного товариства «Атлант» про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди залишити без задоволення.

На рішення сторонами, а також особами, які не брали участь у справі, якщо суд вирішив питання про їх права та обовязки може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Запорізької області через Комунарський районний суд м. Запоріжжя протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Головуюча Л.О. Варнавська