АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 листопада 2016 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Чернівецької області у складі:

головуючого Владичана А.І.

суддів: Височанської Н.К., Литвинюк І.М.

секретар Вівчарик Н.В.

за участю апелянтаОСОБА_1, його представників ОСОБА_2, ОСОБА_3, представника позивача ОСОБА_4 ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_1 про стягнення шкоди, завданої внаслідок залиття квартири, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Першотравневого районного суду м. Чернівці від 25 травня 2016 року,

ВСТАНОВИЛА:

В лютому 2016 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення шкоди, завданої внаслідок залиття квартири.

На обґрунтування вимог посилався на те, що йому на праві власності належить квартира АДРЕСА_1.

20 листопада 2015 року близько 19 год. 00 хв. сталось залиття його квартири, в результаті якого було пошкоджено стелю в кімнаті, декоративний гіпсокартон, поверхні стін, здуття підлоги, викривлено східці сходової клітини.

Вказані обставини відбулись внаслідок дій відповідача, який є власником квартири №2 у зазначеному будинку а яка розташована на другому поверсі над його квартирою.

Під час залиття належної ОСОБА_4 на праві власності квартири він був змушений викликати працівників правоохоронних органів, оскільки потрапити до квартири відповідача самостійно не мав змоги. По приїзду працівників поліції відповідач впустив їх в своє помешкання і пояснив, що залиття відбулось у зв'язку з тим, що зливний шланг пральної машини зіскочив та вода почала витікати на підлогу і потрапила у квартиру позивача, що розташована поверхом нижче.

____________________________________________________________________

22ц-957/2016 р. Головуючий у 1 інстанції Галичанський О.І.

Категорія 30 суддя-доповідач ОСОБА_6

Як вбачається з висновку судової будівельно-технічної експертизи № 434 вартість відновлювальних робіт по усуненню наслідків залиття квартири становить 20 356 грн.

Враховуючи вищевикладене просив стягнути з відповідача на свою користь завдану шкоду внаслідок залиття квартири в розмірі 20 356 грн.

Рішенням Першотравневого районного суду м. Чернівці від 25 травня 2016 року позов ОСОБА_4 задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 шкоду, завдану внаслідок залиття квартири в розмірі 20 356 грн. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій вважає, що при ухваленні рішення судом порушені норми матеріального та процесуального права, недостатньо повно досліджені письмові докази та дійсні обставини справи, що мають значення для справи, рішення суду є незаконним та необґрунтованим.

В своїй апеляційній скарзі посилається на те, що судовим експертом ОСОБА_7 неналежним чином було досліджено об'єкт залиття, не встановлено дійсні пошкодження, а також при огляді було прийнято за основу висновок ФОП ОСОБА_8, тому таблиці розрахунку витрат, матеріалів, оплати праці працівників, техніки, комунальних послуг (а.с. 71-76) свідчить про неналежно проведений розрахунок вартості завданих збитків.

Зазначає, що судом першої інстанції належним чином не встановлені обставини по справі, не встановлено, відбулося залиття підлоги з ламінату чи паркетної підлоги, також не зобов'язано позивача надати дефектний акт чи експертний висновок щодо пошкоджених дерев'яних сходів, яка площа була пошкоджена та чи підлягає пошкоджена частина сходів відновленню (реставрації), не надано документального підтвердження вартості дерев'яних сходів.

Вважає, що судом необґрунтовано враховано до суми матеріального збитку внаслідок залиття квартири ПДВ, оскільки відповідач не є суб'єктом, який зобов'язаний сплачувати податки та збори.

Просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення.

Заслухавши доповідача про суть оскаржуваного рішення, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Згідно ч.1 ст.303 ЦПК України, апеляційний суд перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених в суді першої інстанції.

Ст. 213 ЦПК встановлено те, що рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим, тобто суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, повинен вирішити справу згідно із законом, ухваливши рішення на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Стаття 309 ЦПК України передбачає, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення або зміни рішення, якщо неповно з'ясовано судом обставини, що мають значення для справи, не доведено обставини, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушено або неправильно застосовано норми матеріального та процесуального права.

Задовольняючи позов про стягнення шкоди, завданої внаслідок залиття квартири, суд першої інстанції виходив з його обґрунтованості та доведеності, оскільки наявними в матеріалах справи доказами підтверджується, що залиття квартири позивача відбувалося з вини відповідача, який не забезпечив справність технічного обладнання, що ним використовується, а саме пральної машини, та не вжив заходів з метою попередження нанесення шкоди іншим особам, зокрема позивачу.

Колегія суддів вважає вірними зазначені висновки суду першої інстанції.

Частиною 3 ст. 386 ЦК України передбачено, що власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Як роз'яснено у п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року №6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ним і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи.

Таким чином, деліктна відповідальність за загальним правилом настає лише за вини заподіювана шкоди. Причинний зв'язок між протиправною поведінкою особи та завданою шкодою є обов'язковою умовою відповідальності, яка передбачає, що шкода стала об'єктивним наслідком поведінки заподіювана шкоди.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_4 на праві спільної сумісної власності з ОСОБА_9 належить 77/100 частин житлового будинку з належними до нього будівлями і спорудами по вул. Гончара, 36 в м. Чернівці (а.с. 4).

Як вбачається з висновку Інспектора Чернівецького відділу поліції ГУНП в Чернівецькій області від 21 листопада 2015 року, 20 листопада 2015 року виїздом СОГ Чернівецького відділу поліції ГУНП в Чернівецькій області було встановлено, що ОСОБА_1 проживає в ІНФОРМАЦІЯ_1. 20 листопада 2015 року він, приїхавши додому, ліг відпочивати, при цьому в його ванній кімнаті в пральній машині зіскочив зливний шланг, внаслідок чого витекла вода та відбулось затоплення квартири його сусіда з першого поверху ОСОБА_4

Відповідачем визнано факт залиття квартири позивача з його вини.

Крім цього, факт залиття квартири підтверджується протоколом огляду місця події від 20 листопада 2015 року та дефектним актом від 30 грудня 2015 року.

Внаслідок залиття квартири виникли наступні пошкодження: в приміщенні коридору 1-4 короблення плит «євро підлоги», руйнування та замокання плит гіпсокартону стелі, плями водяного походження над дверним прорізом між приміщеннями 1-4 та 1-6; в приміщенні санвузла 1-8 замокання плит гіпсокартону стелі. Вартість відновлювальних робіт по усуненню наслідків залиття житлової квартири АДРЕСА_2 становить 16 963 грн без ПДВ або 20 356 грн з врахуванням ПДВ, як вбачається з висновку судової будівельно-технічної експертизи №434 від 27 квітня 2016 року (а/с 70).

З аналізу положень ст. 1166 ЦК України вбачається, що остання передбачає презумпцію вини правопорушника, у зв'язку з чим на відповідача покладено тягар доказування того, що в його діях відсутня вина у заподіянні шкоди.

Статтями 151, 17, 179 ЖК України та ст. 322 ЦК України передбачений обов'язок громадян забезпечувати схоронність житлових приміщень, обережно ставитися до санітарно-технічного а іншого обладнання, дотримуватися Правил користування приміщеннями житлових будинків і прибудинкових територій, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 572 від 08 жовтня 1992 року (з наступними змінами).

Помилковими є доводи апеляційної скарги про те, що судовим експертом ОСОБА_10 належним чином не досліджено об'єкт замокання та не встановлено дійсні пошкодження майна відповідача, розмір майнової шкоди складає меншу суму, які колегія суддів не бере до уваги, оскільки будь - яких доказів, які б спростовували висновок експертного дослідження та визначену кошторисом вартість відновлювальних робіт суду не надано. Достовірність кошторисного розрахунку відповідачами також не спростована.

Разом з тим, колегія суддів вважає, що розмір матеріального відшкодування повинен бути відшкодований згідно висновку судової будівельно-технічної експертизи №434 від 27 квітня 2016 року в розмірі 16 963 грн, без урахування ПДВ, враховуючи наступне.

Як передбачено ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Збитками є зокрема втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права.

Частина 2 ст. 1192 ЦК України передбачає, що розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Способом відшкодування матеріальної шкоди, завданої залиттям квартири, позивач обрав стягнення на його користь вартості виконання ремонтно-будівельних робіт, необхідних для усунення пошкоджень та відновлення стану квартири.

Загальна сума, яка має бути витрачена позивачем на усунення наслідків залиття його квартири, дорівнює вартості ремонтно-будівельних робіт разом з будівельними матеріалами, які необхідно виконати у квартирі, що виникли в результаті її залиття.

Відповідно до підпункту 14.1.178. пункту 14.1. статті 14 Податкового кодексу України податок на додану вартість - непрямий податок, який нараховується та сплачується відповідно до норм розділу V цього Кодексу.

Згідно підпунктів 1 та 2 пункту 180.1. статті 180 ПК України платником податку на додану вартість є: будь-яка особа, що провадить або планує провадити господарську діяльність і реєструється за своїм добровільним рішенням як платник податку у порядку, визначеному статтею 183; будь-яка особа, що зареєстрована або підлягає реєстрації як платник податку.

Матеріали справи не містять доказів того, що позивачем вже здійснено ремонт квартири, і при цьому виконавець ремонтних робіт був платником податку на додану вартість та ним сплачено даний податок в розмірі 3393 грн., внаслідок чого були понесені додаткові витрати.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

З урахуванням наведеного із визначеної висновком судової будівельно- технічної експертизи суми матеріального збитку, завданого внаслідок залиття квартири позивача, слід виключити суму податку на додану вартість в розмірі 3393 грн.

Таким чином, сума матеріальної шкоди повинна становити 16 963 грн.

Суд першої інстанції дійшов правомірного висновку про доведеність вини відповідача у заподіянні шкоди майну позивача, проте не вірно встановив розмір зазначеної шкоди.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції підлягає зміні в частині розміру шкоди, завданої внаслідок залиття квартири.

Відповідно до ч. 5 ст. 88 ЦПК України якщо суд апеляційної або касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Із ОСОБА_1Г на користь ОСОБА_4 слід стягнути 169 грн 63 коп - витрат зі сплати судового збору.

Керуючись ст.ст. 307, 309 ЦПК України, колегія суддів

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Першотравневого районного суду м. Чернівці від 25 травня 2016 року змінити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 шкоду, завдану внаслідок залиття квартири АДРЕСА_3 в розмірі 16 963 (шістнадцять тисяч девятсот шістдесят три) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 169 гривень 63 копійки судових витрат, повязаних зі сплатою судового збору.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржене в касаційному порядку протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий

Судді: