Справа № 242/4840/15-ц
Провадження № 2/242/74/16
27 січня 2016 року м. Селидове
Селидівський міський суд Донецької області у складі: головуючого судді Хацько Н.О., при секретарі Клименко А.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Селидове цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Державного підприємства «Донвуглереструктуризація», третя особа: Державне підприємство «Обєднана компанія «Укрвуглереструктуризація» в інтересах Відокремленого підрозділу «Донецька виконавча дирекція з ліквідації шахт», про стягнення заборгованості по заробітній платі та середнього заробітку за час затримки розрахунку по заробітній платі,-
Позивач ОСОБА_1 07.12.2015 року звернулася до суду з вказаним позовом, в якому зазначив, що він з 01.06.2001 року по 30.09.2014 року перебував у трудових відносинах з ДП «Донвуглереструктуризація». В порушення вимог ст. 116 КЗпП відповідач в день звільнення не сплатив йому усіх належних сум, заборгованість по заробітній платі та компенсацію за невиплачену заробітну плату у загальному розмірі складає 9397 грн. 81 коп. Вважає, що відповідач такими діями порушує його право на своєчасну оплату праці та трудове законодавство, просить суд стягнути з відповідача заборгованість по заробітній платі та компенсацію за невиплачену заробітну плату, яка у загальному розмірі складає у розмірі 9397 грн. 81 коп. та середній заробіток за весь час затримки розрахунку, а саме по день винесення судового рішення по справі.
Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не зявився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. В матеріалах справи міститься клопотання позивача, в якому він позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити, проти винесення заочного рішення по справі не заперечував.
Представник відповідача ДП «Донвуглереструктуризація» в судове засідання не зявився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Суд вважає можливим розглянути справу без його участі.
Згідно ст. ст. 169, 224 ЦПК України суд вважає можливим розглянути справу у порядку заочного провадження у відсутності відповідача з дотриманням вимог, встановлених законом, за згодою позивача на розгляд справи в порядку заочного провадження.
Представник третьої особи ДП «Обєднана компанія «Укрвуглереструктуризація» в інтересах ВП «Донецька виконавча дирекція з ліквідації шахт» в судове засідання не зявився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, просив суд слухати справу без його участі. Надав суду свої письмові пояснення, в яких зазначив, що згідно Наказу Міністерства енергетики та вугільної промисловості України №358 від 15.05.2014року «Про реорганізацію державних підприємств з ліквідації вугледобувних, торфодобувних та вуглепереробних підприємств» було створено ДП «Обєднана компанія «Укрвуглереструктуризація». Відповідно до п. 3 Наказу № 358 припинено діяльність ДП «Донвуглереструктуризація» шляхом їх реорганізації приєднання до ДП «ОК «Укрвуглереструктуризація». Пунктом 10 Наказу №358 встановлено, що ДП «ОК «Укрвуглереструктуризація» є правонаступником усіх майнових прав та обовязків ДП «Донвуглереструктуризація» згідно з передавальними актами. Станом на 23.10.2015 рік, згідно плану заходів з реорганізації державних підприємств, вищезазначені передавальні акти на підприємство Державне підприємство «Обєднана Компанія «Укрвуглереструктуризація» не передавилися. ДП «Донвуглереструктуризація» станом на 23.10.2015 рік знаходиться в стані припинення, що підтверджується інформацією яка міститься у Єдиному державному реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців України. Отже, на даний час юридична особа ДП «Донвуглереструктуризація» не припинено та у встановленому порядку все своє майно не передало, в тому числі і передавальні акти. Тому вважає, що ДП «Обєднана компанія «Укрвуглереструктуризація» не може виступати правонаступником ДП «Донвуглереструктуризація».
Вислухавши позивача, вивчивши матеріали справи, дослідивши докази у їх сукупності, та законодавство, що регулює дані правовідносини, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню з таких підстав.
Судом встановлено, відповідно до трудової книжки серія АМ № 080669, ОСОБА_1 з 01.06.2001 року по 30.09.2014 року перебував у трудових відносинах з підприємством ДП «Донвуглереструктуризація». Відповідно до запису № 17 в трудовій книжці, ОСОБА_1 30.09.2014 року був звільнений з ДП «Донвуглереструктуризація» за власним бажанням відповідно до ст. 38 КЗпП України відповідно до наказу №179/к від 30.09.2014 року.
Відповідно до довідки по заборгованості по заробітній платі № 278 від 14.11.2014 року, ОСОБА_1А.з 01.06.2001 року по 30.09.2014 року працював на ДП «Донвуглереструктуризація» в якості слюсаря, заборгованість по виплатам складає 9397 грн. 81 коп., з яких: заборгованість по заробітній платі 9221 грн. 74 коп., компенсація за невиплачену заробітну плату 176 грн. 07 коп.
Відповідно до п. 5 розд. ІV Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 р. № 100 (далі Порядок), основою для визначення загальної суми заробітку, що підлягає виплаті за час затримки розрахунку, є середньоденна (середньогодинна) заробітна плата працівника, яка згідно з п. 8 Порядку визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів за цей період.
Після визначення середньоденної заробітної плати як розрахункової величини для нарахування виплат працівнику здійснюється нарахування загальної суми середнього заробітку за час вимушеного затримки розрахунку, яка обчислюється шляхом множення середньоденної заробітної плати на середньомісячне число робочих днів у розрахунковому періоді (абз. 2 п. 8 Порядку).
Згідно довідки № 293 від 14.11.2014 року, середньоденна заробітна плата ОСОБА_1 складала 229 грн. 18 коп.
Суд звертає увагу, що Україна як соціальна, правова держава створює умови для повного здійснення громадянами права на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку особа вільно обирає або на яку вільно погоджується, гарантує рівні можливості у виборі професії та роду трудової діяльності, а також право на належні умови праці, своєчасне отримання винагороди (стаття 1, частини перша, друга, четверта, сьома статті 43 Основного Закону України).
Відповідно до Конституції України зазначені права захищаються судом (частина перша статті 55).
Згідно до ст. 1 Першого протоколу Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованого Законом України від 17 липня 1997 року N 475/97-ВР , кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
Відповідно до ст. 6 Конвенція про захист заробітної плати N 95, ратифікованої Президією Верховної Ради Української РСР від 30 червня 1961 року, роботодавцеві забороняється обмежувати будь-яким способом свободу працівника розпоряджатися своєю заробітною платою на власний розсуд.
Відповідно до ст. ст. 115, 116 Кодексу Законів про працю України заробітна плата повинна сплачуватись двічі на місяць. При звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства провадиться в день звільнення.
Відповідно до ст. 117 КЗпП України, в разі несплати власником або уповноваженим ним органом належних звільненому працівнику сум у встановлені строки, зазначені в 116 цього Кодексу, при вiдсутностi спору про їх розмiр підприємство, установа, організація повинні сплатити працівнику його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку або на момент розгляду справи в суді.
Згідно до ст. 33 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб підприємців». Юридична особа припиняється в результаті передання всього свого майна, прав та обов'язків іншим юридичним особам - правонаступникам у результаті злиття, приєднання, поділу, перетворення (реорганізації) або в результаті ліквідації за рішенням, прийнятим засновниками (учасниками) юридичної особи або уповноваженим ними органом, за судовим рішенням або за рішенням державного органу, прийнятим у випадках, передбачених законом. Юридична особа є такою, що припинилася, з дати внесення до Єдиного державного реєстру запису про державну реєстрацію припинення юридичної особи.
Відповідно Наказу Міністерства енергетики та вугільної промисловості України №358 від 15.05.2014року «Про реорганізацію державних підприємств з ліквідації вугледобувних, торфодобувних та вуглепереробних підприємств» було створено ДП «Обєднана компанія «Укрвуглереструктуризація».
Відповідно до п. 3 Наказу № 358 припинено діяльність ДП «Донвуглереструктуризація» шляхом їх реорганізації приєднання до ДП «ОК «Укрвуглереструктуризація».
Пунктом 10 Наказу № 358 встановлено, що ДП «ОК «Укрвуглереструктуризація» є правонаступником усіх майнових прав та обовязків ДП «Донвуглереструктуризація» згідно з передавальними актами.
Станом на 07.12.2015 рік, згідно плану заходів з реорганізації державних підприємств, вищезазначені передавальні акти на підприємство Державне підприємство «Обєднана Компанія «Укрвуглереструктуризація» не передавилися. ДП «Донвуглереструктуризація» станом на 07.12.2015 рік знаходиться в стані припинення, що підтверджується інформацією яка міститься у Єдиному державному реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців України.
Отже, на даний час юридична особа ДП «Донвуглереструктуризація» не припинено та у встановленому порядку все своє майно не передало, в тому числі і передавальні акти.
У звязку з вищенаведеним суд вважає, що ДП «Донвуглереструктуризація» є належним відповідачем по справі і відповідає перед позивачем за виплату заробітної плати та середнього заробітку за весь час затримки розрахунку .
Суд звертає увагу на той факт, що розмір та тривалість заборгованості по заробітній платі позивача відповідачем ДП «Донвуглереструктуризація» не заперечується, оскільки позивачу надано відповідні довідки щодо заборгованості. У звязку з чим суд вважає, що позовні вимоги в частині стягнення заборгованості по заробітній платі та компенсації за невиплачену заробітну плату у загальному розмірі 9397 грн. 81 коп. є обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі.
Вирішуючи позовні вимоги, в частині стягнення середнього заробітку за весь час затримки розрахунку, а саме по день винесення судового рішення по справі, слід зазначити, що відповідно до п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України №13 від 24.12.1999 р. «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» Установивши при розгляді справи про стягнення заробітної плати у зв'язку із затримкою розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації суми в день звільнення, коли ж він у цей день не був на роботі, - наступного дня після пред'явлення ним роботодавцеві вимог про розрахунок, суд на підставі ст.117 КЗпП стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а при непроведенні його до розгляду справи - по день постановлення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому своєї вини. Сама по собі відсутність коштів у роботодавця не виключає його відповідальності. У разі непроведення розрахунку у зв'язку із виникненням спору про розмір належних до виплати сум вимоги про відповідальність за затримку розрахунку підлягають задоволенню у повному обсязі, якщо спір вирішено на користь позивача або такого висновку дійде суд, що розглядає справу. При частковому задоволенні позову працівника суд визначає розмір відшкодування за час затримки розрахунку з урахуванням спірної суми, на яку той мав право, частки, яку вона становила у заявлених вимогах, істотності цієї частки порівняно із середнім заробітком та інших конкретних обставин справи.
Як передбачено ч. 1 ст. 50 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП), нормальна тривалість робочого часу працівників не може перевищувати 40 год. на тиждень.
Судом встановлено, що тривалість робочого часу позивача на підприємстві ДП «Донвуглереструктуризація» складала 40 годин на тиждень, 5 денна робоча неділя.
Суд звертає увагу, що згідно листа від 04.09.2013 року № 9884/0/14-13/13 Мінсоцполітики України «Про розрахунок норми тривалості робочого часу в 2014 році» відповідно до якого кількість робочих днів позивача з розрахунку за 2014 рік складав би: жовтень 23 дні, листопад 20 днів, грудень 23 дні.
Враховуючи святкові та вихідні дні кількість робочих днів позивача з розрахунку за січень 2016 рік складав би 17 днів.
Оскільки справляння і сплата прибуткового податку з громадян є відповідно обов'язком роботодавця та працівника, суд визначає суму, що підлягає стягненню, без утримання цього податку й інших обов'язкових платежів, про що зазначає в резолютивній частині рішення.
Як встановлено п.2 ч.1 ст.367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про присудження працівникові виплати заробітної плати, але не більше ніж за один місяць.
Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1218 грн. 00 коп., оскільки позивача звільнено від його сплати (ст. 5 Закону України «Про судовий збір»).
Керуючись ст.ст. 10, 11, 209, 212, 214, 215, 218, 224-226 ЦПК України, Порядком обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 р. № 100, ст.ст. 50, 115-117 КЗпП України, суд, -
Позовну заяву ОСОБА_1 до Державного підприємства «Донвуглереструктуризація» задовольнити у повному обсязі.
Стягнути з Державного підприємства «Донвуглереструктуризація» на користь держави судовий збір у розмірі 1218 (тисяча двісті вісімнадцять) грн. 00 коп.
Рішення в частині стягнення заробітної плати за один місяць підлягає негайному виконанню.

Суми, що підлягають стягненню, визначені без утримання прибуткового податку та інших обов'язкових платежів.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Апеляційного суду Донецької області через Селидівський міський суд Донецької області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя