АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 жовтня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва

в складі: головуючого судді: Махлай Л.Д.,

суддів: Кравець В.А., Мазурик О.Ф.

при секретарі: Синявському Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1, поданою через представника ОСОБА_2, на заочне рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 10 березня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1, третя особа: Публічне акціонерне товариство «Астра Банк» про стягнення грошової компенсації за частку в спільному майні,

в с т а н о в и л а :

у квітні 2014 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1, в якому, з урахуванням уточнень позовних вимог, просила виділити їй у натурі 1/2 частку спільного майна подружжя автомобіля марки КІА Carens, д.н. НОМЕР_4, шляхом стягнення з ОСОБА_1 на її користь компенсації за частку у спільному майні у розмірі 87 946, 58 грн. та половини суми знецінення у розмірі 50 896, 90 грн., що разом становить 138 843, 48 грн..

В обґрунтування позову зазначала, що рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 26.09.2013 року №760/10309/13-ц за нею та відповідачем було визнано право власності на 1/2 частину спірного автомобіля за кожним. Проте вона не може використати своє право власності, оскільки після розриву сімейних стосунків з травня 2012 року відповідач не надає їй автомобіль у користування.

Заочним рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 10.03.2016 року позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 компенсацію вартості 1/2 частки автомобіля марки КІА Carens, номер кузова НОМЕР_2, д.н. НОМЕР_3, в сумі 87 946, 58 грн. та 1/2 від суми знецінення транспортного засобу у розмірі 50 896, 90 грн., що разом становить 138 843, 48 грн.. Вирішено питання щодо стягнення судових витрат.

Справа № 760/9152/14-ц Апеляційне провадження № 22-ц-796/13038/2016
Головуючий у суді першої інстанції: Бобровник О.В.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Махлай Л.Д.
Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 17.08.2016 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення відмовлено.

Не погоджуючись з даним рішенням суду, ОСОБА_1 через представника подав апеляційну скаргу, у якій просить скасувати рішення суду та ухвалити нове про залишення позову без задоволення. Посилається на неправильне застосування норм матеріального права, неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи. А саме, експертиза була проведена за відсутності відповідача та належного йому на праві власності автомобіля, який тривалий час перебуває у ремонті, що унеможливлювало проведення експертизи, тим паче встановлення знецінення транспортного засобу.

У судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_6 підтримала апеляційну скаргу та просила її задовольнити.

Позивачка та її представник ОСОБА_7 просили апеляційну скаргу відхилити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Інші сторони в судове засідання не з`явилися, про день та час розгляду справи повідомлялися у встановленому законом порядку, причини неявки не повідомили, у зв`язку з чим колегія суддів вважає за можливе розгляд справи у їх відсутності, за правилами ч. 2 ст. 305 ЦПК України.

Вислухавши доповідь судді, пояснення осіб, які з'явилися в судове засідання, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 26.09.2013 року в порядку поділу спільного сумісного майна подружжя визнано за ОСОБА_3 та ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину автомобіля марки КІА Carens, номер кузова НОМЕР_2, державний номер НОМЕР_3 за кожним.

Відповідно до висновку № СЕ-1-2-282/14 судового експерта товарознавця з визначення ринкової вартості колісного транспортного засобу від 25.11.2014 року ринкова вартість спірного автомобіля на час проведення експертизи складає 166 127, 05 грн..

Відповідно до висновку № СЕ-1-2-3 82/15 судового експерта товарознавця з визначення ринкової вартості колісного транспортного засобу від 07.01.2016 року ринкова вартість цього автомобіля на час проведення дослідження становить 203 064, 71 грн. або 8 538, 00 USD за офіційним курсом НБУ; знецінення середньої ринкової ціни ідентичного КТЗ спірному автомобілю за період з 01.05.2012 року до моменту проведення експертизи становить 4 280,00 USD або 101 793, 80 грн. за офіційним курсом НБУ.

Рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 29.11.2012 року у справі про розірвання шлюбу та стягнення аліментів встановлено, що з травня 2012 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 припинено шлюбні стосунки та ведення спільного господарства.

Згідно із Додатком № 1 до кредитного договору № 26001 сума зобов'язань з 04.05.2012 року по 04.11.2015 року складає 27 171, 53 грн.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що спірний автомобіль є спільною сумісною власністю сторін, проте з травня 2012 року відповідач розпоряджається спірним автомобілем на власний розсуд та порушує право власності позивачки на 1/2 частину цього автомобіля. Визначаючи розмір компенсації суд виходив з розміру вартості автомобіля та розміру знецінення середньої ринкової ціни ідентичного КТЗ, визначеного спеціалістом атотоварознавцем за вирахуванням 1/2 частини від боргових зобов`язань перед банком, що складають 13 585, 77 грн.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, оскільки вони відповідають встановленим обставинам та нормам матеріального права.

Згідно зі ст. 358 ЦК України, право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності.

Відповідно до ст. 364 ЦК України, співвласник має право на виділ у натурі частки із спільної часткової власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (ч. 2 ст. 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою.

Право співвласника на виділ частки зі спільного майна шляхом отримання грошової компенсації вартості частки в майні не може бути обмежене іншими співвласниками й такому його праву співвласника, що виділяється, кореспондується обов'язок інших співвласників сплатити грошову компенсацію частки, розмір якої визначається з дійсної вартості майна на час розгляду справи судом. Обов'язковою умовою призначення грошової компенсації є лише згода співвласника, який заявив вимоги про виділ частки.

Оскільки річ є неподільною та позивачка з травня 2012 року позбавлена права користування своєю часткою суд визнав вимоги щодо стягнення компенсації за частку у спільному майні законними та обґрунтованими.

Рішення в частині права на компенсацію позивачки відповідач не оспорює, а лише заперечує правильність визначення вартості автомобіля та його знецінення.

З матеріалів справи вбачається, що судом у зв`язку з тривалим розглядом справи судова автотоварознавча експертиза призначалася двічі.

За останнім висновком судової автотоварознавчої експертизи від 07.01.2016 року ринкова вартість спірного автомобіля на час проведення дослідження становить 203 064, 71 грн.; знецінення середньої ринкової ціни ідентичного КТЗ спірному автомобілю за період з 01.05.2012 року до моменту проведення експертизи становить 101 793, 80 грн.

Заперечуючи проти правильності визначення таких сум відповідач будь - яких доказів не надав.

Відповідно до протоколу огляду КТЗ від 20.11.2014 року спірний автомобіль оглядався експертом при проведенні автотоварознавчої експертизи.

Відповідно до висновку судової автотоварознавчої експертизи від 07.01.2016 року сторони були запрошені експертом для огляду КТЗ на момент проведення експертизи, проте досліджуваний КТЗ не було надано для огляду. З цієї причини дослідження КТЗ проведено на підставі результатів огляду від 20.11.2014 року.

Оскільки автомобіль з травня 2012 року знаходиться у повному користуванні відповідача саме останній мав доставити автомобіль для огляду експерту, проте такі дії не вчинив. Доказів неможливості доставки автомобіля на повторне дослідження у день, визначений експертом, чи доказів звернення до експерта з проханням перенести дату чи місце огляду автомобіля відповідач не надав.

Доводи апеляційної скарги про те, що автомобіль тривалий час перебуває в ремонті не спростовують висновків суду, оскільки будь - яких доказів щодо понесених витрат на ремонт автомобіля не надано. Крім того, відповідач не зазначає причини необхідності проведення ремонту автомобіля. У випадку, якщо такими причинами є пошкодження автомобіля під час ДТП з вини іншої особи відповідач не позбавлений права вирішувати питання про стягнення нанесених збитків, у тому числі втрати товарного вигляду з особи, винної у ДТП. У випадку, якщо такими причинами є пошкодження автомобіля під час ДТП з вини самого відповідача або необхідність ремонту внаслідок його експлуатації, то дані обставини не можуть впливати на право позивачки, оскільки судом першої інстанції встановлено та це не заперечувалося представником відповідача при розгляді справи у апеляційному порядку, що позивач була позбавлена права користування цим автомобілем з травня 2012 року.

За таких обставин колегія суддів прийшла до висновку, що рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим і не може бути скасоване з підстав, викладених у апеляційній скарзі.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 308, 313-315, 317 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Заочне рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 10 березня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до цього суду.

Головуючий

Судді